OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Al-Qàïd ibn Hammad

Xàraf-ad-Dawla al-Qàïd ibn Hammad, més conegut simplement com al-Qàïd ibn Hammad (àrab: القائد بن حماد, al-Qāʾid b. Ḥammād) (mort el 1054) fou emir hammadita del 1029 al 1054. Era fill del fundador, Hammad ibn Buluggin ibn Ziri al que va succeir a la seva mort. El seu títol honorífic de Xàraf-ad-Dawla li fou donat pel califa fatimita que el va retirar al zírida Xàraf-ad-Dawla al-Muïzz ibn Badis (1016-1062) quan aquest va trencar amb els fatimites.
El 1038/1039 va patir una invasió de l'emir maghrawa de Fes al que va rebutjar i encara va aconseguir obligar-lo a reconèixer la seva sobirania. El 1040 es va trencar l'acord de pau amb els zírides que el seu pare havia pogut establir amb Xàraf-ad-Dawla al-Muïzz. La guerra va durar dos anys. La Qala dels Banu Hammad va estar assetjada en aquest temps però va aguantar i finalment els dos emirs es van reconciliar (1042/1043).
Vers 1047 va trencar amb les doctrines xiïtes fatimites que la dinastia (i la zírida) havia mantingut i va retornar al sunnisme, reconeixent com a legítim califa l'abbàssida de Bagdad al-Qàïm. El califa li va enviar un contingent de cavalleria per ajudar-lo contra els hilàlides (o els Banu Hilal); el contingent va participar en la decisiva batalla d'Haydaran. Després d'això es pensa que es va veure obligat a reconèixer novament al califa fatimita.
Va morir el 1054 i el va succeir el seu fill al-Múhsin ibn al-Qàïd.
# Gregory Scott Paul

Gregory Scott Paul (nascut l'any 1954) és un investigador, autor i il·lustrador freelance que treballa en paleontologia, i més recentment ha examinat la sociologia i la teologia. És ben conegut pel seu treball i recerca sobre els dinosaures teròpodes i per les seves il·lustracions detallades de recreacions en vida i esquelets.
S'ha dedicat professionalment a investigar i restaurar dinosaures durant tres dècades, i va exercir d'especialista en dinosaures a la pel·lícula Parc Juràssic i a les sèries documentals de Discovery Channel When Dinosaurs Roamed America i Dinosaur Planet.
Paul va ajudar a impulsar la «nova imatge» dels dinosaures en l'època del 1970. Amb una sèrie de dibuixos a tinta i pintures a l'oli va ser dels primers artistes professionals a retratar-los com actius, de sang calenta i en el cas d'alguns dinosaures petits, amb plomes. Molts il·lustradors de dinosaures posteriors es basen o imiten el seu estil. Les seves imatges són considerades un estàndard científic a seguir, ja que ha treballat amb paleontòlegs i ha realitzat expedicions paleontològiques independents.

## Referències

* ↑ «1970s». Arxivat de l'original el 2019-12-22. [Consulta: 7 abril 2017].
* ↑ Gregory S. Paul: The Full Autobiography Part 3
* ↑ Naish, D. (2009). The Great Dinosaur Discoveries. A & C Black Publishers Ltd, London. p. 138
* ↑ Jane P. Davidson. (2008). A History of Paleontology Illustration, Indiana University Press, p. 180
* ↑ Paul, G.S., Leahy, G.D. 1994. "Terramegathermy in the Time of the Titans: Restoring the Metabolics of Colossal Dinosaurs." in: Rosenberg, G.D., Wolberg, D.L. (eds). DinoFest. The Paleontological Society Special Publication 7. U. Tenn. Press. Knoxville pp:177–198.
* ↑ Paul, G.S. «Terramegathermy and Cope's Rule in the Land of Titans». Modern Geology, 23, 1998, pàg. 179–217.

## Enllaços externs

* Web oficial
* La religió de la ciència per Gregory S. Paul
# Al-Qàïm (abbàssida del Caire)

Abu-l-Baqà Hamza al-Qàïm bi-amr Al·lah —àrab: أبو البقاء حمزة القائم بأمر الله, Abū l-Baqāʾ Ḥamza al-Qāʾim bi-amr Allāh—, més conegut pel seu làqab com a al-Qàïm (?-1459), fou califa abbàssida del Caire (1450-1455), sota la tutela dels mamelucs d'Egipte.
# Al-Salt

Al-Salt (àrab: السلط, as-Salṭ) és una ciutat de Jordània, centre administratiu de la part central occidental, capital de la governació de Balqa, a l'antiga carretera entre Amman i Jerusalem, 28 km a l'oest d'Amman, a l'altiplà de Balqa, entre tres turons un dels quals (Jabal al-Qala) és el lloc d'una fortalesa en ruïnes del segle xiii. La ciutat tenia el 1993 una població de 60.740 habitants. L'anomenada gran municipalitat tenia el 2006 una població de 97.000 habitants, i en 2011 ja en superava els 100.000.
Hauria estat construïda per l'exèrcit macedoni sota Alexandre el Gran i s'anomenava Gàdara. En època clàssica Regis Saltus fou un domini agrícola de la corona (segurament concedit per Septimi Sever) a la província Palestina Primera, i va acabar donant nom a la ciutat; restes de l'antic domini es van trobar el 1978. Durant l'època romana d'Orient fou seu d'un bisbat; en aquest temps era un dels principals establiments (sinó el principal) a l'est del riu Jordà. A començaments del segle xii estava en mans dels croats i a la mort de Balduí I de Jerusalem (1118) el seu successor Balduí II va demanar la prolongació de la treva a l'atabeg de Damasc Zahir al-Din Tughtegin i aquest hi va accedir a canvi dels impostos de la ciutat i els de Jabal Awf, Hannana, al-Ghawr i al-Julan, condició rebutjada pel rei jerosolimità. Després de la batalla d'Hittin va passar a Saladí (1187) i el 1192 aquest la va cedir al seu germà al-Àdil I. El fill d'aquest Xaraf al-Din Isa hi va construir una ciutadella anomenada Ras al-Amir, que després va servir com a lloc de desterrament. El 1246 s'hi van establir refugiats khwrizmites, però la ciutat fou atacada per un tal Fakhr al-Din Ibn al-Shaykh i van haver de fugir a Karak. El 1260 fou ocupada pels mongols però recuperada per Baybars I que hi va instal·lar una guarnició. Durant l'època mameluca fou eclipsada progressivament per Amman i per Hisban.
Sota els otomans fou centre d'una nàhiya, amb una població de 168 famílies i 10 homes celibataris al segle xvi. Ibrahim Paixà d'Egipte va destruir la fortalesa segurament el 1831 (en tot cas abans de 1840) i només en queden algunes ruïnes. Al segle xix va dependre de l'Hawran, de Karak o de Nablus; el 1895 era un qadà de la província (liwà) de Karak, que englobava les nàhiyes d'Amman, Djiza i Madaba. El 1921 va ser una de les ciutats esmentades per ser capital del regne de Transjordània, però finalment fou escollida Amman que aleshores només tenia 20.000 habitants.

## Districtes Metropolitans

La Gran Municipalitat es divideix en nou districtes:
| | Districte | Població (2006) | Àrea (Km2) |
| 1 | Salt City | 71,100 | 48 |
| 2 | Zai | 2580 | 7.7 |
| 3 | Umm Jouzeh | 3355 | 4.2 |
| 4 | Wadi Alhoor | 1815 | 1.73 |
| 5 | Al-Yazeediyeh | 900 | 1.08 |
| 6 | Yarqa | 5300 | 4.154 |
| 7 | Ira | 4100 | 4.4 |
| 8 | Allan | 4640 | 3.8 |
| 9 | Rumaimeen | 2884 | 4,3 |

## Enllaços externs

* Blog
* Forteresses d'Orient per Maxime Goepp, Benjamin Saintamon
# Al-Àdil II

Al-Màlik al-Àdil Abu-Bakr Sayf-ad-Din ibn ibn Nàssir-ad-Din Muhàmmad al-Kàmil —àrab: الملك العادل أبو بكر سيف الدين بن ناصر الدين محمدالكامل, al-Malik al-ʿĀdil Abū Bakr Sayf ad-Dīn b. Nāṣir ad-Dīn Muḥammad al-Kāmil—, més conegut com a al-Àdil ibn al-Kàmil o al-Àdil (II) (c. 1221 - el Caire, 9 de febrer de 1248) fou fill d'al-Kàmil (sultà d'Egipte 1218-1238) i net d'Al-Adil I. Va succeir el seu pare en el govern d'Egipte el 1238 però el 1239 fou destronat a Damasc pel seu germà gran as-Sàlih Ayyub que el 1240 es va apoderar d'Egipte i va assolir el poder.
Va morir a la presó al Caire el 9 de febrer de 1248.
# Al-Àfdal ibn Salah-ad-Din

Al-Màlik al-Àfdal Abu-l-Hàssan Alí Nur-ad-Din ibn Salah-ad-Din —àrab: الملك الأفدل أبو الحسن علي نور الدين بن صلاح الدين, al-Malik al-Afdal Abū l-Ḥasan ʿAlī Nūr ad-Dīn Salāḥ ad-Dīn—, conegut com a al-Àfdal ibn Salah-ad-Din o al-Àfdal (el Caire, 1169/1170 - Samòsata, 1225) fou sultà aiúbida de Damasc, fill del gran Saladí.

## Fetes

El 1187, al-Àfdal va dirigir les forces aiúbides, uns set mil homes, contra Gerard de Ridefort, el gran mestre dels templers, a la batalla de Cresson (1 de maig de 1187) en què els croats foren derrotats.
A la mort del seu pare el 1993 li va correspondre el feu de Damasc. El 1196, el seu germà al-Aziz d'Egipte el va atacar a Damasc amb el suport d'adh-Dhàhir d'Alep. Al-Àdil de la Jazira va fer de mediador i va donar suport inicialment a al-Àfdal però finalment es va decantar per al-Aziz. Al-Àfdal va perdre el govern de Damasc (que tenia nominalment subordinat a Al-Aziz) davant les forces dels seus germans i oncle, el 1196, i al-Àdil va agafar personalment el govern de Síria amb Damasc però al-Aziz va tenir la direcció familiar.
Al-Aziz va morir el 1198 i les seves forces a Egipte es van dividir entre les que afavorien com a cap de família a al-Àfdal i les que afavorien a al-Àdil. De moment fou proclamat al-Àfdal, i aquest va assetjar al seu oncle al-Àdil a Damasc, però l'arribada de les forces d'Al-Adil des de Mesopotàmia, dirigides pel seu fill al-Kàmil, li va permetre fer aixecar el setge i llavors va empaitar a al-Àfdal que va fugir cap a Egipte, el va derrotar i es va apoderar del govern d'Egipte, on fou proclamat soldà el 1200. Al-Àfdal va anar exiliat a Salkhad, al Hauran.
# Big Band

Una big band és una agrupació musical pròpia de la música de jazz, que es va popularitzar en l'època daurada del swing (les dècades dels 30 i 40 del segle XX).
El seu nom prové de l'anglès i literalment significa gran banda. Altres noms que s'utilitzen son jazz band, stage band o jazz orchestra. Tot i que és poc utilitzat, el terme català més apropiat seria orquestra de jazz.
La big band típica està composta aproximadament per una quinzena de músics i conté saxos, trompetes, trombons i secció rítmica (habitualment piano contrabaix i bateria).
Les big band dels anys del swing es classifiquen habitualment en swing bands o hot bands (que destaquen els aspectes rítmics i la improvisació dels solistes, com les de Count Basie i Duke Ellington), i les sweet bands (que redueixen els aspectes característics de les anteriors, com les orquestres de Benny Goodman, Glenn Miller, Freddy Martin i Guy Lombardo).
Aquesta tipologia de formació musical ha arribat fins a l'actualitat, i són programades per clubs i festivals. A Catalunya n'existeixen diverses. Els festivals de jazz de Terrassa i de Barcelona, i el Festival Internacional de Dixieland de Tarragona són certàmens en què habitualment participen.

## Enllaços externs

* Web del Festival de Dixieland de Tarragona
# Al Khor (municipi)

Al Khor o Al Khawr (àrab: الخور, al-Ḫūr) és un dels vuit municipis o baladiyyes que formen l'Estat de Qatar. La seva capital i ciutat més poblada és Al Khor.

## Geografia i demografia

La superfície d'Al Khawr abasta una extensió de territori que ocupa 996 quilòmetres quadrats del país. Se situa geogràficament entre les coordenades següents: 25° 41′ 24″ N, 51° 30′ 36″ E﻿ / ﻿25.69000°N,51.51000°E﻿ / 25.69000; 51.51000
La població es compon d'uns 193.983 persones (xifres del cens de l'any 2010). La densitat de població d'aquesta divisió administrativa és d'uns 190 habitants/km².
# 502 aC

L'any 501 aC es un any del calendari gregorià. En l'Imperi Romà havia estat conegut com l'any del Consolat de Triostus i Viscellinus o, menys freqüentment, any 253 Ab urbe condita. La denominació de 599 aC per aquest any ha estat utilitzada des de principis de l'edat mitjana, quan es va establir l'era del calendari de l'Anno Domini per denominar els anys.

## Esdeveniments
### Mediterrani

* Roma aixafa la revolta Pometània a la Guerra llatina i els pometians són reduïts a l'esclavitud i la ciutat de Pomècia és destruïda. A Roma es celebren els Fasti Triuphales per recordar el triomf.
* L'illa de Naxos es rebel·la contra l'imperi Persa.
* 4 de desembre - Egipte. Hi ha un eclipsi solar (no hi ha evidències històriques però s'ha estimat per anàlisis matemàtics).

## Necrològiques

* Miló de Crotona, Atleta que va guanyar 6 vegades els Jocs Olímpics de l'antiguitat en la modalitat de lluita grecoromana. També havia participat en nobrosos Jocs Pítics. (data aproximada)

## Referències

* ↑ Livi, Ab urbe condita, 2.17
* ↑ «Eclipsis solars segons la NASA». NASA. [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ Diodorus. The Historical Library of Diodorus the Sicilian, 1814 (Original a la New York Public Library).
* ↑ Smith, William. A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. By various writers. Ed. by William Smith. Illustrated by numerous engravings on wood., 1867..
# Al Wakrah (municipi)

Al Wakrah (àrab: الوكرة, al-Wakra) és un dels vuit municipis o baladiyyes que formen l'Estat de Qatar. La seva capital i ciutat més poblada és Al Wakrah.

## Geografia i demografia

La superfície d'Al-Wakrah abasta una extensió de territori que ocupa 777 quilòmetres quadrats del país. Se situa geogràficament entre les coordenades següents: 25° 10′ 48″ N, 51° 36′ 36″ E﻿ / ﻿25.18000°N,51.61000°E﻿ / 25.18000; 51.61000
La població es compon d'uns 141.222 persones (xifres del cens de l'any 2010). La densitat de població d'aquesta divisió administrativa és d'uns 40 habitants/km².

## Vegeu també

* Al-Udayd
# Aladağ

Aladağ, antigament Karsantı, és una ciutat petita i un districte de la província d'Adana (Turquia), a uns 100 km al nord de la ciutat d'Adana, a la muntanya. Aquesta és una àrea poc desenvolupada, la gent viu de l'agricultura i la silvicultura. La gent de Çukurova es retira aquí a l'estiu per escapar de la calor a la plana, encara que és massa alta per a una excursió d'un dia.
Les muntanyes d'Aladağlar són una extensió oriental de les muntanyes del Taure. Aquestes altes muntanyes són una zona popular per a l'escalada, generalment accedint des del nord fins a la ciutat de Niğde. El poble d'Aladağ es troba al costat sud, accedint per la carretera que arriba des d'Adana. No hi ha pas per les muntanyes.

## Enllaços externs

* District governor's official website (turc)
* District municipality's official website (turc)
# Alain Hyardet

Alain Hyardet (Ais de Provença, 28 de novembre de 1964) és un antic jugador de rugbi a 15, que ha jugat amb la selecció francesa i juga al lloc de centre (1,78 m i 96 kg). És entrenador del Montpellier Hérault Rugby Club.
# Alan Keyes

Alan Keyes (7 d'agost de 1950) és un polític, activista, escriptor i ex-diplomàtic estatunidenc.
El 1996 i el 2000 va ser candidat en les primàries per a President dels Estats Units. En 1988, 1992 i 2004 va ser candidat a Senador dels Estats Units pel Partit Republicà.
Durant el 2008 es va presentar com a candidat per a les eleccions presidencials. Keyes va treballar per al Servei Internacional dels Estats Units (U.S. Foreign Service), va ser designat Ambaixador per al Consell Econòmic i Social de les Nacions Unides pel President Ronald Reagan, i entre 1985 i 1987 es va ocupar com Assistent del Secretari d'Estat sobre les Relacions amb les Organitzacions Internacionals (Assistant Secretary of State for International Organization Affairs, en anglès). Actualment viu amb la seva família al Comtat de Montgomery, a Maryland.
# Alapàievsk

Alapàievsk (en rus: Алапаевск) és una ciutat de Rússia, a l'óblast de Sverdlovsk. Es troba a la confluència dels rius Neiva i Alapaikha, a 129 km al nord-est de Iekaterinburg. Centre miner i fabril d'importància, també gaudeix de notorietat perquè hi va passar la seva infància el compositor Piotr Ilich Chaikovski. Durant la revolució russa i la Guerra Civil va ser un dels més importants centre del comunisme als Urals i hia van estar presoners la Gran Duquessa Isabel Fiódorovna, el Príncep Vladímir Paléi i altres membres de la família Románov, que van ser assassinats en una mina dpropera en la matinada el 18 de juliol de 1918.
En Alapáyevsk hi ha diversos museus importants, entre ells un d'art popular tradicional, situat en l'antiga catedral de la Transfiguración, i un altre a la casa on va viure la família Chaikovski, dedicat a la memòria del compositor, així com el major orfenat de la regió dels Urals. També es conserva l'edifici de l'escola Napólnaya, on van estar captius els Románov.

## Història

Alapàievsk és un dels centres siderúrgics més antics dels Urals, on la primera fàbrica s'hi construí el 1704. La vila es fundà el 1781. És coneguda per les seves fàbriques i mines, però l'última fàbrica metal·lúrgica fou tancada el 1990. El 18 de juliol de 1918 s'executaren a Alapàievsk alguns membres de la família imperial de russa: la gran duquessa Elisabet, germana de la tsarina, el gran duc Serguei Mikhàïlovitx, els prínceps imperials Ioann Konstantínovitx, Konstantín Konstantínovitx, Ígor Konstantínovitx i Vladímir Palei; així com la germana Varvara Iàkovleva i Fiódor Semiónovitx Remez, secretari del gran duc Serguei.

## Enllaços externs

* Orfenat d'Alapayevsk Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine.
# Agia Fotiá (Creta)

Agia Fotiá (en grec, Αγία Φωτιά) és un poble de Grècia situat a l'illa de Creta. Pertany a la unitat perifèrica de Lassithi, i al municipi i comunitat local de Sitia. L'any 2011 incloïa una població de 267 habitants.

## Jaciment arqueològic

Prop d'aquest poble hi ha un jaciment arqueològic on es trobà un edifici minoic de 500 m2, un pati central i 37 habitacions, envoltat d'un mur de fortificació. Les habitacions estaven organitzades de manera que n'hi havia una sèrie que estaven comunicades amb el pati central però no es comunicaven entre si. L'edifici tenia una situació estratègica, a la vora de la mar, i a l'única àrea de terra plana existent entre Sitia i Palékastro. Les excavacions permeten deduir que dues activitats que s'hi realitzaven eren el processament de cereals i la fabricació de fulles d'obsidiana, però s'ha suggerit que la funció de l'edifici podria ser un lloc de guaita, igual que el d'un altre edifici trobat al jaciment arqueològic de Jamezi. A més de moltes fulles d'obsidiana, s'han trobat dins nombroses eines de pedra, a més d'alguns recipients. Es creu que es construí en el període minoic mitjà IA i que fou abandonat en el mateix període.
D'altra banda, s'hi han trobat unes estructures circulars que semblen haver estat construïdes en el minoic mitjà II. Se'n desconeix l'ús, ja que no hi ha elements que permeten identificar-les com a tombes.
A uns 150 m de distància de l'edifici s'ha excavat un gran cementeri amb 252 tombes que s'usaren entre els períodes minoic antic I i minoic antic II. Es tracta del major cementeri minoic trobat, i en les tombes —algunes de pou i unes altres de cambra— s'han trobat uns 1.800 recipients de ceràmica —una part d'ells de procedència ciclàdica— i uns pocs de pedra, a més de fulles d'obsidiana, alguns objectes de bronze —ganivets, una espasa, una punta de llança, hams, aixades, braçalets— i dos penjolls amb forma d'animal.
Les excavacions se'n realitzaren entre 1984 i 1985, tot i que el lloc era ja conegut el 1959 per Nikolaos Platon.

## Referències

* ↑ Detall del cens de 2011 (en grec).
* ↑ Ajladia, Amniso, Anemospilia, Apodulu i Agia Fotiá en www.hellinon.net Arxivat 2018-03-17 a Wayback Machine. (en grec).
* ↑ Agia Fotiá en la pàgina www.minoancrete.com (anglès)
# Emidop

Els emidops (Emydops) són un gènere de sinàpsids extints de la família dels emidòpids que visqueren durant el Permià mitjà i superior en allò que avui en dia és el sud d'Àfrica. Se n'han trobat restes fòssils a Sud-àfrica i Zàmbia. Eren dicinodonts petits. Mancaven de dents postcanines i tenien crestes laterals al paladar secundari. El crani feia uns 5 cm de llargada. Pot ser que tinguessin un estil de vida subterrani.

## Referències

* 1 2 Entrada «Emydops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Angielczyk et al., 2014, p. 99.
* ↑ Kemp, 2005, p. 48.
* ↑ Angielczyk et al., 2014, p. 101.
* ↑ Angielczyk et al., 2014, p. 97.

## Bibliografia

* Angielczyk, K. D.; Steyer, J.-S.; Sidor, C. A.; Smith, R. M. H.; Whatley, R. L.; Tolan, S. «Permian and Triassic Dicynodont (Therapsida: Anomodontia) Faunas of the Luangwa Basin, Zambia: Taxonomic Update and Implications for Dicynodont Biogeography and Biostratigraphy». A: Kammerer, C.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. Early Evolutionary History of the Synapsida. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology (en anglès). Springer, 2014, p. 93-138. DOI 10.1007/978-94-007-6841-3_7. ISBN 978-94-007-6841-3.
# Adobogíona la Vella

Adobogíona o Adobogíona la Vella (en grec Ἀδοβογιόνα Adobogiona) (c. 90 aC – c. 50 aC) va ser una princesa gàlata d'Anatòlia.
Va tenir dos fills amb Mitridates VI: un fill, anomenat Mitridates de Pèrgam, i una filla, anomenada Adobogíona la Jove .

## Bibliografia

* S. Mitchell, Anatolia: Land, Men and Gods in Asia Minor, Vol. I (1956).
* A. Mayor, The Poison King: The Life and Legend of Mithradates, Rome's Deadliest Enemy, Princeton: Princeton University Press, 2009,ISBN 978-0-691-12683-8
* Ton Derks/Nico Roymans, Ethnic Constructs in Antiquity: The Role of Power and Tradition, Amsterdam: Amsterdam University Press, 2009, pàg. 137.
# Advanced Science

Advanced Science és una revista científica interdisciplinària d'accés obert revisada per parells que cobreix la investigació fonamental i aplicada en ciències dels materials, física i química, medicina i ciències de la vida, així com enginyeria.
Està publicada per Wiley-VCH i es va establir el 2014. El redactor en cap és Kirsten Severing.
La revista està resumida i indexada a:
* Servei de resums químics
* Continguts actuals /Ciències físiques, químiques i de la terra
* S'ha ampliat l'índex de cites de la ciència
Segons el Journal Citation Reports, la revista té un factor d'impacte 2022 de 15,1.

## Referències

* ↑ «Advanced Science».
* 1 2 «Master Journal List». Intellectual Property & Science. Clarivate Analytics. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ «Advanced Science». A: 2022 Journal Citation Reports. Science. Clarivate Analytics, 2023 (Web of Science).

## Enllaços externs

* Advanced Science - Lloc web oficial