OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Allianz Suisse Open Gstaad 2009

El Torneig de Gstaad 2009, també conegut com a Allianz Suisse Open Gstaad 2009 i és un esdeveniment de tennis masculí que pertany a les sèries 250 de l'ATP. Es va celebrar entre el 26 de juliol i el 2 d'agost del 2009 al Roy Emerson Arena de Gstaad, Suïssa.

## Quadre individual masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | S. Wawrinka | | | |
| Q | T. Bellucci | | | | Q | T. Bellucci | 3 | 1 | |
| | I. Navarro | | | | 6 | N. Kiefer | 6 | 0 | r |
| 6 | N. Kiefer | | | | | | | | | Q | T. Bellucci | 6 | 7 |
| 3 | Í. Andréiev | 6 | 6 | | | | | | | 3 | Í. Andréiev | 4 | 5 |
| | J. Hernych | 4 | 1 | | 3 | Í. Andréiev | 6 | 6 | | | | | |
| | M. Iujni | 3 | 7 | 3 | 5 | J. Chardy | 3 | 3 | | | | | |
| 5 | J. Chardy | 6 | 5 | 6 | | | | | | | | | | Q | T. Bellucci | 6 | 7 |
| | M. Daniel | | | | | | | | | | | | | | A. Beck | 4 | 6² |
| | J. Benneteau | | | | | M. Daniel | 6 | 7 | | | | | |
| | F. Serra | | | | | F. Serra | 4 | 6¹ | | | | | |
| 4 | V. Hanescu | | | | | | | | | | M. Daniel | 6$^3$ | 3 |
| | G. Garcia-Lopez | 6$^3$ | 6 | 6$^3$ | | | | | | | A. Beck | 7 | 6 |
| | A. Beck | 7 | 1 | 7 | | A. Beck | 6 | 7 | | | | | |
| | T. Gabashvili | 4 | 4 | | | V. Crivoi | 4 | 6⁵ | |
| | V. Crivoi | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-02-07 a Wayback Machine.
Gstaad :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Almandoz

Almandoz és un dels 15 llogarets de la Comunitat Foral de Navarra que integren el municipi de vall de Baztan a la Merindad de Pamplona a 64 quilòmetres de Pamplona. Antigament fou important pels seus jaciments de marbre i escenari d'una important batalla durant la conquesta de Navarra el 1512.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| 214 | 219 | 228 | 223 | 218 | 220 | 218 | 207 | 212 | 210 | 211 |

## Enllaços externs

* Web sobre Almandoz Arxivat 2010-03-18 a Wayback Machine.(basc)(castellà)
# Alonso de Mena

Alonso de Mena i Escalante (Granada (Andalusia), 1587 - Granada, 1646) fou un escultor barroc espanyol.
Continuador de l'estil de Pablo de Rojas (1580-1607), el seu fill Pedro de Mena, deixeble seu i continuador del taller del pare, va arribar a tenir tanta o més anomenada que el seu progenitor.
Les seves primeres imatges mostraven certa rigidesa, com una santa Llúcia a la catedral de Granada. A l'església de Sant Cecili de la mateixa ciutat hom pot contemplar la Verge de Betlem datada l'any 1615, que Mena va fer per encàrrec del corregidor de Granada, García Bravo de Acuña, el qual va quedar tan complagut per l'obra que en va pagar 50 ducats més de l'estipulat.
Les seves imatges més cèlebres són les Immaculades i els retaules-reliquiaris de la catedral de Jaén i els de la Capella Reial de Granada. De la seva època final són el Crist Expirant per a l'església de Santa Anna de Granada, el Crucificat per a la capella dels Caiguts de la Catedral de Màlaga i el Crist del Desemparament per a l'església de Sant Josep de Madrid.
# Daniel Roseingrave

Daniel Roseingrave (c.1655 - Dublín, maig de 1727) va ser un organista i compositor d'origen anglès, principalment actiu a Dublín (Irlanda).
Roseingrave probablement provenia de la zona de Gloucester, on va ser organista a la catedral de Gloucester (1679–1681) i on més tard va enviar els seus fills a l'educació. Posteriorment es va convertir en organista a la catedral de Winchester (1682–1692) i a la catedral de Salisbury (1692–1698), i finalment a partir de 1698 a la catedral de Christ Church, Dublín i a la catedral de St Patrick, Dublín, que "va marcar l'inici d'un període de mig segle, quan la família Roseingrave va dominar l'escena musical a les catedrals de Dublín." Va romandre organista a Christ Church fins a la seva mort a Dublín el 1727; a St Patrick's el seu fill Ralph es va unir a ell des de 1719.
Va compondre alguna música d'església, inclòs un himne en vers, Senyor, ets benigne. Sovint es confonen les seves obres amb les dels seus fills; l'any 2014 s'estava preparant un desenreda-ment de les obres dels diferents Roseingraves d'Irlanda.
Els seus fills Thomas Roseingrave i Ralph Roseingrave van ser també compositors i organistes.

## Referències

* ↑ Kerry Houston: "Roseingrave family", in: H. White & B. Boydell (ed.): The Encyclopaedia of Music in Ireland (Dublin: UCD Press, 2013), p. 892.
* ↑ Houston (2013), as above.

## Bibliografia

* Barra Boydell: Music at Christ Church before 1800: Documents and Selected Anthems (Dublin: Four Courts Press, 1999).
* –– : A History of Music at Christ Church Cathedral, Dublin (Woodbridge, Surrey: Boydell & Brewer, 2004).
# Alps Australians

Els Alps Australians (en anglès Australian Alps) són una serralada situada al sud-est d'Austràlia que s'estén pels estats de Nova Gal·les del Sud i Victòria. Conté les muntanyes més elevades de l'illa, algunes per sobre dels 2.000 msnm. El cim més alt de la serralada és el Kosciuszko, amb 2.228 m.

## Ecologia

Els Alps formen una important reserva natural, amb diferents parcs nacionals, en particular el Parc Nacional Kosciuszko a Nova Gal·les del Sud i l'Alpine National Park a l'estat de Victòria, administrats en cooperació com els Parcs Nacionals dels Alps Australians pels governs d'Austràlia, Nova Gal·les, Victòria i el Territori de la Capital Australiana.

## Esquí

Els Alps acullen les úniques instal·lacions d'esquí del continent australià, repartides pels estats de Nova Gal·les i Victòria:
| Nova Gal·les del Sud Perisher Blue Perisher Valley Thredbo Guthega Charlotte Pass Selwyn Snowfields | Victòria Mont Buller Falls Creek Mont Hotham Dinner Plain Mont Baw Baw Mont Howitt Mont Buffalo Llac Mountain Mont Donna Buang |

## Enllaços externs

* «Parc Nacional dels Alps Australians» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-07-18. [Consulta: 9 maig 2010].
* «Alps Australians». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Alps Julians

Els Alps julians (eslovè: Julijske Alpe; italià: Alpi Giulie) són una serralada que forma part dels Alps que s'estenen des de nord-est d'Itàlia fins a Eslovènia, on s'alcen fins als 2.864 metres en el puig Triglav. Van ser anomenats així per Juli Cèsar, que va establir el domini romà sobre aquests en fundar als seus peus el municipium de Forum Julii, actual Cividale del Friuli, i són part dels Alps calcaris del Sud. Una gran part dels Alps julians estan dins del Parc Nacional Triglav.

## Cims

Els cims més importants en són:
* Triglav, 2.864 m
* Jôf di Montasio/Montaž/Montasch, 2.755 m
* Škrlatica, 2.740 m
* Mangart, 2.679 m
* Jalovec, 2.645 m
* Razor, 2.601 m
* Kanin, 2.582 m
* Kanjavec, 2.568 m
* Prestreljenik, 2.500 m
* Tošc, 2.275 m
* Krn, 2.244 m

## Collades

Algunes collades importants dels Alps julians:
* Vršič, 1.611 m, connecta la vall del Sava amb la del Soča. És la collada més elevada d'Eslovènia.
* Collada Predil (Villach/Beljak per Tarvisio/Trbiž i Bovec fins a Gorizia/Gorica), camí asfaltat de 1.156 m.
* Hrušica/Birnbaumerwald (Ljubljana fins a Gorizia/Gorica), camí asfaltat de 883 m.
* Saifnitz o collada Pontebba/Tabeljski prelaz (Villach/Beljak per Tarvisio/Trbiž i Pontebba/Tablja fins a Udine/Videm), ferrocarril, camí asfaltat, autopista/autostrada/avtocesta a 797 m.
# Alsėdžiai

Alsėdžiai és un petit poble del districte municipal de Plungė. Està a prop del riu Sruoja, a 20 km de Plungė.
Stanisław Narutowicz, un dels signants de l'Acta d'Independència de Lituània i el germà del primer president de Polònia Gabriel Narutowicz està enterrat al cementiri del poble. A partir de 2001, viuen en aquesta ciutat 956 habitants.

## Història

Un assentament de tribus bàltiques es diu que van ocupar el territori de l'actual ciutat i que van existir a la regió a començaments del mesolític.

## Vegeu també

* Llista de pobles de Lituània

## Enllaços externs

* Breu història d'Alsėdžiai Arxivat 2006-02-20 a Wayback Machine. (lituà)
# Aluixta

Aluixta (en ucraïnès i en rus: Алушта; en tàtar de Crimea: Aluşta) és una ciutat balneari a Crimea, Ucraïna, fundada al segle vi per l'emperador Justinià. És situada al mar Negre al camí des de Oursuf a Sudak, i en la línia del Troleibús de Crimea.
La zona és notable pel seu terreny rocallós. Hi ha vestigis d'una torre de defensa romana d'Orient, i d'una fortalesa genovesa del segle xv. La ciutat fou anomenada Aluston (Αλουστον) durant l'Imperi Romà d'Orient, i Lusta durant la dominació genovesa. Adam Mickiewicz va dedicar dos dels seus Sonets de Crimea a Aluixta.

## Ciutats agermanades

* Santa Cruz, Estats Units
* Dzierżoniów, Polònia

## Enllaços externs

* Mapa d'Aluixta Arxivat 2021-01-18 a Wayback Machine.
# Alula

Alula (Caluula) és una ciutat del nord de Somàlia, propera al cap Guardafui (ras Asir), actualment al Puntland i a la regió de Bari. Està propera al Ras Alula (cap d'Alula) a uns 50 km a l'oest del Guardafui (és el primer cap que es troba cap a l'oest del Guardafui).
Al "Periplus de la mar Eritrea" (any 50) s'esmenten diverses ciutats de la costa del Punt: Ayalitae o Avalitae (Assab?, Zeila?), Malao (Berbera), Mundi (Heis), Mosyllon (Bandar Kassim?) i Akannai (que podria ser Alula).
El 1889 fou escollida com a residència del comissari italià al sultanat majeerteen de Baargaal (Sultanat de Majeerteen). Vers el 1906 fou ocupada militarment pels italians a causa d'una conspiració del sultà, que va conservar el poder a l'interior. El 1910 el sultà va fer submissió i va renovar el tractat de protectorat. L'abril de 1924 el nou comissionat italià a Alula, E. Coronaro, va rebre ordres d'inspeccionar el territori del sultà de Majeerteen que podia ser objecte d'invasió, i va aprofitar l'expedició geològica Stefanini-Puccioni que va sortir d'Alula. L'octubre de 1924, E. Coronaro va presentar al sultà (boqor) un ultimàtum de desarmament i rendició. Abans d'expirar ja les topes colonials van entrar al sultanat desembarcant a Haafuun i Alula; les forces del sultà van presentar resistència i van disparar contra els italians. Després d'un breu intent de negociació, que no va reeixir, la lluita es va reprendre. El 7 d'octubre es van confiscar tots els vaixells mercants d'Alula i a Haafuun, i el general Arimondi va bombardejar i destruir tots els petits vaixells que hi havia als ports.
Fou després cap del districte de Migiurtinia. A l'Apèndix 1 de l'Enciclopèdia Espasa (1930) s'assenyala una població de 500 habitants.
# Alí ibn Yahya

Alí ibn Yahya (àrab: علي بن يحي, ʿAlī b. Yaḥyà) fou emir zírida, fill de Yahya ibn Tamim al que va succeir quan va morir el 1116.
Les relacions amb Roger II de Sicília es van fer molt tenses perquè Alí va demanar ajut als almoràvits (Alí ibn Yússuf) per llençar operacions marítimes conjuntes contra Sicília.
Va morir el 1121 i el va succeir el seu fill al-Hàssan ibn Alí.
# Amadou Cissé

Amadou Cissé (nascut el 1948) és un polític nigerí. Va servir l'estat com a cap del govern en dues ocasions - des del 8 al 21 de febrer del 1995 i entre el 21 de desembre del 1996 i el 27 de novembre del 1997.
| Precedit per: Souley Abdoulaye | Cap del Govern del Níger 1995 | Succeït per: Hama Amadou |
| Precedit per: Boukary Adji | Cap del Govern del Níger 1996-1997 | Succeït per: Ibrahim Hassane Mayaki |
# Amaiur

Amaiur (castellà Maya) és un llogarret de la Comunitat Foral de Navarra, situat a la vall de Baztan a la Merindad de Pamplona a 65 quilòmetres de Pamplona. Ja en el segle xii apareix amb el nom d'Amaiur, com una de les "tinences" o districtes nobiliaris del regne de Navarra. Va ser vila el 1665 quan es va segregar de Baztán fins a la seva nova agregació el 1969. A la part alta de la seva muntanya Gaztelu, es trobava el Castell d'Amaiur on es va produir una de les últimes resistències dels navarresos a la Conquesta de Navarra. En el lloc del castell hi ha un monòlit en record a aquests. El juliol de 2007 es va inaugurar a més el Monument al Resistent Desconegut, impulsat per l'ajuntament de la vall, que es troba al poble, al peu de la muntanya.

## Demografia

Població d'Amaiur :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| 264 | 261 | 256 | 257 | 253 | 253 | 259 | 268 | 274 | 282 | 284 |

## Enllaços externs

* Web sobre Amaiur Arxivat 2009-01-01 a Wayback Machine.(basc)(castellà)
# Amaro

Amaro (friülà Damâr) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 801 habitants. Limita amb els municipis de Cavazzo Carnico, Moggio Udinese, Tolmezzo i Venzone.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Silvano Tomaciello | Centreesquerra |
# Sent Pantali d'Eissiduelh

Sent Pantali d'Eissiduelh (en francès Saint-Pantaly-d'Excideuil) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 208 | 203 | 185 | 155 | 142 | 158 | 155 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Charles Labrousse | |
| 2008- | Serge Revidat | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 16 novembre 2010].
# Zuentibold

Zwentibold (Zuentibold, Suentibold) (870/ 871 - 13 o 30 d'agost de 900) fou rei de Lotaríngia de 895 a 900. Era fill bastard d'Arnulf de Caríntia. El 897, va prendre per a esposa a Oda de Saxònia, filla d'Otó I de Saxònia l'Il·lustre.

## Biografia

Zwentibold o Zuintibold fou fill bastard d'Arnulf de Caríntia, ell mateix fill natural del rei Carloman de Baviera. El novembre del 887, Arnulf fou reconegut com a rei de Germània, i després coronat emperador d'Occident el febrer del 896.
Després d'haver rebutjat a les muntanyes de Suïssa els exèrcits de Rodolf I, rei de Borgonya Transjurana, Arnulf es va fer l'amo sense oposició de la Lotaríngia. El maig de 895, va cedir llavors aquest territori, erigit en regne, al seu fill natural, Zwentibold. Era col·locar un boig sobre el tron de Lotaríngia. El primer acte del nou príncep fou d'ajuntar-se amb el seu cosí el rei Carles el Simple, i d'assetjar la ciutat de Laon favorable al rei Eudes o Odó de França.
A partir de 898, es va enfrontar igualment als grans senyors del seu regne, als comtes Esteve de Pouilly, a Odoacre, el seu principal ministre, a Renyer I d'Hainaut, a Gerard I de Metz i al seu germà Matfrid I de Metz. Els va expulsar, els va desposseir de les seves dignitats, i els va prendre tots els seus béns i les seves terres per distribuir-los als seus favorits. El seu pare Arnulf va fer tot el possible per reconciliar el seu fill amb alguns d'aquests grans senyors, però en va.
Zwentibold s'envolta de dones de males costums, de gent inferior, d'afalagadors i de còmplices. Va fer un joc de la vida i de l'honor dels homes més poderosos, els més virtuosos. Les coses eren tals que, el 899, Arnulf, el seu pare, i Carles el Simple es van entendre per desposseir-lo de Lotaríngia. Però Arnulf va morir, i aquesta resolució va quedar sense continuació.
Zwentibold va regnar poc temps però suficient per a aixecar contra ell tota l'aristocràcia del país. En el transcurs d'una batalla lliurada prop de l'abadia de Susteren, contra Esteve, Gerard i Matfrid, va trobar la mort el mes d'agost del 900, el 13 per a alguns o el 30 per a altres.

## Notes i referències

* ↑ Zwentibold a la Fundació per a la genealogia medieval
* ↑ Pàgines 312 i següents a Histoire des Français de Jean-Charles-Léonard Simonde de Sismondi (1821)
* ↑ Pàgina 319 a Histoire des Carolingiens de Léopold August Warnkönig i Pierre-Auguste-Florent Gérard, 1862

## Bibliografia

* Michel Mourre, Le Petit Mourre. Dictionnaire d'Histoire universelle, Éditions Bordas, abril 2007 ISBN 978-2-04-732194-2
* Ivan Gobry, Charles III, fils de Louis II, Éditions Pygmalion, col. «Les rois qui ont fait la France» ISBN 978-2-7564-0114-0
* Jean-Charles Volkmann, Bien connaître les généalogies des rois de France, Éditions Gisserot, 1999 ISBN 2-877472086
* Pierre Riché, Les Carolingiens, une famille qui fit l'Europe, París, Hachette, col. «Pluriel», 1983 (reimpr. 1997) ISBN 2-01-278851-3)
* Précis de l'Histoire de Lorraine L. Leupol. 4e edició, 1874, cap. XIII, 38-41
# Guillem de Cabanelles

Guillem de Cabanelles (?-24 de novembre de 1234) fou bisbe de Girona (1227-1234). Fill d'una germana d'Arnau de Creixell que fou també bisbe d'aquesta diòcesi. Abans de ser bisbe era prevere o paborde del mes de juny i canonge de la Catedral de Girona. Succeí a Alemany d'Aiguaviva. Assistí al Concili de Lleida de la província Tarraconense celebrat el 1229 pel cardenal Joan bisbe sabinense i llegat apostòlic, en el que es tractà la conquesta de la ciutat i illa de Mallorca. En aquest concili també hi assistí el pare Ramon de Penyafort. Serví al rei en Jaume el Conqueridor en aquella jornada, amb trenta cavallers i tres-cents soldats a peu, pagats i armats i ell mateix, ajudant el cabiscol amb les despeses. D'ençà de la conquesta de Mallorca el dia de Tots Sants el cabiscol de Girona repartia almoina a la ciutat de Palma.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 280 [Consulta: 23 novembre 2014].
# Chassaradès

Chassaradès (en francès Chasseradès) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Penco

Penco és una ciutat de Xile de la regió del Bío-Bío. Amb 46.016 persones, la comuna té una superfície de 107,6 km² (datació del cens de 2002). Va ser fundada el 1842.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de la ciutat de Penco (castellà)
# 501 aC

L'any 501 aC es un any del calendari gregorià. En l'Imperi Romà havia estat conegut com l'any del Consolat d'Auruncus i Lartius, o any 253 Ab urbe condita. La denominació de 501 aC per aquest any ha estat utilitzada des de principis de l'edat mitjana, quan es va establir l'era del calendari de l'Anno Domini per denominar els anys.

## Esdeveniments
### Mediterrani

* * Gadir (actual Cadis): és capturada pels cartaginesos (data aproximada).
Roma.Titus Livi reporta que l'any 501 aC els llatins declaren una guerra (sense sang) contra un grup de joves sabins degut a que aquests ataquen cortesans llatins durant els jocs de Roma. Tot i que es declara la guerra, no hi ha cap batalla. Com a resultat d'aquesta confrontació, el cònsol Tit Larci Flavus esdevé dictador.
* L'illa de Naxos és atacada pels perses. Els perses, a suggeriment d'Aristàgores, van enviar una força militar important per sotmetre l'illa, però l'atac no va tenir èxit.

### Àsia

* Confuci és nombrat governador de Chung-tu.

## Necrològiques

* El duc Ai de Qin, governant de l'Estat de Qin, entre el 537 aC i el 501 aC.
* Deng Xi, filòsof xinès.

## Referències

* ↑ «Cadiz | Spain, Map, Population, History, & Facts | Britannica» (en anglès), 27-11-2024. [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ Livyi, Ab urbe condita, 2:18
* ↑ Orosius, Paulus; Fear, Andrew T. Orosius: seven books of history against the pagans. Liverpool: Liverpool University Press, 2013, p. 81. ISBN 978-1-84631-239-7.
* ↑ Heròdot. Històries, V, 30-34
* ↑ Crystal, David. The Penguin encyclopedia. London ; New York : Penguin Books, 2004, p. 367. ISBN 978-0-14-051543-5.
* ↑ Qin and Han Dynasty: Catatan Kisah Sejarah Dua Dinasti (en indonesi). Gramedia Pustaka Utama, 2013, p. 169. ISBN 9789792290936.
* ↑ «School of Names > Deng Xi's Exploits (Stanford Encyclopedia of Philosophy)». plato.stanford.edu. [Consulta: 4 juny 2018].
# Minardi

Minardi era una escuderia de Fórmula 1 fundada el 1979 per Giancarlo Minardi i que va disputar curses a la F1 entre la temporada 1985 i la del 2005.
Tenia la seu a Faenza, Itàlia.

## Història

Fundada com a escuderia per a campionats inferiors, Minardi va començar a competir a la Fórmula 1 des de la temporada 1985 amb Pierluigi Martini com a únic pilot. Sempre amb uns mitjans modestos, aquest fet no li van permetre mai assolir grans resultats, però va ser una escuderia amb un gran planter de pilots de les graelles de la F1, ja que molts van començar a disputar curses amb Minardi per després fer el salt cap escuderies amb més mitjans i amb més possibilitats.
A final de la temporada 2005 l'equip es va vendre a la companyia de begudes Red Bull i l'equip va passar a ser anomenat Scuderia Toro Rosso.

## A la F1

* Debut: Gran Premi de Brasil del 1985
* Curses disputades: 346
* Victòries: 0
* Pole positions: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Punts aconseguits al Camp. Mundial: 38
* Ultima cursa disputada: Gran Premi de la Xina del 2005
En categories inferiors, l'escuderia Minardi obtenia bons resultats. L'equip va fer el salt a la Fórmula 1 el 1985 amb Pierluigi Martini com a únic pilot. Aquesta primera temporada van acabar sense puntuar, igual que les següents, 1986 i 1987, amb els pilots Alessandro Nannini i Andrea de Cesaris i Adrià Campos. Els primers punts van arribar a la temporada següent, amb el retorn de Pierluigi Martini a l'escuderia italiana.
Els anys 90 van ser els millors anys de l'escuderia a la Fórmula 1. A la Temporada de 1991, amb motors Ferrari, l'equip obté sis punts, per part de Pierluigi Martini, i una setena posició a la classificació de constructors, davant de Lotus o de Brabham.
A la Temporada 1993 l'equip supera els resultats del 1991 i obté set punts i acaben en vuitena posició a la classificació de constructors. Els pilots foren Christian Fittipaldi, amb cinc punts, i Fabrizio Barbazza, amb dos punts més.
A la Temporada 1994 l'equip obté cinc punts repartits entre Pierluigi Martini, amb quatre punts, i Michele Alboreto, amb un punt. A partir d'aquesta temporada l'equip no puntua regularment i, fins a la Temporada 1999, no aconsegueix puntuar novament amb un punt aportat per Marc Gené.
El 2001, degut a seriosos problemes econòmics, l'equip va ser venut a Paul Stoddart, magnat australià, però el canvi de propietari no es va veure reflectit als resultats de les carreres.
El 2005 es va anunciar la venda de l'equip a l'equip Red Bull Racing. Tot i que l'escuderia ja tenia un equip competint a la Fórmula 1, van decidir usar la compra de Minardi per a cultivar nous talents que serien les estrelles del futur. El canvi de propietari va comportar, també, un canvi de nom, passant-se a conèixer com a Scuderia Toro Rosso.

## Enllaços externs

* Web oficial de Minardi Arxivat 2008-08-27 a Wayback Machine.
* Comunitat de seguidors