OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Atsushi Uchiyama

Atsushi Uchiyama (Shimizu (avui Shizuoka), Prefectura de Shizuoka, Japó, 29 de juny de 1959) és un futbolista japonès que disputà dos partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Aurangabad (Bengala Occidental)

Aurangabad (bengalí ঔরঙ্গাবাদ) és una ciutat de cens al districte de Murshidabad a l'estat de Bengala Occidental. És una unitat urbana al bloc de desenvolupament Suti - II.
Està situada a 24° 37′ N, 88° 04′ E﻿ / ﻿24.61°N,88.06°E﻿ / 24.61; 88.06. La seva població el 2001 era de 32.134 habitants.
# Aurisina

Aurisina (en eslovè: Nabrežina, en italià abans de 1927: Nabresina) és una vila a la zona del Carso del comune de Duino-Aurisina (en eslovè: Devin-Nabrežina) prop de Trieste en una regió de majoria eslovena a Itàlia. Es troba 15 quilòmetres al nord-oest de Trieste i té un total de 2406 habitants (2003), dels quals d'acord al cens, un 60% són eslovens.

## Història

La vila de Aurisina ja era habitada en l'època romana a causa del fet que a prop hi ha una pedrera d'on s'extreia una coneguda pedra calcària anomenada, de fet, marbre de Aurisina, que es va fer servir per bastir l'Aquileia romana.
L'assentament és mencionat per primer copa com a Lebrosina el 1308, i va augmentar en importància quan es va construir el ferrocarril Viena-Trieste el 1857. Les guerres mundials van devastar Aurisina. Moltes persones eslovenes varen escapar cap a Iugoslàvia durant el feixisme. Abans i durant la Segona Guerra Mundial, els feixistes italians i més tard el règim nazi varen deportar molts habitants a camps de concentració arreu d'Europa.

## Vegeu també

* Duino
# Autopista central de Tunísia

L'Autopista central de Tunísia o Autopista A3, és la via que ha d'unir Tunis amb la frontera algeriana. De moment arriba a la vila de Oued Zarga (66,3 km). El primer tram fins a Medjez El Bab es va obrir el juliol del 2005 i fins a Oued Zarga es va obrir el 20 de febrer del 2006. De moment els llocs de pagament estan instal·lats però encara no es paga. L'estació principal de pagament serà a El Fejja, i hi haurà quatre sortides més. Ha d'arribar a Béja i Jendouba i finalment a la frontera algeriana.
# BCR Open Romania 2010

El Torneig de Bucarest 2010, oficialment conegut com a BCR Open Romania 2010, és un esdeveniment de tennis masculí disputat sobre terra batuda que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 18a edició del torneig es va celebrar entre el 18 i el 26 de setembre del 2010 al Arenele BNR de Bucarest (Romania).
El tennista argentí Juan Ignacio Chela va aconseguir el doblet amb les victòries individual i doble masculins.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Montañés | 6 | 6 | |
| | T. Kamke | 4 | 4 | | 1 | A. Montañés | 6 | 1 | 6 |
| Q | S. Vagnozzi | 2 | 4 | | 8 | J. Chardy | 3 | 6 | 3 |
| 8 | J. Chardy | 6 | 6 | | | | | | | 1 | A. Montañés | 1 | 3 | |
| 4 | J.I. Chela | 6 | 6 | | | | | | | 4 | J.I. Chela | 6 | 6 | |
| | S. Greul | 1 | 0 | | 4 | J.I. Chela | 6 | 6 | | | | | | |
| | B. Phau | 6 | 6 | | | B. Phau | 3 | 3 | | | | | | |
| WC | A. Ungur | 2 | 4 | | | | | | | | | | | | 4 | J.I. Chela | 7 | 6 |
| | M. Granollers | 4 | 7 | 6 | | | | | | | | | | | Q | P. Andújar | 5 | 1 |
| | F. Volandri | 6 | 5 | 1 | | M. Granollers | 3 | 7 | 6 | | | | | |
| WC | V. Crivoi | 6 | 6⁶ | 4 | 3 | P. Starace | 6 | 6$^7$ | 4 | | | | | |
| 3 | P. Starace | 4 | 7 | 6 | | | | | | | M. Granollers | 6⁵ | 6 | 4 |
| | C. Berlocq | 4 | 0 | | | | | | | Q | P. Andújar | 7 | 4 | 6 |
| | P. Cuevas | 6 | 6 | | | P. Cuevas | 4 | 4 | | | | | | |
| Q | P. Andújar | 6 | 3 | 6 | Q | P. Andújar | 6 | 6 | |
| 2 | F. Mayer | 3 | 6 | 2 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| | Philipp Marx Igor Zelenay | 6 | 3 | [10] |
| | Leoš Friedl Filip Polášek | 4 | 6 | [6] | | Philipp Marx Igor Zelenay | 0 | 6⁵ |
| 3 | Juan Ignacio Chela Łukasz Kubot | 7 | 6 | | 3 | Juan Ignacio Chela Łukasz Kubot | 6 | 7 |
| | Daniele Bracciali Potito Starace | 6$^4$ | 1 | | | | | | 3 | Juan Ignacio Chela Łukasz Kubot | 6 | 5 | [13] |
| | Santiago González Travis Rettenmaier | 3 | 2 | | | | | | 2 | Marcel Granollers Santiago Ventura | 2 | 7 | [11] |
| 4 | Pablo Cuevas David Marrero | 6 | 6 | | 4 | Pablo Cuevas David Marrero | 3 | 2 |
| WC | Victor Anagnastopol Marius Copil | 1 | 6⁵ | | 2 | Marcel Granollers Santiago Ventura | 6 | 6 |
| 2 | Marcel Granollers Santiago Ventura | 6 | 7 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (romanès) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Bucarest :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2024 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Dead Creatures

Dead Creatures és una pel·lícula britànica dirigida per Andrew Parkinson, estrenada el 2001.

## Argument

Un home de mitjana edat lliga un jove del carrer a una cadira i li fa preguntes estranyes mentre el veu suportar la tortura de la abstinència de drogues. Una jove es lacera emocionalment el braç, afegint noves ferides a les nombroses crostes i cicatrius que ja cobreixen el seu cos. Un grup de dones s'agrupen per consolar una amiga, afligida per una terrible malaltia que li fa podrir la carn. L'home des del principi ara està ocupat decapitant una víctima assassinada amb una serra. Un mal secret segella la comunitat d'aquests éssers desgraciats, transformats en membres d'una nova abominació de la subcultura urbana que els uneix per la misèria i la desesperació. Obligats a abandonar tot allò de la seva vida anterior, s'amaguen als barris marginals dels carrerons. A partir d'ara, el seu mitjà de vida depèn dels altres, en el sentit fort del terme.

## Repartiment

* Beverley Wilson : Jo
* Antonia Beamish : Ann
* Brendan Gregory : Reece
* Anna Swift : Sian
* Bart Ruspoli : Christian
* Fiona Carr : Zoe
* Eva Fontaine : Fran
* Sam Cocking : una jove zombi
* Lindsay Clarke : Ali
* Hilary Sesta : àvia Penny
* Hannah Storey : l'amiga de Sian
* Samuel Kindred : Mike

## Producció

* El rodatge va tenir lloc a Regne Unit.
* La pel·lícula segueix I, Zombie: The Chronicles of Pain (1998), del mateix director.
* Brendan Gregory i Bart Ruspoli tornaran posteriorment sota la direcció del cineasta a Venus Drowning (2005).

## Honors

* Nominació al premi a la millor pel·lícula al XXXIV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya l'any 2001.
* Nominació al premi a la millor pel·lícula al festival Fantasporto l'any 2002.

## Referències

* ↑ Dead Creatures Arxivat 2024-02-06 a Wayback Machine. a aved.es
* ↑ Dead creatures, ressenya a Variety
* ↑ DevilDead Review
* ↑ Expediente Sitges a El Mundo, 28 de setembre de 2001
# Estació de Volpelleres

Mapa sinòptic de la Línia Barcelona-Vallès de FGC :
Mapa sinòptic línia R8 :
Volpelleres és una estació dels Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), situada al barri de Volpelleres de la població de Sant Cugat del Vallès, a la comarca del Vallès Occidental. Es troba a la línia Barcelona-Vallès, per on circulen trens de la línia S2; i permet enllaçar els FGC amb la línia R8 de Rodalies de Catalunya (de Renfe), mitjançant l'estació de Sant Cugat-Coll Favà d'Adif, que s'hi troba a 730 metres a peu.
L'estació es va inaugurar el 5 de juny del 2010, amb la previsió que donés servei a uns 850.000 passatgers cada any. La inversió ha estat d'uns 23,3 milions d'euros, finançats amb l'excedent de l'empresa pública de peatges Tabasa, que ha inclòs la construcció d'un aparcament enllaç per a 173 vehicles. És la primera estació que s'inaugurà a la línia, després de la construcció, a la dècada de 1980, dels baixadors d'Hospital General i Universitat Autònoma.
Està previst el trasllat de l'actual estació de Sant Cugat-Coll Favà d'Adif just a sota de l'estació d'FGC de Volpelleres, de manera que l'intercanvi entre la línia S2 d'FGC i la línia R8 de Rodalies de Catalunya sigui més eficient i ràpid que actualment. De moment, però, es tracta només d'un projecte.
Aquesta estació s'ubica dins de la tarifa plana de l'àrea metropolitana de Barcelona, qualsevol trajecte entre dos dels municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona valida com a zona 1. L'any 2016 va registrar l'entrada de 717.974 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Línia Barcelona-Vallès de FGC :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Catalunya | Sant Cugat Centre | Sant Joan | Sabadell Parc del Nord |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Martorell Central | Hospital General | Cerdanyola Universitat | Granollers Centre |

## Galeria d'imatges

* Vestíbul de l'estació
* S2 Barcelona amb una unitat 112
* Ubicació prevista per l'intercanviador amb la línia R8

## Referències

* ↑ «Volpelleres FGC». FGC. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «El president Montilla posa en servei la nova estació d'FGC de Volpelleres». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Capella, sobre els intercanviadors ferroviaris: 'A Volpelleres s'evidencia el despropòsit que haurem d'arreglar'». Cugat mèdia, 12-07-2023. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Estació de Sant Cugat Coll Favà
* Llista d'estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Selji Aochi

Selji Aochi (japonès: 青地清二) (Otaru, 21 de juny de 1942 - 14 d'agost de 2008) fou un saltador d'esquí japonès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. Va morir d'un càncer d'estómac el 2008.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Grenoble, on fou vint-i-sisè en la prova del salt llarg del programa de salt amb esquís. Quatre anys més tard, als Jocs de Sapporo, va guanyar la medalla de bronze en la prova del salt curt del programa de salt amb esquís.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Seiji Aochi». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «AOCHI S. - Athlete Information». [Consulta: 30 març 2022].
# Akitsugu Konno

Akitsugu Konno (japonès: 金野昭次) (Sapporo, 1 de setembre de 1944 - Sapporo, 5 de setembre de 2019) fou un saltador d'esquí japonès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Grenoble, on va disputar dues proves del programa de salt amb esquís. En ambdues finalitzà més enllà de la vintena posició. Quatre anys més tard, als Jocs de Sapporo, va tornar a disputar dues proves del programa de salt amb esquís. En la prova del salt curt va guanyar una sorprenent medalla de plata, mentre en la del salt llarg fou dotzè.
El 1998, als Jocs de Nagano, va ser un dels portadors de la bandera olímpica durant la cerimònia inaugural dels Jocs.

## Referències

* ↑ «札幌五輪ジャンプ銀メダリスト金野昭次さん死去 ７５歳：朝日新聞デジタル». Arxivat de l'original el 2019-09-10. [Consulta: 30 març 2022].
* 1 2 «Olympedia – Akitsugu Konno». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «KONNO A. - Athlete Information». [Consulta: 30 març 2022].
# Johann Bernoulli II

Johann Bernoulli II (Basilea, 28 de maig de 1710 - Basilea, 17 de juliol de 1790) va ser un matemàtic suís del segle xviii.

## Vida

Johann II (l'ordinal segón és per diferenciar-lo del seu pare Johann Bernoulli, del qui era el fill menut). El 1729 es va doctorar en jurisprudència a la Universitat de Basilea amb una dissertació titulada De compensationibus.
En els següents va guanyar el premi de l'Acadèmia de Ciències de París almenys en quatre ocasions (algunes d'elles amb obres de les que el seu pare era coautor).
El 1743, en retirar-se el seu pare, Johann II el va succeir en la càtedra de matemàtiques de la Universitat de Basilea, de la que ja era professor de retòrica des de feia anys. Va ser molt amic de Maupertuis qui va passar els darrers anys de la seva vida a la seva casa de Basilea.
Va ser el pare dels també reconeguts matemàtics Johan Bernoulli III i Jakob Bernoulli II.

## Obra

No va ser un autor gaire prolífic. Va editar les Opera Omnia del seu pare.
Els seus escrits més interessants versen sobre la difusió del calor i de la llum. És notable la seva analogia entre la pressió d'un fluid i la vibració d'una corda.

## Referències

* ↑ De compensationibus, editat el 1729.
* ↑ Burckhard, 1906, p. 293.
* ↑ Tanton, 2014, p. 40.
* ↑ Burckhard, 1906, p. 295.
* ↑ Cannon, 1981, p. 78.

## Bibliografia

* Burckhard, Fritz «Autobiographie des Johannes II. Bernoulli» (en alemany). Basler Zeitschrift, Vol. 6, Num. 1, 1906, pàg. 278-308. ISSN: 0067-4540.
* Cannon, John T.; Dostrovsky, Sigalia. «Johann II Bernoulli (1736)». A: The Evolution of Dynamics: Vibration Theory from 1687 to 1742 (en anglès). Springer, 1981, p. 77-82. ISBN 978-1-4613-9463-1.
* Tanton, James. Encyclopedia of Mathematics (en anglès). Facts ob File, 2014. ISBN 9781438110080.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Johann Bernoulli II» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Fleckenstein, J.O. «Bernoulli, Johann (Jean) II» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 24 maig 2013].
* Nagel, Fritz. «Jean Bernoulli» (en francès). Dictionnarire Hisotrique de la Suisse, 2014. [Consulta: 12 desembre 2024].
Família Bernoulli :
Nicolaus Bernoulli (1623–1708) Comerciant
Jakob Bernoulli (1654–1705) Matemàtic Nicolaus Bernoulli (1662–1716) Pintor   Johann Bernoulli (1667–1748) Matemàtic
    Nicolaus Bernoulli I (1687–1759) Matemàtic Nicolaus Bernoulli II (1695–1726) Matemàtic Daniel Bernoulli (1700–1782) Matemàtic Johann Bernoulli II (1710–1790) Matemàtic
     Johann Bernoulli III (1744–1807) Matemàtic Daniel Bernoulli II (1751–1834) Nicolaus Bernoulli IV (1754–1841) Jakob Bernoulli II (1759–1789) Matemàtic
             Nicolaus (1793–1876)
           Fritz (1824–1913) Theodor (1837–1909)
       Hermann Hesse (1877–1962) Escriptor Maria Bernoulli (1868–1963) Hans Benno Bernoulli (1876–1959) Arquitecte :
Arbre genealògic dels Bernoulli :
# Creu Coberta (Barcelona)

La Creu Coberta fou una creu de terme situada des del 1344 al coll dels Inforcats (posteriorment conegut com a turó de la Vinyeta), situat aproximadament a la confluència de les actuals avingudes de Mistral i del Paral·lel de Barcelona.
Deu al seu nom a que fou coberta per un templet. Destruïda el 1823 pels liberals, fou novament aixecada i va desaparèixer cap al 1866 durant la reparació de la carretera Reial de Barcelona a Madrid. Esdevingué un paisatge peculiar, ja que des del segle xv fins al 1715 s'hi alçaren algunes de les principals forques de la ciutat, acompanyades d'alguns molins de vent que servien per moldre el blat de la ciutat. Fou lloc d'acampada en els setges a Barcelona durant la Guerra dels Segadors (1641), la Guerra de Successió Espanyola (1713-1714) la guerra del Francès a causa de la seva situació estratègica.
El principal carrer d'Hostafrancs duu el nom de Creu Coberta per aquesta creu, i a la seu del Districte de Sants-Montjuïc hi ha una creu de terme que la rememora.

## Referències

* ↑ Carreras Verdaguer, Carles. Hostafrancs: un barri de Barcelona. Editorial Selecta, 1974. ISBN 8429805737.
* ↑ Lafuente, Modesto. Historia general de España, desde los tiempos mas remotos hasta nuestros días, tomo XVI. Madrid: Establecimiento tipográfico de Mellado, 1996.
* ↑ «Creu Coberta, carrer de». Nomenclàtor dels carrers. Ajuntament de Barcelona.

## Bibliografia

* Giralt, Agus. «La Creu Coberta». Memòria de Sants. La història de Sants, Hostafrancs i La Bordeta (blog), 14-05-2010.
# Temporada 1947-1948 del Club Joventut Badalona

La temporada 1947-1948 va ser la 9a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial. En aquesta temporada es va proclamar campió per primera vegada del Copa del Generalíssim, i en va ser subcampió del XXIII Campionat de Catalunya.

## Resultats
### Campionat d'Espanya - Copa del Generalíssim

El Joventut es va proclamar campió en la segona participació del club al Campionat d'Espanya. A vuitens de final es va desfer del CD Hispània de Palma, a quarts va derrotar el Bàsquet Institució Montserrat de Barcelona, i a semifinals va eliminar el CF Barcelona. A la final, celebrada al Instituto Deportivo “Teniente General Yagüe” (Burgos), el Joventut va guanyar el Real Madrid CF per 41 a 32. Els màxims anotadors del partit van ser verd-i-negres: Andreu Oller (13), Marcel·lí Maneja (12) i Eduard Kucharski (11).

### Campionat de Catalunya

El Joventut va ser subcampió del Campionat de Catalunya amb 22 punts, a un punt del primer classificat.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
* Club Joventut Badalona: plantilla 1947-48
* Jugadors
* Marcel·lí Maneja
* Eduard Kucharski
* Jaume Valls
* Jaume Bassó
* Andreu Oller
* Josep Gubern
* Eugeni Espiga
* Jacint Duñó
* Carbó
* Alsina
* Domènec Petit
* Entrenador
* Josep Vila
* José Tomás

## Referències

* 1 2 «XII Campeonato de España / Copa del Generalísimo 1948» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 24 abril 2018].
* ↑ Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta esencia del basket, 1992, p. 42-43 [Consulta: 8 maig 2018].
* ↑ «Història. Anys 40: La Penya entra a l'elit». Penya.com. [Consulta: 1r maig 2018].
# Temporada 1948-1949 del Club Joventut Badalona

La temporada 1948-1949 va ser la 10a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial. En aquesta temporada es va proclamar campió per primera vegada del Campionat de Catalunya, en la seva XXIV edició, tot i que el club verd-i-negre hi participava en la màxima categoria des de la temporada 1941-42.

## Resultats
### Campionat d'Espanya - Copa del Generalíssim

El Joventut es va classificar per disputar la fase final de la Copa del Generalíssim, una espècie de lligueta. El partit entre el Reial Madrid i el Joventut podia haver decidit el títol a favor dels verd-i-negres, però no va ser així. El partit va acabar amb empat a 57 al final del temps reglamentari, resultant guanyador el Madrid en la pròrroga. D'aquesta manera el campió va ser el Barcelona per millor bàsquet average.

### Campionat de Catalunya

El Joventut es va proclamar campió del seu primer Campionat de Catalunya.

### Copa General Orgaz

A quarts de final de la Copa General Orgaz la Penya va derrotar el Tarragona, i a semifinals va quedar eliminada davant el FC Barcelona.

### Altres competicions

El Joventut va guanyar la Copa Hernán, eliminant a quarts de final el Círcol Católic, a semifinals la Unió Gimnàstica i a la final l'UD Montgat. També va guanyar el Torneig Vicente Bosch, derrotant l'Espanyol i el Sant Josep a quarts i semifinals respectivament, i imposant-se novament al Montgat a la final.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
* Club Joventut Badalona: plantilla 1948-49
* Jugadors
* Marcel·lí Maneja
* Josep Gubern
* Jaume Bassó
* Andreu Oller
* Eugeni Espiga
* Jacint Duñó
* Carbó
* Llinás
* Alsina
* Julio Canals
* Domènec Petit
* Quico Martínez
* Grabulosa
* Entrenador
* Josep Vila

## Notes

* ↑ No surt a la plantilla que mostra la web de la Penya, però va ser anotador a la final de la Copa.
* ↑ Nom correcte, no el mostrat a la web del club.

## Referències

* 1 2 «XIII Campeonato de España / Copa del Generalísimo 1949» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 24 abril 2018].
* 1 2 3 Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta esencia del basket, 1992, p. 46-47 [Consulta: 8 maig 2018].
* ↑ «Història. Anys 40: La Penya entra a l'elit». Penya.com. [Consulta: 1r maig 2018].
# Temporada 1948-49 de la BAA

La temporada 1948-49 de la BAA fou la tercera de la història de la Basketball Association of America, que més tard es convertiria en l'actual NBA. L'equip de Minneapolis Lakers, que més endavant es dirien "Los Angeles Lakers", fou el campió després de guanyar al Washington Capitols per 4-2.

## Classificacions

Divisió Est
| Equip | V | D | %V | P |
| Washington Capitols | 38 | 22 | ,609 | - |
| New York Knicks | 32 | 28 | ,578 | 6 |
| Baltimore Bullets | 29 | 31 | ,453 | 9 |
| Philadelphia Warriors | 28 | 32 | ,355 | 10 |
| Boston Celtics | 25 | 35 | ,306 | 13 |
| Providence Steamrollers | 12 | 48 | ,177 | 26 |
Divisió Oest
| Equip | V | D | %V | P |
| Rochester Royals | 45 | 15 | ,750 | - |
| Minneapolis Lakers C | 44 | 16 | ,733 | 1 |
| Chicago Stags | 38 | 22 | ,633 | 7 |
| St, Louis Bombers | 29 | 31 | ,483 | 16 |
| Fort Wayne Zollner Pistons | 22 | 38 | ,367 | 23 |
| Indianapolis Jets | 18 | 42 | ,300 | 27 |
* V: Victòries * D: Derrotes * %V: Percentatge de victòries * P: Diferència de partits respecte al primer lloc
* C: Campió

## Estadístiques

| Categoria | Jugador | Equip | Mitjana/% |
| Punts per partit | George Mikan | Minneapolis Lakers | 28,3 |
| Assistències per partit | Bob Davies | Rochester Royals | 5,4 |
| Percentatge de tirs de camp | Arnie Risen | Rochester Royals | 42,3 |
| Percentatge de tirs lliures | Bob Feerick | Washington Capitols | 85,9 |

## Premis

* Primer quintet de la temporada
** Max Zaslofsky, Chicago Stags
** Bob Davies, Rochester Royals
** George Mikan, Minneapolis Lakers
** Jim Pollard, Minneapolis Lakers
** Joe Fulks, Philadelphia Warriors
* Segon quintet de la temporada
** Ken Sailors, Providence Steamrollers
** Bob Feerick, Washington Capitols
** Bones McKinney, Washington Capitols
** Arnie Risen, Rochester Royals
** John Logan, St, Louis Bombers