OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chelidonichthys gabonensis

Chelidonichthys gabonensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.
Fa 32 cm de llargària màxima (normalment, en fa 20). És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 15-200 m de fondària.
Es troba a l'Atlàntic oriental central (Cap Verd i el golf de Guinea) i l'Atlàntic occidental (a prop de la plataforma continental sud-americana). És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Reiner, F., 1996. Catálogo dos peixes do Arquipélago de Cabo Verde. Publicações avulsas do IPIMAR Núm. 2. 339 p.
* ↑ Schneider, W., 1990. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the commercial marine resources of the Gulf of Guinea. Prepared and published with the support of the FAO Regional Office for Africa. FAO, Roma. 268 p.
# Martinet dels esculls

El martinet dels esculls (Egretta gularis) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) que habita costes, estuaris, aiguamolls i manglars a la llarga de les costes atlàntiques africanes, des del Sàhara Occidental fins a Gabon, arribant localment terra endins, illes de Cap Verd, i illes del golf de Guinea, costes del Mar Roig, costa africana de l'Índic fins al nord de Moçambic, costa asiàtica de l'Índic fins al nord-oest de l'Índia, Sri Lanka i costa sud-oriental de l'Índia.
A Catalunya se'l va observar el 2022 al Parc dels Estanys de Platja d’Aro i al 2023 al Delta de l'Ebre. Vist a l'estany de Sils al 2024.

## Referències

* ↑ El martinet dels esculls a CERCATERM Arxivat 2014-01-31 a Wayback Machine. Rev. 03/12/2011 (català)
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 211. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «La presència d’un exemplar de Martinet dels Esculls consolida el turisme de natura a la Vall d’Aro». [Consulta: 4 setembre 2023].
* ↑ «https://twitter.com/sales_sergi/status/1698627752524464605». [Consulta: 4 setembre 2023].
# Santiago Zabala

Santiago Zabala (Buenos Aires, 1975) és un filòsof i professor d'investigació ICREA a la Universitat Pompeu Fabra, on dirigeix el Centre d'Arxius i Filosofia. Els seus llibres s'han traduït a diversos idiomes i els seus articles s'han publicat en mitjans de comunicació com The Guardian, Al Jazeera English, The New York Times, i Los Angeles Review of Books, entre d'altres.
La seva recerca se centra en el significat de l'art, la política i la llibertat al segle XXI quan «la major emergència s'ha convertit en l'absència d'emergència». L'objectiu de la filosofia per a Zabala és introduir-se en aquestes emergències absents (com el canvi climàtic o la desigualtat econòmica) a fi d'interrompre el «retorn a l'ordre» en curs que el capitalisme de vigilància i el populisme de dreta pretén imposar.

## Obra publicada

* Being at Large. Freedom in the Age of Alternative Facts (2020). Montreal: McGill-Queen's University Press.
* Why Only Art can Save Us. Aesthetics and the Absence of Emergency (2017). Nova York: Columbia University Press.
* Hermeneutic Communism (2011, amb Gianni Vattimo) Nova York: Columbia University Press.
* The Remains of Being (2009). Nova York: Columbia University Press.
* The Hermeneutic Nature of Analytic Philosophy. A Study of E. Tugendhat (2008). Nova York: Columbia University Press.

## Referències

* ↑ Sánchez, David. «Siempre hemos estado viviendo en la llamada era de los hechos alternativos o posverdad» (en castellà), 09-04-2018. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Santiago Zabala». www.aljazeera.com.
* ↑ «Cal entendre les emergències que no emergeixen». Debats pel Demà, 30-11-2020. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Interview - Santiago Zabala» (en anglès americà). E.-International Relations, 23-03-2015. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ https://filco.es/pensamiento-de-santiago-zabala-objetivos-filosofia/
* ↑ «Histories of Violence: The Violence of Absent Emergencies» (en anglès). Los Angeles Review of Books, 26-08-2019. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Why Only Art Can Save Us, Part I - Columbia University Press Blog» (en anglès americà), 15-09-2017. [Consulta: 30 setembre 2023].
# Julòs

Julòs (en francès Julos) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 178 | 188 | 191 | 191 | 218 | 241 | 318 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Georges Castres | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# .zr

.zr era el domini de primer nivell territorial (ccTLD) del Zaire. Quan el Zaire va canviar de nom per República Democràtica del Congo el 1997, el domini .zr es va substituir per .cd. El 2001, es va esborrar definitivament.

## Referències

* ↑ «Report on Deletion of the .zr Top-Level Domain» (en anglès). IANA, 20-06-2001. [Consulta: 26 abril 2022].
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
# Roiera

Roiéra (en francès Royères) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 488 | 546 | 576 | 779 | 855 | 795 | 835 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Martine Tandeau-de-Marsac | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Batalló de Voluntaris Catalans

El Batalló de Voluntaris Catalans fou una unitat militar catalana alçada a Catalunya per combatre a la Guerra d'Àfrica (1859 - 1860) sota el comandament de Joan Prim i Prats.

## Uniforme i Armament

* Barretina: vermella amb gira blava i interior negre
* Jaqueta: blau turquesa oberta, amb solapes vermelles i traus de botó militars vermells
* Armilla: vermella amb ratlles negres
* Camisa: de color cru natural, amb mocador al coll
* Faixa: vermella
* Pantaló: blau turquesa abombat per efecte de les polaines
* Polaines: de cuir natural abotonats
* Espardenyes: amb veta vermella
* Motxilla
* Fusell carabina: Model 1857/59; ànima ratllada
    Longitud total: 1231 mm
    Longitud del canó: 841 mm
    Calibre: 14.8 mm

## La Guerra d'Àfrica

Els incidents amb les tribus frontereres de les Illes Alhucemas, Ceuta i Melilla havien esdevingut freqüents després de 1848 i finalment el 1859, Leopoldo O'Donnell va declarar la guerra al Marroc. L'1 de gener de 1860, el general Joan Prim i Prats, amb la victòria a la batalla de Tetuan, avançà en tromba fins a la desembocadura de Uad el Jelú amb el suport del General Juan Zavala de la Puente i Segundo Díaz Herrero, que comandava l'Armada, mantenint les forces enemigues allunyades de la costa.
El 31 de gener de 1860, les forces marroquines reaccionaren i passaren a l'ofensiva, caient en tromba sobre les forces expedicionàries espanyoles que foren salvades per l'heroica resistència de les tropes catalanes del Batalló de Voluntaris Catalans en la batalla de Tetuan que van desembarcar el 3 de febrer i entrar en combat l'endemà. Finalment, el 6 de febrer de 1860, Tetuan fou capturat i el 26 de març, després de la derrota marroquina a la batalla de Wad-Ras, a la confluència dels rius Jelú i Buceja, es va signar a Tetuán el tractat de Wad-Ras, que posava fi a la guerra
# Badia d'Algesires

La badia d'Algesires és una badia situada al sud d'Espanya, a l'estret de Gibraltar, tancada a l'est per la península homònima, on es troba el penyal de Gibraltar. Té uns 10 km de llarg per uns 8 d'ample, el que es tradueix en una superfície de 7.500 hectàrees, amb profunditats de fins a 400 m al centre de la badia.
Les seves riberes pertanyen, d'oest a est i en sentit horari, als municipis d'Algesires, Los Barrios, San Roque i La Línea de la Concepción (a la província espanyola de Cadis).
En les seves ribes hi ha dues actius ports, el de Gibraltar i el d'Algesires (el qual, amb el nom de Port Badia d'Algesires, ocupa la pràctica totalitat de la riba espanyola).
Dos fars senyalitzen l'entrada a la badia, el de punta d'Europa, a Gibraltar, a l'est, i el de Punta Carnero, a la costa algesirenya, a l'oest.

## Polèmiques

La badia d'Algesires és escenari continu de protestes de grups ecologistes, els quals denuncien especialment l'anomenat Bunkering . Aquesta activitat consisteix en el traspàs de petroli o derivats d'aquest d'un vaixell a un altre en el mar. S'han produït en els últims anys accidents de gavarres destinades a aquesta activitat, especialment amb destinació a Gibraltar, que s'han traduït en abocaments de fuel i altres derivats.
Aproximadament es transvasen 5 milions de tones de fuel marí cada any. Aquests transvasaments els porten a terme sobretot tres companyies amb base a Gibraltar.
També ha sorgit polèmica la presència de vaixells caçatresors a la badia durant l'any 2007 que, segons les autoritats espanyoles han pogut espoliar jaciments arqueològics subaquàtics d'importància.

## Vegeu també

* Defenses costaneres de la Badia d'Algesires
* Àrea metropolitana de la Badia d'Algesires
# Badia de Pomerània

La badia de Pomerània (en polonès Zatoka Pomorska, en alemany Pommersche Bucht, en caixubi Pòmòrskô Hôwinga) és una badia del sud-oest del mar Bàltic, a la costa de Polònia i Alemanya.
Al sud està separada de la llacuna de Szczecin, on desemboca el riu Oder, per les illes d'Usedom/Uznam i Wolin, connectades per tres estrets o braços de l'Oder: el Dziwna, l'Świna i el Peenestrom. La frontera nord de la badia és una línia imaginària que aniria des del cap Arkona, a l'illa alemanya de Rügen, fins al far de Gąski, a l'est de la ciutat polonesa de Kołobrzeg.
Té una profunditat màxima de 20 metres i una salinitat d'un 8‰. La badia de Pomerània és molt freqüentada com a via marítima i a la part sud l'han hagut de fer més fonda en el tram que comunica amb el port de Szczecin a través del Świna, la llacuna de Szczecin i el riu Oder, perquè els grans vaixells puguin entrar als ports de Świnoujście i Szczecin.
Els ports principals de la badia són els de Szczecin (en realitat dins la llacuna de Szczecin), Świnoujście, Kołobrzeg i Dziwnów a Polònia, i Usedom (també dins la llacuna de Szczecin) i Wolgast a Alemanya.
# Badia de la Concha

La badia de la Concha (en basc Kontxako badia) és una petita badia situada en la costa del mar Cantàbric, enfront de la ciutat de Sant Sebastià. Com indica el seu nom posseeix forma de petxina, i alberga dues platges (Ondarreta i la platja de la Concha) i una illa, l'illa Santa Klara.

## Origen geològic

La badia ocupa l'espai comprès entre les muntanyes Igeldo (oest) i Urgull (est). Segons estudis geològics, la primitiva badia abastava des de la muntanya Igueldo fins a la muntanya Ulia, que tanca la platja de la Zurriola per l'est, ja que l'actual muntanya Urgull va poder haver estat, amb tota probabilitat, una illa. D'aquesta forma, la primitiva badia, amb una línia de platja de més de 3000 metres de longitud, abastava les tres platges de la ciutat i dues illes. Posteriorment, i amb els sediments acumulats en la desembocadura del riu Urumea, es va formar un petit istme que va unir l'illa d'Urgull a terra ferma, convertint-se està en una muntanya. Així va quedar formada l'actual badia amb forma de petxina que seria consolidada amb la construcció del passeig.

## Platges

La línia de platja de la badia té una longitud aproximada de 2000 metres, dels quals 1400 corresponen a la platja de la Concha i els 600 restants a la platja d'Ondarreta. La distància aproximada de la platja de la Concha a l'illa Santa Klara és d'una mica més de 1000 metres. A causa de la seva configuració peculiar, les aigües de la badia solen ser manses, si bé els canvis de marea són freqüents i afecten en gran manera a l'amplària de les platges, que poden arribar a desaparèixer per unes hores.

## Passeig marítim

El passeig marítim que voreja la badia de la Concha està compost de diversos trams amb noms diferents. Començant per l'extrem oriental, en les faldilles de la muntanya Urgull, el passeig rep el nom de Paseo Nuevo. Després d'ell el passeig discorre pel petit port pesquer de la ciutat, i posteriorment i a l'altura de l'edifici de l'Ajuntament comença el Passeig de la Concha. Durant aquest passeig i fins al final de la badia es troba la famosa barana de la Concha, dissenyada per Juan Rafael Alday i instal·lada en la dècada de 1910. Al Passeig de la Concha es troben els elements arquitectònics i ornamentals més destacats del passeig que voreja la badia: uns característics fanals situats al començament de la rampa de baixada a la platja de la Concha, dos grans rellotges, els edificis del balneari de la Perla i la Real Casa de Baños. Avançant en sentit oest s'aconsegueix el Passeig de Mirakontxa, que finalitza en el Palau Reial de Miramar. El passeig rep entre Miramar i La Pinta del Vent el nom de Passeig d'Ondarreta, al costat del qual hi ha uns jardins. El passeig marítim a la vora de la badia finalitza, com s'ha dit, en el conjunt escultòric de la Pinta del Vent, dissenyat per l'escultor donostiarra Eduardo Chillida.

## Vegeu també

* Sant Sebastià
* Platja de La Concha
* Illa Santa Klara

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Sant Sebastià sobre les platges de la ciutat
# Badra

Badra és una ciutat de la part centreoriental d'Iraq.
Fou l'antiga Badaraya (Bayt Daraya) al districte de Bandanidjin, a l'est dels canals de Nahrawan, a la frontera amb la província del Jibal (Pèrsia occidental). Cosroes I hi va instal·lar una colònia de presoners originaris del nord de Síria. Queden alguns vestigis de l'antiga ciutat.
# Baile flamenco

Ball flamenc o baile flamenco és una pintura a l'oli sobre tela feta per l'artista català Felip Masó i de Falp el 1890 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 877 d'ençà que va ingressar com a donació al museu.
La pintura mostra una escena habitual dins un cafè cantant: al centre, sobre una taula apareix una bailaora flamenca, amb uns volants blancs i un mantó o mocador de Manila vermell. A l'esquerra de la imatge apareix un torero amb una guitarra. Al costat esquerre hi apareix un home dret tocant un altre instrument, i continuant en aquest sentit apareix un altre home fent palmas flamencas. A l'altre costat de la pintura, a la dreta, apareix un home fumant i tocant la guitarra, i al seu costat, tancant la composició una dona jove tocant la pandereta.
# Bailecito

El bailecito és un tipus de música folklòrica de l'Argentina, característic del nord-oest del país. De ritme viu, molt paregut al de la Chacarera o el gato. A diferència d'altres tipus de danses folklòriques, el bailecito sovint té una estructura ternària (primera, segunda i tercera). Les frases musicals de les cobles moltes vegades són de nou compassos.

## Enllaços externs

* "Bailecito". Danzas folklóricas argentinas, Ballet Eco.
* "Bailecito", Danzas folklóricas argentinas, Ballet Eco. (castellà)
* "Bailecito", Grupo de baile folklorico de Park Spanish Inmersión. a YouTube.
# Baix Awlaqi

El Baix Awlaqi és un territori tribal del Iemen a la governació de Shabwa.
Fou un dels estats del Protectorat Occidental d'Aden amb 80000 km² i 15000 habitants. La major part del territori és àrid i erm. Generalment la pluja és molt dèbil per permetre als wadis de córrer. La zona principal és la vall del wadi Ahwar (també Uthrub) format per la unió del wadi Djahr procedent de la Dathina i del Wadi Deka (o Layka) procedent de la regió sud d'Habban en territori wahidi; aquesta vall creua l'altiplà de Munkaa. Està habitat pels clans himiarites (mashaikh) dels kumush, a la comarca de Labakha (a l'oest) i els Ahl Shama a la comarca oriental al sud de Yashbum. Sota autoritat dels awlaqi es troba la tribu beduïna dels Ba Kazim que viuen principalment a l'oest del territori amb alguns grups al sud. Les ciutats principals es troben al Wadi Deka i són: Khabr, Shadjima i Kulliya; també hi ha alguns pobles pescadors a la costa; el soldà té residència a Ahwar (o Hawar) a uns 5 km de la costa a l'est del wadi; Ahwar dona nom a la comarca i la ciutat mateix s'anomena de vegades Al-Madjabi i està formada per un grup de poblets més que per una única ciutat, reunint uns cinc mil habitants quasi tots pagesos.
El primer tractat amb els britànics fou signat el 1888. Un nou tractat es va signar el 1944 pel soldà Haidarus (o Aydarus) ben Alí, que fou assassinat el 1948. A Ahwar es va establir un aeròdrom i una estació de telegrafia i es van crear dos escoles, una secundària i una indígena. El 1960 es va adherir a la Federació d'Emirats Àrabs del Sud. Fou membre de la Federació d'Aràbia del Sud del 1962 al 1967. En aquest any el soldanat fou abolit i el territori va passar a la muhafazah III (governació III) de la República Popular del Iemen del Sud fins al 1990.

## Sultans awlaqi d'Ahwar

* Alí I ben Munassar al-Awlaqi
* Mahdi ben Ali al-Awlaqi
* Alí II ben Mahdi al-Awlaqi
* Abd Allah ben Ali al-Awlaqi
* Nasir ben Abu Bakr al-Awlaqi
* Munassar ben Abu Bakr al-Awlaqi vers 1850-1863
* Abu Bakr ben Abd Allah al-Awlaqi 1863-1892
* Salih ben Ali al-Awlaqi 1892-1900
* Alí III ben Munassar al-Awlaqi 1900-1902
* Nasir ben Abu Bakr al-Awlaqi 1902-1912
* Abu Bakr ben Nasir al-Awlaqi 1912-1924
* Munassar ben Ali al-Awlaqi 1924-1930
* Haidarus (Aydarus) ben Ali al-Awlaqi 1930-1947 `
* Nasir ben Aidarus al-Awlaqi 1947-1967
# Baku Cup

El Torneig de Baku, conegut oficialment com a Baku Cup, és un torneig de tennis professional que es disputa anualment sobre pista dura al Baku Tennis Academy de Bakú, Azerbaidjan. Pertany als International Tournaments del circuit WTA femení.
L'edició inaugural del torneig es va disputar l'any 2011.

## Palmarès
### Individual femení

| Any | Campiona | Finalista | Resultat |
| 2015 | Margarita Gasparyan | Patricia Maria Țig | 6−3, 5−7, 6−0 |
| 2014 | Elina Svitolina (2) | Bojana Jovanovski | 6−1, 7−6(2) |
| 2013 | Elina Svitolina | Shahar Pe'er | 6−4, 6−4 |
| 2012 | Bojana Jovanovski | Julia Cohen | 6−3, 6−1 |
| 2011 | Vera Zvonariova | Ksenia Pervak | 6−1, 6−4 |

### Dobles femenins

| Any | Campiones | Finalistes | Resultat |
| 2015 | Margarita Gasparyan Alexandra Panova | Vitalia Diatchenko Olga Savchuk | 6−3, 7−5 |
| 2014 | Alexandra Panova Heather Watson | Raluca Olaru Shahar Pe'er | 6−2, 7−6(3) |
| 2013 | Irina Buriatxok Oksana Kalàixnikova | Eleni Daniïlidu Aleksandra Krunić | 4−6, 7−6(3), [10−4] |
| 2012 | Irina Buriatxok Valeria Solovieva | Eva Birnerová Alberta Brianti | 6−3, 6−2 |
| 2011 | Maria Korítseva Tatsiana Putxak | Monica Niculescu Galina Voskobóieva | 6−3, 2−6, [10−8] |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-12-16 a Wayback Machine. (àzeri) (anglès)
* Perfil del torneig a la WTA (anglès)
Bakú :
2011
2012
2013
2014
2015 :
# Bakugan Battle Brawlers

Anime: Bakugan Battle BrawlersDirectorMitsuo HashimotoEstudiTMS Entertainment NelvanaLlicència NelvanaCanalTV Tokyo
Emissió5 d'abril de 2007 – 20 de març de 2008Episodis51 (Japó) 52 (Occident)
Bakugan Battle Brawlers (爆丸バトルブローラーズ , Bakugan Batoru Burōrāzu, o com es va dir a Espanya Luchadores Bakugan) es una sèrie d'animació japonesa produïda sota la direcció de Mitsuo Hashimoto, la sèrie es basa en un joc de cartes estratégic creat per Sega Toys i Spin Master utilitzant cartes metàl·liques i figures mòbils en miniatura accionades per un imant a dins de la carta. La història se centra en les vides d'unes criatures anomenades Bakugan i lels peleadores que les dominen.
La sèrie es va estrenar al Japó a través de TV Tokyo el 5 d'abril de 2007, constant de 51 episodis. Posteriorment, la versió occidental va debutar el juliol de 2007 en Teletoon del Canadà i el 24 de febrer de 2008 en Cartoon Network dels Estats Units, amb un total de 52 episodis. Aquesta versió modificada va ser una col·laboració entre Nelvana Limited, Spin Màster, Sega Toys, Sega Corporation, TMS Entertainment, Vistec i el Japó, sent aquestes dues últimes les encarregades de proporcionar l'animació. El programa també es va emetre a Austràlia, així com en Cartoon Network a Hispanoamèrica i Espanya. En 2012, el Japó va llançar Bakugan Bakutech amb un nou format de joc. A Espanya, es van transmetre únicament els primers 4 animes de la saga Bakugan.

## Anime
### Bakugan

La vida de Danma Kuso, sobrenomenat "Dan" per abreujar, va fer un gir inesperat el dia en què van començar a caure cartes del cel. Aquestes cartes albergaven criatures conegudes com "Bakugan". Dan, juntament amb els seus amics Runo, Marucho, Julie, Shun i Alice, es van veure involucrats de manera accidental en una batalla contra diversos enemics malvats que tenien la intenció de conquistar Vestroia (la dimensió dels Bakugan), així com el planeta Terra i qualsevol altre planeta en l'univers que albergués a aquests éssers. La sèrie d'anime va ser produïda per TMS Entertainment sota la direcció de Mitsuo Hashimoto i es va estrenar el 5 d'abril de 2007 a TV Tokyo, amb una retransmissió en BS Japan sis dies després. Les transmissions van finalitzar el 20 de març de 2008.
Nelvana Limited es va encarregar de la versió en anglès i va presentar la sèrie en el canal canadenc Teletoon des de juliol de 2007 fins a 2008. Posteriorment, la sèrie es va emetre als Estats Units en Cartoon Network, des del 24 de febrer de 2008 fins al 28 de febrer de 2009.
El primer cop que va ser emès a Espanya va ser a Cartoon Network i posteriorment, va ser emès a Telecinco i a Boing.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Bakugan
* Website de Bakugan Battle Brawlers en TV Tòquio. (en japonès)
* Website de Arxivat 2020-08-11 a Wayback Machine. Bakugan Battle Brawlers Arxivat 2020-08-11 a Wayback Machine. en TMS Entertainments Arxivat 2020-08-11 a Wayback Machine. . (en japonès).
# Cal·liminis

Els cal·liminis (Kallimini) són una tribu de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels nimfàlids (Nymphalidae), subfamília Nymphalinae.

## Llista de gèneres

* Catacroptera Karsch, 1894
* Doleschallia C. & R. Felder, 1860
* Hypolimnas
* Kallima Doubleday, 1849
* Mallika Collins & Larsen, 1991
En algunes classificacions, Hypolimnas es col·loca en la tribiu Junoniini.

## Referències

* ↑ Wahlberg, N.; Brower, A. V. Z.; Nylin, S. «Phylogenetic relationships of tribes and genera in the subfamily Nymphalinae (Lepidoptera: Nymphalidae) based on three gene sequences» (en anglès). Biol. J. Linn. Soc., 86, 2005, pàg. 227-251.