OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Poll Puig

Joan Poll Puig (Sant Just Desvern, 17 de març de 1927 - Sant Just Desvern, 13 de juny de 2001) fou un esquiador català, que va competir entre les dècades de 1940 i 1960.
S'inicià en l'esquí amb quinze anys, quan passà uns mesos de convalescència a la vall de Núria de resultes d'una operació d'apendicitis. Va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1948 i 1952 i fou seleccionat per disputar els de 1956 i 1960, però una greu malaltia del pare i les ocupacions particulars li impediren de participar-hi. Guanyà els Campionats de Catalunya de 1947, 1953, 1960, 1961 i 1962 i els d'Espanya de 1947, 1958 i 1960. Durant la dècada de 1970 encara disputava els Campionats d'Espanya de Veterans.
Va ser entrenador del Club Alpí Núria, del Centre Excursionista de Terrassa i de la Unió Excursionista de Sabadell.
Junt als seus germans Jacint i Jordi fabricà una marca d’esquís que duien el seu nom, en una fàbrica situada al carrer Major de Sant Just Desvern. L'empresa arribà a tenir 18 treballadors i arribà a produir uns 2.000 parells d'esquís a l'any. Amb l'arribada dels models de fibres sintètiques i la instal·lació de l'empresa francesa Rossignol a Artés l'empresa acabà tancant el 1975.

## Referències

* ↑ «Joan Poll Puig | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 desembre 2024].
* 1 2 3 Font Grasa, Pere «La nissaga Poll Puig, artesans i campions (i 2) Joan Poll: 2 olimpíades, 3 vegades campió d’Espanya i 5 de Catalunya». La Vall de Verç, 12-2019, pàg. 16-19.
* ↑ «Olympedia – Juan Poll». [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ Puig Cabeza, Josep «El diseño y fabricación del material y las instalaciones para el esquí en Catalunya. Un impulso al desarrollo del turismo invernal (1925-1975)». Actas del IV Simposio de la FHD. Turismo y diseño., 24-25 noviembre 2022, pàg. 8-9.
# Roca Roja (Gósol)

La Roca Roja és una serra situada al municipi de Gósol a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.818 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda del Manel (Herba-savina)

La Borda del Manel era una borda aïllada del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca. Pertanyia a l'antic poble d'Herba-savina.
Estava situada a llevant de la Font de Resteria i a ponent de la Borda del Tarrufa, a migdia de l'extrem sud-oriental del Serrat de Resteria i a llevant de lo Comellar.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Serrall de les Aubagues

El Serrall de les Aubagues és una serra situada al municipis de Bellaguarda, la Granadella, Juncosa i els Torms a la comarca de les Garrigues, amb una elevació màxima de 595 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Naja anchietae

Naja anchietae, també coneguda com a Cobra d'Anchieta o Cobra d'Angola, és una espècie de serp del gènere Naja, de la família Elapidae.

## Troballa i distribució

La serp va ser descrita per primera vegada pel zoòleg portuguès Bocage l'any 1879, i es pot trobar als següents països africans: Botswana, Angola, Namíbia, Zàmbia i Zimbàbue.

## Hàbitat i característiques

Es tracta d'una espècie de serp verinosa i de comportament agressiu.
# Roca Tallada (Bagà)

La Roca Tallada és una muntanya de 1.667 metres, màxima elevació del serrat dels Trulls. Es troba entre els municipis de Bagà i de Gisclareny, a la comarca del Berguedà, i en parc natural Cadí-Moixeró.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda del Músic (Hortoneda)

La Borda del Músic és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antic poble de Perauba.
Està situada a la vall de la llau de Perauba, a ponent de la Casa de les Feixes. Queda a llevant del poble d'Hortoneda, al nord-est de Montpedrós i al sud-oest de les Roques de Brunet. Al seu entorn s'estén el paratge d'antics camps de conreu del Tros de la Borda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrall de les Cometes

El Serrall de les Cometes és una serra situada entre els municipis de Juncosa i dels Torms a la comarca de les Garrigues, amb una elevació màxima de 565 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Naja ashei

Naja ashei, tambien coneguda com a "Cobra escupidora d'Ashe" o "Cobra escupidora geganta", es tracta una espècie de serp del gènere Naja, de la família Elapidae i és considerada la cobra escupidora més gran del món.

## Troballa i distribució

La serp va ser descrita per primera vegada pels naturalistes Wüster i Broadley, l'any 2007, i es pot trobar en el sud-est asiàtic als següents països: Cambodja, Laos, Tailàndia i el Vietnam.

## Hàbitat i característiques

Es tracta d'una espècie de serp verinosa, que pot mesurar entre 1,2 i 2 metres.
# Roques Blanques (Gósol)

Les Roques Blanques és una muntanya de 2.150 metres que es troba entre els municipis de Gósol i de Saldes, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Miglena Markova

Miglena Markova (búlgar: Миглена Мaркова; Sofía, 16 de febrer de 1983) és una esportista bulgara que va competir en rem.
Va guanyar dues medalles al Campionat Mundial de Rem, els anys 2005 i 2009. Va participar en els Jocs Olímpics d'Atenes 2004, ocupant el quart lloc a la prova de doble scull.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial de Rem :
| Any | Seu | Medalla | Prova |
| 2005 | Kaizu Japó | 2 | Doble scull |
| 2009 | Poznań Polònia | 3 | Doble scull |

## Referències

* 1 2 «Miglena Markova» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ «Miglena Markova» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2024].
# Uniara

Uniara és una ciutat del Rajasthan, antiga capital d'un estat del nizamat de Malpura a Jaipur a la riba del riu Galwa afluent del Banas a uns 115 km al sud-est de Jaipur (ciutat). El 1901 tenia 4.461 habitants i estava emmurallada. El rao d'Uniara pertanyia a la branca naruka dels rajputs kachwaha i pagava un tribut al darbar de Jaipur de 37.600 rupies. L'estat tenia una ciutat (Uniara) i 122 pobles, amb una població total el 1901 de 27.913 habitants, el 90% dels quals eren hindús i quasi tota la resta musulmans. Els ingressos s'estimaven aproximadament en 3 lakhs a l'any. Rao Raja Guman Singh va governar del 1887 al 1894 succeint a Sangram Singh.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Borda del Seix

La Borda del Seix és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent al poble de Serradell, a l'oest del municipi.
Està situada al capdamunt de la vall del riu de Serradell, a l'oest-sud-oest de Serradell. És a lo Seix, al sud-oest de les Roques de la Bou i al sud-est de les Roques del Seix. Al seu sud-oest hi ha la Borda de Santa Maria, bastant propera. Passa a prop al sud-oest de la borda la Pista del Bosc.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aphonopelma hentzi

Aphonopelma hentzi és una de les espècies de taràntula més comunes, prosperant actualment en la majoria dels estats al sud dels Estats Units. Les femelles poden superar els 14-15 cm de longitud i els mascles mesuren entorn dels 12-14 cm. El cos en general és de color marró fosc, encara que la coloració pot variar en matisos, sobretot després d'una muda.

## Ecologia

Les femelles poden pondre fins a mil ous, que són dipositats en una teranyina dins del cau de la taràntula, on són vigilats per la mare. Els ous es desclouen després de 45-60 dies. Quan les petites aranyes abandonen el sac d'ous, de vegades romanen amb la mare durant una setmana abans de dispersar-se per construir els seus propis caus.
Les femelles poden viure fins a trenta anys, encara que es creu que el seu cicle vital pot ser major. Els mascles rarament viuen més de tres mesos després de la maduració sexual i l'aparellament.
L'àrea de distribució de la d'A. hentzi es concentra en els estats de Texas, Oklahoma i altres zones adjacents del sud dels Estats Units i el nord de Mèxic. Solen habitar en prades, en caus excavats en el sòl; o utilitzant troncs, pedres o caus abandonats per rosegadors. A. hentzi utilitza la seva teranyina per cobrir l'entrada del seu refugi i detectar a les preses que passen. Encara que no solen abandonar el sòl, són capaços de grimpar.
Quan la hi molesta, com la majoria de les taràntules, A. hentzi alça les seves potes davanteres de forma amenaçadora. A més disposen de petits pèls urticants de color negre en el seu abdomen que són capaços de llançar en l'adreça de l'amenaça. La seva mossegada, encara que dolorós, en general no provoca un dany seriós als humans. N'hi ha prou amb aplicar un drap fred a la zona de la mossegada, i si es produeix inflor, buscar atenció mèdica.
La dieta d'A. hentzi consisteix principalment en coleòpters, paneroles, grills i ocasionalment ratolins. Quan s'alimenta, l'abdomen (opistosoma) sovint duplica la seva grandària.

## Captivitat

'A. hentzi sol ser una mascota relativament comuna a causa de la seva docilitat. Com la majoria de les altres espècies de taràntula que es crien en captivitat, A. hentzi és molt fàcil de manejar i requereix poques cures. Normalment ha de mantenir-se en un terrari de 30 x 30 cm amb baixa humitat i temperatura mitjana de 26 °C de dia i 22 °C de nit. També ha d'incloure un refugi per ocultar-se i dormir i un petit recipient amb aigua.
L'alimentació recomanada en captivitat és de 4-6 grills vius cada poques setmanes. Les preses no devorades han de ser retirades després d'un dia. Quan dejuna durant dies o setmanes a vegades indica la imminència d'una muda de pell.

## Enllaços externs

* canadianarachnology.org: Aphonopelma hentzi - Texas Brown Tarantula
* https://usaspiders.com/aphonopelma-hentzi-texas-brown-tarantula/
# Parc de la Feixina

El Parc de la Feixina és un parc urbà situat al Districte de Ponent de Palma (Mallorca, Illes Balears). Està ubicat a l'espai que antigament separava les murades de Palma i el raval, actualment barri, de Santa Catalina.

## Història

El lloc fou convertit en parc arran la construcció de l'actual CEIP Jaume I, obra de l'arquitecte Guillem Forteza Pinya. Es preveia que fos lloc d'esbarjo per als alumnes del grup escolar, tot i que arran l'esclat de la Guerra Civil es va convertir en caserna i no va recuperar l'ús escolar fins molt després.
El 16 de maig de 1947 va inaugurar-se el Monument a les víctimes del creuer Baleares, en record dels mariners morts en l'enfonsament del vaixell homònim. Durant els anys 1963 a 1974 es va utilitzar per celebrar la Fira Oficial de Mostres, Artesania i Turisme.
El 1991 va ser remodelat fins a assolir la seva forma actual.

## Descripció

El parc té forma trapezoïdal, s'estén en paral·lel al tram final del torrent de la Riera just abans de desembocar a la mar i just davant el Baluard de Sant Pere, un dels pocs trams de la muralla que encara continuen en peu a la ciutat. Al nord limita amb el col·legi Jaume I; a l'est, el torrent de la Riera abans esmentat; a l'oest l'avinguda Argentina i, al sud, el Passeig Marítim i la mar.
L'espai té forma allargada, distribuït a tres nivells i a diferents altures, de nord a sud. La terrassa superior és l'espai més ample i té una font central flanquejada per un parc infantil, un bar i un altre per a gent gran. La terrassa intermèdia té un estany amb l'aigua de la font de la terrassa superior i, en el seu centre, el monòlit. Finalment, a la terrassa inferior (la més estreta de les tres) hi ha un rellotge de sol al costat d'una segona font i un espai inclinat enjardinat que condueix fins al Passeig Marítim.
Tot el parc està travessat per un gran vial central que, per comunicar els diferents nivells, es converteix en escala, a més d'altres vies laterals. La vegetació és abundant i variada.
És un dels més concorreguts de la ciutat, atesa la seva ubicació estratègica prop del port on desembarquen els creuers de turistes, així com la seva proximitat al barri de Santa Catalina i al Passeig Marítim, destacats punts d'oci nocturn de la ciutat. També, per la seva estructura és molt utilitzat pels joves com a skatepark. Per això és molt freqüentat tant per turistes com ciutadans de totes les edats.

## Referències

* ↑ «26/05/1947 - Inauguració monument Feixina». Diari de Balears, 02-03-2016.

## Enllaços externs

* Blog de Fabián a Balearweb Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine.
# Serra de la Tossa

La Serra de la Tossa és una serra situada al municipi de Gósol a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 2.176 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Urkabustaiz

Urkabustaiz (en castellà Urcabustaiz) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla de Zuia. Limita al nord amb Zuia i Amurrio, al sud amb Kuartango, a l'est amb Zuia i a l'oest amb Amurrio i l'exclavament biscaí d'Orduña.

## Etimologia

El nom d'Urkabustaiz està format pels d'Urkaerria i Bustaiz, dues antigues comunitats que es van fusionar per a donar lloc a la germandat d'Urkabustaiz. Urkaerria comprenia els pobles situats més al nord que quedaven en el vessant cantàbric mentre que els de Bustaiz situats una mica més al sud, quedaven en el vessant mediterrani. Urcaerria es pot traduir com el país de la forca En 1995 es va canviar oficialment la forma tradicional del nomeni Urcabustaiz, per la de la Urkabustaiz que és el mateix però amb l'ortografia original de l'euskera.

## Geografia

El municipi forma un altiplà elevat amb altures poc excel·lents. Urcabustaiz està travessat per la divisòria d'aigües cantàbric-mediterrània. La part nord del municipi aboca les seves aigües al Cantàbric.

## Concejos

Formen el municipi 12 pobles dividits en 10 concejos:
* Abezia
* Abornikano
* Beluntza
* Goiuri-Ondona
* Inoso
* Izarra
* Larrazketa
* Oiardo
* Untzaga-Apregindana
* Uzkiano

## Enllaços externs

* Martín Alonso de Sarria (segle xvii): natural del poble d'Abezia. Va arribar a ser Diputat General d'Àlaba entre 1621 i 1624 i alcalde de Vitòria de 1629 a 1633. A més de per la seva labor política va destacar com a historiador i genealogista.
* Antonio Ortiz de Urbina (1934-2001): Sacerdot, escriptor, crític i antropòleg natural de Gujuli.
* Urkabustaiz a Google Maps
# Cecaumen

Cecaumen (grec antic: Κεκαυμένος) va ser un militar aristòcrata i escriptor romà d'Orient del segle xi que va escriure un llibre titulat Estratègicon, el qual no s'ha de confondre amb l'Estratègicon de Maurici. Es tracta d'una obra escrita en forma de parènesi, en llengua grega, amb incorporació d'algunes expressions llatines, i que inclou contingut tant polític com estratègic. La va compondre devers els anys 1075 i 1078, cap al final de la seva vida. El nom de l'obra es deu a la major extensió d'un dels capítols, dedicat a aconsellar l'estrateg.

## Dades biogràfiques

Les escasses dades biogràfiques que es coneixen sobre la seva vida procedeixen de referències de la seva obra. El seu avi matern es deia Demetri Polemarc, i el seu avi patern es deia Cecaumen, com ell: tots dos van ser militars. El seu pare també es deia Cecaumen. Se sap sobre ell que va ser un militar que va participar en nombroses campanyes, raó per la qual va adquirir experiència en temes geogràfics, polítics i internacionals. Va ser estrateg a Larisa; va prendre part en la campanya de l'emperador Miquel V contra els búlgars, dirigits per Pere Delian el 1041, i també va viure els esdeveniments de l'any 1042, quan hi va haver una revolta popular a Constantinoble contra Miquel V.

## Referències

* Roberto Soto Ayala, Los espejos del príncipe en el mundo bizantino como continuidad de la tradición retórico-política isocrática (tesi doctoral), p.204-209, Granada: Universitat de Granada (2009), ISBN 978-84-692-7854-3.
# Borda del Solanell

La Borda del Solanell, o Corral de Toni, és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent al poble d'Hortoneda, al sud del municipi.
Està situada a prop i al nord-oest de les bordes de Segan, però no forma part d'aquell conjunt de bordes i antiga caseria. És a llevant d'Hortoneda, a la carena que des del Montpedrós davalla cap al nord-oest, fins a prop d'Hortoneda, i en constitueix el contrafort nord-occidental.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pipanacoctomys aureus

Pipanacoctomys aureus és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família Octodontidae, l'única del gènere Pipanacoctomys. Es coneix a la província de Catamarca, en el nord-oest de l'Argentina, on solament se n'han vist espècimens en el Salar de Pipanaco. El gènere rep el seu nom del Salar de Pipanaco, i octo per la forma en figura octogonal de la seva dentadura.
# Serra de Ramons

La Serra de Ramons és una serra situada als municipis de La Quar, Olvan i Sagàs a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 802 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Venkatagiri

Venkatagiri fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Nellore (Andhra Pradesh), format pels tahsils zamidaris de Polur i Venkatagiri, els tahsils al nord de Podili i Darsi, i a més 176 pobles distribuïts per les talukes de Gildur, Kanigiri i Ongole. El peshkash o tribut del zamindari era de 426,000 rupies el 1903. La superfície era de 5.483 km² i la població s'estimava en uns 200.000 habitants. La capital era Venkatagiri (ciutat).

## Història

Segons els records de la família l'origen del zamindari fou Chevi Reddi, un cultivador de Ammanabolu a Telingana que va descobrir un tresor amagat de 9 lakhs mentre llaurava i amb la riquesa obtinguda va aconseguir accedir a la cort del raja de Warangal on els seus descendents van prosperar durant 18 generacions; vers el 1600 un membre de la família de nom Velugoti Rayudappa Nayani fou comissionat pel raja de Warangal per sotmetre a Jagga Raju, que governava la fortalesa de Venkatagiri, i va tenir èxit rebent el fort que va esdevenir el seu quarter general. El 1652 Nirvana Rayappa (Bebba Rayadu o Pedda Rayadu) el 15è descendent, va rebre l'estat de Rajam de Sher Muhammed Khan, Nawab de Chicacole, en honor del qual fou rebatejat Bebbooly, després corromput a Bobbili, i va rebre al mateix temps el títols de raja i bahadur. Bangaru Yachama Naidu I (22è descendent vers 1682) va repartir els dominis entre diversos fills, però el zamindari es va consolidar vers el 1700 amb la mort de dos o tres fills de Bangaru Yachama Naidu, reunificant altre cop el territori l'únic fill sobrevivent. Bangarui Yachama Naidu II (24è descendent) va governar fins a 1777. Sota Kumara Yachama Naidu (1777-1804) el 1802 els britànics li van reconèixer la possessió per sanad amb títol hereditari de raja. Els darrers rages foren Sarvagnya Kumara Tachendra Naidu Bahadur Garu (1848-1878) que va abdicar el 28 d'octubre de 1878 en el seu fill Gopala Krishna Yachendralu Varu (1878-1916) i va morir el 1892. Gopala fou reconegut raja hereditari el 1890. A la seva mort el 1916 el va succeir el seu fill Govinda Krishna Yachendrulu Vari Bahadir que va governar fins a la seva mort el 1937 i el va succeir el seu fill Sarvagna Kumara Krishna Bahadir que va governar del 1937 al 1953, quan els zamindaris van passar a l'estat, i va morir el 1971.

## Referències

* Genealogia Arxivat 2009-05-30 a Wayback Machine.
* A family history of Venkatagiri Rajas, per by Sastri, Alladi Jagannatha, 1922
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Serrat de la Violeta

El Serrat de la Violeta és una petita serra situada al municipi de Siurana a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 50,9 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda del Xinco

La Borda del Xinco és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antiga caseria de bordes de Segan, al nord-est del terme.
Era una de les Bordes de Segan, la situada més al nord, a prop i al sud-oest de l'ermita de Sant Cristòfol de Montpedrós. És al nord de les bordes de Carrutxo i de Jaume de Sana. A llevant seu hi ha l'ermita de Sant Cristòfol de Montpedrós.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sondeig astronòmic

Un sondatge astronòmic (però també examinació, rastrejament o catalogació astronòmica amb significats lleugerament diferents) és un mapa general o imatge d'una regió del cel que no té un objectiu d'observació específica. D'altra banda, un estudi astronòmic pot comprendre un conjunt de moltes imatges o espectres d'objectes que comparteixen un tipus comú o característica. Els sondatges sovint es limiten a una banda de l'espectre electromagnètic a causa de limitacions instrumentals, tot i que els sondejos de diverses longituds d'ona es poden fer mitjançant l'ús de múltiples detectors, cadascun és sensible a una amplada de banda diferent. Aquests sondatges, en general, s'han realitzat com a part de la producció d'un catàleg astronòmic.

## Vegeu també

* Vegeu catàleg astronòmic per a una descripció més detallada dels sondejos astronòmics i la producció de catàlegs astronòmics
* Els sondatges de desplaçament cap al roig són mapes astronòmics dedicats a cartografiar el cosmos en tres dimensions
* Categoria:Catàlegs astronòmics—Llista dels catàlegs astronòmics en la Viquipèdia
* Astrògraf per a un tipus d'instrument utilitzat en els sondejos astronòmics.

## Notes

* ↑ Mitton, Simon. «Astronomy: Surveying the Surveys» (en anglès). Thomson Reuters, Gener/Febrer 2011. [Consulta: 21 abril 2014].
* ↑ Dr. Pamela Gay, Fraiser Cain: Astronomy Cast Episode #90: The Scientific Method (May 26, 2008).
# Microcavia

Microcavia és un gènere de rosegadors de la família Caviidae. El nom del gènere al·ludeix a la similitud morfològica d'aquests animals amb els representants del gènere Cavia, però de grandària menor ("micro").

## Taxonomia

* Microcavia australis (I. Geoffroy i d'Orbigny, 1833)
* Microcavia niata (Thomas, 1898)
* Microcavia shiptoni (Thomas, 1925)
# Serrat de la Llosa

El Serrat de la Llosa és una muntanya de 1.236 metres que es troba al municipi de Capolat, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ahiri

Ahiri fou un zamindari situat a la part sud del districte de Chanda a les Províncies Centrals. La seva superfície era de 6.920 km² i el formaven 309 pobles. La població era de 25.896 habitants el 1881.
Destacava per la seva selva amb valuoses arbres; dues àrees —Bemaran i Mirkallu— van ser incorporades pel govern britànic i separades del zamindari. Els habitants eren gonds tribals i es parlava el gondi i el telugu. El zamindar era el primer en rang entre els zamindars de Chanda, i estava relacionat amb els antics reis de Gondwâna.

## Referències

Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931.
# Bordes d'Envall

Les Bordes d'Envall és una antiga caseria de bordes de l'antic terme de la Pobleta de Bellveí, de l'actual de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà.
Situades a 1 km al nord del poble del qual depenien, Envall, són actualment abandonades i en ruïnes. S'hi conserven les restes de la borda d'Alberto, de la de Capverd, un xic més al nord-est, de la de Senterada, un parell de bordes més al sud-oest, més allunyada al sud la de Miquel i, més separada cap al nord, de la de Mosquera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Morral del Puig

El Morral del Puig és una muntanya de 855 metres que es troba al municipi de Gallifa, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya