OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de L'Île-d'Yeu

El cantó de L'Île-d'Yeu és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Les Sables-d'Olonne. Compta amb el municipi de L'Île-d'Yeu.

## Municipis

* L'Île-d'Yeu

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1954 | M. Martin | RPF |
| 1954-1973 | Louis Michaud | MRP, després CD |
| 1973-1979 | M. Bernard | Divers droite |
| 1979-1992 | Henri Turbé | Divers droite |
| 1992-1998 | Jean-Claude Bernard | Divers droite |
| 1998-2011 | Henri Turbé | Divers droite |
| 2011- | Bruno Noury | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.739 | 4.786 | 4.766 | 4.880 | 4.931 | 4.788 | 4.699 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bernat Antoni de Boixadors i Sureda de Sant Martí

Bernat Antoni de Boixadors i Sureda de Sant Martí (Barcelona, 24 d'abril de 1702 - Lisboa, 1 de novembre de 1755), comte de Peralada i vescomte de Rocabertí, fou un militar, diplomàtic i il·lustrat català.

## Joventut

Fill primogènit de Joan Antoni de Boixadors Pacs i de Pinós, comte de Savallà, i de Dionísia Sureda de Sant Martí i Çafortesa. El seu pare s'afilià a la causa de Carles d'Àustria i desenvolupà diversos càrrecs importants. Després de la desfeta de Barcelona se n'anà a Viena al servei de l'emperador. Els fills romangueren a la cura d'uns parents. Bernat Antoni estudià Humanitats i tres anys de carrera militar. En arribar a la majoria d'edat, el seu pare li cedí els títols de vescomte de Rocabertí i comte de Peralada així com els seus drets sobre Requesens.

## L'Acadèmia de Bones Lletres

Entre els desitjos del seu pare hi havia el de recuperar l'esperit de l'Acadèmia dels Desconfiats, que ell mateix havia fundat el 1700. Bernat Antoni promogué reunions periòdiques d'erudits a casa seva i l'1 d'abril de 1729 fou un dels fundadors de la nova Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, conjuntament amb una vintena de companys, entre ells el seu germà Joan Tomàs. En seria president des de l'any 1734.

## Carrera militar

El 1733 ingressà a la guàrdia de Felip V. Participà activament a la campanya d'Itàlia i anà ascendint graons en la carrera militar. El 1737 tornà a Catalunya amb el grau de coronel. El 1741 ascendí a mariscal de camp i el 1755 a tinent general.

## Família

El 1739, Bernat Antoni s'havia casat amb Cecília de Chaves. El 1745 nasqué el seu fill i hereu Ferran Felip Basili de Boixadors i de Chaves.

## Lisboa

El 1753 fou nomenat ambaixador d'Espanya a Portugal. Traslladada la seva residència a Lisboa, tingué la desgràcia de coincidir amb el devastador terratrèmol que assolà la ciutat l'1 de novembre de 1755 i que posà fi a la seva vida i la de desenes de milers de víctimes més.

## Bibliografia

* Josep Rafael Carreras i Bulbena. Estudis Biogràfichs d'alguns benemèrits patricis qui ilustren aquesta Academia, a Boletín de la Real Academia de Buenas Letras de Barcelona (1928)
# Bixr ibn Marwan

Abu-Marwan Bixr ibn Marwan ibn al-Hàkam al-Umawí —àrab: أبو مروان بشر بن مروان بن الحكم الأموي, Abū Marwān Bixr b. Marwān b. al-Ḥakam al-Umawī—, conegut senzillament com a Bixr ibn Marwan fou un príncep omeia fill del califa Marwan (I) ibn al-Hàkam (684–685) i de Qutayya bint Bixr.
Va participar en la batalla de Marj ar-Ràhit el 684, en la qual va matar un dels caps kilàbites. Quan son pare va pujar al califat el va seguir a Egipte, territori que havia estat dominat per al-Zubayr el març/abril del 684, i que Marwan I va sotmetre a l'autoritat califal. Va estar llavors al costat del seu germà Abd-al-Aziz ibn Marwan, governador d'Egipte, però les relacions entre els dons germans es van deteriorar i Bishr va retornar a Síria.
El 690 el seu germà Abd-al-Màlik ibn Marwan, que havia pujat al califat el 685, el va nomenar governador de Kufa i va participar en la campanya contra al-Zubayr i segurament va entrar a Kufa el 692. Aquest any o el 693 Bàssora fou reunida al govern de Kufa; el governador de Bàssora Khalid ibn Abd Allah ibn Khalid ibn Asid havia estat destituït per la mala direcció de la guerra contra els kharigites i Bishr es va ocupar d'aquesta lluita probablement a partir del 693, deixant a Kufa com a lloctinent a Amr ibn Hurayth al-Makhzumi; però el seu germà li va ordenar entregar el comandament de les forces militars a Al-Muhàl·lab ibn Abi-Sufra, el que va fer a contracor, ja que volia nomenar cap de l'exèrcit a Umar ibn Ubayd Allah ibn Mamat.
Bishr patia una infecció a un ull que es va anar agreujant i li va causar la mort el 694, quan tenia entre 40 i 50 anys. Era considerat un home amable i clement (encara que va fer executar uns emissaris d'al-Zubayr). Bishr bevia vi i portava una vida de certa disbauxa amb els seus amics; escoltava música, componia versos i patrocinava poetes.
# Belvedere (Montevideo)

Belvedere (en castellà, Barrio de Belvedere) és un barri de Montevideo, Uruguai. Limita amb els barris de Nuevo París al nord-oest, Sayago al nord-est, Paso de las Duranas a l'est, el Prado al sud-est, La Teja i Tres Ombúes al sud. Una zona coneguda com a Paso Molino, la qual comença en el Prado i s'estén per Belvedere, és una important àrea de comerç.

## Galeria

* Mapa de Belvedere.
* Parc Bellán.

## Enllaços externs

* Intendència Municipal de Montevideo / Història / Barris / (vegeu secció) Nuevo París, Belvedere i 19 de Abril Arxivat 2010-10-29 a Wayback Machine. (castellà)
Viccionari
# Cantó de Forncauquièr

El cantó de Forcauquier és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Forcauquier. Té 10 municipis i el cap és Forcauquier.

## Municipis

* Daufin
* Forcauquier
* Limans
* Mana
* Nuasèlas
* Peirarua
* Sant Maime
* Sant Miquèu de l'Observatòri
* Sigonça
* Vilanòva

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1955-1983 | Claude Delorme | SFIO, després PS |
| 1983-1998 | Pierre Delmar | RPR |
| 1998- | Jacques Echalon | Divers gauche, després PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.474 | 6.590 | 7.179 | 8.806 | 10.744 | 12.007 | 12.746 |
# Cantó de Luçon

El cantó de Luçon és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Fontenay-le-Comte. Té 10 municipis i el cap es Luçon.

## Municipis

* L'Aiguillon-sur-Mer
* Chasnais
* Grues
* Lairoux
* Luçon
* Les Magnils-Reigniers
* Saint-Denis-du-Payré
* Sainte-Gemme-la-Plaine
* Saint-Michel-en-l'Herm
* Triaize

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1970 | Pierre Nau | radical |
| 1970-1976 | Marcel Bousseau | UDR |
| 1976-1994 | Jean de Mouzon | MRG |
| 1994-2001 | Gaston Clergeaud | PS |
| 2001- | Dominique Souchet | MPF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 16.776 | 17.249 | 17.865 | 18.350 | 19.060 | 19.481 | 21.083 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Sant Climent de Nargó Nou

Sant Climent de Nargó Nou és una església de Coll de Nargó (Alt Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici religiós de tres naus coberta amb volta de llunetes. A l'exterior són visibles els contraforts de la nau central. Porta adovellada amb arcs motllurats i ull de bou al frontis torre campanar de planta quadrada.

## Referències

* «Sant Climent de Nargó Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 maig 2012].
# Teodor de Marsella

Teodor de Marsella (Marsella, s. VI - 591) fou bisbe de Marsella entre 582 i 591. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes. Teodor fou bisbe de Marsella des de 582. Gondovald, que es deia fill del rei Clotari I desembarcà a Marsella provinent de Constantinoble; , i Teodor li va proporcionar cavalls perquè pogués anar a trobar el duc Múmmol, al servei de Khildebert II. La seva actitud de lleialtat al austrasià representava un obstacle per als plans de Dinami de Marsella que, amb Gontran Boson, duc d'Alvèrnia, va fer detenir el bisbe, retraient-li que havia ajudat l'estranger per posar el regne sota la dominació romana d'Orient. Teodor fou portat davant Gontran, amb el bisbe Epifani de Pavia que, de pas per Marsella, també fou acusat d'aquest. Un sínode a Mâcon, en 585, l'havia de condemnar a l'exili, però no va fer-ho i tornà a Marsella, on fou rebut triomfalment pel seu poble. Mentrestant, Dinami s'havia apoderat de tota la ciutat i rodalia i es va revoltar obertament contra Khildebert. El juny de 591, una carta del papa Gregori el Gran confia a Teodor que repari la falta feta per alguns preveres que havien bajetat jueus a la força. El papa l'exhorta a predicar als jueus perquè es converteixen convençuts.

## Notes

* ↑ "Gondovald"
# Bjid

Bjid (en rus: Бжид) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora esquerra del riu Bjid, a 43 km al nord-oest de Tuapsé i a 78 km al sud de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Djubga.
# Ben Pon

Ben Pon (Leiden, 9 de desembre de 1936 - Nijkerk, 30 de setembre de 2019) va ser un pilot de curses automobilístiques neerlandès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Va debutar a la primera cursa de la temporada 1962 (la tretzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 20 de maig del 1962 el GP dels Països Baixos al circuit de Zandvoort.
Ben Pon va participar en una única prova puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint finalitzar la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1962 | Ecurie Maarsbergen | Porsche | Porsche | HOL Ret | MON | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | USA | SUD | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Cantó de La Jàvia

El cantó de La Jàvia és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Dinha. Té sis municipis i el cap és La Jàvia.

## Municipis

* Archalh
* Bèujuec
* Lo Brusquet
* Drais
* La Jàvia
* Prats de Blèuna Auta

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1973 | Antoine Auzet | FGDS, després PS |
| 1973-197. | M. Rousse | Divers droite |
| 197.-1998 | Marcel Roux | PS |
| 1998- | Jean Yves Roux | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 779 | 888 | 934 | 1.186 | 1.482 | 1.691 | 1.770 |
# Cantó de La Roche-sur-Yon-Nord

El cantó de La Roche-sur-Yon-Nord és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de La Roche-sur-Yon. Té 3 municipis i el cap es La Roche-sur-Yon.

## Municipis

* La Roche-sur-Yon (part)
* Mouilleron-le-Captif
* Venansault

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | M. Thibaudeau | UDR |
| 1979-1985 | Jacques Auxiette | PS |
| 1985-1992 | Jean-Luc Préel | UDF |
| 1992-1998 | Maurice Bedon | UDF, després MPF |
| 1998- | Philippe Darniche | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Casa Juliachs

La Casa Juliachs és un edifici noucentista del municipi d'Esplugues de Llobregat (Baix Llobregat) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici respon a la tipologia de torre residencial o d'estiueig. Està format per planta baixa i dos pisos, amb una torre coberta a quatre aigües. La façana està estucada en color beix. Portes i finestres presenten marcs de pedra. L'entorn és enjardinat.

## Història

Es va construir durant la dècada del 1920, promogut per Joaquim Juliachs i Bonach, quan es va començar a urbanitzar el barri de Finestrelles. Després de la Guerra Civil, a partir del 1945 es va reprendre la construcció de la urbanització Canals. De la Casa Juliachs només es disposa de la documentació d'un permís d'obres del 1945 per fer la tanca de la finca.

## Referències

* ↑ «Casa Juliachs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ «Casa Joaquim Juliachs Bonach». Inventari del patrimoni històric, arquitectònic i ambiental d'Esplugues de Llobregat p. 95-96. Diputació de Barcelona. [Consulta: 7 maig 2012].
# John O'Keefe

John O'Keefe (Nova York, 18 de novembre de 1939) és un neurocientífic i psicòleg americà. El 2014 fou guardonat amb el Premi Nobel de Fisiologia o Medicina, compartit amb Edvard Moser i May-Britt Moser, «pels seus descobriments de cèl·lules que constitueixen un sistema de posicionament en el cervell». És director del Sainsbury Wellcome Centre in Neural Circuits and Behaviour a la University College London.

## Referències

* ↑ «The Prize in Physiology or Medicine 2014» (en anglès). Nobelprize.org. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Björn Dunkerbeck

Björn Dunkerbeck és un windsurfista nascut a Dinamarca de mare danesa i pare holandès. Ha estat 35 vegades campió del món de surf de vela en el circuit internacional de la PWA. Va tenir residència a Andorra fins a l'any 2006 quan va passar a residir oficialment a Silvaplan, Suïssa. Té passaport holandès. El seu número de vela va ser E-11 però el 2007 el va canviar per SUI-11.

## Biografia

Va néixer el 16 de juliol de 1969 a Dinamarca, amb tres anys va emigrar amb els seus pares i la seva germana a Gran Canària, Illes Canàries.
Va residir a Tauro, municipi de Mogán, on va començar a estudiar en una petita escola per a residents estrangers.
A edat molt curta, ja va demostrar una gran vàlua en els esports. El Surf de vela el va trobar a l'escola que el seu pare va obrir a començaments dels 80 a la Platja del Inglés, Maspalomas, per a posteriorment al principi dels 90 traslladar-la a la Platja del Aguila. L'escola la dirigeix actualment la seva germana Britt Dunkerbeck, diverses vegades campiona del món en la modalitat femenina de racing i onades.
La Platja de l'Àguila se li va fer petita i va començar a buscar llocs més radicals per a la pràctica d'aquest esport. En la seva recerca va arribar a Pozo Izquierdo, Santa Lucía de Tirajana. Durant molt temps hi va estar anant i venint navegant directament des de la Platja de l'Àguila.
Així va anar, aquesta platja (Pozo Izquierdo) plena de pedres, ventosa, sense cap tipus d'accés i amb un únic camí abans només recorregut pels agricultors del tomàquet, s'ha convertit en el primer lloc per a la pràctica professional del Surf de Vela. S'hi realitza des de l'any 1989 el Gran Canaria Grand Slam. Aquesta és la prova més important del circuit mundial professional, va ser organitzada inicialment pels seus pares i en ella hi ha obtingut moltes de les seves victòries.
La major part de l'any viu a Gran Canària amb la seva dona, Maria, amb la qual té una filla anomenada Alba, 2002, i un fill anomenat Liam, 2004. Segueix competint amb el número de vela SUI-11, només en eslàlom i velocitat.

## Títols

* PWA: Campió del món - 1988 - 1999
* Waves: Campió del món - 1990, 1992- 1995, 1999, 2001
* Race: Campió del món - 1988 - 1999
* Speed: Campió del món - 1994
* Freestyle: Campió del món - 1998
* Slalom: Campió del món amb Micah Buzianis - 2005

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Pàgina oficial del circuit mundial
# Billar de caramboles

El billar de caramboles és una família de jocs de billar que juguen dues persones amb tres boles: una de blanca, una de groga (o blanca amb un punt negre) i una de vermella. Un jugador té la bola blanca i l'altre té la groga (o blanca amb un punt negre). L'objectiu del joc és fer caramboles: cada jugador llança la seva bola i ha de fer-la xocar amb les altres dues (la vermella i la del contrincant) amb qualsevol ordre. Una carambola vàlida dona dret a seguir llançant, i en cas de fallar es passa el torn a l'altre jugador. En la modalitat de "billar a tres bandes", abans o entremig de la carambola, la bola del jugador ha d'haver xocat almenys a tres bandes (cantons) de la taula, amb qualsevol ordre. A les competicions oficials, deixen 40 segons com a màxim per llançar cada bola.

## Modalitats

* Lliure: només es restringeixen les cantonades. Es tracen uns triangles a les cantonades i, en finalitzar la jugada, com a mínim una de les dues boles no jugadores ha d'estar fora del triangle.
* Quadre 47/2: sobre la taula es tracen línies, separades 47 cm entre elles, formant quadres i rectangles que tenen la mateixa limitació de la modalitat lliure.
* Quadre 47/1: igual que en l'anterior, però obligant a treure com a mínim una de les boles no jugadores del quadre on era en el moment de fer la tirada.
* Quadre 71/2: la mateixa limitació que en la modalitat "quadre 47/2″ o que en la “lliure", però amb els quadres més grans.
* Quadre 71/1: igual que en la modalitat “quadre 47/1″, però amb els quadres més grans.
* Banda: la bola jugadora ha de tocar almenys una banda abans de completar la jugada.
* Tres bandes: la bola blanca ha de tocar almenys tres bandes, abans de completar la carambola.
* Els tornejos es poden jugar a sets o a "distància". El joc per sets sol ser a 15 caramboles per set i al millor de 5 sets. En el sistema de sets no hi ha límit d'entrades (vegades que el jugador “entra a la taula"). Amb el sistema de "distància" s'especifica el nombre de caramboles objectiu i la quantitat màxima d'entrades. Actualment s'acostuma a jugar a 40 caramboles i 50 entrades o 50 caramboles i 50 entrades.
* Artístic o de Fantasia: consisteix a executar caramboles difícils d'un catàleg de posicions preestablertes i puntuacions predefinides segons la dificultat. Cada jugador té tres intents per figura.

## Referències

* ↑ Michael Ian Shamos. The New Illustrated Encyclopedia of Billiards. Lyons Press, 2002. ISBN 978-1-58574-685-9.
Viccionari
# Bend of the River

Bend of the River és una pel·lícula estatunidenca d'Anthony Mann estrenada el 1952.

## Argument

Una caravana s'endinsa per les muntanyes d'Oregon a l'Oest estatunidenc per colonitzar territoris verges, cultivar terres i construir-hi una ciutat. Glyn McLyntock l'escorta, és un guia perfecte, a la vegada professional i atent.

## Comentari

Western una mica oblidat malgrat els noms d'Anthony Mann i James Stewart als crèdits, la pel·lícula il·lustra perfectament el western segons Mann, on els herois són personatges complexos, la història dels quals implica taques o zones d'ombra, però a la cerca de redempció (vegeu igualment L'home de l'oest amb Gary Cooper). Al marge de les situacions gairebé mítiques de Howard Hawks a Rio Bravo o John Ford a My Darling Clementine, els recorreguts i les situacions dels herois de Mann són complexos, i l'ineludible conflicte inherent al western es deu tant a antagonismes de persones com a conflictes interiors.

## Repartiment

* James Stewart: Glyn McLyntock
* Arthur Kennedy: Emerson Cole
* Rock Hudson: Trey Wilson
* Julie Adams: Laura Baile
* Lori Nelson: Marjie Baile
* Jay C. Flippen: Jeremy Baile
* Howard Petrie: Tom Hendricks
* Chubby Johnson: Capità Mello
* Jack Lambert: Red
* Harry Morgan: Curty
* Royal Dano: Long Tom
* Stepin Fetchit: Adam
# Cantó de Manòsca Sud-Est

El cantó de Manòsca Sud-Est és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Forcauquier. Té 2 municipis i part del de Manòsca.

## Municipis

* Manòsca
* Corbièras
* Santa Túlia

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1992 | Henri Rocca | PCF |
| 1992-2003 | Mario De Nadaï | PCF |
| 2003- | Yannick Philipponneau | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | 7.280 | 7.710 | 7.648 |
# Cantó de Barrema

El cantó de Barrema és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Dinha. Té 2 municipis i el cap és Barrema.

## Municipis

* Barrema
* Blieus
* Chaudon e Noranta
* Clumanc
* Sant Jaume
* Sant Lionç
* Seneç
* Tartona

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1973 | M. Nègre | Divers droite |
| 1973-1979 | Joseph Girard | PS |
| 1979-1992 | Serge Dho | PCF |
| 1992- | Jean Marie Gibelin | Divers droite, després PR |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.091 | 1.183 | 979 | 1.004 | 1.110 | 1.119 | 1.295 |
# Elgin (Escòcia)

Elgin (en gaèlic escocès: Eilginn) és una antiga ciutat catedralícia i antic burg reial del consell de Moray, a Escòcia.
La ciutat es va crear al sud del riu Lossie, en una zona elevada, la ciutat moderna s'estén a peus del riu, amb els suburbis de Bishopmill al nord i New Elgin al sud.
Elgin és documentada per primera vegada en el Capítol de Moray l'any 1190. Va ser denominada Burg Real al segle xii pel rei David I d'Escòcia.

## Geologia

Es poden trobar normalment al voltant d'Elgin roques del període Permià - Triàsic, rares a la resta d'Escòcia. Aquestes es componen d'eolianites que es van formar quan aquesta zona es va sotmetre a les condicions del desert. Quarry Wood, a la vora de la ciutat, té una formació anomenada Cuttie's Hillock que va produir els fòssils coneguts internacionalment anomenats Elgin Reptiles. Hi ha un gran turó al centre d'Elgin, sovint vist com el punt culminant de la ruta turística d'Elgin.

## Fills il·lustres

* Kevin McKidd (1973) actor, productor i cantant.

## Transport

Elgin es troba a la ruta A96 que connecta les ciutats d'Aberdeen i Inverness. L'estació d'autobusos d'Elgin és operada principalment per Stagecoach, i proporciona serveis dins d'Elgin i altres pobles de la zona, així com a Aberdeen i Inverness. Hi ha un servei d'autobús 'Jet' que cobreix l'aeroport d'Inverness, des d'on hi ha vols a destins del Regne Unit principalment, mentre que l'aeroport d'Aberdeen té el Regne Unit i els vols internacionals.
El ferrocarril també connecta amb Aberdeen i Inverness, que té trens a altres destinacions del Regne Unit. La línia de tren és operada per First Scotrail.

## Referències

* ↑ «Elgin». [Consulta: 8 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Elgin - Lloc web oficial
# Björn Waldegård

Björn Waldegård (12 de novembre de 1943 - 29 d'agost de 2014) fou un pilot de ral·lis suec, i el primer guanyador del Campionat Mundial de Ral·lis per pilots.
Va debutar l'any 1962 i després de guanyar el campionat suec de ral·lis els anys 1967 i 1968, va començar a competir al Campionat Mundial de Ral·lis fins que un accident al ral·li Safari de 1992 el va obligar a retirar-se. La seva primera victòria internacional, amb un Porsche 911, va ser al Ral·li de Monte-Carlo de 1969, i l'última el 1990 al ral·li Safari, conduint un Toyota.
Va córrer amb Lancia, juntament amb Sandro Munari, fins al 1976, quan se'n va anar a l'americana Ford. Conduint un Ford Escort, va aconseguir guanyar, l'any 1977, tres dels ral·lis més importants: el ral·li Safari, el ral·li d'Acròpolis i el ral·li de Gal·les.
# Benet II Paleòleg

Benet II Paleòleg Zaccaria fou senyor de Focea, Quios i altres illes.
Fou fill i successor del seu pare Benet I Zacaries. A la mort d'aquest, Tedèsio Zaccaria, governador de Focea, es va aliar als catalans de Gal·lípoli (1307) per fer front als musulmans, però el 1313 va perdre la ciutat a profit dels romans d'Orient i temporalment es va retirar a Thasos, on va morir i li va succeir Andreolo Cattaneo (mort el 1331).
Benedetto II Paleòleg va morir el 1314 i li van succeir els seus fills Martí Zaccaria i Benet III Zacaries en comú.