# Gen (llengua)

El gen (o gebe, o mina, o popo) és una llengua gbe que parlen els gen-mina de Benín i de Togo. El gen és una llengua tonal. El seu codi ISO 639-3 és gej i el seu codi al glottolog és genn1243.
Forma part del grup de les llengües kwa i de la branca Volta-Níger de la família Níger-Congo. Té aproximadament 330.000 parlants (ca 200.000 a Togo i ca. 130.000 a Benin). Com la resta de llengües Gbe, és una llengua tonal. I, a més, té diferents dialectes: Agoi, Anex i Gliji.

## Família lingüística

El maxi és una llengua kwa, família lingüística que forma part de les llengües Benué-Congo. Concretament, segons l'ethnologue, forma part del grup lingüístic de les llengües gbes. Segons l'ethnologue, hi ha 21 llengües gbe: l'Aguna, l'ewe, el gbe, ci, el xwla oriental, el gbesi, el kotafon, el saxwe, el waci, el xwela occidental, el xwela, el kpessi, sis llengües aja (aja, ayizo, defi, tofin, weme i gun), dues llengües fons (fon i maxi) i la llengua gen, considerada l'única llengua mina. Segons el glottolog, és una de les llengües gbes occidentals juntament amb l'adagbe, amb l'aguna, amb l'ewe, el kpessi i el waci.

## Situació geogràfica i etnologia

Els gen són els membres del poble que parlen la llengua gen. El seu territori està a la zona costanera de Benín i Togo.

### Gen a Togo

El 1991 hi havia 201.000 gen a Togo i segons el joshuaproject n'hi ha 413.000.
El seu territori està situat a la regió Marítima, al municipi de Lacs, entre Lomé i la frontera de Benín. Segons el mapa lingüístic de Togo de l'ethnologue, el territori gen d'aquest estat està situat al sud-est del país, a la zona de la desenvocadura del riu Sio. Al sud del territori hi ha l'oceà Atlàntic i una estreta franja de Benín, a l'oest limiten amb el territori dels kabiyès, dels lames i dels ewes; al nord limiten amb el territori dels watxis i a l'est limiten amb el territori dels xwles occidentals.

### Gen a Benín

El 2006 hi havia 126.000 gen a Benín i segons el joshuaproject n'hi ha 177.000.
El territori dels gen beninesos està situat a l'extrem sud-oest, als departaments Mono i Atlantique. Segons el mapa lingüístic de Benín, el territori gen de Benín, que comparteixen amb els xwles occidentals, està situat en una estreta franja a l'extrem sud-occidental del país, al llarg de la costa. Aquest territori limita amb l'oceà Atlàntic al nord, amb Togo al nord i l'oest i amb territori dels xwles occidentals a l'est.

## Dialectes i semblança amb altres llengües

Els dialectes de la llengua gen són l'agoi, l'anexo, el gen central i el gliji.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

La llengua gen és una llengua de comunicació de masses (EGIDS 3): s'utilitza per persones de totes les edats i generacions tant a la llar com en societat, en el treball i en els mitjans de comunicació de masses, tot i que no té cap estatus oficial ni a Togo ni a Benín. Existeixen programes de ràdio, gramàtica i el 2014 s'hi va traduir la Bíblia. La llengua gen també és utilitzada com a segona llengua pels agunes, els aja, els akebus, els ginyangues, els kpessis i els xwles occidentals a Togo. Els gen de Benín també parlen el francès i en aquest país el gen també és parlat com segona llengua pels agunes, els aja, els gbesis, els kotafons, els saxwes, els xwles occidentals i els xweles. A Benín el gen s'ensenya a les escoles de primària des de 2014.

## Sistema fonològic
### Fonemes i símbols ortogràfics

| /p/ | p | /m/ | m | /f/ | f |
| /b/ | b | /n/ | n | /v/ | v |
| /t/ | t | /ɲ/ | ny | /s/ | s |
| /d/ | d | /ŋ/ | ŋ | /z/ | z |
| /ɖ/ | ɖ | | | /l/ | l,r |
| /tʃ/ | c | | | /x/ | x |
| /dʒ/ | j | | | /ɤ/ | ɤ |
| /k/ | k | | | /h/ | h |
| /g/ | g | | | /w/ | w |
| /kp/ | kp | | | /y/ | y |
| /gb/ | gb | | | | |
| /i/ | i | | | /u/ | u |
| /e/ | e | | | /o/ | o |
| /ɛ/ | ɛ | | | /ɔ/ | ɔ |
| | | /a/ | a | | |
| /Ṽ/ | Ṽ | | | | |
Exemples
a ---- ama ---- verdura b ---- ebo ---- amulet c ---- eco ---- funeral d ---- edã ---- serp ɖ ---- aɖi ---- sopa e ---- ege ---- barba ɛ ---- mɛlɛ ---- vaixell f ---- efu ---- pell g ---- ege ---- barba gb ---- agba ---- carregar ɤ ---- ɤetri ---- lluna h ---- eha ---- porc x ---- exa ---- escombra i ---- aɖi ---- sopa j ---- eje ---- sal k ---- ekɔ ---- sorra kp ---- ekpe ---- roca l ---- lã ---- carn m ---- ama ---- verdura n ---- enu ---- boca ny ---- enyi ---- bou ŋ ---- aŋu ---- espina o ---- ebo ---- amulet ɔ ---- esɔ ---- cavall p ---- epu ---- os r ---- ajre ---- baralla s ---- esɔ ---- cavall t ---- eto ---- orella u ---- efu ---- pell v ---- eve ---- dos w ---- ewɔ ---- farina y ---- aya ---- pinta z ---- ezi ---- seient
Alfabet
a b c d ɖ e ɛ f g gb ɤ h i j k kp l m n ny ŋ o ɔ p r s t u v w y z

## Gramàtica

Existeixen tons lèxics (lexemes amb fonemes) i tons sintàctics (gramemes tonals).
Gen, igual que el conjunt de llengües Gbe, és una llengua analítica que presenta poca variació morfològica. De fet, categories com el nombre i la persona s'expressen mitjançant clítics col·locats darrere el nom.
L'ordre aparent en les oracions pot variar, ja que hi ha construccions en què es troba: nucli-complement i d'altres en què és a l'inrevés. Aquest canvir en l'ordre es produeix depenent del tipus de forma verbal que es trobi: perfet (SVO) o imperfet (SOV). Exemple:
* Dàwé á plè kéké ("L'home va comprar una bicicleta" - Perfet, SVO)
* Dàwé á lá plè kéké ("L'home comprarà una bicicleta" - Perfet, SVO)
* Dàwé á lè kéké plè ("L'home està comprant una bicicleta" - Imperfet, SOV)

## Altres

Sistema numeral:
1 - èɖě
2 - èvè
3 - ētɔ̃̀
4 - ēnɛ̀
5 - àtɔ̃́ː
6 - ādɛ̃́
7 - ǎdrɛ̃́
8 - ēɲí
9 - ēɲíɖé
10 - ēwó
Quant al desenvolupament d'aquesta llengua, es pot dir que hi ha entre un 1% i 5% d'alfabetització, es duen a terme programes de ràdio i tot just el 2014 es va fer la Bíblia en aquesta llengua.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Gen, a language of Togo». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* 1 2 3 4 «Language: Gen». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* 1 2 3 «Language: Gen». glottolog. [Consulta: 9 març 2015].
* 1 2 «Gbe». ethnologue. [Consulta: 5 febrer 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Togo. Els gen són el número 40». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín. El gen és el número 34». ethnologue. [Consulta: 9 febrer 2015].
* ↑ «Gen in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ Alphabets of Africa, Hartell, Rhonda L. 1993. Dakar: UNESCO.

## Bibliografia

* Mensah, B. 1991. Le système tonal du Gɛgbe. Universitat de la Sorbona Noa París III. 143pp. - Fonologia
* Kangni, Atah-Ekoué. 1989. La syntaxe de ge: étude d'un parler gbe (ewe), le ge du sud-Togo. (European Univ. studies, series 21: linguistics, 73.) Frankfurt: Peter Lang. vi+193pp. (Publicació de la tesi de l'autor, Universitat d'Hamburg, 1986.). - Gramàtica
* Capo, Hounkpati B. Christophe. 1987. Renaissance du gbe (une langue de l'Afrique occidentale): réflexions critiques et constructives sur l'eve, le fon, le gen, l'aja, le gun. Hamburg: Helmut Buske Verlag. 256pp. (Publicació de part de la tesi: Renaissance de gbe, une langue de l'Afrique occidentale: étude critique sur les langues ajatado', Institut National des Sciences de l'Education, Universitat de Benín-Lomé, 1986.) - Sociolingüística
* Bedou-Jondoh, Edina Ayaba Elemawusi. 1980. Some aspects of the predicate phrase in Gegbe. Universitat d'Indiana. 176pp. Gramàtica
* Houngues, Desire Mensanh Komi. 1997. Topics in the syntax of Mina. Universitat de Boston. Ann Arbor: UMI. xiii+159pp. (Inclou referències bibliogràfiques (S. 152-156))
* Capo, Hounkpati B. Christophe. 1977. Etude phonologique comparée du wacígbe et du gengbe. Universitat Nacional de Benín. Fonologia comparada
* Atsou, Kodjo Mawussé. 1987. Zur Syntax des Ge: eine generative Studie. Universitat de Bayreuth. Bayreuth: [s.n.]. 150pp. (Inclou bibliografia (p. 148-149)). Sintaxi
* Jondoh, Edina Ayaba Elemawussi. 1980. Some aspects of the predicate phrase in Gegbe. Universitat d'Indiana. 176pp. - Sintaxi
* de Barros, Philip and Ako, Leopold. 1969 [2006]. Grammaire Mina. Lomé, Togo: Ecole Professionnelle. 118pp.
* Bolé-Richard, Rémy. 1983. Systématique phonologique et grammaticale d'un parler ewe: le gen-mina du sud-Togo et sud-Bénin. París: L'Harmattan. 350pp.

## Enllaços externs

* Gen al multitree
Viccionari