OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galleguillos de Campos

Galleguillos de Campos és una localitat de la província de Lleó, Comunitat Autònoma de Castella i Lleó, que pertany a l'ajuntament de Sahagún.
Està situat a la carretera de Mayorga, entre les poblacions de San Pedro de las Dueñas i Arenillas de Valderaduey i a la vora del riu Cea.
És un poble principalment agrícola i ramader on actualment la majoria de la població està jubilada.
A 1 gener 2012 tenia 110 habitants.

## Medi natural

Una petita porció de terreny propera a la localitat està integrada dins de la Zona d'especial protecció per a les aus anomenada La Nava - Camps Nord pertanyent a la Xarxa Natura 2000.

## Canal Cea-Carrión

El canal Cea-Carrión és un canal que permet el transvasament d'aigua dolça provinent de l'embassament de Riaño a la conca del riu Carrión. Agafa l'aigua del riu Cea a la localitat de Galleguillos de Campos.

## Referències

* ↑ http://rednatura.jcyl.es/natura2000/ZEPA/ZEPA2.html
* ↑ «Portal de la CHD - Canal de Cea-Carrión» (en castellà). Confederación Hidrográfica del Duero. Arxivat de l'original el 28 de juny 2012. [Consulta: 21 juny 2013].
# Cantó de Chevreuse

El cantó de Chevreuse és un antic cantó francès del departament d'Yvelines, que estava situat al districte de Rambouillet. Comptava amb 13 municipis i el cap era Chevreuse.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Maurepas i el cantó de Rambouillet.

## Municipis

* Cernay-la-Ville
* Chevreuse
* Choisel
* Dampierre-en-Yvelines
* Lévis-Saint-Nom
* Magny-les-Hameaux
* Le Mesnil-Saint-Denis
* Milon-la-Chapelle
* Saint-Forget
* Saint-Lambert
* Saint-Rémy-lès-Chevreuse
* Senlisse
* Voisins-le-Bretonneux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Pluyaud | PCF |
| 1951-1967 | Raymond Berrurier | Divers droite |
| 1967-1970 | Rémy Berlemont | PCF |
| 1970-2001 | Claude Dumond | Divers droite, després UDF-radical |
| 2001- | Yves Vandewalle | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Els Colls i Casa del Mar

Els Colls i Casa del Mar és una muntanya de 55 metres que es troba al municipi de Sant Pere de Ribes, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tretze dessèrts

La tradició dels tretze dessèrts (lit. "tretze darreries") o calenas és una tradició occitana que surt a taula per la festa de Nadal i per les festes de Calendas en general. Es pensa que es tracta d'una tradició més aviat recent espellida a la fi del segle xix al país Marsellès. Tot amb tot sembla que se sosté en elements anteriors atestats ja a partir del segle xvii. Va Ser codificada posteriorment durant el segle xix pel Felibritge.
El nombre tretze simbolitza els dotze apòstols amb Jesús. A desgrrat que a la començança fos més que més presenta aquesta tradició a Provença, es pot trobar ara en molts d'indrets d'Occitània i fins a Catalunya. Surten tot just després del gròs sopar (la revetlla de Nadal), l'àpat del reganhon (ressopó) de Nadal pròpiament dit.
La seva composició pot variar en funció de les regions i segons les famílies i tot. En general són les menges següents:
* La pomba d'oli (o el gibassier): és un pastís sucrat amb oli d'oliva i de pela de taronja i de llimona.
* Els mendicants (o els pachichòis) (les nous, les avellanes, les figues seques, les ametlles i les panses) que representen els diversos ordres religiossos catòlics que han promès de ser pobres.
* Les pomes.
* Les peres.
* El verdau (un meló verd).
* El nogat negre i el blanc.
* Les serves.
* raïm.
De cops s'hi afegeix també:
* mandarines o taronges.
* dàtils.
* fruita confitada a Ate, calissons a Ais, gansas a Arle…
* codonyat (pasta de codony) o d'altra fruita.
* bunhas (a la comarca del Cairàs), o de meravilhas (lit. meravelles), o orelletes...
De segur, per a pair més bé aquestes llepolies, sovint es fan acompanyar de vi (en general vi cuit) o de cartagena.

## Enllaços externs

* Aquesta tradició al Llenguadoc
# Campionat del món d'escacs de 1897

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
El campionat del món d'escacs de 1897 va ser un torneig d'escacs disputat per decidir pel títol de campió del món, entre el campió regnant Emanuel Lasker i l'aspirant Wilhelm Steinitz. Va tenir lloc a Moscou entre el 6 de novembre de 1896 i el 14 de gener de 1897. Lasker va guanyar pel resultat de deu partides guanyades, dues derrotes i cinc taules (+10 -2 =5), i va retenir així el seu títol.

## Resultats

El primer jugador a guanyar deu partides seria el campió.
    Matx del Campionat del món d'escacs de 1897 1234567891011121314151617VictòriesTotal Wilhelm Steinitz 0000=0===00110=0024½ Emanuel Lasker 1111=1===11001=111012½
Lasker va retenir el títol.

## Enllaços externs

* «Campionat del món d'escacs de 1897» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 4 desembre 2014].
# Màrgens de Garcia

Els Màrgens de Garcia és una obra de Garcia (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Els màrgens construïts amb pedra seca es localitzen en antigues feixes de conreu de tot el terme municipal. Són d'especial interès els que hi ha a la zona de los Plans, on són fets de còdols i formen un entramat constructiu força complex. En algunes parts tenen una alçada superior a 3 metres, pel que s'accedeix a les feixes superiors mitjançant passos i escales de pedra.

## Referències

* ↑ «Màrgens de Garcia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Muntanya de Can Soms

La Muntanya de Can Soms és una serra situada entre els municipis de Sant Gregori i de Sant Martí de Llémena a la comarca del Gironès, amb una elevació màxima de 330 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Genevieve Dinand

Geneviève Dinand, besneta d'Émile Allix (metge i amic de Victor Hugo), (Baugé (Maine i Loira), 10 d'agost, 1927 - Bois-Colombes (Alts del Sena), 14 de novembre, 1987), va ser una pianista francesa.

## Biografia

Geneviève Dinand, es va casar amb Jean-Pierre Eustache, quan aquest era professor de flauta al conservatori de Grenoble.
Geneviève Dinand va començar a tocar el piano als 5 anys. Va ingressar al Conservatori de París l'any 1946 a la classe del prestigiós mestre Marcel Ciampi. Va guanyar un primer premi de piano i una medalla de solfeig. Després va aprovar el concurs de professora de piano al conservatori de Grenoble.
Va participar en tres concursos internacionals de piano i va arribar a la final en dos dels tres. Deixa Grenoble per seguir el seu marit, aquest últim sent nomenat flautista a l'Òpera de París. Va passar la resta de la seva carrera al Conservatori d'Orleans com a professora de piano i concertista a la ciutat.
Va morir poc després de la seva jubilació, el 14 de novembre de 1987, d'un tumor cerebral.

## Algunes dates

* 1937 - Guanyadora del Concurs Internacional Léopold Bellan
* 1943 - Entra a l'École Normale de Musique de París dirigida per Alfred Cortot.
* 1944 - Llicència en concert de música de cambra a l'École Normale de Musique.
* 1945 - Llicència d'ensenyament a l'École Normale de Musique.
* 1946 - Ingressa al Conservatori Nacional Superior de Música de París
* 1949 - 2n premi piano interpretant Ondine de Ravel.
* 1950 - 1r premi de piano amb la Kreisleriana de Schumann.
* Medalla de teoria musical.
* Designat per concurs estatal, professor de piano al Conservatori de Grenoble.
* Nombrosos concerts en solitari amb l'Orquestra Simfònica de Grenoble sota la direcció d'Eric-Paul Stekel.
* 1953 - Francès 1r. graduat del Concurs Internacional de Piano Bolzano (Concurs Internacional de Piano Ferruccio-Busoni).
* 1959 - 1r. Diploma honorífic al Concurs Internacional de Barcelona.
* Semifinalista al Concurs Internacional de Rio de Janeiro.
* 1961 - Nomenat per concurs estatal, professor al "Conservatoire National d'Orléans" fins a la seva jubilació el 1987.
* Nombrosos concerts solistes amb l'Orquestra Simfònica d'Orléans sota la direcció successiva de René Berthelot i Claude-Henry Joubert.
* Va treballar de manera independent amb els mestres Robert Casadesus, Jacques Février, Bela Siki (Suïssa), Marie-Aimée Warrot (EUA), durant la preparació de Concursos Internacionals.

## Referències

* ↑ http://genevieve.eustache.free.fr
* ↑ Concours International de Bolzano
* ↑ Concours International de Rio de Janeiro
# Cantó de Le Vésinet

El cantó de Le Vésinet és un antic cantó francès del departament d'Yvelines, que estava situat al districte de Saint-Germain-en-Laye. Comptava amb 2 municipis i el cap era Le Vésinet.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Chatou i el cantó de Houilles.

## Municipis

* Montesson
* Le Vésinet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1992 | Alain Jonemann | RI, després UDF, després RPR |
| 1992- | Jean-François Bel | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | 27.812 | 27.480 | 28.464 | 28.310 | 29.670 | 31.442 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Llista de banderes luxemburgueses

Aquesta és una llista de banderes luxemburgueses, Luxemburg un país a l'oest d'Europa. Per obtenir més informació sobre la bandera nacional, vegeu l'article de la bandera de Luxemburg.

## Bandera nacional

| Bandera | Data | Utilització | Descripció |
| | 1848 - | Bandera de Luxemburg (Ràtio: 3:5) | La bandera és tricolor horitzontal de vermell, blanc i blau de 1848, però no va ser adoptada oficialment fins al 1972. |
| | 1848 - | Bandera de Luxemburg (Ràtio: 1:2) | La bandera nacional en relació 1: 2. |

## Ensenya civil

| Bandera | Data | Utilització | Descripció |
| | 1972 - | Ensenya civil i Ensenya de l'aviació civil de Luxemburg | Bandera de l'escut de Luxemburg. Presenta cinc ratlles blanques i cinc blaves horitzontals sobre seu un lleó vermell amb urpes, dents, llengua i la corona i la corona en groc. |

## Estendard del Gran Duc

| Bandera | Data | Utilització | Descripció |
| | 2001 - | Estendard del Gran Duc | Bandera ataronjada amb l'escut central d'armes del Gran Duc. |

## Ciutat de Luxemburg

| Bandera | Data | Utilització | Descripció |
| | | Bandera de la Ciutat de Luxemburg | |

## Referències

* ↑ «Luxembourg». Flags of the World. [Consulta: 30 setembre 2015].
* ↑ Llei de prescripció de la bandera el 23 de juny 1972 i publicada en el [Memorial | Butlletí]. Diari officiel du Grand-Duché de Luxembourg A-N51, el 16 d'agost de 1972
# Campionat del món d'escacs de 1929

El Campionat del món d'escacs de 1929 fou un matx pel campionat del món d'escacs que es va disputar entre l'aspirant Iefim Bogoliúbov d'Alemanya i el campió regnant Aleksandr Alekhin, rus nacionalitzat francès. El matx es va jugar en diferents ciutats d'Alemanya i els Països Baixos. La primera partida va començar el 6 de setembre de 1929, i la darrera el 12 de novembre del mateix any. Alekhin va guanyar el matx 15½ -9½, mantenint la seva condició de campió.
És conegut que el campió va jugar amb Bogoliúbov per evitar un matx de revenja contra el molt més fort excampió mundial José Raúl Capablanca rival a qui havia arrabassat el títol al Campionat del món de 1927.

## Matx

El matx es disputà al millor de 30 partides, amb les victòries comptant 1 punt, els empats ½ punt, i les derrotes 0, i acabaria quan un jugador arribés a 15½ punts i guanyés 6 partides. Els dos objectius s'havien de complir per proclamar-se campió. Si el matx acabés en un empat 15-15, el campió defensor (Alekhin) retindria el títol.

### Quadre de resultats

| Jugador | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | Total (Vic) |
| Aleksandr Alekhin | 1 | ½ | ½ | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | ½ | 1 | ½ | 1 | 0 | 0 | ½ | 1 | 1 | 0 | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | 15½ (11) |
| Iefim Bogoliúbov | 0 | ½ | ½ | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | 1 | 1 | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | 9½ (5) |

## Enllaços externs

* Mark Weeks. «Campionat del món de 1929, quadre de resultats» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 27 gener 2013].
* «Campionat del món de 1929, partides i resultats» (en anglès). chessgames.com. [Consulta: 27 gener 2013].
# Muntanya de Sant Roc

La Muntanya de Sant Roc és una serra situada entre els municipis de Sant Gregori i de Sant Martí de Llémena a la comarca del Gironès, amb una elevació màxima de 326 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ginés Alejandro López González

Ginés Alejandro López González (Huércal-Overa, 1950 - 24 de juny de 2024) va ser un farmacèutic botànic espanyol. Va desenvolupar gran part de la seva activitat científica com a professor de Botànica a la Facultat de Farmàcia de la Universitat Complutense de Madrid, de 1973 a 1978; i, en la Facultat de Biologia de la Universitat Autònoma de Madrid de 1978 a 1979, i des de 1979 al Reial Jardí Botànic de Madrid.

## Honors
### Eponímia

En el seu honor s'ha nomenat als híbrids:
* (Amaryllidaceae) Narcissus x genesii-lopezii Fern.Casas 1987
* (Lamiaceae) Thymus × genesianus Galán Cela 1989

## Referències

* ↑ https://rjb.csic.es/fallece-el-botanico-gines-lopez-investigador-en-real-jardin-botanico-csic-entre-1979-y-2015/
* ↑ «Referències a l'RJB». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Cantó de Candé

El cantó de Candé és una antiga divisió administrativa francesa del departament de Maine i Loira, situat al districte de Segré. Té sis municipis i el cap es Candé. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Angrie
* Candé
* Challain-la-Potherie
* Chazé-sur-Argos
* Freigné
* Loiré

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Jean de Fontanges | Divers droite |
| 1961-1967 | Albert Auvray | UNR, després UDR |
| 1967-1985 | Henri de Kerautem | RI, després UDF-PR |
| 1985-1998 | René Lefrancq | RPR |
| 1998-2015 | Gérard Delaunay | UDF-DL, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.245 | 7.862 | 7.481 | 7.177 | 6.733 | 6.627 | 7.616 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# La Rodona (Sitges)

La Rodona és una muntanya de 55 metres que es troba al municipi de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat del món d'escacs de 1934

El Campionat del món d'escacs de 1934 es va disputar mitjançant un matx entre l'aspirant Iefim Bogoliúbov, de l'Alemanya nazi i el campió defensor Aleksandr Alekhin, rus nacionalitzat francès. El matx es va jugar en diferents ciutats de l'Alemanya nazi. La primera partida va començar l'1 d'abril de 1934, i la darrera va començar el 14 de juny del mateix any. Alekhin va guanyar el matx 15½ - 10½, mantenint la seva condició de campió del món.

## Matx

El matx es disputà al millor de 30 partides, amb les victòries comptant 1 punt, els empats ½ punt, i les derrotes 0, i acabaria quan un jugador arribés a 15½ punts i guanyés 6 partides. Els dos objectius s'havien de complir per proclamar-se campió. Si el matx acabés en un empat 15-15, el campió defensor (Alekhin) retindria el títol.

### Quadre de resultats

| Jugador | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | Total (Vic) |
| Aleksandr Alekhin | ½ | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 0 | 0 | 1 | ½ | 15½ (8) |
| Iefim Bogoliúbov | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | 1 | 1 | 0 | ½ | 10½ (3) |

## Enllaços externs

* Mark Weeks. «Campionat del món de 1934, quadre de resultats» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 27 gener 2013].
# Fernando Díaz Giles

Fernando Díaz Giles (Sevilla(Andalusia), 20 de juny, 1887 - Barcelona Catalunya), 4 de desembre, 1960), va ser un músic espanyol. És conegut, sobretot, per haver estat l'autor de la música de l'Himne de l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo, adoptat posteriorment com a himne de la Infanteria espanyola.

## Biografia

Fernando Díaz Giles va ser alumne de la XIV Promoció de l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo. A petició del director, Coronel José Villalba y Riquelme, va compondre la música de l'himne de l'Acadèmia durant una setmana que va passar en correcció (calabós).https://www.abc.es/archivo/periodicos/abc-madrid-19601206-64.html Anys més tard va reconèixer en una entrevista que gràcies al tinent Fausto García Pérez, que va ser qui va ordenar l'arrest, va poder compondre aquest himne que es va estrenar el 8 de desembre de 1908.
El 1911 es va graduar a l'Acadèmia amb l'ocupació de Segon Tinent. Va ascendir a Primer Tinent el 1914, i a Capità el 1918. El 1923, després d'aconseguir plaça de Professor de piano al conservatori de València abandona definitivament la seva carrera militar. Va compondre, sobretot, sarsueles i cançons populars.

## Obra musical
### Sarsueles

* Doraida (1917)
* El romeral (1929)(1930)
* El cantar del arriero (1930)
* El renegado o La historia de Juan Valdés (1931)
* La moza que yo quería (1932)
* El cantante enmascarado (1934)
* La Alhambra (1940)
* El divo (1942)

### Pel·lícules

* El genio alegre (1939)
* Sabela de Cambados (1949)
* Alhambra (1950)
* El Madrid de Velázquez (curt documental) (1961)

### Altres obres

* Danza siberiana (poema simfònic) (1917)
* Rocío (òpera) (1926)

## Referències

* ↑ https://www.abc.es/archivo/periodicos/abc-madrid-19601206-64.html
* ↑ Digital, La Vanguardia. «Edición del martes, 08 diciembre 1953, página 16 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». hemeroteca.lavanguardia.com. Consultado el 21 de septiembre de 2018.
# Serrat de la Malesa

La Serrat de la Malesa és una serra situada al municipi de Sant Martí de Llémena a la comarca del Gironès, amb una elevació màxima de 411 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hawulti

Hawulti o Obelisc de Matara és un obelisc de l'era Aksum situat a Matara, a Eritrea. Conté el que s'ha descrit com l'exemple més antic conegut de l'escriptura d'etapa Ge'ez (també conegut com a etíop antic). El monument té 18 m d'altura, amb un disc solar i una lluna creixent a la part superior; Ullendorff creu que aquests símbols "sens dubte tenen la intenció de col·locar l'estela sota la protecció dels déus, probablement de Sams, la dea del sol, i de Sin, el déu de la Lluna ". Aquests símbols autòctons, així com característiques paleogràfiques com ara l'absència de marques de vocals en l'alfabet Ge'ez, van convéncer Ullendorff que el monument datava de "la primera part del segle IV".
El Hawulti el van fer caure i el van danyar les tropes etíops en el curt període d'ocupació del sud d'Eritrea durant la guerra entre Eritrea i Etiòpia. De llavors ençà l'ha reparat el Museu Nacional d'Eritrea.

## Referències

* ↑ http://www.jstor.org/stable/25222457
* ↑ «Ethiopian Army Destroys World Heritage». [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 27 de maig de 2007. [Consulta: 10 setembre 2006].
# Cantó de Champtoceaux

El cantó de Champtoceaux és una antiga divisió administrativa francesa del departament de Maine i Loira, situat al districte de Cholet. Té 9 municipis i el cap es Champtoceaux. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Champtoceaux
* Bouzillé
* Drain
* Landemont
* Liré
* Saint-Christophe-la-Couperie
* Saint-Laurent-des-Autels
* Saint-Sauveur-de-Landemont
* La Varenne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1994 | René Le Bault de la Morinière | UNR, després UDR, després RPR |
| 1994-2013 | Roger Chevalier | UDF, després Divers droite |
| 2013-2015 | Brigitte Rey | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.109 | 9.678 | 10.315 | 11.153 | 11.863 | 12.296 | 15.123 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Penya de Can Duran

La Penya de Can Duran és una muntanya de 212 metres que es troba al municipi d'Olivella, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Batalla de Castalla (1812)

La batalla de Castalla de 1812 fou un enfrontament armats que es produí a Castalla, al sud-oest del País Valencià, en el context de la Guerra del Francés (1808-1814).

## Antecedents

En el reeixit setge de València i les operacions subsidiàries, l'exèrcit francès del mariscal Louis Gabriel Suchet va conquerir gran part de la província de València. Al sud, l'Exèrcit espanyol de Múrcia es va reagrupar per intentar aturar altres avenços francesos. El 16 de gener de 1812, els espanyols van derrotar un intent del general de divisió Louis-Pierre Montbrun i 5.500 soldats francesos per apoderar-se de la seva base a Alacant. Una expedició anglo-siciliana sota el general Thomas Maitland havia d'arribar a Alacant i el general Arthur Wellesley, va demanar al capità general Joseph O'Donnell que realitzés una operació de detenció.

## Batalla

El general Joseph O'Donnell comptava amb uns 10.000 efectius, lluità contra una fracció d'uns 4000 homes pertanyents al general Harispe i el barò Delort de l'exèrcit imperial francés d'ocupació del comandament del mariscal Suchet
Hi hagué un primer avanç de les forces espanyoles amb cert èxit, però després la cavalleria francesa va contraatacar des d'un paratge d'olivars proper a Ibi, i va desfermar el centre de les tropes espanyoles, passant a baioneta part dels seus defensors. Finalment, el xoc armat es va resoldre clarament a favor dels soldats de Napoleó. La batalla, primera ocorreguda en aquestes terres va resultar un rotund fracàs per als espanyols, a pesar de la seva superioritat numèrica.

## Conseqüències

Rere la derrota dels espanyols, els soldats francesos van prendre possessió de la vila de Castalla, mentre que els patriotes, esgotats i vençuts, fugiren cap a la ciutat d'Alacant, protegida per l'esquadra anglesa.
En ser la resistència espanyola vençuda per forces numèricament inferiors, O'Donnell fou substituït poc després pel general Francisco Javier Elío. i va causar la dimissió del seu germà Enrique O'Donnell Anethan de la Tercera Junta de Regència.

## Referències

* ↑ Smith, 1998, p. 363-364.
* ↑ Oman, 1996, p. 567.
* ↑ «Castalla 1812» (en castellà), 11-10-2017. [Consulta: 10 juliol 2019].
* ↑ José María Queipo de Llano Ruiz de Saravia, Comte de Toreno (1837). Historia del levantamiento, guerra y revolución de España. Madrid, Imprenta de Tomás Jordán, vol. 5
* ↑ Gran Enciclopedia de la CV, vol. IV, pàg. 152. Editorial Prensa Valenciana, 2005. ISBN 84-87502-51-2
* ↑ Pascual Medrano, Amelia. La Regencia en el Derecho Constitucional Español. Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, 1998, p. 88. ISBN 8425910633.

## Bibliografia

* Oman, Charles. A History of the Peninsular War. vol.3. Mechanicsburg, Pennsylvania: Stackpole, 1996. ISBN 1-85367-223-8.
* Smith, Digby. The Napoleonic Wars Data Book (en anglès). Londres: Greenhill, 1998. ISBN 1-85367-276-9.