OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ATP Tour 500

International Series Gold és el nom que reben una sèrie de competicions tennístiques professionals que es disputen internacionalment i que són part de l'ATP Tour. Els tornejos International Series Gold ofereixen premis en metàl·lic (que van de 755.000 a 1.426.250 dòlars per a l'any 2007) i la possibilitat de guanyar punts per al rànquing de l'ATP. Tant pel que fa als premis com als punts que s'atorguen, aquests tornejos estan just per sota dels ATP Masters Series i per sobre dels International Series.

## Tornejos

La localització i els noms oficials del torneig poden canviar d'un any a un altre. Segons l'ordre del calendari, els torneigs són els següents:
| Nom oficial del torneig | Lloc | Superfície | Premis per al 2007 (US$) | Participants | Any d'inici |
| ABN AMRO World Tennis Tournament | Rotterdam, Països Baixos | Indoor, dura | $925,000 | 32 | 1972 |
| Regions Morgan Keegan Championships | Memphis, EUA | Indoor, dura | $757,000 | 32 | 1976 |
| Dubai Tennis Championships | Dubai, EAU | Dura | $1,426,250 | 32 | 1993 |
| Abierto Mexicano TELCEL | Acapulco, Mèxic | Terra batuda | $757,000 | 32 | 1993 |
| Open Sabadell Atlántico | Barcelona, Catalunya | Terra batuda | $1.000.000 | 56 | 1953 |
| Mercedes Cup | Stuttgart, Alemanya | Terra batuda | $757,000 | 32 | 1978 |
| Generali Open | Kitzbühel, Àustria | Terra batuda | $925,000 | 48 | 1971 |
| Japan Open Tennis Championships | Tòquio (Japó) | Dura | $832,000 | 48 | 1989 |
| BA-CA TennisTrophy | Viena, Àustria | Indoor, dura | $755,000 | 32 | 1974 |

## Enllaços externs

* Web oficial de l'ATP
# Puig Anyívol

El Puig Anyívol és una muntanya de 1.195 metres que es troba entre els municipis de Santa Maria de Besora i de Vidrà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Siula Grande

El Siula Grande és una muntanya de la Cordillera Huayhuash, als Andes del Perú, a la frontera entre la Regió de Lima i el departament de Huánuco. La seva alçada és de 6.344 msnm. Té un cim secundari anomenat Siula Chico de 6.260 m d'altura.
El primer ascens el realitzaren els austríacs Arnold Awerzger i Erwin Schneider.
La muntanya es va fer famosa pel llibre Touching the Void, del muntanyenc Joe Simpson, que narra l'ascens i les dificultats per les passà en el descens, junt a Simon Yates el 1985. El 2003 es va estrenar una pel·lícula amb el mateix títol.

## Siula Chico

El Siula Chico, amb uns 6.260 m d'altura, és un cim secundari del Siula Grande, del qual es troba separat per un coll d'uns 6.000 m d'altura. La ruta més senzilla per fer coronar-lo és a través del cim del Siula Grande, sent aquesta la ruta emprada en el seu primer ascens, el 1966 per l'expedició de Manfred Sturm. El maig de 2007 els catalans Jordi Corominas i Oriol Baró realitzaren el primer ascens del Chico per la cara oest, en el que és la segona ascensió a la muntanya.

## Referències

* Manfred Sturm. «The Road to Siula Chico». Deutscher Alpenverein. [Consulta: 2 desembre 2011].
* Erik Lambert. «FIRST ASCENT OF SIULA CHICO'S WEST FACE». alpinist.com, 11-07-2007. [Consulta: 1r desembre 2007].

## Enllaços externs

* Siula Grande a peakbagger.com (anglès)
* Siula Grande a summitpost.org (anglès)
# Serra de Tresserres

La Serra de Tresserres és una serra situada al municipi de Cardona, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 589 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Amance

El cantó d'Amance és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 13 municipis i el cap és Amance.

## Municipis

* Amance
* Anchenoncourt-et-Chazel
* Baulay
* Buffignécourt
* Contréglise
* Faverney
* Menoux
* Montureux-lès-Baulay
* Polaincourt-et-Clairefontaine
* Saint-Remy
* Saponcourt
* Senoncourt
* Venisey

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Maurice Cachot | Divers droite, després RPF |
| 1955-19.. | Camille Bussière | RI, després UDF |
| 19..-1998 | Guy Philiponet | RPR |
| 1998- | Jean-Paul Pugin | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.889 | 6.345 | 6.222 | 6.328 | 6.087 | 5.063 | 4.736 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Bannalec

El cantó de Bannalec (bretó Kanton Banaleg) és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya. Va desaparèixer el 2015.

## Composició

El cantó aplega 3 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Banaleg | Bannalec | --- |
| Mêlwenn | Melgven | --- |
| An Treoù-Kerne | Le Trévoux | --- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004-2011 | Yvon Le Bris | PS |
| 2011-2015 | Guy Le Sergent | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2004
# A Dog's Way Home

A Dog's Way Home és una pel·lícula estatunidenca familiar de drama dirigida per Charles Martin Smith i escrita per W. Bruce Ameron i Cathryn Michon, basada en el llibre de Cameron. És protagonitzada per Ashley Judd, Edward James Olmos i Alexandra Shipp.

## Sinopsi

A la ciutat de Denver, sota un munt de runes, viu una jova gossa amb uns gats fins que es troba amb en Lucas. L'humà li posa el nom de Bella. Malauradament, la Bella és una Pitbull, una raça de gos prohibida a Denver, i en Lucas es veu obligat a enviar la seva gossa a casa d'uns amics a Farmington fins que li pugui trobar un lloc millor. La Bella, que no sap que en Lucas tornarà aviat, decideix partir per trobar-lo, però haurà de recórrer un llarg camí de dos anys, on no li faltaran aventures, perills i noves trobades.
# Puig Cornaló

El Puig Cornaló és una muntanya de 1.181 metres que es troba al municipi de Vidrà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra del Globus

La Serra del Globus és una serra situada al municipi de Castellnou de Bages, a la comarca del Bages, que té una elevació màxima de 409 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «serra del Globus». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 18 agost 2022].
# Cantó d'Autrey-lès-Gray

El cantó d'Autrey-lès-Gray és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 17 municipis i el cap és Autrey-lès-Gray.

## Municipis

* Attricourt
* Autrey-lès-Gray
* Auvet-et-la-Chapelotte
* Bouhans-et-Feurg
* Broye-les-Loups-et-Verfontaine
* Chargey-lès-Gray
* Écuelle
* Essertenne-et-Cecey
* Fahy-lès-Autrey
* Lœuilley
* Mantoche
* Montureux-et-Prantigny
* Nantilly
* Oyrières
* Poyans
* Rigny-sur-Saône
* Vars

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Gustave Sébille | Radical |
| 1961-1979 | Marcel Vernillet | RI, després UDF-PR |
| 1979-2011 | Henri Blanchot | PS |
| 2011- | Alain Blinette | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.040 | 4.464 | 4.395 | 4.590 | 4.703 | 4.914 | 5.139 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Brest-Kerichen

El cantó de Brest-Kerichen (bretó Kanton Brest-Kerichen) és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya. Va existir de 1985 a 2015.

## Composició

Comprèn el barri de Kerichen de Brest.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1992 | Jacqueline Desouches | PS |
| 1992-1998 | Albert Di Comun | UDF |
| 1998-2011 | Yvon Berthou | PS |
| 2011-2015 | Rebecca Fagot-Oukkache | PS |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Colla Castellera Ses Talaies de Formentera

Ses Talaies de Formentera és una colla castellera de Sant Francesc de Formentera fundada l'any 2009. La colla està formada per castellers de diverses colles i per formenterencs.
La primera vegada que la colla es va presentar públicament va ser el 5 d'agost del 2009, en el marc de les Festes de Santa Maria a Sant Francesc. El 3 d'agost van oferir un taller casteller i dos assajos públics que van servir per preparar l'actuació, que es faria al cap de dos dies. El 5 d'agost del 2009 van fer la primera actuació, que tingué lloc a la plaça de l'església de Sant Francesc Xavier. La colla va reunir una trentena de talaiers i va fer castells de 5 amb "acotxaneta".
El 2010 la colla va fer un salt qualitatiu i quantitatiu consistent a assolir els castells de la gamma de 6 i la participació de 75 talaiers. La colla va preparar l'actuació amb dos assajos i va dur a plaça castells amb pom de dalt sense canalla; a més, va actuar conjuntament amb Castellers de la Vila de Gràcia.
El 2013 la colla va fer de nou un salt qualitatiu aconseguint descarregar tres castells de la gamma alta de sis gràcies a la presència de més de 80 talaiers provinents de 16 colles diferents. L'actuació de la colla va ser en solitari i va descarregar els següents castells: Torre de 6, 3 de 6 aixecat per sota, 4 de 6 amb el pilar i dos pilars de 4.

## Referències

* ↑ «Programa Festes de Santa Maria. Festes de la Terra 2009». formenteraweb.cat, 01-08-2009. Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 23 juny 2011].
* ↑ «Festes de Santa Maria a Formentera». Consell de la Joventut de les Illes Balears, 23-08-2010. [Consulta: 23 juny 2011].
* ↑ Martí, Gemma. «Formentera, Festes de Santa Maria». Saballuts Digitals. [Consulta: 4 setembre 2013].

## Vegeu també

* Al·lots de Llevant
* Castellers de Mallorca

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la colla Arxivat 2011-02-24 a Wayback Machine.
Colles castelleres actuals (llista) :
Colles de vuit :
Colles de set :
Colles de sis :
Notes: Que han carregat (en cursiva) o descarregat almenys un castell de la gamma. Les estructures de 3 i de 4 es consideren de gamma bàsica, i la resta, de gamma alta. :
# A Guerra da Água

A Guerra da Água és un documental de Moçambic de 1995 dirigit per Licínio Azevedo.

## Argument

És el creuament de quatre històries en un llogaret a la zona de Chicorno, a Moçambic. Històries sobre la importància d'una llauna amb aigua d'un pou que s'espatlla, d'un caçador solitari, un ocell en una gàbia que es converteix en un telèfon mòbil ... A través de totes aquestes històries, la dignitat a les mirades persones. Hi ha tres personatges d'aquest documental: el pou, les dones i el baobab, que retrata el problema d'escassetat d'aigua al país.

## Fitxa tècnica

* Realitzador: Licínio Azevedo
* Producció: Ebano Multimedia
* Director de fotografia: Rui Assubuji
* Montatge: Orlando Mesquita
* So: Karen Boswell
* Música: Zefanias Mauganhane, Armando Fainda, Alfredo Mbanze

## Festivals

* Festival du Réel, França
* Festival dei Popoli, Itàlia

## Premis

* Certificar de Mèrit, 3r International Environmental Film Festival, Sud-àfrica (1997)
* Premi Millor Produção do Southern Africa Communications for Development, Sud-àfrica (1996)
* Menció Especial del Jurat de l'International Enviromental Film Festival, Alemanya (1996)
* Menció Especial del Jurat da XXIII Jornada International de Cinema e Vídeo da Bahia, Brasil (1996)

## Enllaços externs

* Dades da Organização das Nações Unidas sobre a escassez de água Arxivat 2014-08-03 a Wayback Machine.
* Fitxa analítica de 'Films pour un seul monde'
# Serrat dels Tudons (Lluçà)

El Serrat dels Tudons és una muntanya de 902 metres que es troba al municipi de Lluçà, a la comarca del Lluçanès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# André Di Giovanni

André Di Giovanni Centellés (Messina, 3 de febrer de 1742 – Catània, 10 de juny de 1821) fou lloctinent del Gran Mestre de l'Orde de l'Hospital, en absència d'aquest càrrec un cop foren expulsats de Malta primer per les forces de Napoleó i després per l'ocupació britànica.

## Biografia

Andrea Di Giovanni Centellés provenia d'una antiga família noble d'origen espanyol instal·lada a Messina. Va entrar oficialment en l'ordre de Jerusalem el 10 de febrer 1750. Com el seu predecessor en el càrrec, es va enfrontar amb el problema de la sobirania sobre l'illa de Malta, ja que el 30 de maig 1814 es va signar el Tractat de París entre la Gran Bretanya, França, Rússia i Prússia, en la qual, entre altres coses, es va acordar que la sobirania de l'illa de Malta corresponia a la Gran Bretanya.
El lloctinent va reaccionar de manera immediata i el 1815 en el marc del Congrés de Viena els delegats de l'orde van intervenir per tal de canviar el curs de la qüestió i mostrar la legítima aspiració de l'orde de recuperar l'illa, però no van aconseguir canviar les coses. També van intentar fer sentir i valer les seves reivindicacions en el Tractat d'Aquisgrà de 1818, de nou sense èxit.
André Di Giovanni i Centellés va morir el 10 juny de 1821 a Catània.
# Bruce Bawer

Bruce Bawer, (Nova York, 31 d'octubre de 1956) és un assagista, escriptor i periodista estatunidenc, que viu a Europa des de 1998. Col·labora habitualment en publicacions tan rellevants com The New York Times, Newsweek, The Wall Street Journal, o The Washington Post, entre d'altres. És també autor de diversos llibres, com A Place at the Table: The Gay Individual in American Society, Prophets and Professors: Essays On the Lives and Work of Modern Poets i Stealing Jesus: How Fundamentalism Betrays Christianity. La seva obra més recent és While Europe Slept: How Radical Islam is Destroying the West from Within. Va ser nominat per al Premi National Book Critics Circle el 2006 en la categoria de crítica.
El 1998 Bawer es va traslladar des de Nova York a Amsterdam, on considerava que es trobaria en un ambient més liberal i favorable per a ell i la seva parella homosexual. Fugint del creixent fonamentalisme cristià nord-americà, es va trobar per a la seva sorpresa amb un altre fonamentalisme en la seva opinió molt pitjor: el fonamentalisme islàmic que s'estenia als seus ulls per Europa. Ha viatjat per diferents capitals europees, que li van donar peu a la seva obra sobre la crisi democràtica europea, que ha denominat "moment Weimar", fent una analogia de les actuals polítiques europees enfront de l'islamisme amb les polítiques d'apaivagament dels anys 1930 enfront de l'ascens del nacionalsocialisme a Europa.
Actualment viu a Oslo (Noruega).

## Vegeu també

* Pim Fortuyn

## Enllaços externs

* Pàgina personal de Bruce Bawer (anglès)
* Toque a rebato, de José María Marco. Ressenya de l'edició en castellà de Mentre Europa dorm.
* Dos líders europeus: Fogh Rasmussen i Zapatero. Artícle en castellà de Bruce Bawer sobre la política d'apaivagament europea.
* Hating America
* 9/11, Five Years Later: A View from Europe Arxivat 2006-11-26 a Wayback Machine.
# Serra del Tomàs

La Serra del Tomàs és una serra situada entre els municipis d'Avinyó, del Bages, i Santa Maria d'Oló, del Moianès, amb una elevació màxima de 422 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Dampierre-sur-Salon

El cantó de Dampierre-sur-Salon és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 29 municipis i el cap és Dampierre-sur-Salon.

## Municipis

* Achey
* Autet
* Brotte-lès-Ray
* Confracourt
* Dampierre-sur-Salon
* Delain
* Denèvre
* Fédry
* Ferrières-lès-Ray
* Fleurey-lès-Lavoncourt
* Francourt
* Grandecourt
* Lavoncourt
* Membrey
* Montot
* Mont-Saint-Léger
* Ray-sur-Saône
* Recologne
* Renaucourt
* Roche-et-Raucourt
* Savoyeux
* Theuley
* Tincey-et-Pontrebeau
* Vaite
* Vanne
* Vauconcourt-Nervezain
* Vereux
* Villers-Vaudey
* Volon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1953 | René Louvot | Divers droite |
| 1953-1992 | Pierre Louvot | RI, després UDF |
| 1992- | Charles Gauthier | divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.961 | 5.609 | 5.391 | 5.221 | 5.076 | 4.847 | 5.368 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Marcilly-le-Hayer

El cantó de Marcilly-le-Hayer és un antic cantó francès del departament de l'Aube, situat al districte de Nogent-sur-Seine. Té 22 municipis i el cap és Marcilly-le-Hayer. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Avant-lès-Marcilly
* Avon-la-Pèze
* Bercenay-le-Hayer
* Bourdenay
* Charmoy
* Dierrey-Saint-Julien
* Dierrey-Saint-Pierre
* Échemines
* Faux-Villecerf
* Fay-lès-Marcilly
* Marcilly-le-Hayer
* Marigny-le-Châtel
* Mesnil-Saint-Loup
* Pâlis
* Planty
* Pouy-sur-Vannes
* Prunay-Belleville
* Rigny-la-Nonneuse
* Saint-Flavy
* Saint-Lupien
* Trancault
* Villadin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1959 | Eugène Sévellec | PRL, després Divers droite |
| 1959-1992 | Bernard Laurent | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1992-2015 | Nicolas Juillet | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.158 | 5.661 | 5.484 | 5.743 | 6.143 | 6.362 | 6.947 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Susana Gallardo Torrededia

Susana Gallardo Torrededia (Barcelona, 2 de desembre de 1964) és una empresària i politòloga catalana, hereva de l'empresa farmacèutica Almirall. Filla d'Antonio Gallardo Ballart,
Va estudiar a l'escola Aula; es va graduar en Ciències Polítiques i Econòmiques en la Universitat d'Oxford. Va estar casada amb Albert Palatchi amb qui va tenir tres fills Gabriela, Alberto i Marta. Després del seu divorci el 2016 amb Alberto Palatchi Ribera, el fundador de Pronovias i 26a persona més rica d'Espanya, va perdre el seu càrrec a les empreses d'aquest grup. Membre de l'alta burgesia barcelonina, i esposa del polític francoespanyol Manuel Valls des del 2019, es va fer conèixer arran del referèndum sobre la independència de Catalunya quan, enregistrada en un vídeo, va afirmar haver votat quatre vegades envoltada en una bandera espanyola.

## Referències

* ↑ «Datos administrativos de Caixabank». Caixabank, desconeguda. [Consulta: 1r setembre 2018].
* ↑ «¿Quién es Susana Gallardo, la futura esposa de Manuel Valls?» (en castellà). [Consulta: 20 octubre 2019].
* ↑ «Els directius de Pronovias anuncien el seu divorci/». CatalunyaDiari, 22-12-2016. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «Los 100 españoles más ricos». Forbes España, 30-10-2017. Arxivat de l'original el 2019-07-31. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «Susana Gallardo, l'empresària unionista que ha enamorat Manuel Valls». CatalunyaDiari, 30-08-2018. [Consulta: 1r setembre 2018].
* ↑ «El vídeo de la heredera del imperio de Almirall, durante el referéndum: «Es el cuarto colegio en el que voto»». ABC España, 05-10-2018. [Consulta: 1r setembre 2018].
# A Rianxeira

A Rianxeira és una cançó popular galega, convertida en un dels símbols culturals de Galícia i particularment representativa del col·lectiu d'emigrants o diàspora.

## Origen

Fon composta, en un principi, a Buenos Aires el 1947 a proposta d'Anxo Romero Loxo, que compongué la música, a una reunió del Centro Rianxo i Xesús Freiro Dourado "Pinciñas" va compondre la lletra. Fon estrenada un any després pel Coro Castelao a la ciutat de Buenos Aires, malgrat que l'estrena oficial data de l'any 1950, amb motiu de la recepció de Castelao al port de Buenos Aires.
El text té el seu origen en diverses variants de cants tradicionals d'acompanyament a les processons d'adoració a la Virxe de Guadalupe (patrona de Rianxo) del segle xix, que se realitzen a la vila de Rianxo. El gentilici femení d'aquesta vila és la que bateja la cançó, que en un principi tenia el títol «Ondiñas da nosa ría».
El primer disc on ix la cançó el va editar la casa RCA Victor. A la segona meitat del segle xx una de les versions de Rianxeira fou popularitzada per músics de Rianxo i pels emigrants a l'Argentina i Cuba, mentre que fou als anys 1950 quan es va enregistrar la versió que es popularitzaria entre el gran públic gràcies a la ràdio.
Malgrat el seu origen, el text no és de caràcter religiós, si bé se serveix de la figura metafòrica de la Verge per a realitzar una evocació a la figura de la dona gallega treballadora de la mar.
A Rianxeira és cantada a celebracions i festivitats de caràcter privat, i en particular per a celebrar l'èxit dels clubs gallecs de futbol (principalment el Celta de Vigo) durant els anys 1990 a les manifestacions públiques esportives.

## Lletra

| « | A virxe de Guadalupe cando vai pola ribeira, descalciña pola area parece unha rianxeira. (bis) (tornada): Ondiñas veñen ondiñas veñen e van non te embarques rianxeira que te vas a marear. (bis) A virxe de Guadalupe cando veu para Rianxo, a barquiña que a trouxo era de pau de laranxo. (bis) A virxe de Guadalupe quen a fixo moreniña, foi un raíño de sol que entrou pola ventaíña. (bis) | » |

## Enllaços externs

* Història d'A Rianxeira al web galespa.com.ar (castellà)
# Les Cabrades

Les Cabrades és una serra situada al municipi de Viladrau a la comarca d'Osona, amb una elevació màxima de 806 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra Mitjana (Balsareny)

La Serra Mitjana és una serra situada al municipi de Balsareny, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 409 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Faucogney-et-la-Mer

El cantó de Faucogney-et-la-Mer és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Lure. Té 16 municipis i el cap és Faucogney-et-la-Mer.

## Municipis

* Amage
* Amont-et-Effreney
* Beulotte-Saint-Laurent
* La Bruyère
* Corravillers
* Esmoulières
* Faucogney-et-la-Mer
* Les Fessey
* La Longine
* La Montagne
* La Proiselière-et-Langle
* Raddon-et-Chapendu
* La Rosière
* Saint-Bresson
* Sainte-Marie-en-Chanois
* La Voivre

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Maxime Faivre | Moderat |
| 1955-1961 | Georges Gerôme | radical |
| 1961-1976 | Henri Fleurot | UDR, després divers droite |
| 1976-1983 | Jean-Jacques Beucler | CDP, després UDF-CDS |
| 1983-2004 | Philippe Legras | RPR |
| 2004- | Laurent Seguin | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.077 | 5.643 | 5.043 | 4.660 | 4.104 | 3.930 | 4.086 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||