OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mare de Déu de la Nativitat de la Morera de Montsant

La Mare de Déu de la Nativitat de la Morera de Montsant és una església del municipi de la Morera de Montsant (Priorat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquest temple presenta planta de tres naus més creuer no sobresortit, amb volta de canó amb llunetes a la nau central i d'aresta a les laterals. El creuer presenta una volta d'aresta i la capçalera una de quart d'esfera que arrenca de quarts d'esfera angulars als racons. Les naus laterals estan formades pels espais entre els contraforts, amb un pas petit. El conjunt és de pedra reforçada per carreus als angles, amb la façana arrebossada i enguixat a l'interior. El campanar és de planta quadrada, situat als peus del temple, al costat dret. Mirant al cementeri hi ha dues finestretes de doble esqueixada.
A la façana hi ha una petita rosassa. La porta, d'estil romànic, compta amb dues columnes d'on arrenquen tres arquivoltes i un guardapols, tot plegat bastant malmès. Al damunt de la portalada hi veiem tres fornícules, on es trobaven tres imatges actualment desaparegudes.
L'església forma part de l'abadia i l'antic cementeri annex.

## Història

La colonització cristiana de la Morera es produí a partir de 1170, arran de la donació de l'indret a favor d'Arnau de Salforès per part d'Albert de Castellvell. A partir de llavors es devia bastir l'església del lloc, que en un principi va passar a ser sufragània de la parròquia de Santa Maria de Siurana.
La primera notícia coneguda de l'església és del 1228, any en què figura un plet entre el rector de Siurana i el monestir d'Escaladei entorn del cobrament de les primícies. El 1244 ja era parròquia, segons és atestat també per un plet que enfrontà els rectors de la Morera de Montsant i Cornudella de Montsant.
El 1218 el monestir d'Escaladei va rebre de mans de l'arquebisbe Aspàreg de la Barca el dret de patronatge sobre el territori del priorat. Foren sufragànies de la parròquia de la Morera les esglésies de Poboleda i Montalt. L'edifici fou cremat l'any 1810, durant la guerra del Francès. El 1936, amb l'inici de la Guerra Civil, va patir un nou incendi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Església de la Nativitat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Església de la Nativitat». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Glil Yam

Glil Yam (en hebreu: גליל ים) és un qibuts situat en el Districte de Tel-Aviv a Israel. Està situat entre la plana de Ramat ha-Xaron i Hertseliyya, pertany a la jurisdicció del Consell Regional Costa de Saron. El 2017 tenia 500 habitants.

## Història

El qibuts va ser establert el 1943 per un grup que s'havia format el 1933. La terra sobre la qual el poble va ser fundat havien estat comprades als habitants del llogaret àrab d'Ijlil per part del Fons Nacional Jueu. El nom del poblat és esmentat en el llibre dels samaritans.

## Referències

* ↑ «Localities File» (XLS) (en hebreu). Oficina Central d'Estadístiques d'Israel. [Consulta: 22 abril 2019].
# Petxina de pelegrí del Mediterrani

La petxina o copinya de pelegrí de la Mediterrània (Pecten jacobaeus), és una espècie de mol·lusc bivalve lamel·libranqui de l'ordre dels filibranquis, de la família dels pectínids i del gènere dels Pecten. Es tracta d'una espècie marina endèmica de la mediterrània, molt pròxima de l'espècie atlàntica Pecten maximus.
A la cultura cristiana de la Mediterrània, la seva petxina s'associa amb l'apòstol Sant Jaume, el Major, fill de Zebedeu i Salomé, també conegut com a Sant Jacob. Per això el nom en llatí és de petxina més l'adjectiu jacobaeus, és a dir de Jacob. El papa Benet XVI la va incloure al seu escut papal.

## Descripció

És un mol·lusc de dues valves irregulars. La valva més petita és plana, de forma arrodonida, i presenta 14-16 canalos estriats radials, que parteixen d'un punt central a l'extrem de la valva. Viu a entre 25 i 200 metres de profunditat, en fons sorrencs, a la mar mediterrània. És hermafrodita, primer maduren les gònades masculines. Menja plàncton i altres organismes flotants per filtració de l'aigua marina a través de les seves brànquies.

## Gastronomia

L'ús que se li dona és sobretot gastronòmic. Es poden menjar crues o molt lleument cuites. En cultures de gastronomia atlàntica de vegades es mengen gratinades amb formatge o altres ingredients.
La Unió Europea (Reg. CEE n. 1626 de 27/06/94) estipula que només es poden vendre a partir de deu centímetres de diàmetre.

## Obtenció

Es pesca per sistema d'arrossegament
# Cap de l'Artic

El Cap de l'Artic és una muntanya de 1.298 metres que es troba al municipi de Bagà, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cistícola refiladora

La cistícola refiladora (Cisticola pipiens) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia del sud d'Àfrica central.

## Hàbitat i distribució

Principalment es troba al sud de l'Àfrica central, distribuïda per Angola, Botswana, Burundi, Namíbia, el sud de la República Democràtica del Congo, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue.
L'hàbitat natural són els aiguamolls i els herbassars humits tropicals.

## Referències

* ↑ «Cistícola refiladora». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 04/12/2022(català)
# Mont-rodon (Sant Martí Vell)

El Mont-rodon és una muntanya de 191 metres que es troba al municipi de Sant Martí Vell, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kenda

Kenda fou un estat tributari protegit al districte de Bilaspur, a les Províncies Centrals tocant a l'estat de Lapha. La superfície era de 772 km² i tenia 79 pobles amb una població el 1881 de 12.252 habitants. El sobirà era un kunwar.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Sant Jaume de Torroja del Priorat

Sant Miquel Arcàngel de Torroja del Priorat és una església barroca del municipi de Torroja del Priorat (Priorat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici de paredat, de planta rectangular, amb tres naus sense creuer i amb absis poligonal, cobert per una teulada a dues vessants. Té campanar als peus, d'obra vista i planta octogonal. La façana és arrebossada i presenta un ull de bou, una finestrella i una portalada decorada, en arc de mig punt, coronat per una fornícula, buida, i un frontó triangular amb volutes exteriors.
L'interior té quatre trams, amb el cor al primer, i presbiteri així com una petita capella lateral al costat dret, prolongació de la nau lateral. La volta arrenca d'un fris continu i és de mig punt amb llunetes. Les voltes de les naus laterals són d'aresta. Conserva les dues trones i un vitrall del 1890 a l'ull de bou, així com un orgue en funcionament (de 1799, obra de l'orguener occità Joan Pèire Cavallé) que ha arribat gairebé en la seva forma original.

## Història

L'actual església fou aixecada entre 1766 i 1767, dedicada a Sant Miquel Arcàngel i inaugurada el dia de Sant Miquel de 1767. Fou dotada de bons altars i retaules, gairebé tots barrocs, excepció feta d'alguns anteriors d'estil renaixentista que eren aprofitats de l'antiga església, tots ells destruïts el 1936. L'orgue fou salvat i restaurat fa uns anys.

## Referències

* 1 2 3 «Església de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Església de Sant Jaume». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bhavani

Bhavani és un riu de Tamil Nadu, Índia, el segon més important de l'estat, afluent del riu Kaveri. Té una llargada aproximada de 217 km. Neix a la vall d'Attapadi al districte de Palakkad a l'estat veí de Kerala i desguassa al Kaveri prop de la vila de Bhavani a 11° 27′ N, 77° 41′ E﻿ / ﻿11.45°N,77.68°E﻿ / 11.45; 77.68 de 38.646 habitants (al districte d'Erode) al costat del temple de Sangameswarar. Dotze rius menors hi desaigüen entre els quals el Varagar Oriental, el Varagar Occidental, el Kunda, el Siruvani, el Kodungarapallam, el Coonoor, el Moyar el Kartairi i el Noyyal.

## Vegeu també

* Kundahs
# Derocheilocaris

Derocheilocaris és un gènere de crustacis dintre dels mistacocàrides que comprèn vuit espècies.
Va ser proposat el 1943 per Pennak & Zinn quan va descobrir l'espècimen Derocheilocaris typicus.
# Carena de Ca l'Escuder

La Carena de Ca l'Escuder és una serra situada al municipi de Montmajor a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 813 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cistícola de Carruthers

La cistícola de Carruthers (Cisticola carruthersi) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae endèmica de la regió dels Grans Llacs d'Àfrica.

## Descripció

Té les parts superiors grisoses amb un vetejat fosc en el dors excepte el pili i el front que són de color bru vermellós. La gola és blanca i la cua de un gris molt fosc amb les puntes blanques. El bec es prim i negre.

## Hàbitat i distribució

Es troba en el nord de la regió dels Grans Llacs d'Àfrica, distribuït per Burundi, la República Democràtica del Congo, Kenia, Ruanda, Tanzània i Uganda.
L'hàbitat natural són els pantans.

## Referències

* ↑ «Cistícola de Carruthers». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/12/2022(català)
# Muntanya de Velers

La Muntanya de Velers és una muntanya de 545 metres que es troba entre els municipis de Canet d'Adri i de Sant Martí de Llémena, a la comarca del Gironès.
Es pot accedir a la muntanya per un camí que recorre la carena de la serra des del coll de les Palomeres, al nord-est, fins a la Bora Tuna, al sud-oest.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Keonthal

Keonthal (Keunthal o Kiunthal) fou un estat tributari protegit un dels anomenats estats de les muntanyes de Simla (o Simla Hill States) dins la província britànica del Panjab (avui a Himachal Pradesh), amb una superfície d'uns 300 km² i amb la part principal de territori al costat de l'estació de Simla. Tenia 22 pobles (el 1881 s'assenyalen 838 pobles segurament per error) i la població el 1881 era de 31.154 persones, el 1901 era de 22.499 i el 1931 de 25.560. Els ingressos estimats el 1903 eren de 66.000 rúpies. La capital era Junga.
Segons la tradició l'estat fou fundat el 1211 (tradicionalment el 765) per Raja Giri Sen, un fill de Sena Raja de Bengala, germà de Raja Vira Sen, fundador de Suket. Fou ocupat pels gurkhes de Nepal del 1803 al 1814. Després de la guerra gurkha una part de l'estat que havia estat ocupat pels nepalesos fou venuda al maharajà de Patiala, i en consideració d'això no va pagar tribut per la resta que li fou restaurat el 1815, amb un sanad del setembre d'aquest any per al qual tenia autoritat feudal sobre els petits estats de Theog, Koti, Ghund i Madhan (o Kiari) que li havien de pagar tribut (respectivament 50, 50, 25 i 25 lliures). També l'estat de Ratesh fou declarat feu de Keonthal per un altre sanad posterior (vers 1816), i encara un tercer sanad li va cedir Punnar hereditariament el 1823 (de fet l'administració ja li havia estat donada el 1816, al·legant que Punnar quedava massa aïllat i els seus habitants eren massa turbulents, i el govern britànic no en volia assolir el govern directe). La nissaga era rajput sen (clan Chandrabansi) i antigament van portar el títol de rana però el govern britànic li va concedir el títol hereditari de raja després del 1857 pels seus servis durant el motí.

## Llista de ranes i rages

* Rana BHUP SEN
* Rana RAGHUNATH SEN 1801-1831 (1803-1814 ocupat per Nepal)
* Rana SANSAR SEN 1831-1862 (raja 1858)
* Raja MAHENDRA SEN 1862-1882
* Raja BALBIR SEN 1882-1901
* Raja BIJEY SEN 1901-1916
* Raja HEMENDRA SEN 1916-1940
* Raja HITENDRA SEN 1940-1948

## Vegeu també

* Mahasu.
* Pundur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Mallerenga de pitet

La mallerenga de pitet (Poecile hypermelaenus) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família del Pàrids. Es troba des del centre i l'est de la Xina fins al sud-est del Tibet i l'oest de Myanmar.
Anteriorment es considerava una subespècie de la mallerenga d'aigua.

## Referències

* ↑ «Mallerenga de pitet». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 4/03/2023(català)
* ↑ Harrap, Simon. Tits, nuthatches & treecreepers (en anglès). Londres: Christopher Helm, 1996. ISBN 978-1-4081-3518-1.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List» (en anglès). World Bird List Version 6.1. International Ornithologists' Union. [Consulta: 4 març 2023].
# Alacantí (desambiguació)

«Alacantí» té aquests significats:
* Lingüística:
** Alacantí, subdialecte del català parlat al sud del País Valencià i a la comarca del Carxe de la Regió de Múrcia.
* Geografia:
** L'Alacantí, comarca del País Valencià que té capital la ciutat d'Alacant, vegeu Alacantí.
* Sociologia:
** Alacantí, individu pertanyent a la ciutat d'Alacant, vegeu Alacant.
# Photobacterium phosphoreum

Photobacterium phosphoreum o Vibrio phosphoreum és un bacteri Gram-negatiu bioluminiscent que viu en simbiosi amb organismes marins. Pot emetre llum verd-blavosa (490 nm) gràcies a reaccions químiques entre la luciferina FMN, i oxigen molecular catalitzada per un enzim anomenat luciferasa.

## Enllaços externs

* Piotr Madanecki's Website about Luminescent Bacteria Arxivat 2011-03-10 a Wayback Machine.
* Isolation of P. phosphoreum Cultures from Seafish Arxivat 2020-02-16 a Wayback Machine.
# Carena de la Baga del Coll

La Carena de la Baga del Coll és una serra situada al municipis de Borredà a la comarca del Berguedà i el de Les Llosses a la comarca del Ripollès, amb una elevació màxima de 961 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cistícola cuanegra

El cistícola cuanegra (Cisticola melanurus) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia d'Àfrica central.

## Hàbitat i distribució

L'hàbitat natural són la sabana seca i el fullatge d'arbres petits. S'alimenta en parella consumint insectes.
Tot i està amenaçada per pèrdua d'hàbitat, no hi ha prou dades per saber en exactitud el seu estat de conservació.
Es localitza en Angola i la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Cistícola cuanegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 06/12/2022(català)
* ↑ BirdLife International (2012). "Cisticola melanurus." 2012 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2012. [Consulta: http://apiv3.iucnredlist.org/api/v3/website/Cisticola%20melanurus]
# Puig de Grima

El Puig de Grima és una muntanya de 169 metres que es troba al municipi de Llagostera, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kinhi

Kinhi fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Balaghat a les Províncies Centrals avui Madhya Pradesh. Estava format per 64 pobles ocupant una superfície de 412 km² en part per damunt i en part sota les muntanyes. La capital era Kinhi a 21° 37′ N, 80° 29′ E﻿ / ﻿21.617°N,80.483°E﻿ / 21.617; 80.483. El zamindar tenia origen en el cap del ramats dels reis gonds i després marathes Bhonsle de Nagpur que tenien els ramats reials a les pastures de Lanji. El zamindari va ser repartit en parts entre diversos descendents, i el seu valor va disminuir sensiblement al segle XIX.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Mallerenga del Japó

La mallerenga del Japó (Parus minor) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids pròpia de l'Àsia oriental. Anteriorment es considerava coespecífic de la mallerenga carbonera (Parus major), però les investigacions van indicar que tots dos coexisteixen a l'extrem oriental de Rússia sense hibridar.

## Distribució i hàbitat

S'estén pels boscos temperats de l'est d'Àsia, des de l'extrem nord-oriental del subcontinent indi, per la Xina, l'extrem sud-oriental de Rússia (incloses l'illa de Sakhalin i les Kurils) i la península de Corea fins a l'arxipèlag japonès.

## Cant

L'espècie va saltar als titulars el març del 2016, quan Toshitaka Suzuki et al. van publicar un estudi a Nature Communications en què s'informava de proves de composició sintàctica a les vocalització de l'ocell. La primera vegada a demostrar-se aquesta sintaxi en un animal no humà.
Suzuki i el seu equip van demostrar que la mallerenga del Japó respon a la crida de selecció de la mallerenga capnegra europea, però només sempre que segueixi la crida d'alerta de la mallerenga del Japó en l'ordre correcte d'alerta+selecció, prova que les mallerengues del Japó reconeixen les parts de la combinació.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Waxwings and allies, tits, penduline tits» (en anglès). IOC World Bird List v13.1. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ Päckert, Martin; Martens, Jochen; Eck, Siegfried; Nazarenko, Alexander A.; Valchuk, Olga P. «The great tit (Parus major) - a misclassified ring species: GREAT TIT, A MISCLASSIFIED RING SPECIES» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, 86, 2, 27-09-2005, pàg. 153–174. DOI: 10.1111/j.1095-8312.2005.00529.x.
* 1 2 Suzuki, Toshitaka N.; Wheatcroft, David; Griesser, Michael «Experimental evidence for compositional syntax in bird calls» (en anglès). Nature Communications, 7, 1, 08-03-2016, pàg. 10986. DOI: 10.1038/ncomms10986. ISSN: 2041-1723. PMC: PMC4786783. PMID: 26954097.
* ↑ Mason, Betsy «Do birds have language? It depends on how you define it.». Knowable Magazine, 15-02-2022. DOI: 10.1146/knowable-021522-1.
# Jesús de Buntu Burake

El Jesús de Buntu Burake (indonesi: Patung Yesus Buntu Burake) és una estàtua de Jesucrist a Makale, a la regència de Tana Toraja, a Sulawesi del Sud, Indonèsia. Amb 40 metres d'alçada, és la segona escultura més alta del món de Jesús. Està en la part superior del turó de Buntu Burake, aproximadament a uns 1.100 metres sobre el nivell del mar.
La construcció de l'estàtua es va començar el 2013. Es va traslladar peça a peça des de Yogyakarta. La inauguració oficial va ser l'agost del 2015.

## Referències

* ↑ «RI to Boast 40-meter Jesus Statue». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «Tana Toraja Ingin Bangun Patung Yesus Kristus Tertinggi di Dunia». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «Jesus on The Hill in TanaToraja». [Consulta: 30 desembre 2018].
# Rosada (peix)

Les rosades (Genypterus Phlippi 1857) són un gènere de peixos comestibles. Les rosades més comunes als mercats pertanyen a les espècies Genypterus blacodes i Genypterus capensis

## Llista d'espècies

Segons FishBase & WRMS:
* Genypterus blacodes (Forster, 1801) - Rosada
* Genypterus brasiliensis Regan, 1903
* Genypterus capensis (Smith, 1847) - Rosada del Cap
* Genypterus chilensis (Guichenot, 1848) -
* Genypterus maculatus (Tschudi, 1846) -
* Genypterus tigerinus Klunzinger, 1872
Segons ITIS :
* Genypterus blacodes (Forster in Bloch & Schneider, 1801)
* Genypterus capensis (Smith, 1847)
* Genypterus chilensis (Guichenot, 1848)
* Genypterus maculatus (Tschudi, 1846)
* Genypterus tigerinus Klunzinger, 1872

## Enllaços externs

* FishBase, gènere Genypterus
* ITIS 164999 Genypterus Philippi, 1857
* WRMS 206206 Genypterus|Philippi, 1857
* NCBI 154953 Genypterus
Viccionari
# Roca del Corb (la Pobla de Lillet)

La Roca del Corb és una muntanya de 1.301 metres que es troba al municipi de la Pobla de Lillet, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «roca del Corb». A: Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia.
# Cistícola dorsinegra

La cistícola dorsinegra (Cisticola eximius) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia d'Àfrica occidental i central.

## Hàbitat

L'hàbitat natural són els herbassars humits tropicals i els herbassars estacionalment inundables.

## Taxonomia

La cistícola dorsinegra va ser descrita per l'explorador i ornitòleg alemany Theodor von Heuglin el 1869 a partir d'un exemplar recollit prop del riu Bahr al-Ghazal al Sudan del Sud. Va encunyar el nom binomial Drymoeca eximia.
L'epítet específic eximius prové del llatí "seleccionar" o "distingir". L'espècie ara es troba en el gènere Cisticola que va ser erigit pel naturalista alemany Johann Jakob Kaup el 1829.
Es reconeixen tres subespècies:
* C. e. occidens Lynes, 1930 – del sud del Senegal a Nigèria
* C. e. winneba Lynes, 1931 – al sud de Ghana
* C. e. eximius (Heuglin, 1869) – des de la RDC i República Centreafricana fins a Eritrea, Etiòpia, oest de Kenya i nord de Tanzània

## Referències

* ↑ «Cistícola dorsinegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 08/12/2022(català)
* ↑ Heuglin, M. Theodor von «The Malurinae of north-eastern Africa». Ibis, 5, 17, 1869, pàg. 79-107 [106-107 and Fig. 1]. DOI: 10.1111/j.1474-919X.1869.tb07096.x.
* ↑ Jobling, J.A. «Key to Scientific Names in Ornithology». Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, 2019. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, Malagasy warblers, cisticolas & allies». World Bird List Version 8.2. International Ornithologists' Union, 2019. [Consulta: 7 gener 2019].
# Puig de la Banya del Boc

El Puig de la Banya del Boc és una muntanya de 451 metres que es troba al municipi de Sant Martí de Llémena, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Ruta del volcà de la Banya del Boc (femTurisme.cat)
# El Rocam

El Rocam és una muntanya de 752 metres que es troba al municipi de Puig-reig, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya, 01-09-2009.
# Jeri verd

El jeri verd (Neomixis viridis) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae.
És endèmic a Madagascar.
El seu hàbitat natural són els boscs humits tropicals de terres baixes d'Illes Almirallat.

## Taxonomia

Existeixen dues subespècies:
* Neomixis viridis viridis (Sharpe, 1883)
* Neomixis viridis delacouri (Salomonsen, 1934)

## Referències

* ↑ «Jeri verd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 21/12/2022(català)
* ↑ «Green Jery (Neomixis viridis)» (en anglès). BirdLife International (2016). Llista Vermella de la UICN 2016:e.T22716153A94482722. doi 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22716153A94482722.en.. [Consulta: 21 desembre 2022].
# Puig de les Vacasses

El Puig de les Vacasses és una muntanya de 386 metres que es troba al municipi de Llagostera, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Vegeu també

* Puig Salom