OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pinus brutia

Pinus brutia és una espècie de conífera de la família Pinaceae nadiua de l'est de la conca del Mediterrani. La major part de la seva distribució és a Turquia però també es troba a l'est de les illes de l'Egeu de Grècia, Crimea, l'Iran, Geòrgia, l'Azerbaidjan, nord d'Iraq, oest de Síria, Líban, i Xipre. Normalment es troba a altituds baixes des de 600 m a 1.200 m.

## Descripció

Pinus brutia és un arbre de mida mitjana que arriba a fer 20-35 m d'alt. L'escorça és vermell taronja, gruixuda i profundament fisurada a la base del tronc. Les fulles aciculars estan en parells fan de 10-16 cm de llarg. Les pinyes són pesants i dures de 6-11 cm de llarg. Els pinyons fan 7-8 mm de llarg amb ales.

## Subspècies

Pinus brutia està estretament emparentat amb el pi blanc (Pinus haleppensis), el pi canari i el pi marítim. Alguns botànics el tracten com una subespècie del pi blanc, però normalment es consideren espècies diferents.
Té dues subespècies i diverses varietats:
* Pinus brutia subsp. brutia var. brutia (forma típica)
** Pinus brutia subsp. brutia var. pityusa (Geòrgia)
** Pinus brutia subsp. brutia var. stankewiczii (Crimea)
** Pinus brutia subsp. brutia var. pendulifolia (costa sud de Turquia)
* Pinus brutia subsp. eldarica (pi eldar; Azerbaidjan; Geòrgia), tractat de vegades com espècie diferent (Pinus eldarica).

## Usos

Sobre Pinus brutia hi creixen poblacions de l'àfid Marchalina hellenica que en xuclar-ne la saba excreta un sucre recollit per les abelles que en fan mel de melada molt apreciada.
Se n'aprofita la fusta i se'n fan plantacions importants forestals i es fa servir en jardineria de zones seques també als Estats Units on és molt apreciat
També rep altres noms comuns com el de pi de Calàbria on va ser descrit botànicament i pi del Mediterrani oriental.

## Referències i enllaços externs

* Conifer Specialist Group (1998). Pinus brutia. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 maig 2006 (en anglès).
* Frankis, M. P. (1999). Pinus brutia. Curtis's Botanical Magazine 16: 173-184.
* Photos of trees in Turkey (scroll down page)
* Gymnosperm Database
# Bárbaro Marín

Bárbaro Félix Marín (L'Havana, 4 de març del ?) és un actor cubà.
Va estudiar a l'Escuela Nacional de Instructores de Arte de Cuba.

## Filmografia

* Lecciones para un Beso, 2011
* El Cuerno de la Abundancia, 2008
* Música Cubana, 2003
* Aunque estés lejos, 2003
* Las Profecías de Amanda, 1998
* Doña Bárbara, 1997
* Záfiros Locura Azul, 1997
* Calor... y celos, 1996
* Tierra Índigo, 1995
* Caravana, 1989
* Asalto al Amanecer, 1987

### Televisió

* El Cartel de los Sapos 2, 2011
* Al Compás del Son, 2008
* Las Huérfanas de la Obrapía, 2000
* Andoba, 2000
* Día y Noche, 1993-1996
* Pasión y Prejuicio, 1992
* La Casa de las Flores, 1990
* Tren de Noviembre, 1986

## Enllaços externs

* www.gabrielblanco.cc Arxivat 2011-06-22 a Wayback Machine.
# Bacil·làcies

Bacillaceae és una família de bacteris gram positius que es caracteritzen per la seva forma de bastó i per produir endòspores. En aquesta família hi ha espècies útils, com les que s'empren en l'enriuada del lli i també espècies que són patògens per a l'home i els animals, com la que ocasiona l'àntrax. Tenen flagel·lació peritrica en cas de presentar motilitat.
Totes les Bacillaceae presenten el mateix tipus de vida. En la naturalesa, sobretot a terra, hi ha una gran reserva d'espores en estat de latència. Si per la presència d'aliment adequat s'indueix la germinació d'una espora, pot sobrevenir una ràpida multiplicació fins que s'esgota l'aliment, llavors poden formar-se de nou espores que passen a incrementar la reserva natural. Aquesta breu fase de multiplicació es verifica en les restes dels animals i vegetals, en els aliments i en els teixits animals com passa en les espècies patògenes.
Inclou tant aerobis com anaerobis, com anaerobis facultatius.
Alguns gèneres presenten toxicitat per a l'home, com Bacillus.
# Estreptococcàcies

Els Streptococcaceae són una família de bacteris gram-positius, dins de l'ordre dels Lactobacillales. Gèneres representatius inclouen: Lactococcus, Lactovum, Pilibacter, i Streptococcus.
# Halanaerobials

Els Halanaerobiales són un ordre de bacteris que pertany a la classe dels Clostridia que comprèn dues famílies, Halanaerobiaceae i Halobacteroidaceae. Són microorganismes halòfites anaerobis amb un metabolisme fermentatiu o homoacetogénico.
# Geoemídids

Els geoemídids (Geoemydidae) o batagúrids (Bataguridae) són una família de tortugues composta per unes 75 espècies.

## Gèneres

* Subfamília Batagurinae
** Batagur
** Callagur (a incluir a Batagur segons Le & Mccord, 2007, Praschag et al. 2007)
** Geoclemys
** Hardella
** Kachuga (a incluir a Batagur segons Le & Mccord, 2007, Praschag et al. 2007)
** Morenia
** Pangshura (abans inclòs a Kachuga)
* Subfamília Geoemydinae
** Chinemys (a vegades inclòs a Mauremys)
** Cuora (inclòs a Cistoclemmys)
** Cyclemys
** Geoemyda
** Leucocephalon (abans inclòs a Heosemys)
** Malayemys
** Heosemys
** Hieremys (sovint inclòs a Heosemys)
** Mauremys (inclou Annamemys, Cathaiemys i Emmenia)
** Melanochelys
** Notochelys
** Ocadia (a vegades inclòs a Mauremys)
** Orlitia
** Pyxidea (sovint inclòs a Cuora)
** Rhinoclemmys
** Sacalia
** Siebenrockiella
** Vijayachelys (abans inclòs a Heosemys i Geoemyda)
# Kinosternon

Kinosternon és un gènere de tortugues aquàtiques de la família Kinosternidae conegudes com a tortugues de pantà. Es diferencien de les altres tortugues de la mateixa família per la seva mida més petita i per tenir la closca menys bombada. Viuen als Estats Units, Mèxic, l'Amèrica central, Colòmbia, l'Equador i el Perú.
Són carnívores i s'alimenten de diversos invertebrats aquàtics, peixos i carronya.

## Taxonomia

* Tortuga de pantà de Tabasco, Kinosternon acutum ( Gray, 1831).
* Tortuga de pantà dels Álamos, Kinosternon alamosae ( Berry i Legler, 1980).
* Tortuga de pantà d'Amèrica central, Kinosternon angustipons ( Legler, 1965).
* Tortuga de pantà ratllada, Kinosternon baurii ( Garman, 1891).
* Tortuga de pantà de Jalisco, Kinosternon Chimalhuacán ( Berry, Seidel, & Iverson, 1997).
* Tortuga de pantà de Creasa, Kinosternon creaseri ( Hartweg, 1934).
* Tortuga de pantà de cara vermella, Kinosternon cruentatum ( Duméril, Bibron i Duméril, 1851).
* Tortuga de pantà de Colòmbia o Cap de tros Kinosternon dunni ( Schmidt, 1947).
* Tortuga de pantà groga Kinosternon flavescens ( Agassiz, 1857).
* Tortuga de pantà d'Herrara, Kinosternon herrerai ( Stejneger, 1945).
* Tortuga de pantà de Mèxic o Morrocoy de potes gruixudes, Kinosternon hirtipes ( Wagler, 1830).
* Tortuga de pantà mexicana, Morrocoy mexicà o Tortuga casquito Kinosternon integrum ( Le Conte, 1854).
* Tortuga de pantà de llavis blancs, Kinosternon leucostomum ( Duméril, Bibron i Duméril, 1851).
* Tortuga de pantà d'Oaxaca, Kinosternon oaxacae ( Berry i Iverson, 1980).
* Tortuga escorpí, Kinosternon scorpioides ( Linnaeus, 1766).
* Tortuga de pantà de Sonora, Kinosternon sonoriense ( Le Conte, 1854).
* Tortuga de pantà de l'Equador, Kinosternon spurrelli (Boulenger, 1913).
* Tortuga de pantà de l'Est o del riu Mississipi, Kinosternon subrubrum ( Lacépède, 1788).
# Terrapene carolina bauri

Terrapene carolina bauri (tortuga de caixa de Florida) és una subespècie de Terrapene carolina endèmica de Florida i del sud-est de Geòrgia (Estats Units). Es pot trobar en hàbitats humits, com ara aiguamolls i pantans, però en general no entren a l'aigua prou profunda per nedar

## Morfologia

Com altres espècies de tortuga de caixa la tortuga de caixa de Florida té una closca estreta i molt bombada, amb un plastró frontissa que li permet tancar la seva closca atapeïdament. No obstant això, la tortuga de caixa de Florida és molt diferent en aparença a les altres subespècies de Terrapene carolina. La seva closca té un patró diferent brillant que irradia línies grogues que la fan fàcilment identificable. La coloració del plastró pot variar des del groc al sòlid negre, amb qualsevol nombre de variacions en el medi. Aquesta tortuga té urpes molt afilades, així com un afilat bec utilitzat per a la captura de petits insectes i per menjar fruites, vegetals i fongs.
# Gibó huloc

Els gibons huloc (Hoolock) són un gènere de primat de la família dels gibons (Hylobatidae). Fins a l'any 2005, les dues espècies que conté el gènere sovint eren classificades als gèneres Bunopithecus i Hylobates. Fins al 1983, els hulocs eren categoritzats dins el gènere Hylobates, però es descobrí que tenen un nombre de cromosomes diferent al de les altres espècies (38). Aleshores, se'ls classificà dins el subgènere Bunopithecus, descrit originalment per Matthew i Granger el 1923 per l'espècie fòssil, B. sericus, de Sichuan. Tanmateix, actualment tenen el seu propi gènere.
# Serra de Vallivana

La Serra de Vallivana o Serra de la Vallivana és una alineació muntanyosa del País Valencià. Es troba a l'interior de la província de Castelló, a les comarques de l'Alt Maestrat i Baix Maestrat, al llarg de la carretera que va de Vinaròs a Morella.

## Topònim

Aquesta serra duu el nom de la Mare de Déu de Vallivana, patrona de Morella.

## Geografia

El punt més elevat és la muntanya Muixacre, de 1.275 m, situada prop del Port de Querol en la carretera N-232. Altres cims importants són Montserrat i Talaió. Aquestes muntanyes es troben cobertes per la neu a l'hivern.
La serra s'alça entre la població gairebé abandonada de Vallivana i els punts més septentrionals de les muntanyes del Maestrat, el sud de la Serra del Turmell i l'oest de la Serra de l'Espadella. La ruta més fàcil per accedir-hi és des de Vallivana o Morella.

## Ecologia

Aquesta zona muntanyosa escassament poblada té la zona boscosa més important de la regió, amb grans aus de presa com el voltor lleonat, i animals salvatges com el cérvol, cabirol, cabra salvatge ibèrica i porc senglar.
L'àrea d'aquesta serra, junt a la propera Tinença de Benifassà i Serra del Turmell va ser declarada Lloc d'Importància Comunitària (LIC) per la Unió Europea sota el nom de Tinença de Benifassà Turmell i Vallivana.

## Referències

* ↑ Vicenç M. Rosselló i Verger, Toponímia, geografia i cartografia
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ José Quereda Sala, Les Moles de Xert,; Análisis Geomorfológico (castellà)
* ↑ European Parliament - SCI and ZEPA ‘Tinença de Benifassà, Turmell i Vallivana’ (anglès)

## Vegeu també

* Vallivana
* Llista de muntanyes del País Valencià
* Catí

## Enllaços externs

* El País Valencià poble a poble; comarca a comarca - El Baix Maestrat
* Dena de Coll i Moll - Llogaret de Vallivana Arxivat 2011-10-09 a Wayback Machine.
# Brochau

Brochau (en francès Brouchaud) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 232 | 200 | 194 | 161 | 212 | 178 | 210 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Robert Aquin | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 13 novembre 2010].
# Colonhés e Champsniers

Colonhés e Champs Niers (en francès Coulounieix-Chamiers) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.816 | 7.421 | 8.169 | 8.250 | 8.403 | 8.114 | 8.360 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Michel Dasseux | PS |
| 2008- | Jean-Pierre Roussarie | Divers gauche |

## Agermanaments

* Venta de Baños
* Portlaoise

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 14 novembre 2010].
# Sent Pau de Serra

Sent Pau de Serra (en francès Saint-Paul-de-Serre) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 167 | 199 | 187 | 155 | 208 | 236 | 259 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1958-1971 | Fernand Nadaud |
| 1971-1977 | Henri Ogier |
| 1977- | Jean-Paul Virol |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 14 novembre 2010].
# Sench Amand dau Vern

Sench Amand de Vern (en francès Saint-Amand-de-Vergt) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 246 | 235 | 207 | 176 | 173 | 197 | 208 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004-2008 | Jean-Pierre Bonato | |
| 2008- | Jean-Luc Mallet | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 15 novembre 2010].
# Sent Vincenç d'Eila

Sent Vincenç d'Eila (en francès Saint-Vincent-sur-l'Isle) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 161 | 155 | 142 | 152 | 204 | 191 | 242 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1959 | Raoul Didierjean | |
| 1959-1971 | Robert Barret | |
| 1971-1983 | Jean-Pierre Chamoulaud | |
| 1983- | Jean-François Faucher | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 15 novembre 2010].
# Sent Jòri de las Blos

Sent Jòri las Blos (en francès Saint-Jory-las-Bloux) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 292 | 271 | 229 | 251 | 241 | 237 | 249 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | Bernard Blanchard | PCF |
| 2001- | Rémi Bernier | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 16 novembre 2010].
# Cela

Cela (en francès Celles) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 761 | 675 | 582 | 600 | 597 | 552 | 555 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1986-1995 | Philippe André Doyen | |
| 1995- | Jean-Didier Andrieux | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 18 novembre 2010].
# Pauçac e Sent Bebian

Pauçac e Sent Bébian (en francès Paussac-et-Saint-Vivien) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 510 | 474 | 477 | 399 | 383 | 392 | 453 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1987-2008 | André Charles | |
| 2008- | Jean-Pierre Desvergne | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 18 novembre 2010].
# Sent Victor (Dordonya)

Sent Victor (en francès Saint-Victor) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 145 | 145 | 137 | 124 | 134 | 157 | 196 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jeannik Nadal | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 novembre 2010].
# Montagrier

Mont Agrier (en francès Montagrier) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 441 | 411 | 389 | 385 | 397 | 442 | 508 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1965 | Alain Moreau | |
| 1965-1971 | Gilbert Mathieu | |
| 1971-1993 | Jean-Pierre Daniel | |
| 1993- | Francis Lafaye | Divers droite |

## Agermanaments

* Lanoraie

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 novembre 2010].
# Sent Gèrman de Salembre

Sent Gèrman de Salembre (en francès Saint-Germain-du-Salembre) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 823 | 790 | 837 | 837 | 787 | 763 | 827 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1972-2008 | André Daix | PCF |
| 2008- | Jean-Yves Rohart | Divers gauche |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 novembre 2010].
# Chantairac

Chantairac (en francès Chantérac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 518 | 515 | 414 | 418 | 461 | 456 | 827 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Batlle

Llista de batlles :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Michel Magne | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 novembre 2010].
# Sent Martin de Rabairac

Sent Martin de Rabairac (en francès Saint-Martin-de-Ribérac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 658 | 647 | 611 | 594 | 607 | 654 | 215 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Villedary | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 novembre 2010].
# Lo Borg dau Chapduelh

Borg de Maisons (en francès Bourg-des-Maisons) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 111 | 86 | 80 | 51 | 55 | 78 | 69 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | René Raspiengeas | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 20 novembre 2010].
# Sent Pau de Lisona

Sent Pau de Lisona (en francès Saint-Paul-Lizonne) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 474 | 411 | 337 | 361 | 347 | 332 | 318 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2008 | Raymond Tugal | |
| 2008- | Jean-Paul Gady | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 20 novembre 2010].
# Cantó de Corbeil-Essonnes-Oest

El cantó de Corbeil-Essonnes-Oest és un antic cantó francès del departament d'Essonne, que estava situat al districte d'Évry. Comptava amb 1 municipi i part del de Corbeil-Essonnes.
Al 2015 va desaparèixer i el seu territori va passar a formar part del nou cantó de Corbeil-Essonnes.

## Municipis

* Corbeil-Essonnes (part)
* Villabé

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Marie Roche | PCF |
| 1949-1967 | Paul-Roger Métayer | RGR-Centrista |
| 1967-1976 | Roger Combrisson | PCF |
| 1976-1985 | Aline Marti | PCF |
| 1985-1992 | Roger Combrisson | PCF |
| 1992-1998 | Marie-Anne Lesage | PCF |
| 1998- | Bruno Piriou | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | 37.720 | 50.216 | 40.400 | 23.773 | 25.211 | 26.300 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Testudinoïdeus

Els testudinoïdeus (Testudinoidea) constitueixen una superfamília del subordre dels criptodirs.
# Béjar

Béjar (extremeny: Bejal o Bexa) és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Altres nuclis: Fuentebuena (52 hab., 25 homes i 27 dones), Palomares (231 hab.) i Valdesangil (177 hab., 89 homes i 88 dones). Palomares va ser independent fins als anys 70 del segle xx. Valdesangil i Fuentebuena són entitats locals menors.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 17125 | 16652 | 15123 | 15102 |

## Personatges il·lustres

* Jesús Caldera Sánchez-Capitán, polític.
* Roberto Heras, ciclista.

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.