OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Manuel Margalef i Ayet

Joan Manuel Margalef i Ayet (Benissanet, Ribera d'Ebre, 19 de novembre de 1970) és un instrumentista de trombó i fiscorn, compositor de sardanes i actual segon fiscorn de la cobla La Principal de la Bisbal.
Començà els estudis musicals als 9 anys amb Josep Serra i Castellví. Als 15 anys guanyà el primer Premi "Manuel Nieto" com a instrumentista de trombó. Tocà a la Banda de Música de Benissanet i amb la Banda Municipal de Tarragona. Als 17 anys es traslladà a Barcelona, on feu d'instrumentista de diverses cobles (Principal de Collblanc, Principal de Barcelona), i tocà amb l'Orquestra del Conservatori de Badalona, la Big Band de Barcelona, la Big Band de l'Aula de Jazz de Barcelona i la Big Band de Sabadell. L'any 1991 s'incorporà a la cobla Orquestra La Selvatana, d'on passà a la Principal de la Bisbal (1999).
En tant que compositor té una quarantena de sardanes, algunes obligades. També compongué dues peces d'estil lliure, per a cobla i percussió: La Batalla de l'Ebre i Pubolenca, guardonades als concursos Ceret-Banyoles dels anys 1998 i 2003, respectivament.

## Referències

* ↑ «Sardanes i música per a cobla. Obres compostes per: Margalef i Ayet, Joan Manuel». Confederació Sardanista de Catalunya. Arxivat de l'original el 20 d’abril 2021. [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ «Margalef i Ayet, Joan Manuel, al web "Músics per la cobla"», 25-01-2016.
* ↑ «Solistes a les aules a Sant Feliu de Guíxols». [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ «Obres per a cobla de Joan Manuel Margalef, al web "Boig per la Sardana"». [Consulta: 25 gener 2016].
# Dallia pectoralis

Dallia pectoralis és una espècie de peix de la família Umbridae, nom que rep a un peix natiu de Sibèria i Alaska, capaç de mantenir-se amb vida congelat en un bloc de neu diverses setmanes. És un peix de grans aletes i grandària mitjana, mesurant 14 cm (7 polzades aprox) de longitud. El cos presenta un disseny de taques intricades sobre el seu llom i la vora de les seves aletes també, tots aquests de color marró atzabeja.
A aquest peix se li coneix per la seva capacitat de sobreviure dins del gel. En el seu estat natural, se submergeix de 7 a 8 metres quan la superfície de l'aigua es congela. Unes cobertes protectors en les seves agallas mantenen les artèries en funció, perquè ell segueixi respirant, de manera que, el peix es manté en activitat, encara si el seu cos està cobert de cristalls de gel. Malgrat aquesta supervivència, aquest peix no viu si la temperatura en el qual està sotmès tendeix a variar. La temperatura mitjana és de 0° Celsius (273 °F) i solament el peix sobreviu si la temperatura és constant.
# Cantó de Loiron

El cantó de Loiron és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Laval. Té 15 municipis i el cap és Loiron.

## Municipis

* Beaulieu-sur-Oudon
* Le Bourgneuf-la-Forêt
* Bourgon
* La Brûlatte
* Le Genest-Saint-Isle
* La Gravelle
* Launay-Villiers
* Loiron
* Montjean
* Olivet
* Port-Brillet
* Ruillé-le-Gravelais
* Saint-Cyr-le-Gravelais
* Saint-Ouën-des-Toits
* Saint-Pierre-la-Cour

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | Dr. Ramé | radical |
| 19..-19.. | M. Augeard | CD, després Divers droite |
| 19..-2004 | Claude Le Feuvre | Divers droite |
| 2004- | Nicole Bouillon | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 11.915 | 11.697 | 12.387 | 13.507 | 13.964 | 14.368 | 16.388 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Muntanya dels Canons

La Muntanya dels Canons és una serra situada al municipi de Colera a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 123 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Maria Pilar Busquet i Medan

Maria Pilar Busquet i Medan(Les, 23 de març de 1937 - Barcelona, 13 de novembre de 2016) va ser una política aranesa, síndica d'Aran del 1991 al 1993.
Treballà en el sector hoteler. Fou Flor d'or als Jocs Florals de l'Escola deras Pirenèos de Gascunya i al concurs literari de poesia i de prosa del Museu Etnològic de la Vall d'Aran. Fou membre de la Comissió Oficial per a la Normalització Lingüística de l'Aranès, membre fundadora de l'Associació de Veïns Es Tersús de la Vall d'Aran i responsable de cultura de 1977 a 1980; fou presidenta de l'Associació Pro Defensa de l'Eix Transpirinenc pel Pas Natural de la Vall d'Aran.
Després de la recuperació de la històrica institució d'autogovern de la Vall d'Aran, el Conselh Generau d'Aran, amb l'aprovació de la Llei 16/1990, de 13 de juny, va guanyar les primeres eleccions amb la Coalició Aranesa-Convergència i Unió (CA-CiU), integrada per Convergència Democràtica Aranesa, de la qual formà part Pilar Busquet, i Unió Democràtica Aranesa.
Després d'aquestes primeres eleccions de 26 de maig de 1991, fou nomenada Síndica d'Aran (17 de juny de 1991 - 12 de juliol de 1993). Dos anys més tard la coalició es trencà i la seva companya Amparo Serrano Iglesias, d'UDA, presentà una moció de censura que va rebre el suport d'Unitat d'Aran, amb la qual cosa Pilar Busquet perdé el càrrec. També fou escollida Diputada per CiU a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988.
Era la mare de Jusèp Boya, director general de Patrimoni de la Generalitat de Catalunya, i de Mireia Boya, diputada per Lleida de la CUP en l'onzena legislatura al Parlament de Catalunya.
El Govern de la Generalitat de Catalunya li va concedir la Creu de Sant Jordi l'11 d'abril de 2017.

## Referències

* ↑ Gelonch, Antoni. 100 pioneres catalanes: obrin portes van canviar la història. Barcelona: Viena Edicions, 2020, p. 222. ISBN 9788417998288.
* ↑ «NacióDigital: Mor Maria Pilar Busquet, primera Síndica de l'Aran». NacióDigital.
* ↑ «Maria Pilar Busquets i Medan | enciclopèdia.cat». [Consulta: 22 setembre 2021].
* ↑ Diputats de la II Legislatura
* ↑ «Mor la primera síndica d'Aran». Lleida.com. [Consulta: 14 novembre 2016].
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 29 personalitats i 24 entitats». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2017-05-16. [Consulta: 11 abril 2017].

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 31 de maig de 1988.
# Pic Alt dels Cóms

El Pic Alt dels Cóms és una muntanya de 1.225 metres que es troba al municipi de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Nendaz

Nendaz és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Conthey. Està format per 15 pobles i dos veïnats.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Dimarts de Pasqua

El Dimarts de Pasqua (o Tercer Dia de Pasqua) és l'endemà al Dilluns de Pasqua. Fou dia festiu laboral i lúdic al País Valencià tradicionalment, on es va perdre durant el segle xx.
És considerat com un dels tres dies de Pasqua valenciana, on són molt típiques les eixides al camp per a menjar la mona amb familiars o amics (en València capital s'afegeix el dilluns de Sant Vicent).

## Festivitat

Antigament, l'únic dia festiu complet era el Dia de Pasqua, és a dir, el diumenge. El dilluns i el dimarts eren festius a la vesprada. Hi havia col·legi i treball, però només de matí. A la vesprada la gent eixia al camp a menjar la mona, cantar la tarara, botar la corda o empinar el catxirulo. Durant el segle XX es van adoptar dos festius complets, el diumenge i el dilluns, mentre que el dimarts es va perdre.
Altra variant pròpia de València cap i casal era la de baixar al llit del riu Túria a passar les vesprades de Pasqua. També era habitual anar a llogarets propers, com Campanar, Russafa, Benimaclet o Patraix, ara tots ells barris de la ciutat.
Així i tot, és encara festiu local en alguns indrets del país, com en L'Alcora o al Mareny de Barraquetes

## El Tercer dia de Pasqua en la tradició oral

En la cançó popular valenciana Estos tres dies de Pasqua es fa menció del tercer dia de Pasqua, el dimarts:
Estos tres dies de Pasqua
són tres dies de jugar;
Xic i xica que no juguen
és que volen festejar.
Ai xumbala que és carabassa!
Ai xumbala que és polissó!
Ai xumbala les xiques guapes
i les lletges al racó!
# Umbra krameri

Umbra krameri és una espècie de peix d'aigua dolça de la família Umbridae, distribuïts per Europa per les conques hidrogràfiques dels rius Danubi i Dnièster, encara que ho podem veure més fàcilment en aquaris, ja que es comercialitza per al seu ús en aquariologia.
# Govern de Hokkaidō

El Govern de Hokkaidō (en japonés: 北海道庁, Hokkaidô Chô) és el cos executiu de Hokkaido. El seu actual cap és el governador Naomichi Suzuki.

## Història

* 1869: S'estableix l'Oficina de Colonització de Hokkaidō, nomenant Hokkaido amb el seu nom actual. Es divideix el territori en 11 províncies i 86 districtes.
* 1882: S'aboleix l'oficina de colonització i abolició de les tres prefectures que fins llavors es trobaven al territori: Sapporo, Hakodate i Nemuro.
* 1886: S'unifiquen les tres prefectures en una i es funda el Govern d'Hokkaido.
* 1888: L'antic edifici roig d'estil occidental seu del govern és acabat.
* 1897: Es promulga el sistema de pobles de primera y segona classe, amb el sistem del districte de Hokkaido.
* 1901: Primera elecció a l'Assemblea d'Hokkaidō amb 35 membres electes.
* 1923: Abolició completa del sistema unificat de govern a Hokkaido i cumpliment del sistema de pobles i aldees amb 6 ciutats, 99 pobles de primera classe i 155 pobles i aldees de segona classe en aquell moment.
* 1947: Amb l'aprovació de la llei d'entitats locals del Govern de la Prefectura es torna a obrir i torna a exercir com un govern prefectural normal.
* 1958: Se celebra la "Gran Exposició d'Hokkaidô".
* 1968: Commemoració i celebració del centenari d'Hokkaidô.
* 1972: Se celebren a Sapporo, la capital, els Jocs Olímpics d'Hivern de 1972. Sapporo es designada pel govern central.
* 2010: Es reorganitzen 14 subprefectures en 9 oficines de promoció general i 5 oficines de promoció.

## Composició

| Governador | Naomichi Suzuki | Ind |
| Departaments | Responsable/a | Partit |
| Vice-Presidència | Motohito Uramoto Toshiaki Tsuchiya Yusuke Nakano | Ind |
| Afers Generals | Satoshi Satō | Ind |
| Política General | Toshiyuki Kuroda | Ind |
| Medi Ambient (Vida ambiental) | Yuji Tsukiji | Ind |
| Salut i benestar | Akihito Hashimoto | Ind |
| Economia | Hiroshi Kuramoto | Ind |
| Agricultura | Terukazu Odawara | Ind |
| Peixca i silvicultura | Katsuya Nakada | Ind |
| Construcció | Toshikatsu Kobayashi | Ind |

## Referències

* ↑ http://www.pref.hokkaido.lg.jp/sm/jnj/happyobun/223366778899.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Tot i que es presentà com a independent, pertany al PLD
* ↑ Equivalent a Interior o Governació
* ↑ Obres públiques
# Cantó de Bouloire

El cantó de Bouloire és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de Mamers. Té 8 municipis i el cap es Bouloire.

## Municipis

* Bouloire
* Coudrecieux
* Maisoncelles
* Saint-Mars-de-Locquenay
* Saint-Michel-de-Chavaignes
* Thorigné-sur-Dué
* Tresson
* Volnay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Ferdinand Rondeau | SFIO |
| 1964-1976 | Ladislas du Luart | RI |
| 1976-1994 | Jean Morin | UDF-PR |
| 1994-2000 | Raymond Douyère | PS |
| 2000-2008 | Claude Drouin | Divers gauche |
| 2008- | Michel Paumier | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.236 | 6.819 | 6.275 | 6.043 | 6.177 | 6.543 | 7.098 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Serra dels Estanys

La Serra dels Estanys és una serra situada entre els municipis de Cantallops i de Campmany a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 145 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de Peçaplana

El Serrat de Peçaplana és una muntanya de 1.653 metres que es troba al municipi de les Valls d'Aguilar, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Okhamandal

Okhamandal fou una antiga taluka del prant d'Amreli al principat de Baroda, a l'extrem oest de Kathiawar, amb una superfície de 694 km² i una població de 22.689 habitants el 1901. Va ser cedida al Gaikwar de Baroda el 1817 però els habitants locals, els waghers, es van revoltar diverses vegades i van haver de ser sotmesos per britànics i forces de Baroda. La principal ciutat és Dwarka (7.535 habitants) i hi havia 43 pobles.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Pavarotti (documental)

Pavarotti és una pel·lícula documental del 2019 dirigida per Ron Howard sobre el tenor operístic italià Luciano Pavarotti. La pel·lícula es va preestrenar el 4 de juny de 2019 i es va estrenar als cinemes el 7 de juny. Pavarotti és una producció estatunidenca i britànica, amb CBS Films i HanWay Films com a distribuïdores. S'ha doblat al català pel programa El documental del canal 33, que la va estrenar el 19 de desembre de 2024.

## Referències

* ↑ Fleming, Mike Jr. «Ron Howard To Direct Feature Documentary On Iconic Opera Singer Luciano Pavarotti» (en anglès). Deadline, 01-06-2017. Arxivat de l'original el June 1, 2017. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ McNary, Dave. «Ron Howard to Direct Luciano Pavarotti Documentary» (en anglès). Variety, 01-06-2017. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Fathom Events | Pavarotti Premiere Screening Event». Fathom Events. [Consulta: 5 juny 2019].
* ↑ "'Pavarotti' Premiere Screening Event Comes to Movie Theaters Nationwide on June 4, With a Special Introduction From Director Ron Howard" (en en). Nota de premsa.
* ↑ Haring, Bruce. «'Pavarotti' Documentary From Ron Howard Debuts Teaser During 61st Grammy Awards» (en anglès). Deadline, 11-02-2019. Arxivat de l'original el February 11, 2019. [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «La veu, l'home i la llegenda: Luciano Pavarotti, "El tenor del poble"». CCMA. [Consulta: 23 desembre 2024].
# Eutropis

Eutropis és un gènere d'escíncids pertany a la subfamília Lygosominae, on es desglossen una sèrie d'espècies que amb anterioritat pertanyien al gènere Mabuya. Aquestes espècies poden ser trobades a Àsia.

## Taxonomia

* Eutropis allapallensis
* Eutropis andamanensis
* Eutropis beddomii
* Eutropis bibronii
* Eutropis carinata
* Eutropis clivicola
* Eutropis cumingi
* Eutropis darevskii
* Eutropis dissimilis
* Eutropis englei
* Eutropis gansi
* Eutropis grandis
* Eutropis indeprensa
* Eutropis innotata
* Eutropis longicaudata
* Eutropis macularia
* Eutropis multicarinata
* Eutropis multifasciata
* Eutropis nagarjuni
* Eutropis novemcarinata
* Eutropis quadratilobus
* Eutropis quadricarinata
* Eutropis rudis
* Eutropis rugifera
* Eutropis trivittata
* Eutropis tytleri
# Harpanahalli

Harpanahalli és una vila (panchayat = comunitat) al districte de Davanagere, a l'estat de Karnataka, Índia, a 14° 48′ N, 75° 59′ E﻿ / ﻿14.8°N,75.98°E﻿ / 14.8; 75.98. La seva població segons el cens del 2001 era de 41.889 habitants. La població el 1901 era de 9.320 habitants.
Fou seu del principal dels poligars o prínceps locals de la zona establerts al poder després de l'enfonsament de l'imperi de Vijayanagar posteriorment a la batalla de Talikota el 1565. El poligar d'Harpanahalli dominava sobre 460 pobles. A la vila hi havia una fortalesa de la que queden algunes ruïnes. El poligar fou fidel a Haidar Ali de Mysore al que pagava un tribut de 8 lakhs, però el seu fill Tipu Sultan el va encarcerar junt amb molts parents i va annexionar el domini; a la mort de Tipu Sultan a Seringapatam el 1799, la vila fou ocupada per l'antic diwan (primer ministre) de l'estat, en nom d'un jove poligar menor d'edat, que es va sotmetre sense lluita al general Harris quan aquest va avançar cap a la zona; el poligar va ser reconegut i va poder conservar gran part dels seus dominis, però durant el segle XIX la família reial es va extingir (i també la del diwan) i l'estat va passar a domini britànic dins la presidència de Madras, districte de Bellary.
# Cantó de Brûlon

El cantó de Brûlon és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de La Flèche. Té 14 municipis i el cap es Brûlon.

## Municipis

* Avessé
* Brûlon
* Chantenay-Villedieu
* Chevillé
* Fontenay-sur-Vègre
* Maigné
* Mareil-en-Champagne
* Pirmil
* Poillé-sur-Vègre
* Saint-Christophe-en-Champagne
* Saint-Ouen-en-Champagne
* Saint-Pierre-des-Bois
* Tassé
* Viré-en-Champagne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1958 | Jean Letourneau | RPR |
| 1958-1982 | Alphonse Mayet | SFIO, després divers gauche, després divers droite |
| 1982-2001 | Pierre Poussin | Divers droite |
| 2001- | Fabien Lorne | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.944 | 6.238 | 5.515 | 5.106 | 5.039 | 5.532 | 6.420 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Muntanya de Vilanera

La Muntanya de Vilanera és una muntanya de 26 metres que es troba al municipi de l'Escala, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Paliyad

Paliyad fou un estat tributari protegit al prant de Jhalawar a l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai, amb una superfície de 588 km², format per 17 pobles amb 7 tributaris separats. La població el 1881 era de 9.662 habitants i pagava un tribut de poc més de 90 lliures al govern britànic i de 12 lliures al nawab de Junagarh. La capital, Paliyad, fou residència tanmateix de l'oficial polític al Kathiawar; tenia 3.368 habitants el 1881.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Scincus scincus

Scincus scincus és una espècie de sauròpsid (rèptil) de la família dels escíncids que excava caus en la sorra, i hi llisca amb tanta facilitat que pràcticament sembla que nedi en la sorra. Habita en deserts del nord d'Àfrica cap a l'est fins a Aràbia Saudita, l'Iraq i l'Iran. És insectívor, pot detectar les vibracions que produeixen els insectes en moure's per la sorra.
# Hivites

Els hivites (en hebreu חִוִּים Ḥīvvīm) van ser un dels onze pobles de Canaan que els hebreus van trobar a Palestina. Eren suposadament descendents d'un fill de Canaan, fill de Cam i net de Noè, segons la Taula de les Nacions i vivien al peu del Mont Hermon al Líban o Lebo Hamath al centre i al nord del territori de Benjamí i als turons al nord de Jerusalem, zona en la qual el Gènesi diu que governava Sequem i mes al sud Josuè esmenta les ciutats hivites de Gibeon, Kephirah, Beeroth i Kiriath Jearim.
Els 11 pobles eren: els sidonites, el hetites, els jebusites, el guirgaixites, els hivites, els arquites, els sinites, els arvadites, els semarites i els hamatites. Eren un dels pocs pobles de la regió que no practicava el ritu de la circumcisió.
En temps de David havien estat empesos cap al nord-oest Salomó els va sotmetre i ja no tornen a ser esmentats.

## Referències

* ↑ Gènesi. 10:15
* ↑ Llibre de Josuè. 11:3
* ↑ segons el Llibre dels Jutges. 3:3
* ↑ Gènesi. 34:1
* ↑ Llibre de Josuè. 9:16
* ↑ Segon llibre de Samuel. 24:7
* ↑ Primer llibre dels Reis. 9:20

## Enllaços externs

* The Hivites. JSTOR [Consulta 24 de febrer de 2022]
# Cantó de La Ferté-Bernard

El cantó de La Ferté-Bernard és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de Mamers. Té 15 municipis i el cap es La Ferté-Bernard.

## Municipis

* Avezé
* Cherré
* Cherreau
* Cormes
* Dehault
* La Chapelle-du-Bois
* La Ferté-Bernard
* Préval
* Saint-Aubin-des-Coudrais
* Saint-Martin-des-Monts
* Souvigné-sur-Même
* Théligny
* Villaines-la-Gonais

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Louis Rigot | radical |
| 1970-1982 | Émile Bénard | CD, UDF |
| 1982-2001 | Pierre Coutable | Divers droite |
| 2001- | Charles Somaré | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.245 | 12.180 | 13.985 | 15.262 | 15.748 | 16.139 | 17.293 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Muntanya d'en Sot

La Muntanya d'en Sot és una muntanya de 328 metres que es troba al municipi de Palau-saverdera, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de la Guàrdia (Coll de Nargó)

El Tossal de la Guàrdia és una muntanya de 691 metres que es troba al municipi de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pandu Mehwas

Pandu Mehwas fou un grup de 24 estats tributaris protegits (inicialment només 21, però a final del segle XIX es van unir els tres estats de la suprimida divisió de Dorka Mehwas) que formaven una de les divisions territorials de l'agència de Rewa Kantha a la presidència de Bombai. La superfície era de 357 o 381 km² i la població el 1872 de 20.284 habitants i el 1881 de 20.312, en 36 pobles. Els ingressos totals estimats eren d'11.000 lliures.
Els estats s'estenien al llarg del riu Mahi en una línia estreta que durava uns 95 km. El clima era calorós; els cultius principals eren arròs, mill, i canya de sucre. Les castes principals eren kolis, bariyes i rajputs; alguns musulmans eren terratinents. La regió era comparativament la més pobre de l'Índia.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Batalla de Mouilleron-le-Captif

La batalla de Mouilleron-le-Captif va tenir lloc el 8 de novembre de 1795 durant la guerra de Vendée.

## Procés

El 8 de novembre de 1795, el general republicà Charles-François Raoul va sortir de La Roche-sur-Yon a la recerca de l'enemic. Prop de Mouilleron-le-Captif, es va trobar amb una columna de la divisió Pays de Retz, de 500 a 600 homes, entre 60 i 80 cavallers, que marxaven per atacar un comboi a Dompierre-sur-Yon i marxaven sense sospitar cantant. La presència de Charette al capdavant d'aquesta columna no és segura. Aleshores, Raoul posa en una emboscada els seus homes i sorprèn completament els Vendéans que fugen.

## Pèrdues

Segons l'informe de Raoul, els Vendéens van deixar 25 morts i van abandonar una bandera i diversos fusells anglesos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Dumarcet 1998, p. 477-478.
* ↑ Chassin, t. II, 1897, p. 181.

## Bibliografia

* Charles-Louis Chassin, Les pacifications de l'Ouest 1794-1801: La dictature de Hoche, t. II, Paris, Paul Dupont, 1897, 636 p. (llegir en línia (arxiu).
* Lionel Dumarcet, François Athanase Charette de La Contrie: Une histoire véritable, Les 3 Orangers, 1998, 536 p. (ISBN 978-2912883001).