OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1908

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 Londres :
| Exterior |||||
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | |
| Pista coberta |||||
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | |
| < 1904 1912 > |||||
Als Jocs Olímpics de 1908 celebrats a la ciutat de Londres, Regne Unit, es realitzaren sis proves de tennis, quatre en categoria masculina i dos en categoria femenina. La novetat fou la realització de tres proves en pista coberta a més de les habituals a l'aire lliure.
Hi participaren 10 nacions aportant un total de 50 jugadors, 40 en categoria masculina i 10 en femenina. Els tennistes Les Poidevin i Anthony Wilding, que defensaven l'equip d'Australàsia, no hi van poder participar en causa de problemes administratius.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí detalls | Josiah Ritchie | Otto Froitzheim | Wilberforce Eaves |
| Individual masculí en pista coberta detalls | Arthur Gore | George Caridia | Josiah Ritchie |
| Individual femení detalls | Dorothea Chambers | Dora Boothby | Ruth Winch |
| Individual femení en pista coberta detalls | Gwendoline Eastlake | Alice Greene | Märtha Adlerstråhle |
| Dobles masculins detalls | Regne UnitGeorge Hillyard Reginald Doherty | Regne UnitJosiah Ritchie James Cecil Parke | Regne UnitClement Cazalet Charles Dixon |
| Dobles masculins en pista coberta detalls | Regne UnitArthur Gore Herbert Barrett | Regne UnitGeorge Caridia George Simond | SuèciaWollmar Boström Gunnar Setterwall |

## Nacions participants

Un total de 50 tennistes de 10 nacions diferents competiren als Jocs:
* Alemanya (5)
* Àustria (3)
* Bohèmia (4)
* Canadà (3)
* França (1)
* Gran Bretanya (22)
* Hongria (3)
* Països Baixos (2)
* Sud-àfrica (3)
* Suècia (4)

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Regne Unit | 6 | 5 | 4 | 15 |
| 2 | Imperi Alemany | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Suècia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Bibliografia

* Cook, Theodore Andrea (1908). The Fourth Olympiad, Being the Official Report. London: British Olympic Association.
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'Estiu de 1908

Als Jocs Olímpics de 1908 realitzats a la ciutat de Londres es disputaren quatre proves de patinatge artístic sobre gel, dues en categoria masculina, una en femenina i una de mixta. Les proves es van celebrar entre el 28 i el 29 d'octubre al Prince's Skating Club del barri de Knightsbridge.
Aquesta fou la primera ocasió en la qual un esport d'hivern va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu, setze anys abans de la creació dels Jocs Olímpics d'Hivern celebrats a Chamonix.

## Comitès participants

Hi participaren 22 patinadors de 6 comitès nacionals diferents:
* Argentina (1)
* Estats Units (1)
* Imperi Alemany (3)
* Rússia (2)
* Regne Unit (11)
* Suècia (4)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí detalls | Ulrich Salchow | Richard Johansson | Per Thorén |
| Figures especials masculines detalls | Nikolai Panin | Arthur Cumming | Geoffrey Hall-Say |
| Individual femení detalls | Madge Syers | Elsa Rendschmidt | Dorothy Greenhough-Smith |
| Parelles detalls | Imperi Alemany Anna Hübler Heinrich Burger | Regne Unit Phyllis Johnson James H. Johnson | Regne Unit Madge Syers Edgar Syers |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Regne Unit | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 2 | Suècia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Imperi Alemany | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Rússia | 1 | 0 | 0 | 1 |

## Bibliografia

* Cook, Theodore Andrea (1908). The Fourth Olympiad, Being the Official Report. London: British Olympic Association.

## Enllaços externs

* (anglès) Patinatge artístic - Londres 1908 Arxivat 2008-06-03 a Wayback Machine.
# El quimèric inquilí

Le Locataire és una pel·lícula francesa dirigida per Roman Polanski, estrenada el 1976. És una adaptació de la novel·la Le Locataire chimérique de Roland Topor, publicada el 1964. Amb Repulsió i La llavor del diable, Le Locataire forma part de la trilogia de Roman Polanski sobre el tema dels apartaments maleïts.

## Argument

Trelkovsky, un home tímid i reservat, es muda a una habitació, en què una noia es va intentar suïcidar llançant-se per la finestra. A mesura que passa el temps, el nou inquilí comença a témer que els seus veïns intentin provocar en ell un estat de paranoia que l'indueixi també a saltar per la finestra.

## Repartiment

* Roman Polanski: Trelkovsky
* Isabelle Adjani: Stella
* Melvyn Douglas: Senyor Zy
* Shelley Winters: la conserge
* Bernard Fresson: Scope
* Claude Dauphin: el marit de l'accident
* Jo Van Fleet: Senyora Dioz
* Rufus: Georges Badar
* Romain Bouteille: Simon
* Jacques Monod: el cafeter
* Josiane Balasko: l'oficinista
* Gérard Jugnot: l'empleat
* Michel Blanc: el veí de Scope
* Florence Blot: Senyora Zy
* Lila Kedrova: Senyora Gaderian
* Héléna Manson: d'infermera
* Patrice Alexsandre: Robert
* Jean-Pierre Bagot: el policia
* Jacques Chevalier: l'amo
* Louise Chevalier
* Albert Delpy: un veí
* Bernard-Pierre Donnadieu: el cambrer
* Alain Frérot: el vagabund
* Louba Guertchikoff: l'esposa de l'accident
* Raoul Guylad: el capellà
* Eva Ionesco: la filla de la senyora Gaderian
* Maïté Nahyr: Lucille
* André Penvern: el servidor de cafè
* Dominique Poulange: Simone Choule
* Jacques Rosny: Jean-Claude
* Serge Spira: Philippe
* Vanessa Vaylord: Martine
* François Viaur: el sergent de policia
* Claude Piéplu: el veí de dalt

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1976: Palma d'Or
* 1977: César al millor disseny de producció per Pierre Guffroy i For Mado

## Referències

* ↑ «Le locataire» (en francès). Allociné.
* ↑ «The Tenant» (en anglès). The New York Times.
# Daltmar

Daltmar és un poble, (urbanització construïda il·legalment als anys 70) i que pertany al municipi d'Olèrdola, a l'Alt Penedès, amb una petita part del nucli situada al terme municipal de Canyelles, al Garraf. Es troba a poca distància de Vilafranca del Penedès, i és el tercer nucli en importància del municipi segons la població, 626 habitants el 2018. Es pot accedir al nucli des de l'interior mitjançant la carretera Vilafranca del Penedès-Moja-Daltmar o des de la costa mitjançant la carretera Vilanova i la Geltrú-Canyelles-Daltmar.
La geografia de Daltmar és típica muntanyosa amb les destacables Puig de l'Àliga, Turó de les Tres Partions, Turó de la Senabra, Turó del Molí, Turó del Xeco, Turó de la Pòpia, Turó del Pi de la Jeia, Penya de l'Escofet, Pujol de Romagosa, Pujol dels Llops, Els Gegants i Pujol Florit. Es troba entre els espais naturals d'especial protecció de la Serralada Litoral classificats a la xarxa Natura 2000 amb els codis de ZEC/LIC ES5110013 i ZEPA ES5110013 i del Parc del Foix. La delimitació de l'abast de Daltmar, i d'altres assentaments històrics de la zona, és un fet ancestral. S'agrega a començaments del segle xx, i continua amb el l'impuls de la comunitat a partir de l'actual establiment residencial. Al nord, limita amb la pedrera de Els Monjos.

## Rutes singulars

* Ruta a peu des del nucli cap al Conjunt monumental d'Olèrdola, des d'on es pot divisar una bonica panoràmica del Gran Penedès fins a la muntanya de Montserrat.
* Ruta a peu amb només 1,4 quilòmetres des del nucli fins al Puig de l'Àguila des d'on es pot apreciar tota la zona costera compresa entre Sitges, Cubelles i en dies clars fins Cunit.
* Ruta de Daltmar a La Casalta que permet endinsar-se al cor de les seves muntanyes en direcció al Pantà de Foix.
A l'entorn natural del Parc d'Olèrdola on està situada, s'hi pot practicar esports de natura, d'aigua, així com pàdel al seu complex esportiu.

## Referències

* ↑ «Coneix el municipi d'Olèrdola». [Consulta: 1r juliol 2018].
* ↑ «Idescat. Cercador: «Daltmar»». [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ «Publicació de l'acord de delimitació del termes municipals d'Olèrdola i Castellet i la Gornal». [Consulta: 28 desembre 2020].
* ↑ «Publicació DOGC de l'acord GOV/155/2008 del Plà director territorial de l'Alt Penedès». [Consulta: 28 desembre 2020].
* ↑ «Espais Naturals. Cercador: «Serralada Litoral»». [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ «Darrera modifícació del Plà d'Ordenació Municipal d'Olèrdola». [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Pedrera de Els Monjos». [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ «Port de Daltmar». Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «CIE Olèrdola». [Consulta: 21 desembre 2020].
# Kjell Rodian

Kjell Åkerstrøm Hansen Rodian (Frederiksberg, 30 de juny de 1942 - Nørrebro, Copenhaguen, 29 de desembre de 2007) va ser un ciclista danès que va córrer durant els anys 60 i 70 del segle xx.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va guanyar la medalla de plata en la cursa en ruta individual, del programa de ciclisme, per darrere Mario Zanin.

## Palmarès

* 1964
** 1r a la Nordisk Mesterskab en ruta
** 1r a la Nordisk Mesterskab en la contrarellotge per equips, junt a Vagn Bangsborg, Flemming Gleerup i Ole Højlund
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Tòquio en ruta individual

## Referències

* ↑ «RODIAN Kjell Åkerstrøm (Kjell Åkerstrøm Hansen)». [Consulta: 11 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Kjell Rodian». [Consulta: 11 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Kjell Rodian a sitiodeciclismo.net
# Daniela Carrasco

Daniela Carrasco (Xile, 1983 - 2019) més coneguda com a La mimo, fou una mim xilena, coneguda per actuar als carrers de la capital. Arran de les protestes a Xile del 2019, va ser detinguda pels carabiners i posteriorment va aparéixer morta, amb senyals d'haver estat violada, penjada en una reixa al sud de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Chile: hallan muerta a artista callejera y exigen investigar a policías [FOTOS]». La República, 26-10-2019. [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Conmoción en Chile por la muerte de Daniela Carrasco, artista callejera». El Diario 24. Arxivat de l'original el 2019-11-23. [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «El Tribuno». El Tribuno. [Consulta: 24 novembre 2019].
# Tornissan

Tornissan (en francès Tournissan) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Cinostèrnids

Els Quinostèrnids (Kinosternidae), també anomenats tortugues de pantà, són una família de tortugues pròpies d'Amèrica, des dels Estats Units fins al nord de l'Argentina.

## Taxonomia

Subfamilia Kinosterninae
* Gènere Kinosternon
** Kinosternon acutum (Gray, 1831)
** Kinosternon alamosae (Berry & Legler, 1980)
** Kinosternon angustipons (Legler, 1965)
** Kinosternon baurii (Garman, 1891)
** Kinosternon chimalhuaca (Berry, Seidel, & Iverson, 1997)
** Kinosternon creaseri (Hartweg, 1934)
** Kinosternon cruentatum (Duméril, Bibron i Duméril, 1851)
** Kinosternon dunni (Schmidt, 1947)
** Kinosternon flavescens (Agassiz, 1857)
** Kinosternon herrerai (Stejneger, 1945)
** Kinosternon hirtipes (Wagler, 1830)
** Kinosternon integrum (Le Conte, 1854)
** Kinosternon leucostomum (Duméril, Bibron i Duméril, 1851)
** Kinosternon oaxacae (Berry i Iverson, 1980)
** Kinosternon scorpioides (Linnaeus, 1766)
** Kinosternon sonoriense (Le Conte, 1854)
** Kinosternon subrubrum (Lacépède, 1788)
* Gènere Sternotherus
** Sternotherus carinatus (Gray, 1855)
** Sternotherus depressus (Tinkle & Webb, 1955)
** Sternotherus intermedius Scott, Glenn & Rissler, 2017
** Sternotherus minor (Agassiz, 1857)
** Sternotherus peltifer (Smith & Glass, 1947)
** Sternotherus odoratus (Sonnini & Latreille, 1802)
Subfamilia Staurotypinae
* Gènere Claudius
** Claudius angustatus (Cope, 1865)
* Gènere Staurotypus
** Staurotypus salvinii (Gray, 1864)
** Staurotypus triporcatus (Wiegmann, 1828)
# Dogville

Dogville és una pel·lícula de 2003 del director de cinema danès Lars von Trier, rodada en anglès i protagonitzada per l'actriu Nicole Kidman. És la primera part de la trilogia "USA: Land of Opportunities", la segona part de la qual és Manderlay i la tercera, que de moment està ajornada indefinidament, es titularà Washington.
La pel·lícula va estar nominada als Premis Goya, als César i a la Palma d'Or, i va guanyar el David di Donatello, entre d'altres. La seva originalitat rau en el fet que els personatges es mouen per un poble concebut com un escenari, on només es marquen les parets com a línies a terra, poden entrar per tant i veure el que passa a través de les parets de les cases.

## Argument

La Grace arriba al poble de Dogville per fugir d'uns mafiosos. Per tal de guanyar-se el favor dels vilatans i que no l'entreguin, ella haurà de demostrar que és bona persona treballant per torns a cada casa. Allà descobreix el veritable caràcter dels habitants, on els vicis surten a la superfície quan poden abusar d'una noia indefensa. Quan apareixen falsos cartells de la policia dient que és una criminal, els vilatans incrementen les seves exigències excusant-se en el risc que corren en amagar-la. El seu aparent protector també acaba intentant posseir-la i truca els presumptes perseguidors, que resulten ser la seva família. Ella acaba acceptant el seu paper a la banda a canvi de la revenja sobre el poble, el qual és destruït amb violència pels mafiosos.

## Repartiment

* Nicole Kidman: Grace Mulligan
* Lauren Bacall: Ma Ginger
* James Caan: The Big Man
* John Hurt: narrador
* Paul Bettany: Tom Edison Jr.
* Stellan Skarsgård: Chuck
* Patricia Clarkson: Vera
* Jeremy Davies: Bill
* Philip Baker Hall: Tom Edison Sr.
* Ben Gazzara: Jack McCay
* Blair Brown: Sra. Henson
* Harriet Anderson: Gloria
* Siobhan Fallon Hogan: Martha
* Chloë Sevigny: Liz Henson
* Željko Ivanek: Ben

## Referències

* ↑ Nominacions i premis, a IMDb (anglès)
* ↑ Scott, A. O. «'Dogville': It Fakes a Village» (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* La pel·lícula, al web de Golem (castellà)
* Fitxa de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
* Fitxa de la pel·lícula a LaHiguera (castellà)
* Anàlisi de la pel·lícula a Babab (castellà)
* Anàlisi de la pel·lícula a Cinerosos (castellà)
# Der Händler der vier Jahreszeiten

Der Händler der vier Jahreszeiten (en alemany el mercader de les quatre estacions) és una pel·lícula alemanya del 1972 escrita i dirigida per Rainer Werner Fassbinder i protagonitzada per Hans Hirschmüller i Irm Hermann. La trama segueixl a vida d'un fruiter de Múnic en la dècada del 1950 que acaba arran de l'abisme per una societat indiferent.
El títol deriva d'una expressió francesa per als venedors de fruites i verdures, un marchand des quatre-saisons. La pel·lícula explora qüestions com els prejudicis de classe, violència domèstica, infidelitat, discòrdia familiar, depressió i comportament autodestructiu.

## Sinopsi

Munic, dècada del 1950. Menystingut per la seva família, Hans es va unir a la Legió Estrangera Francesa. Posteriorment, va ser reclutat per la Policia, que el va acomiadar després d'una mala conducta. Per sobreviure, ven fruita als mercats amb la seva dona. Això el brutalitza, i decideix divorciar-se. Però és víctima d'un atac de cor i la parella, reformada, decideix contractar personal. Els negocis no eren dolents, però Hans cau en una profunda depressió. Mor en un cafè, per haver begut massa alcohol, davant dels seus amics i la seva dona.

## Repartiment

* Hans Hirschmüller: Hans Epp
* Irm Hermann: Irmgard Epp
* Hanna Schygulla: Anna Epp, germana de Hans
* Heide Simon: Heide, germana de Hans
* Kurt Raab: Kurt
* Andrea Schober: Renate Epp, filla de Hans i Irmgard
* Gusti Kreissl: La mare de Hans
* Ingrid Caven: El gran amur de Hans
* Peter Chatel: Dr. Harlach
* Klaus Löwitsch: Harry Radek
* Karl Scheydt: Anzell
* Elga Sorbas: Mariele Kosemund, prostituta
* Lilo Pempeit: Client
* Walter Sedlmayr :Venedor
* Daniel Schmid: 1er candidat
* Harry Baer: 2n candidat
* Michael Fengler: Playboy
* Hark Bohm: Cap de la policia
* El Hedi ben Salem, Marian Seidowsky, Peter Gauhe, Sigi Grauer, Jürgen Prochnow, Rainer Werner Fassbinder.

## Recepció

Der Händler der vier Jahreszeiten va suposar un punt d'inflexió en la carrera de Fassbinder, que va marcar la seva entrada a l'àmbit internacional del cinema. Els crítics de cinema la consideren una de les millors pel·lícules de Fassbinder. Al lloc web Rotten Tomatoes té una qualificació del 92%. Fou seleccionada a la 33a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.

## Llançament de DVD

La pel·lícula es va estrenar en DVD als Estats Units el 9 de juliol de 2002 en alemany amb subtítols en anglès.

## Referències

* ↑ «Fassbinder’s The Merchant Of Four Seasons is a fascinatingly uncool early work». Arxivat de l'original el 2020-10-02. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ ; Shingler, Martin«Melodrama: Genre, Style and Sensibility». Columbia University Press, 06-09-2013.
* ↑ Magill, Frank Northen. «Magill's Survey of Cinema, Foreign Language Films». Salem Press, 30-06-1985.
* ↑ Watson, Wallace Steadman. «Understanding Rainer Werner Fassbinder: Film as Private and Public Art». Univ of South Carolina Press, 30-06-1996.
* ↑ «Ouverture du Festival de Venise». Le Monde, 22-08-1972.
* ↑ «The Merchant of Four Seasons».
# Smila

Smila o Smela (en ucraïnès Сміла, en rus Смела) és una ciutat de la província de Txerkassi, Ucraïna. El 2021 tenia 66.475 habitants. Es troba a la riba del riu Tiasmin.

## Referències

* ↑ «Смілянська територіальна громада» (en ucraïnès). decentralization.gov.ua. Arxivat de l'original el 2021-06-28. [Consulta: 5 març 2022].
# Raion de Khmilnik

Raion de Khmilnik (ucraïnès: Хмільницький район) és una de les 6 regions de l'oblast de Vinnitsia, situada al sud-oest d'Ucraïna. El centre administratiu del raion és la ciutat de Khmilnik.
Població: 180.732 (2022)
El 18 de juliol del 2020, com a part de la reforma administrativa d'Ucraïna, el nombre de raions de l'oblast de Vinnitsia es va reduir a sis i l'àrea de Khmilnik es va ampliar significativament.
L'estimació de gener del 2020 de la població del raion era de 34.576 (2020)

## Referències

* ↑ (en ucraïnès) , 18-07-2020.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en ucraïnès), 17-07-2020. [Consulta: 15 abril 2022].
# El Turuta

El Turuta és una marxa militar composta per Román de San José el 1926. Originalment pròpia de l'Exèrcit de l'Aire, la seva popularitat l'ha fet incorporar-se a d'altres cossos de l'exèrcit.

## El Turuta al Carnaval de Vilanova i la Geltrú

Des de mitjans del segle xx s'ha convertit en la música més representativa del Carnaval de Vilanova i la Geltrú, que té com a acte central les Comparses de Vilanova. El 1955 el Foment Vilanoví recuperara les Comparses de Vilanova per primera vegada des d'abans de la Guerra Civil Espanyola. Ràpidament la festa creix i es fa necessari la contractació de formacions musicals foranes, que seran bandes básicament militars procedents de les casernes militars més properes. Aquestes bandes són les que incorporen el "El Turuta", una música fácil d'interpretar i que a més engrescava el personal.
A Oriola el Turuta acostuma a acompanyar la comitiva dels armats romans el diumenge de Rams, i a Favanella acompanya la festa de Moros i Cristians.
També és l'himne del Club Patí Vilanova.

## Referències

* 1 2 3 Milà i Franco, Jordi «El Turuta, un exemple de mutació musical». La Porra, 26, 12-2004, pàg. 4-6.
* ↑ Moya, Bienve. Carnaval el de Vilanova i la Geltrú. Tarragona: Arola, 2010, p. 253-254. ISBN 9788492839216 [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ Tubau i Garcia, Albert. Un Segle de carnaval : misèries i pocasoltades. Vilanova i la Geltrú: Federació d'Associacions pel Carnaval de Vilanova i la Geltrú, 2000, p. 49.
* ↑ L' entitat Arxivat 2019-02-23 a Wayback Machine. a cpvilanova.cat

## Enllaços externs

* El Turuta
# Mavka. Guardiana del bosc

Mavka. Guardiana del bosc (títol original ucraïnès, Мавка. Лісова пісня; transcrit com a Mavka. Lissova písnia) és una pel·lícula d'animació ucraïnesa del 2023 basada en el conte de fades Lissova písnia (lit. ‘El cant del bosc’) de Lèssia Ukraïnka, així com en passatges de la mitologia ucraïnesa. La pel·lícula es va estrenar a Ucraïna el 2 de març de 2023, i la versió doblada al català va arribar als cinemes el 28 d'abril del mateix any.

## Sinopsi

Quan Mavka, una ànima del bosc, s'enamora d'un humà, s'enfronta a una elecció impossible entre l'amor i el seu deure com a guardiana.

## Referències

* ↑ Буняк, Валерія. «Український мультфільм «Мавка. Лісова пісня» вийде у прокат 2 березня» (en ucraïnès), 17-01-2023. [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ Чиченіна, Лєна. ««Мавка. Лісова пісня». Як українці раптом з’ясували, що наша кіноіндустрія — це зрада». detector.media, 08-03-2023. [Consulta: 8 març 2023].
* 1 2 Mavka. Guardiana del Bosc a la Base de dades de cinema en català

## Enllaços externs

* Mavka. Guardiana del bosc - Lloc web oficial
* Tràiler en català
# Serhí Bebeixko

Serhí Bebeixko (ucraïnès: Бебешко Сергій Васильович) (Nova Kakhovka, 29 de febrer de 1968) és un jugador d'handbol ucraïnès, nacionalitzat espanyol, ja retirat, que va competir entre la dècada de 1980 i començaments del segle XX.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. A nivell de clubs jugà al SKA de Kíiv (1985-1992), Cuenca (1992-1993) i Ciudad Real (1993-2000), entre d'altres.
Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador, primer a Espanya, i després al Dinamo de Minsk (2009-2013), l'HC Motor Zaporíjia (2013-2015) i la selecció nacional d'Ucraïna (2018-2020).

## Referències

* ↑ «Предвкушая Таганрог. Сергей Бебешко: "В моем понимании "испанская школа" — некая мистификация"» (en rus). [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «Olympedia – Sergey Bebeshko». [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «Новым главным тренером гандболистов минского «Динамо» стал Сергей Бебешко» (en belarús). sportblr.com, 23-04-2011. Arxivat de l'original el 2011-04-23. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «Сергей Бебешко – новый главком ГК «Мотор»» (en ucraïnès). handball.motorsich.com, 05-11-2013. Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «ЧЕ-2020. Сергей Бебешко. Послесловие к Вене. "Отставка была простым очевидным решением"» (en rus). [Consulta: 1r desembre 2023].
# Restes de Ca n'Arnand

Les Restes de Ca n'Arnand és un edifici enderrocat del municipi de Castelldefels (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

A finals del segle XX només quedaven restes de murs dempeus, després que l'any 1981 l'Ajuntament de Castelldefels l'enderroqués, ja que sembla la façana principal suposava un perill.
Pel que sembla estava feta de tàpia i tenia planta baixa, pis i golfes. La porta estava adovellada, amb les llindes i brancals de pedra de marès vermella. El balcó era de forja de ferro, tenia ceràmica i cartel·les fent voluta.

## Història

La llinda d'una finestra portava la data de 1627. El segle xviii era hostal del poble. Sembla que l'Ajuntament tenia el projecte de reconstruir alguns dels elements més significatius que va salvar durant l'enderroc.

## Referències

* 1 2 3 «Restes de Ca n'Arnand». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 abril 2015].

## Enllaços externs

* Restes de Ca n'Arnand Arxivat 2010-06-21 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Solonitsivka

Solonitsivka o Solonítsevka (en ucraïnès Солоницівка, en rus Солоницевка) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 13.398 habitants.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020.
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Krasnopàvlivka

Krasnopàvlivka o Krasnopàvlovka (en ucraïnès Краснопавлівка, en rus Краснопавловка) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 6.763 habitants.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020.
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Novopokrovka (Khàrkiv)

Novopokrovka (en ucraïnès i en rus Новопокровка) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 4.723 habitants.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020.
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.