OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Botiga d'ultramarins

Una botiga de queviures o botiga d'ultramarins és un establiment comercial que ven principalment productes alimentaris, tant frescos que es despatxen generalment a «granel», al pes, etc., com menjar envasat en pots, escabetxos, etc. L'oferta d'aquestes minibotigues és molt limitada: llet, ous, pa, llaunes de conserva, etc. Aquests establiments es caracteritzen pel fet que tenen un o diversos taulells (els tradicionals solen ser de marbre blanc), darrere els quals hi ha el venedor (o venedors). Normalment són locals petits, foscos i amb un aspecte més de magatzem que de botiga. La paraula «ultramarí» prové del fet que els productes que abans es venien en aquestes botigues solien procedir de territoris d'«Ultramar», per indicar d'aquesta manera que eren productes d'importació. Avui dia es considera una botiga, en el sentit més tradicional. No solen tenir una especialització en un únic tipus de producte, i això es diferencien de les fruiteries o carnisseries, tot i que en aquest tipus d'establiment es pot comprar fruita, verdura, carn, formatge o embotit. Les botigues de queviures tenen un fort competidor en els supermercats, que solen vendre en la majoria dels casos a preus més barats. Aquests establiments que generalment eren d'economia familiar, i que a poc a poc van desapareixent, ofereixen als seus clients un tracte més personalitzat.

## Instruments

Hi sol haver instruments per mesurar el granel com poden ser: sopes liofilitzades, llegums diversos, llet en pols, salaons diversos, etc. Alguns instruments per poder servir i distribuir les porcions d'aliments són característics de les botigues d'ultramarins, un dels instruments més comuns dels quals és la balança, per fer pesades (més tradicional era la balança romana); també hi sol haver la guillotina per tallar bacallà en salaó, molinets de cafè, mesuradors d'oli a granel, etc.

## Horaris

Els horaris comercials d'aquests establiments depenen de les normes d'obertura de locals comercials, i en general no obren ni diumenges ni festius. En molts casos les botigues d'ultramarins estan ubicades a barris on se sol allargar l'horari comercial a fi de poder atendre la clientela que treballa i que torna dels seus llocs de treball.

## Costums

A Catalunya, és costum «demanar tanda» quan s'accedeix a aquests locals per a establir un torn d'espera, ja que no hi sol haver una cua físicament establerta, i la tanda es demana als clients que s'esperen amb la típica frase: Qui és l'últim/a?, la persona afectada respon i el que acaba d'entrar roman aleshores atent a l'arribada del següent client.

## Curiositats

* Al Museu Etnogràfic Extremeny González Santana, situat al Castell d'Olivenza (Badajoz), es pot veure una botiga d'ultramarins amb tots els seus elements de mesura.
* A la vinyeta còmica de 13, Rue del Percebe d'Ibáñez apareix una botiga d'ultramarins que pertany al senyor Senén, que sempre està intentant enganyar els seus clients amb paranys molt estrambòtics.

## Vegeu també

* Peixateria
* Botiga d'autoservei
* Colmado
* Botiga a l'abast
* Botiga de descompte
* Botiga de tot a 100
# Aigamòrta

Aiga Mòrta de las Gravas (en francès Ayguemorte-les-Graves) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.
A l'edat mitjana pertanyia a la jurisdicció del castell de L'Isla Sent Jòrgi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 300 | 364 | 434 | 595 | 696 | 902 | 974 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Paul Sourrouille | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Inoblidable

Inoblidable (títol original en anglès, Unforgettable) és una pel·lícula de thriller dramàtic estatunidenc del 2017 dirigida per Denise Di Novi (en el seu debut com a directora) i escrita per Christina Hodson. La pel·lícula és protagonitzada per Rosario Dawson, Katherine Heigl, Geoff Stults, Isabella Rice i Cheryl Ladd, i segueix una dona divorciada que comença a turmentar la nova promesa del seu exmarit. Ha estat doblada i subtitulada al català.
El rodatge principal va començar el 17 d'agost de 2015 a Los Angeles. La pel·lícula es va estrenar el 21 d'abril de 2017 a càrrec de Warner Bros. Pictures. La pel·lícula, que va rebre crítiques majoritàriament negatives, va recaptar 17 milions de dòlars a tot el món amb un pressupost de 12 a 21,5 milions de dòlars.

## Referències

* ↑ ; Kroll, Justin «Warner Bros. Rings 'Belle' Director for New Thriller (EXCLUSIVE)». variety.com, 09-01-2014 [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ Robey, Tim «Unforgettable review: Katherine Heigl's 'psycho Barbie' thriller barely qualifies as camp» (en anglès). The Telegraph, 20-04-2017 [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Inoblidable». ésAdir. [Consulta: 5 juliol 2023].
* ↑ «Inoblidable». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2023].
* ↑ «Unforgettable Begins Production with Katherine Heigl and Rosario Dawson». comingsoon.net, 21-08-2015 [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ «Rosario Dawson Joining Katherine Heigl in 'Unforgettable' Thriller (Exclusive)». hollywoodreporter.com, 12-08-2015 [Consulta: 22 agost 2015].

## Enllaços externs

* Inoblidable - Lloc web oficial
# Canens e Arriaub

Canens e Arriu Aub (en francès Canenx-et-Réaut) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 116 | 182 | 136 | 112 | 153 | 135 | 162 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Paul Walbott | |
| 2008- | Jean-Michel Guillaume | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Bausten

Bausten (en francès Bostens) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 115 | 131 | 118 | 100 | 149 | 149 | 170 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Yves Paronnaud | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Tempesta sobre el Nil

Tempesta sobre el Nil (títol ogirinal: Storm over the Nile) és una pel·lícula britànica de Terence Young i Zoltan Korda, estrenada l'any 1955. Ha estat doblada al català. Es tracta del remake d'una pel·lícula precedent del propi Korda realitzada l'any 1939, Les quatre plomes. D'aquesta primera versió se'n van utilitzar imatges de les escenes d'acció, que es van adaptar al CinemaScope, així com diverses peces del compositor original Miklos Rozsa. La pel·lícula va ser rodada en part al Sudan.

## Argument

A la vigília d'una expedició punitiva al Sudan arran dels fets de la Guerra del Mahdí, el tinent Harry Faversham dimiteix de l'exèrcit per a consagrar-se a la seva futura muller. Els seus amics així com la seva promesa l'acusen de covardia enviant-li cadascun una ploma blanca.

## Fitxa tècnica

* Títol original: Storm over the Nile
* Realització: Terence Young i Zoltan Korda
* Guió: R.C. Sherriff, Lajos Biró i Arthur Wimperis de la novel·la The Four Feathers d'A.E.W. Mason
* Director de la fotografia: Ted Scaife
* Muntatge: Raymond Poulton
* Música: Benjamin Frankel
* Direcció artística: Wilfrid Shingleton
* Producció: Zoltan Korda
* Gènere: Aventura, Drama
* País: Regne Unit
* Durada: 107 minuts
* Dates de sortida:
** Regne Unit: 26 desembre 1955
** Portugal: 1 setembre 1956
** Estats Units: 22 juny 1956

## Repartiment

* Anthony Steel: Tinent Harry Faversham
* Laurence Harvey: John Durrance
* James Robertson Justice: General Burroughs
* Mary Ure: Mary Burroughs
* Ronald Lewis: Peter Burroughs
* Ian Carmichael: Willoughby
* Jack Lambert: el coronel
* Raymond Francis: l'ajuda del coronel
* Geoffrey Keen: Dr. Sutton
* Michael Hordern: General Faversham
* Ferdy Mayne: Dr. Harraz
* Christopher Lee: Karaga Pasha
* John Wynne: el sergent
* Avis Scott: la dona del sergent
* Roger Delgado: l'espia

## Referències

* ↑ IMDb: Cast list for Storm Over the Nile Retrieved 2012-04-15
* ↑ «Tempesta sobre el Nil». esadir.cat.
# Borriòt e Bergonsa

Borriòt e Bergonsa (en francès Bourriot-Bergonce) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 428 | 490 | 423 | 383 | 305 | 311 | 312 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Duprat | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 19 desembre 2010].
# Dies de glòria

Dies de glòria (títol original en francès: Indigènes) és una pel·lícula francesa del 2006 realitzada per Rachid Bouchareb. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

El 1943, després del desembarcament dels americans a Algèria i al Marroc, es constitueix l'Exèrcit de l'Alliberament des de les colònies franceses de l'Àfrica del nord. La pel·lícula segueix el descobriment de la guerra i de l'Europa de quatre tiradors algerians, Abdelkader, Saïd, Messaoud i Yassir, amb les seves esperances i les seves desil·lusions.

## Referències

* ↑ «Dies de glòria». Filmoteca: pel·lícules. ésAdir. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «Días de gloria (Indigènes) (película 2006) - Tráiler. resumen, reparto y dónde ver. Dirigida por Rachid Bouchareb» (en espanyol europeu). La Vanguardia, 31-07-2022. [Consulta: 31 juliol 2022].
# Muriel (pel·lícula)

Muriel (títol original: Muriel ou le Temps d'un retour) és una pel·lícula francesa dirigida per Alain Resnais, estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

Setembre 1962. Hélène Aughain, al començament de la quarantena i antiquària a domicili, viu a Boulogne-sur-Mer amb Bernard Aughain, el seu gendre que ha tornat d'Algèria. Fa tornar el seu amor de joventut, Alphonse Noyard, un home dissimulador, encisador i hàbil. Arriba acompanyat d'una jove, Françoise, actriu principiant, que fa passar per la seva neboda. Hélène els acull i la cohabitació del grup serà una font de tensions: reminiscència del passat propi de cadascun, resolució del passat i amors contrariats.
Muriel és una de les rares pel·lícules d'Alain Resnais amb exposició lineal: el llargmetratge s'estrena el vespre del dissabte 29 de setembre de 1962 i s'acaba quinze dies més tard, el diumenge 14 d'octubre.

## Repartiment

* Delphine Seyrig: Hélène Aughain
* Jean-Pierre Kérien: Alphonse Noyard
* Jean-Baptiste Thierrée: Bernard Aughain
* Nita Klein: Françoise
* Claude Sainval: Roland de Smoke
* Laurence Badie: Claudie
* Jean Champion: Ernest Choisy
* Martine Vatel: Marie-Dominique
* Nelly Borgeaud: la dona de la parella de compradors
* Philippe Laudenbach: Robert
* Catherine de Seynes: Angèle
* Gaston Joly: Antoine
* Gérard Lorin: Marc
* Françoise Bertin: Simone
* Wanda Kérien: la cliente
* Jean-Jacques Lagarde: l'empleat del casino
* Laure Paillette: la clienta al carrer
* Robert Bordenave: el crupier
* Yves Vincent: l'home de la parella de compradors
* Paul Chevallier
* Éliane Chevet
* Yves Peneau

## Premis i nominacions
### Premis

* 1963: Copa Volpi per la millor interpretació femenina per Delphine Seyrig

### Nominacions

* 1963: Lleó d'Or

## Bibliografia

* «Muriel: ou le Temps d'un Retour by Alain Resnais» (en anglès) p. 23-27. University of California Press, 1963. DOI: 10.2307/1210868.
* «Alain Resnais au travail ou el rodatge de ‘‘Muriel ou el temps d'un retour’’». La bibliothèque du film, 2006.

## Referències

* ↑ «Muriel». esadir.cat.
* ↑ «Muriel ». The New York Times.

## Enllaços externs

* Presentació de Muriel d'Alain Resnais, a L'oBservatoire.
# Sent Justin (Landes)

Sent Justin (en francès Saint-Justin) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 935 | 1.082 | 973 | 914 | 917 | 887 | 873 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Paul Lafargue | |
| 2008- | Philippe Latry | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 desembre 2010].
# Banòs

Banòs (en francès Banos) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 241 | 242 | 220 | 220 | 225 | 232 | 239 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Louis Laporte | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 desembre 2010].
# La Joven Literaria

La Joven Literaria va ser un ateneu reusenc fundat el 1862 i que va tenir activitat almenys fins al 1868.

## Història

El seu objectiu era l'ensenyament i la divulgació de la cultura, i des dels seus inicis, una vegada aprovat el reglament per les autoritats, el 10 d'abril de 1862 van començar oferint classes de francès i de castellà, i anunciaven com a imminents les de matemàtiques, tot i que l'obertura oficial no es va fer fins al dia 20, en el transcurs d'un acte on es van llegir poemes i es van tocar peces de música per alguns dels socis. Va presidir la inauguració l'alcalde de la ciutat Gregorio de Mijares, un home cultivat, i el president, l'escriptor i editor Francesc Nacente Soler va fer un parlament amb el títol Sobre los bienes que reporta el hombre a la sociedad. El vicepresident Francesc Bartrina i d'Aixemús va llegir alguns poemes seus. L'acte va durar de les 10 del vespre fins a les 3 de la matinada.
El mes d'octubre es van obrir les classes de gramàtica castellana a càrrec d'Alexandre Garcia, de francès per J. Lostaunau, de dibuix per G. Torres i de música per A. Dutrem. Les classes van ser molt concorregudes. A inicis de 1863, el president era Josep Esteve i el secretari Casimir Grau Company. L'entitat va aportar aquell any 21 rals a una subscripció pels obrers en atur. El juliol de 1863 van ser nomenats socis de mèrit, entre d'altres, Joan Prim, Josep Gener i Antoni de Bofarull. Va ser una de les quatre entitats culturals reusenques més importants d'aquells anys. L'any 1868 encara estava en actiu.

## Referències

* ↑ Anguera, Pere. Societat, sociabilitat i ideologia a l'àrea reusenca. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1999, p. 105-106. ISBN 8492176180.
# L'ull d'Eva

L'ull d'Eva (en noruec Evas øye) és una pel·lícula noruega de 1999 basada en una novel·la policial de Karin Fossum amb el mateix títol. Fou dirigida per Berit Nesheim. Ha estat doblada al català.

## Argument

Eva és una jove que camina amb la seva filla petita. Troben un cos a la vora del riu. L'Eva va corrent al telèfon més proper, però en comptes de trucar a la policia i fer una denúncia, truca al seu vell pare malalt i li pregunta com està. Així menteix a la seva filla que ha trucat a la policia. Finalment resulta que l'Eva està connectada amb el cadàver que és Egil Einarsson. Tot comença quan l'Eva coneix accidentalment la seva vella amiga de la infància Maja Durban en una llibreria. Estan contents de retrobar-se i anar a la piscina. La Maja diu que es guanya la vida venent el seu cos. Rep clients a casa seva i l'Eva, que està lluitant amb les finances, s'anima a fer com la Maja. Després d'emborratxar-se, l'Eva es deixa convèncer perquè ho intenti. Però primer, la Maja li ensenyarà com fer-ho. L'Eva és ara a l'apartament de la Maja i arriba una de les prostitutes de la Maja. El client no sap que l'Eva és a l'apartament i que els escolta. L'Eva escolta el que passa al dormitori on la Maja està amb la prostituta. Llavors l'Eva sent soroll de l'habitació i troba la Maja assassinada al llit. El client ha desaparegut. Eva entra en pànic i fuig. Aleshores se li acudeix una cosa que la Maja li va dir abans de morir. La Maja tenia una bona suma de diners amagada a la cabana i l'Eva vol trobar aquests diners. Quan arriba a la cabana, després de moltes recerca, troba els diners per a la Maja. Però llavors algú arriba a la cabana.

## Llista de repartiment

| Actor | Paper |
| Andrine Sæther | Eva Magnus |
| Bjørn Sundquist | Konrad Sejer |
| Gisken Armand | Maja Durban |
| Sverre Anker Ousdal | Larsgaard |
| Dennis Storhøi | Sool |
| Marit Andreassen | Sylvi Davidsen |
| Per Egil Aske | Peddik |
| Christin Borge | Sofie |
| Linda Tomine Coles | Jenny |
| Rune Hekkelstrand | Skarre |
| Anne Marit Jacobsen | sosialarbeider |
| Astri Jacobsen | Sejers mor |
| Kristin Kajander | Jorun Einarsson |
| Svein Roger Karlsen | Egil Einarsson |
| Lasse Kolsrud | Córdoba |
| Sven Nordin | Jostein Magnus |
| Grete Nordrå | damen med hund |
| Henrik Scheele | Karlsen |
| Marius Sønstrød | Jan Henry |

## Referències

* ↑ Eva’s Eye a Variety
* ↑ Siste blikk på «Evas øye», Sagbladet, 6 de juny de 1999
* ↑ L'ull d'Eva a esadir.cat

## Enllaços externs

* Evas øye a Filmfront
# Inserts

Inserts és una pel·lícula britànica de 1975 dirigida per John Byrum. Va ser classificada X en la seva estrena. Ha estat doblada al català.

## Argument

Boy Wonder "el petit geni", és el sobrenom d'aquest escenògraf de Hollywood que, perduda la glòria, ha caigut en l'alcohol. Per sobreviure roda pel·lícules pornogràfiques amb una actriu habitual, Harlenne. Comença cada escena ajudant-se d'una forta dosi d'heroïna, malgrat la posada en guarda constant de Boy Wonder que li recorda la mort recent per sobredose del famós actor Wallace Red.

## Repartiment

* Richard Dreyfuss: Boy Wonder
* Jessica Harper: Cathy Cake
* Stephen Davies: Rex
* Bob Hoskins: Big Mac
* Venorica Cartwright: Harlene

## Referències

* ↑ esadir.cat. Inserts. esadir.cat.
* ↑ «Inserts». The New York Times.
Viccionari
# Cadaujac

Cadaujac (en francès Cadaujac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.863 | 2.152 | 2.537 | 2.823 | 4.137 | 4.404 | 4.716 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2007 | Gilbert Rousselot | UMP |
| 2007- | Francis Gazeau | UMP |

## Agermanaments

* Sabrosa

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Antonio Bernabé García

Antonio Bernabé García (València, 7 de maig de 1963) és un funcionari i polític espanyol del Partit Socialista País Valencià-PSOE.

## Biografia

Va néixer el 7 de maig de 1963 en València. Llicenciat en Dret per la Universitat de València, Diplomat en Gerència d'Administracions Locals per ESADE i Master en Administració Pública per l'Institut Universitari Ortega y Gasset, va orientar la seva carrera professional cap a l'administració pública, i de manera molt especial a l'àmbit del turisme.
El Consell de Ministres del 23 d'abril de 2004 del Govern d'Espanya presidit per José Luis Rodríguez Zapatero el nomena Delegat del Govern al País Valencià en substitució de Juan Gabriel Cotino Ferrer.
En 2008 és nomenat Director General de l'Institut de Turisme d'Espanya (Turespaña).

## Càrrecs exercits

* Director General de l'Institut Turístic Valencià (1993-1995).
* President Executiu de la Fundació Cavanilles d'Alts Estudis Turístics (1993-1995).
* Director de l'Escola Oficial de Turisme a Madrid, ens públic dependent del Ministeri de Comerç i Turisme (1995-1996).
* Regidor de l'Ajuntament de València (2003-2004).
* Delegat del Govern al País Valencià (2004-2008).
* Director General de l'Institut de Turisme d'Espanya Turespaña, pertanyent al Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç (2008-2012).

## Referències

* ↑ «Antonio Bernabé, nuevo director general del Instituto de Turismo de España». Cinco Días, 16-05-2008.
* ↑ El País. «El socialista Antoni Bernabé releva a Cotino como delegado del Gobierno», 24-04-2004.
* ↑ Diario Información de Alicante. «Bernabé presidirá Turespaña tras su relevo como delegado del Gobierno», 14-05-2008.

## Enllaços externs

* «Obra de Antonio Bernabé García» a Dialnet.
# Boustroff

Boustroff (en alemany Busdorf, en fràncic lorenès Bouschtroff) és un municipi francès situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 144 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Boustroff era de 144 persones. Hi havia 46 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 13 parelles sense fills i 21 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

Tots els 51 habitatges que hi havia el 2007 eren l'habitatge principal de la família. 49 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 51 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 42 en tenien cinc o més. 48 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Boustroff el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 12 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 16 |
| 0 | 20 a 24 | 8 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 90 persones, 61 eren actives i 29 eren inactives. De les 61 persones actives 57 estaven ocupades (30 homes i 27 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 29 persones inactives 7 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 15 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Boustroff hi havia 54 unitats fiscals que integraven 151 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.096 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Boustroff hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Boustroff a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Boustroff a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.