OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mewar-Merwara

Mewar-Merwara fou una subdivisió del districte de Merwara a la província britànica d'Ajmer-Merwara. Tenia 585 km² i una població d'uns 40.000 habitants. L'integraven 94 pobles.

## Història

El 1891 el districte de Merwara es va dividir en tres seccions:
* British Merwara
* Marwar-Merwara
* Mewar-Merwara
Tot el districte va romandre sota administració britànica directe; els excessos de recaptació eren pagats al maharana de Mewar. Va restar en aquesta situació fins al 1938 quan la zona fou incorporada a l'estat de Mewar i el 1940 fou organitzat com un dels vuit districtes o ziles (zila) en què el principat fou dividit aquell any; el districte va agafar el nom de Bhim, amb una superfície de 648 km² i una població de 50.422 persones el 1941.

## Nota

* ↑ Aquesta xifra correspon a 1891; el 1901 la població al Rajasthan va baixar degut a la fam de 1899-1900, les modificacions fins al 1938 no devien ser gaire significatives ja que el 1941, tot i que el territori fou ampliat, la població era de poc més de cinquanta mil persones
# Atilano Vecino Escuadra

Atilano Vecino (Coreses, 18 d'agost de 1958) és un exfutbolista castellanolleonès, que jugava de defensa.

## Trajectòria

Després de jugar en l'equip del seu poble natal, fitxa el 1980 pel Zamora CF, de Segona B, i a l'any següent per la UD Melilla, de la mateixa categoria.
A la campanya 82/83 arriba al Celta de Vigo, el club on passaria la major part de la seua carrera esportiva. Eixa temporada els gallecs jugaven a primera divisió, i el castellanolleonès apareix en 24 ocasions i marca dos gols, però l'equip perd la categoria. Després de dos anys en la categoria d'argent, tornen a Primera la 85/86, on Atilano segueix sent titular i juga 30 partits. L'estada, però, és fugaç i el Celta retorna a la Segona.
De seguida els viguesos recuperen la màxima categoria. A la 87/88 Atilano juga la seua tercera campanya en Primera. En esta etapa, el defensa és peça clau del seu equip i apareix pràcticament en tots els onzes inicials. Al 90, el Celta descendeix i a poc a poc el de Coreses va minvant la seua aportació al club.
El Celta puja de nou per la temporada 92/93, però ara Atilano ja és suplent. Encara però, disputa una desena de partits cada temporada. Al final de la temporada 93/94, el jugador penja les botes. Atilano suma 183 partits i 5 gols en primera divisió.
Després de la seua retirada, ha seguit vinculat en l'organigrama directiu del Celta de Vigo.
# Cantó de Longjumeau

El cantó de Longjumeau és un cantó francès del departament d'Essonne, situat al districte de Palaiseau. Des del 2015 té 8 municipis i el cap és Longjumeau.

## Municipis

* Ballainvilliers
* Champlan
* Épinay-sur-Orge
* Linas
* Longjumeau
* Montlhéry
* Saulx-les-Chartreux
* La Ville-du-Bois

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1946-1958 | André Leblanc | PCF |
| 1946-1958 | M. Cheveaux | PCF |
| 1958-1967 | Henri Longuet | Divers droite |
| 1967-1976 | Roger Perriaud | PCF |
| 1976-1982 | Jean Colin | CD, després UDF |
| 1982-1994 | Christian Jeu | RPR |
| 1994-2001 | Philippe Schmit | PS |
| 2001-2008 | Guy Malherbe | RPR |
| 2008- | Marianne Duranton | UMP, després PR |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | 27.377 | 34.041 | 34.517 | 39.660 | 39.987 | 42.306 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Mont Stanley

El mont Stanley és la muntanya més alta de la serralada del Ruwenzori, situada a cavall entre la República Democràtica del Congo i Uganda. Formada per diferents pics, entre ells s'inclou el pic Margarida (5.109 m), el tercer més alt del continent africà, rere el Kilimanjaro (5.895 m) i el mont Kenya (5.199 m). El pic més alt, i altres del voltant, són prou elevats per permetre l'existència de glaceres. La més gran és la formada pels tres pics més alts:
| Pic | metres |
| Margarida | 5.109 |
| Alexandra | 5.091 |
| Albert | 5.087 |
| Savoia | 4.977 |
| Elena | 4.968 |
| Elizabeth | 4.928 |
| Phillip | 4.919 |
| Moebius | 4.918 |
| Kitasamba | 4.860 |
| Nyabubuya | 4.860 |
El mont Stanley fou escalat per primer cop l'any 1906 pel duc dels Abruzzi, J. Petigax, C. Ollier i J. Brocherel.
El pic Margarida duu aquest nom en honor de la reina Margarida de Savoia.
Nota: en un sentit estricte es podria considerar que el pic Margarida-mont Stanley és realment el quart pic més alt del continent africà, ja que el pic Mawenzi, que forma part del complex del Kilimanjaro, és en realitat, amb els seus 5.149 metres, el tercer cim més alt del continent.

## Referències

* ↑ "Mt. Stanley". summitpost.org. Consulta 29 d'octubre 2016. (anglès)
* ↑ Peter Bridges, ‘A Prince of Climbers’ Arxivat 2013-11-12 a Wayback Machine., Virginia Quarterly Review, 76-1 (Winter 2000), 38–51.

## Enllaços externs

* Informació sobre la serralada del Ruwenzori i el mont Stanley (anglès).
* Mont Stanley en "Peak Bagger" (anglès).
* El mont Stanley en l'Enciclopèdia Mundial sobre Muntanyes "Peakware" (anglès).
# Cantó de Mantes-la-Jolie

El cantó de Mantes-la-Jolie és un cantó francès del departament d'Yvelines, situat al districte de Mantes-la-Jolie. Des del 2015 té 5 municipis i el cap és Mantes-la-Jolie.

## Municipis

* Buchelay
* Magnanville
* Mantes-la-Jolie
* Mantes-la-Ville
* Rosny-sur-Seine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Pierre Commin | SFIO |
| 1949-1955 | M. Bouchet | RPF, després RS |
| 1955-1967 | Aimé Bergeal | SFIO |
| 1967-1970 | René Martin | PCF |
| 1970-1976 | Aimé Bergeal | SFIO |
| 1973-1976 | René Martin | PCF |
| 1976-1994 | Paul Picard | PS |
| 1994-1995 | Pierre Bédier | RPR |
| 1995-2004 | Marc Schwob | RPR |
| 2004-2009 | Pierre Bédier | UMP |
| 2009- | Michel Vialay | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Baronia de Planes

La Baronia de Planes, és una comarca històrica del Comtat, que es correspon amb el senyoreig que abastava les poblacions de Planes de la Baronia, Almudaina, i les pedanies planeres de Benialfaquí, Catamarruc (també se l'anomena Catamarruch) i Margarida. Actualment és una subcomarca de la comarca del Comtat.
# Montes Torozos

Montes Torozos és una de les comarques de la província de Valladolid a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Compta amb uns 39 pobles i 29 municipis: Adalia, Casasola de Arión, Ciguñuela, Fuensaldaña, Gallegos de Hornija, La Mudarra, Marzales, Tordesillas, Villanubla, Barruelo del Valle, San Cebrián de Mazote, Pedrosa del Rey, Wamba, Castronuño, Villalba de los Alcores, Mota del Marqués, Mucientes, Peñafor de Hornija, Castromonte, Castrodeza, Castromembibre, Tiedra, San Pelayo, San Salvador Torrecilla de la Torre, Torrelobatón, Vega de Valdetronco, Velilla, Velliza, Villalbarba, Villán de Tordesillas, Villasexmir.

## Enllaços externs

* Municipis de los Montes Torozos
# Atilà de Zamora

Atilà de Zamora (Tarassona, ca. 850 - Zamora, 916) va ser el primer bisbe de Zamora. Venerat com a sant per l'Església catòlica, és el sant patró de Zamora.

## Vida

Probablement, descendia d'una família noble i aviat va triar la vida religiosa, ingressant a un monestir benedictí, d'on va passar al de Sahagún i hi fou ordenat sacerdot. Va conèixer Froilà de Lugo i amb ell emprendrà una reforma de la vida eremítica i una comunitat monàstica. Tots dos es retiren a les muntanyes de Lleó, al mont Corueño. La gent, però, que els veia com a homes sants, acudien a l'eremitori a sentir les seves paraules; entre ells, alguns volien quedar-se a acompanyar-los en aquella manera de viure. Forçats per aquestes demandes, van fundar un monestir en la vila de Veseo, on va arribar a haver-hi tres-cents monjos.
La seva fama creix i són cridats pel rei Alfons III a Oviedo, capital del regne. El rei, per continuar l'obra de repoblació que havia començat el seu pare als territoris del regne astur-lleonès, fins al Duero, va veure que l'establiment de monestirs era un bon mitjà per a colonitzar-los. Froilà i Atilà van ésser els encarregats de dur a terme aquestes fundacions: van fundar dos grans monestirs prop la frontera, el de San Salvador de Tábara, on va arribar a haver-hi 600 monjos d'ambdós sexes (separats), i Santa María de Moreruela, amb 200 monjos, tots dos a la província de Zamora. En aquest, Froilà en fou abat i Atilà el prior.
L'any 900 el rei va nomenar Atilà bisbe de Zamora mentre feia Froilà bisbe de Lleó. Consagrat el 19 de maig de 900, no es coneix què va fer a la diòcesi. Va morir l'any 916 i fou enterrat a l'església de San Pedro y San Ildefonso de la ciutat.

## Veneració

Com Froilà, ben aviat va començar a ser venerat com a sant. Amb el temps, va ser proclamat sant patró de la ciutat i la diòcesi de Zamora.

### Llegendes

Hom diu que el dia de la seva consagració episcopal se li aparegué l'Esperit Sant en forma de colom. També se'n diu que el pont sobre el riu Duero s'enfonsà mentre fugia dels musulmans, fent morir els seus perseguidors.
Una llegenda diu que anà a Jerusalem com a pelegrí. En sortir de Zamora, va prendre el seu anell de bisbe i el va llençar al riu, esperant recuperar-lo en tornar com a senyal del perdó de Déu pels pecats seus de joventut. Dos anys després va tornar a Zamora d'incògnit i fou acollit com a hoste a l'ermita de San Vicente de Cornu. Quan hi preparaven el sopar, va obrir un peix que li havien donat com a almoina i va trobar que dintre hi havia l'anell. Les campanes de la ciutat van picar soles i els zamorans van anar a rebre'l, i ell, miraculosament, aparegué vestit amb els ornaments de bisbe.

## Enllaços externs

* Vida de San Atilano.
* Exposició a Tarassona arran del mil·lenari de Sant Atilà. Arxivat 2009-07-16 a Wayback Machine.
# Cantó d'Aubergenville

El cantó de Aubergenville és un cantó francès del departament d'Yvelines, a la regió d'Illa de França. Està inclòs en el districte de Mantes-la-Jolie, en el de Saint-Germain-en-Laye i en el de Rambouillet. Des del 2015 té 40 municipis i el cap cantonal és Aubergenville.

## Municipis

* Andelu
* Aubergenville
* Aulnay-sur-Mauldre
* Auteuil
* Autouillet
* Bazemont
* Bazoches-sur-Guyonne
* Béhoust
* Boissy-sans-Avoir
* Bouafle
* Flexanville
* Flins-sur-Seine
* Galluis
* Gambais
* Garancières
* Goupillières
* Grosrouvre
* Herbeville
* Jouars-Pontchartrain
* Marcq
* Mareil-le-Guyon
* Mareil-sur-Mauldre
* Maule
* Méré
* Les Mesnuls
* Millemont
* Montainville
* Montfort-l'Amaury
* Neauphle-le-Château
* Neauphle-le-Vieux
* Nézel
* La Queue-les-Yvelines
* Saint-Germain-de-la-Grange
* Saint-Rémy-l'Honoré
* Saulx-Marchais
* Thoiry
* Le Tremblay-sur-Mauldre
* Vicq
* Villiers-le-Mahieu
* Villiers-Saint-Frédéric

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Brigitte Gros | CIR, després radical |
| 1973-1992 | Nelly Rodi | Divers droite, després RPR |
| 1992-2004 | Daniel Demaison | UDF-DL |
| 2004- | Serge Thibaut | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Chatou

El cantó de Chatou és un cantó francès del departament d'Yvelines, situat al districte de Saint-Germain-en-Laye. Des del 2015 té 5 municipis i el cap és Chatou.

## Municipis

* Chatou
* Croissy-sur-Seine
* Marly-le-Roi
* Le Port-Marly
* Le Vésinet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1967 | Jean-François Henry | CNIP |
| 1967-1979 | Jacques Catinat | UDR |
| 1979-1988 | Roger Chombeau | RPR |
| 1988-1994 | Jean-René Bonnet | RPR |
| 1994- | Ghislain Fournier | DL, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Atkarsk

Atkarsk - Аткарск (rus) - és una ciutat de l'óblast de Saràtov, a Rússia.

## Geografia

Atkarsk es troba a la confluència dels rius Atkara i Medveditsa, a 80 km al nord-oest de Saràtov i a 650 km al sud-est de Moscou.

## Història

Atkarsk fou un poble tàtar en la desembocadura del riu Atkar. Aconseguí l'estatus de ciutat el 1780, i actualment es troba a la línia ferroviària Saràtov-Astracan-Moscou.
# Cantó de Bonnières-sur-Seine

El cantó de Bonnières-sur-Seine és un cantó francès del departament d'Yvelines, a la regió d'Illa de França. Està inclòs en el districte de Mantes-la-Jolie. Des de 2015 té 70 municipis i el cap cantonal és Bonnières-sur-Seine.

## Municipis

* Adainville
* Arnouville-lès-Mantes
* Auffreville-Brasseuil
* Bazainville
* Bennecourt
* Blaru
* Boinville-en-Mantois
* Boinvilliers
* Boissets
* Boissy-Mauvoisin
* Bonnières-sur-Seine
* Bourdonné
* Breuil-Bois-Robert
* Bréval
* Chaufour-lès-Bonnières
* Civry-la-Forêt
* Condé-sur-Vesgre
* Courgent
* Cravent
* Dammartin-en-Serve
* Dannemarie
* Favrieux
* Flacourt
* Flins-Neuve-Église
* Fontenay-Mauvoisin
* Freneuse
* Gommecourt
* Goussonville
* Grandchamp
* Gressey
* Guerville
* Hargeville
* La Hauteville
* Houdan
* Jeufosse
* Jouy-Mauvoisin
* Jumeauville
* Limetz-Villez
* Lommoye
* Longnes
* Maulette
* Ménerville
* Méricourt
* Moisson
* Mondreville
* Montchauvet
* Mousseaux-sur-Seine
* Mulcent
* Neauphlette
* Orgerus
* Orvilliers
* Osmoy
* Perdreauville
* Port-Villez
* Prunay-le-Temple
* Richebourg
* Rolleboise
* Rosay
* Saint-Illiers-la-Ville
* Saint-Illiers-le-Bois
* Saint-Martin-des-Champs
* Septeuil
* Soindres
* Tacoignières
* Le Tartre-Gaudran
* Le Tertre-Saint-Denis
* Tilly
* Vert
* La Villeneuve-en-Chevrie
* Villette

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1968 | Mme Lengagne | UNR, després divers droite |
| 1968-2001 | Octave Saubobert | CD, després UDF-CDS |
| 2001- | Didier Jouy | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Khariar

Khariar (també anomenada Khadial o Kharhial) és una vila del districte de Nuapada en l'actual estat indi d'Orissa, en la frontera amb l'estat de Chhattisgarh.

## Història

Khariar fou també el nom d'un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus zamindari, al districte de Raipur a Chhattisgarh (aleshores Províncies Centrals). Estava a l'est de Bindra Nawagarh, i anava durant 85 km de nord a sud i 52 km d'est a oest. La superfície era de 3.383 km² i la població (1881) de 58.918 repartida en 508 pobles. La meitat de l'estat era cultivat. La capital era Khariar, a 20° 17′ 30″ N, 82° 48′ 30″ E﻿ / ﻿20.29167°N,82.80833°E﻿ / 20.29167; 82.80833 amb 2.170 habitants el 1881. L'estat s'hauria format vers el 1600 per segregació de l'estat de Patna, concedit com a dot de la filla del rajà de Patna Pratap Deo per al seu gendre. El sobirà era rajput chauhan.

## Llista de rages

* Raja Gopal Rai 1600-1625
* Raja Ramsai Deo I 1625-? (fill)
* Raja Padman Rai (germà)
* Raja Vishnu Rai (fill)
* Raja Ghansi Rai Deo (fill)
* Raja Gopinath Sai Deo (fill)
* Raja Ramsai Deo II (fill)
* Raja Balabhadra Sai (fill) ?-1793
* Raja Prataprudra Singh 1793-1818
* Raja Ratan Singh Deo 1818-1835 (fill de Balabhadra Sai)
* Raja Sudarsan Singh Deo 1835-1849 (fill)
* Raja Krishna Chandra Singh Deo 1849-1867 (fill)
* Raja Padma Singh Deo 1867-1889 (germà)
* Raja Brajraj Singh Deo 1889-1907 (fill)
* Raja Vir Vikram Singh Deo 1907-1913
* Raja Artatran Singh Deo 1913-1946
* Raja Anup Singh Deo 1946-1953 (de fet fins a 1955)

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# El Torrelló

El Torrelló és una muntanya de 236 metres que es troba al municipi del Port de la Selva, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Dembéni

El cantó de Dembéni és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta el municipi de Dembéni.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| -2008 | Maoulida Soula | UMP |
| 2008- | Sarah Mouhoussoune | Néma |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Barrafranca

Barrafranca (sicilià Barrafranca) és un municipi italià, dins de la província d'Enna. L'any 2007 tenia 13.084 habitants. Limita amb els municipis de Mazzarino (CL), Piazza Armerina, Pietraperzia i Riesi (CL).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Angelo Ferrigno | Centredreta |

## Personatges il·lustres

* Alfonso Canzio, sindicalista assassinat per la màfia agrària el 1919.
# Atsuyoshi Furuta

Atsuyoshi Furuta (Hiroshima, Prefectura d'Hiroshima, 27 d'octubre de 1952) és un exfutbolista japonès que disputà 32 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Cantó de Bandrélé

El cantó de Bandrélé és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta el municipi de Bandrélé.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004-2011 | Mustoihi Mari | Divers droite, després MoDem |
| 2011- | Camille Abdullahi | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Llista de mestres de capella de la Seu de Manresa

Músics que ocuparen la plaça de mestre de capella a la Seu de Manresa. Es dona algun encavallament entre mestres, perquè el mestre jubilat retenia la titularitat de la plaça fins a la seva mort, coexistint amb el seu successor.
L'ofici de mestre de capella es va crear a Manresa el 27 d'agost del 1611. A diferència de la majoria d'altres seus, que ho feien per oposició, a Manresa s'elegia per assignació: es demanaven informes d'un determinat músic i després el mestre només havia de ser acceptat per la comunitat per ser elegit.
El llistat de mestres de capella és el següent:
* 1625-1631 Jaume Canyelles
* 1632-1635 Joan Bernat Servitja
* 1635-1643 Francisco Fadre
* 1643-1654 Pere Estruch
* 1655-1656 Francisco Fadre
* 1656-1659 Anton Pelegri
* 1659-1661 Sebastià Carreras
* 1661-1662 Ignasi Oller
* 1662-1682 Pere Carbonell
* 1682-1684 Francisco March
* 1684-1695 Jaume Subias
* 1696-1699 Joan Bernat
* 1699-1700 Carles Subias
* 1700-1702 Francesc Espelt
* 1702-1725 Pere March
* 1725-1726 Sebastià Viladrosa
* 1726-1727 Pere Comalat
* 1727-1731 Joan Mir
* 1731-1762 Josep Masvasí
* 1762-1763 Salvador Dachs
* 1763-1809 Joan Patzí
* 1809-1845 Caietà Mensa
* 1845-1855 Marià Matarrodona i Lluís Prunés (interins)
* 1855-1890 Francesc Escorsell
* 1890-1919 Marià Torras i Serarols
* 1919-1936 Miquel Augé i Vila
* 1939-1957 Eudald Pla i Fonts
* 1957-1965 Agustí Coll i Herbera
* 1965-1966 Pere Claret i Juncadella
* 1966-1997 Ignasi Torras i Garcia
* 1997-1998 Bernat Vivancos i Farràs
* 1998-2004 Marc Marcet i Sanz
* 2004-2008 Lluís Cano
* 2008-2009 equip format per Marc Marcet, Maria Josep Garriga, Oriol Torras i Joan Ballús
* 2009-actualitat Mireia Subirana i Pintó

## Referències

* ↑ La fundació de la Capella de Música celebra 400 anys
* Josep M. Vilar La Música a la Seu de Manresa en el Segle XVIII Manresa. Centre d'Estudis del Bages, 1990

## Bibliografia

* Glòria Ballús Casòliva La música a la col·legiata basílica de Santa Maria de la Seu de Manresa 1714-1808, tesi doctoral UAB 2004

## Enllaços externs

* Llista d'organistes de la Seu de Manresa
# Cantó de Chirongui

El cantó de Chirongui és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta el municipi de Chirongui.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004-2011 | Ali Halifa | Sense etiqueta |
| 2011- | Ali Moussa | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# August Oetker

El Dr. August Oetker (1862 – 1918) va inventar i comercialitzà el llevat de forner en pols.
El 1891, va comprar l'oficina de farmàcia Aschoffsche a Bielefeld i desenvolupar un agent de llevat químic per a fornejar. Abans que Oetker, Justus von Liebig i Eben Horsford, ja havien descobert el llevat en pols. Tanmateix, Oetker va tenir com a objectiu les mestresses de casa i en canvi Horsford tenia com a objectiu els forners.
A partir de 1893, Oetker distribuí el seu invent sota el nom comercial de Backin, posant els fonaments de la seva empresa, anomenada Oetker gruppe. El 21 de setembre de 1903 Oetker patentà el seu llevat com de llarga durada i preparat per a ser usat.
El 1906 ja va vendre 50 milions de paquets de Backin.
# Cantó de Bouéni

El cantó de Bouéni és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta el municipi de Bouéni.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2008-2015 | Mirhane Ousséni | MDM, després NC |
| 2015- | Ahmed Attoumani Douchina | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Korabaga

Korabaga fou un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus zamindari, situat al districte de Sambalpur a les Províncies Centrals, avui Madhya Pradesh a uns 50 km al nord de Sambalpur. La població el 1881 era de 4.154 habitants repartits en 27 pobles; la superfície era de 52 km² la major part jungla; el cultiu principal era l'arròs. La capital era Korabaga, amb una població el 1881 de 377 persones situada a 21° 45′ 30″ N, 83° 42′ 30″ E﻿ / ﻿21.75833°N,83.70833°E﻿ / 21.75833; 83.70833.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885. , en concret aquí
# Liu Baiyu

Liu Baiyu (en xinès tradicional: 劉白羽; en xinès simplificat: 刘白羽; en pinyin: Liú Báiyǔ) (Pequín 1916 - 2005), escriptor xinès. Premi Mao Dun de Literatura de l'any 1991 per la seva novel·la 第二个太阳 - di ér ge tai yang - traduïda a l'anglès com The Second Sun. Escriptor destacat a l'època de Mao, va ocupar nombrosos càrrecs importants dins del Partit Comunista Xinès, com la Secretaria del Partit de l'Associació d'Escriptors Xinesos i el lloc viceministre de cultura.

## Biografia

Liu Baiyu, nascut com a Liu Yuzan, va néixer a Pequín (Xina) el 2 de setembre de 1916. Després de graduar-se a l'escola mitjana el 1936, va anar a Nánjīng on va començar a escriure. El 1937 va participar com a militar de l'Exèrcit Popular d'Alliberament en la guerra sino-japonesa. Com a militar també va participar com a corresponsal de l'agència de noticies Xinhua, en la Guerra Civil xinesa i més tard en la guerra de Corea.
El 1942 va anar a Yan'an on va participar en les "xerrades sobre l'Art i Literatura", el 1946 va treballar al New China Daily i a partir del 1949 ocupà càrrecs importants en la vida cultural, literària i també dins l'exèrcit.
Va morir a Pequín el 24 d'agost de 2005.

### Posicionament polític

Conegut pel seu dogmatisme d'esquerres i la seva línia comunista ortodoxa, en temes d'escriptura estava en contra dels anomenats "valors burgesos d'Occident" que creia tenien una influència negativa en la literatura xinesa.
Amb Wei Wei en un dels representants d'una literatura utilitària al servei de la causa socialista i dels principis ideològics del Partit Comunista. Liu va dedicar tota la seva vida a crear obres que pretenguessin inspirar i elevar l'esperit nacional.
Després de les protestes de la plaça de Tiananmen, el juny de 1989, Liu va substituir a Liu Xinwu, l'editor d'orientació liberal, de la revista "Literatura popular”.

### Carrera literària

Va iniciar la seva carrera com a escriptor l'any 1936 amb la publicació en la revista "Wenxue" de la novel·la Bingtian (Cel glaçat) ja amb temàtica bèl·lica. A partir d'aquí totes les seves obres incorporen la descripció del patriotisme i l'heroisme del poble xinès.
Admirador de l'obra d'escriptors occidentals com Dante, Goethe, Turguénev i Victor Hugo.

### Obres destacades

* 1953: 为祖国而战 (wèi zǔguó ér zhàn)
* 1955: 战斗的幸福 (zhàndòu de xìngfú)
* 1956 :政治委员 (zhèngzhì wěiyuán)
* 1959: 早晨的太阳 (zǎochen de tàiyáng)
* 1983: 红玛瑙集 (hóngmǎnǎo jì)
* 1987: 第二个太阳 (dì'èr gè tàiyáng)
* 1990–1994: 心灵的历程 (xīnlíng de lìchéng) Trilogia
* 1998: 风风雨雨太平洋 (fēngfēng-yǔyǔ Tàipíng Yáng)

### Premis

* 1950: Premi Stalin per 中国 人民 的 胜利 (Zhōngguó rénmín de shènglì)
* 1991: Premi Mao Dun per 第二个太阳 (The Second Sun).

## Referències

* 1 2 Ying, Li-hua,. The A to Z of modern Chinese literature. ISBN 978-1-4617-3187-0.
* 1 2 3 Lévy, André, 1925-. Dictionnaire de littérature chinoise. París: Presses universitaires de France, 2000. ISBN 2-13-050438-8.
* ↑ Biographical dictionary of the People's Republic of China. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 2013. ISBN 978-1-4766-0298-1.