OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daman

Daman (abans Damão en portuguès) és una ciutat i municipi de l'Índia, capital del territori de Daman i Diu. Està dividida en dues parts pel riu Ganga: Nanidaman (Petita Daman) i Motidaman (Gran Daman), encara que la primera és la més gran i important. La població al cens del 2001 era de 35.743 habitants. El seu territori està format només per la ciutat, mentre que l'antiga pargana adjunta de Nagar Haveli (a pocs quilòmetres a l'interior, avui una taluka), forma part del territori de Dadra i Nagar Haveli. La ciutat té un petit aeroport de la Guàrdia Costera

## Història

A Daman va arribar Vasco de Gama el [1498]. Els portuguesos la van saquejar el 1531 però es va recuperar; el 1558 els portuguesos hi van desembarcar; el 2 de febrer de 1559 Dom Constantino de Bragança va assegurar el territori, i els portuguesos hi van establir una colònia i un fort. La mesquita va esdevenir església i van construir en anys posteriors altres 8 esglésies. Sota domini portuguès el govern de Daman incloïa la pargana de Nagar Haveli i altres territoris annexes, amb una superfície conjunta de 386 km². La pargana estava separada per uns 10 km de territori no portuguès (mahrata i finalment britànic).
La ciutat pròpia s'estenia en una superfície de 57 km² i incloïa 26 pobles amb una població el que el 1900 va arribar a 17.391 habitants. La pargana de Nagar Haveli, tenia una superfície de 155 km² i una població el 1900 de 24.280 habitants i estava al seu torn subdividida en dues parts: Eteli Pati i Upeli Pati (72 pobles en total, 22 i 50) i va ser cedida als portuguesos pels marathes el 6 de gener de 1780 pel tractat de Poona, en compensació per actes de pirateria comesos contra un vaixell amb bandera portuguesa.
Daman va patir una plaga el 1897 i anys immediats posteriors. La població de tota la colònia era (1900) de 41.671. La ciutat sola tenia el 1850 una població de 33.559, però va perdre molts habitants (el 1880 havia baixat uns deu mil), especialment entre 1897 i 1899. La colònia de Daman i dependències formava un districte dins l'Índia Portuguesa i era municipalitat. Estava governada per un governador amb facultats civils i militars, però subordinat al governador general de Goa.
La ciutat va passar a l'Índia després de la conquesta de Goa el desembre de 1961. Els habitants de la ciutat van lluitar al costat de Portugal i gran part es consideren més portuguesos que indis.

## Vegeu també

* Gandapur

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Portal oficial de l'administració de Daman i Diu
* Daman, Turisme Arxivat 2016-10-21 a Wayback Machine.
# Cantó de Marnay

El cantó de Marnay és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 18 municipis i el cap és Marnay.

## Municipis

* Avrigney-Virey
* Bay
* Beaumotte-lès-Pin
* Bonboillon
* Brussey
* Chambornay-lès-Pin
* Charcenne
* Chenevrey-et-Morogne
* Courcuire
* Cugney
* Cult
* Étuz
* Hugier
* Marnay
* Pin
* Sornay
* Tromarey
* Vregille

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Grillier | Divers droite |
| 1951-1961 | Fernand Perrot-Migeon | Radical |
| 1961-1976 | Henri Pêtre | CNIP, després RI |
| 1976-2001 | Michel Jurain | UDF, després Divers droite |
| 2001- | Maurice Fassenet | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.330 | 3.687 | 3.676 | 4.361 | 4.698 | 5.220 | 6.217 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Antony (Dumas)

Antony és un drama en cinc actes i en prosa escrit per Alexandre Dumas pare i representat per primera vegada al Théâtre de la Porte Saint-Martin de París, el 3 de maig de 1831.
Antony no és un drama, Antony no és una tragèdia, Antony no és una peça de teatre; Antony és una escena d'amor, de gelosia, de còlera, en cinc actes: d'aquesta manera Dumas qualificà aquesta creació autobiogràfica. La seva passió per Mélanie Waldor, encetada el setembre de 1827, havia inspirat a bastament Antony.

## Sinopsi

Antony, bastard de naixença, retroba després de tres anys Adèle, la dona a qui ha estimat sempre però que no s'hi podia casar. Encara que maridada i mare de família, la bona d'Adèle no sabrà resistir la situació per massa temps...

## Personatges

* Antony
* Adèle d'Hervey
* Eugène d'Hervilly, jove poeta
* Olivier Delaunay, metge
* La Vescomtessa de Lancy
* El Baró de Marsanne, abonat d'El Constitutionnel
* Frédéric de Lussan
* El Coronel d'Hervey
* Senyora de Camps
* Clara, germana d'Adèle
* L'Hostessa d'un petit alberg als encontorns d'Estrasburg
* Louis, criat d'Antony
* Un Criat de la Vescomtessa de Lancy
* Una Criada d'Adèle

## Enllaços externs

* Text d'Antony d'Alexandre Dumas, en francès
# Codex Frisianus

El Codex Frisianus o Fríssbók és un manuscrit de començament del segle XIV (AM 45 fol.). Té 124 fulls, i enclou la Heimskringla (sense la Saga de Sant Olaf) i la Saga Hákonar Hákonarsonar.
Pot haver estat escrit a Islàndia i dut a Noruega o pot haver estat compost a Noruega. El van trobar a Bergen l'any 1550 i el portaren a Dinamarca abans del 1600, quan va ser adquirit pel col·leccionista Otto Friis, de qui pren el nom. Després va passar a la possessió de l'estatsrad Jens Rosenkrantz abans de ser comprat el 1695 per Árni Magnússon. Aquest darrer el va donar, a la seua mort (1730), a la Universitat de Copenhaguen.

## Referències

* ↑ Andersson, Theodore M., Gade, Kari Ellen, introducion de: Morkinskinna: the earliest Icelandic chronicle of the Norwegian kings (1030-1157). Ithaca, London: Cornell University Press, 2000 (Islandica; LI). P. 8. ISBN 0-8014-3694-X.
* 1 2 Hollander, Lee M., introduction de: Snorri Sturluson. Heimskringla: history of the kings of Norway. Austin: University of Texas Press for the American-Scandinavian Foundation, 2005. P. xxiv. ISBN 0-292-73061-6.
# Aspad Gushnap

Aspad Gushnap (àrab Asfad Djoshnas) fou un notable persa de la kura d'Ardashir Kurra que va dirigir als partidaris de Kobad II Shiroya (Šērōya o Šērōē, rei sassànida 628) quan van enderrocar al pare del rei, Cosroes II. Aquest fou empresonat a la casa de Mehr Sepand, un altre notable i Kobad II va encarregar a Aspad de dirigir l'acusació contra el rei deposat; Cosroes va rebutjar totes les acusacions una per una. Probablement era el mateix personatge que el germà adoptiu de Kobad II esmentat per Teòfanes, que va dirigir negociacions de pau amb l'emperador Heracli.
Al-Tabari li dona el títol de rais al-Katiba (cap d'una divisió de l'exèrcit); Ibn al-Athir l'esmenta com Astad Khoshnash i cap militar, i al-Dinawari com Yazdan Djoshnas raīs kottāb al-rasāel (cap de secretaris); al-Balami li dona el títol de mehtarān-e dabīrān (cap de les secretaries). A les fonts romanes d'Orient és anomenat Gousdanaspa (o Gourdanaspa), Goundabounas, i noms semblants (Justí) i com a títol exarca o ciliarca de l'exèrcit
# Cantó de Fontaine-Française

El cantó de Fontaine-Française és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 11 municipis i el cap és Fontaine-Française.

## Municipis

* Bourberain
* Chaume-et-Courchamp
* Dampierre-et-Flée
* Fontaine-Française
* Fontenelle
* Licey-sur-Vingeanne
* Montigny-Mornay-Villeneuve-sur-Vingeanne
* Orain
* Pouilly-sur-Vingeanne
* Saint-Maurice-sur-Vingeanne
* Saint-Seine-sur-Vingeanne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Charles Schoenleber | Radical independent |
| 1951-1958 | M. Rabiet | Divers droite |
| 1958-1994 | Henry Berger | radical, després UNR, després UDR, després RPR |
| 1994-2008 | François Launoy | RPR, després UMP |
| 2008- | Nicolas Urbano | UMP, després divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 2.196 | 2.598 | 2.518 | 2.456 | 2.412 | 2.632 | 14.763 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Auxonne

El cantó d'Auxonne és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 16 municipis i el cap és Auxonne.

## Municipis

* Athée
* Auxonne
* Billey
* Champdôtre
* Flagey-lès-Auxonne
* Flammerans
* Labergement-lès-Auxonne
* Magny-Montarlot
* Les Maillys
* Poncey-lès-Athée
* Pont
* Soirans
* Tillenay
* Tréclun
* Villers-les-Pots
* Villers-Rotin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Jovignot | Divers droite |
| 1949-1961 | Dr. Guichard | Divers droite |
| 1961-1967 | Pierre Jouchoux | Divers gauche |
| 1967-1973 | Jean Guichard | UDR |
| 1973-1992 | Jean Hugon | MRG |
| 1992-2004 | Camille Deschamps | RPR |
| 2004-2011 | Antoine Sanz | Divers gauche |
| 2011- | Dominique Girard | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 10.224 | 10.606 | 11.289 | 12.348 | 12.361 | 12.843 | 14.763 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Assadabad (Afganistan)

Assadabad o Àssad Abad (Paixtu: اسعد‌آباد, Persa: اسعد‌آباد - Asadābād) és una ciutat de l'Afganistan, capital de la província de Kunar, a la proximitat del riu Kunar i del seu afluent el Pēč. La ciutat tenia el 1979 uns 2000 habitants i el districte (318 km²) uns 29.000.

## Història

Aquesta vila amb el nom de Kūz Čaḡa Sarāy era el centre d'un districte rural dels paixtus, enfront del Kafiristan, i protegit dels atacs dels kafirs per una fortalesa. El seu districte fou anomenat a partir del segle xvi com Čaḡān Sarāy, que encara és el nom vernacular de la ciutat (Čaḡa Sarāy). El Kafiristan fou unit a l'Afganistan el 1896 i Asadabad que havia estat la base de penetració, fou escollida com a capital de districte al lloc de Pašad (o Pašat) a uns 20 km al sud-oest; va rebre llavors el nom d'Asadabad. El 1947 es va construir el mercat (restaurat el 1974); es van construir també edificis administratius i civils (un hospital i 3 escoles) i dos ponts un al Kunar (a Dadūna a uns 10 km) i un a la desembocadura del Pēč. A la ciutat hi ha l'única gasolinera de la regió.

## Vegeu també

* Encyclopedia Iranica: ASADĀBĀD Arxivat 2009-08-25 a Wayback Machine.
# Cantó de Grancey-le-Château-Neuvelle

El cantó de Grancey-le-Château-Neuvelle és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 10 municipis i el cap és Grancey-le-Château-Neuvelle.

## Municipis

* Avot
* Barjon
* Busserotte-et-Montenaille
* Bussières
* Courlon
* Cussey-les-Forges
* Fraignot-et-Vesvrotte
* Grancey-le-Château-Neuvelle
* Le Meix
* Salives

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Maurice Garnier | radical |
| 1967-1979 | Henri Belime | UDR, després RPR |
| 1979-1985 | Maurice Garnier | PS |
| 1985-1998 | Michel Roussel | RPR |
| 1998- | Alain Houpert | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 1.327 | 1.427 | 1.242 | 1.054 | 1.003 | 1.074 | 1.154 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Beaune-Nord

El cantó de Beaune-Nord és un cantó francès al districte de Beaune (departament de Costa d'Or). Compta amb quinze municipis: Aloxe-Corton, Auxey-Duresses, Beaune (part), Bouilland, Bouze-lès-Beaune, Échevronne, Mavilly-Mandelot, Meloisey, Meursault, Monthelie, Nantoux, Pernand-Vergelesses, Pommard, Savigny-lès-Beaune i Volnay).
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Jean Latour | CNIP |
| 1967-1992 | Pierre Petitjean | RI, després UDF |
| 1992-2004 | Lucien Jacob | RPR |
| 2004- | Denis Thomas | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Dewas Sènior

El principat de Dewas Sènior (més exactament el territori de la branca vella del principat de Dewas) fou un estat tributari protegit a l'Índia central a l'agència de Malwa (abans a altres, vegeu agència Bhil i Agència de Bhopawar). La població era:
* 1881: 73.940 habitants.
* 1891: 82.389
* 1901: 62.312
Les principals ciutats eren Dewas (15.403 habitants el 1901) i Sarangpur (6.339) compartides per les dues branques. A més tenia 238 pobles. La llengua comuna era el malwi un dialecte del rajasthani. La superfície del territori de la branca sènior era de 1155 km² de les quals un 29% havien estat cedits en donacions de tipus divers. Administrativament l'estat estava dividit en cinc parganes governades cadascuna per un kamasdar (o kamavisdar):
* Dewas
* Alot
* Sarangpur
* Raghogarh
* Bagaud
L'exèrcit de la branca senior o vella era el 1881 de 87 cavallers i uns 500 infants incloent policies, amb 10 canons en servei. El 1901 eren 62 cavallers, 79 infants, 69 sibandis i 18 artillers amb dos canons. La policia la formaven 265 regulars i 306 rurals.
La branca la va fundar Tukoji Rao I. Va morir el 1753 i el va succeir el seu fill adoptiu Krishnaji Rao, que va combatre en la batalla de Panipat el 1761; el va succeir el 1789 el seu fill adoptiu Tukoji Rao II. En el seu temps va haver de fer front als atacs dels pindaris, de Sindhia de Gwalior i d'Holkar d'Indore. El 1824 el va succeir Rukmanad Rao Puar que va governar fins a la seva mort el 1860 quan va pujar al tron (proclamat el [18 de març] de 1861) Krishnaji Rao II, un mal administrador, sota el qual va caler la intervenció britànica. Tukoji Rao III Puar el va succeir el 1899, sent un fill adoptat d'una altra branca familiar, i sota administració britànica durant la minoria (nascut 1888).

## Llista de Rajes

* Raja Tukoji Rao I Puar 1728-1753
* Raja Krishnaji Rao I Puar 1753-1789
* Raja Tukoji Rao II Puar 1789-1824
* Raja Rukmanad Rao Puar 1824-1860
* Raja Krishnaji Rao II (Baba Sahib) Puar 1860-1899
* Maharaja Sir Tukoji Rao III Puar (maharajà el 1918) 1899-1937 (+ 21 de desembre de 1927)
* Maharaja Vikramsinha Rao Puar (Nana Sahib) 1937-1948 (maharajà de Kolhapur el 1948) (+ 9 de maig de 1983)
* Maharaja Puar Krishnaji Rao III Puar 1948-1949 (+1999)

## Vegeu també

* Dewas
* Dewas Junior
* Dewas (ciutat)
* Districte de Dewas

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Àcid 4-hidroxifenilpirúvic

L'àcid 4-hidroxifenilpirúvic (4-HPPA) és un cetoàcid implicat en el catabolisme dels aminoàcids tirosina i fenilalanina. Químicament és un àcid 2-oxo monocarboxílic relacionat amb l'àcid pirúvic en el qual un dels hidrògens del grup metil ha estat substituït per un grup 4-hidroxifenil. Està relacionat amb la malaltia fenilcetonúria.
La fenilalanina i la tirosina comparteixen via catabòlica: la tirosina es forma a partir de la fenilalanina per acció de l'enzim fenilalanina hidroxilasa, que afegeix un grup hidroxil a la cadena lateral aromàtica de la fenilalanina. A la següent reacció de la via, la tirosina és convertida en 4-HPPA en una reacció de transaminació catalitzada per l'enzim tirosina aminotransferasa.
El 4-HPPA es pot convertir en àcid homogentísic, que és un dels precursors del pigment ocronòtic, per acció de l'enzim àcid 4-hidroxifenilpirúvic dioxigenasa (HPD); també és un compost intermediari en la síntesi de l'escitonemina.

## Referències

* ↑ «Human Metabolome Database: Showing metabocard for 4-Hydroxyphenylpyruvic acid (HMDB0000707)». [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ PubChem. «4-Hydroxyphenylpyruvic acid» (en anglès). [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ Brand, Larry; Harper, Alfred Biochemical Journal, 142, 2, 1974, pàg. 231–45. DOI: 10.1042/bj1420231. PMC: 1168273. PMID: 4155291.
* ↑ Denoya, Claudio; Skinner, Deborah; Morgenstern, Margaret Journal of Bacteriology, 1, 17, 9-1994, pàg. 5312–5319. DOI: 10.1128/jb.176.17.5312-5319.1994. PMC: 196716. PMID: 8071207.
# Chang Bhakar

Chang Bhakar fou un estat tributari protegit de l'Índia a les Províncies Centrals, subprovíncia de Chota Nagpur. La capital era Bharatpur a la vora del riu Banas a 3 km al nord-oest de Janakpur amb una població el 1901 de 635 habitants. La superfície de l'estat era de 2.341 km². Hi havia 117 pobles i la població era de 18.526 habitants el 1891 i de 19.548 el 1901. La muntanya més alta era el Murergarh de 938 metres i altres 32 muntanyes superaven els 620 metres. Els rius principals eren el Banas, Bapti i Neur. A Harchoka hi ha roques gravades, i restes d'antics temples a Chataonda i Bhagwanpur.
El sobirà o raja duia el títol de bhaiya. Antigament fou vassall del Principat de Korea, el raja del qual, Sawal Sahi Deo, el va concedir com a zamindari el 1790 a un parent. Després de patir atacs marathes al segle XVIII i pindaris als primera anys del segle xix, el sobirà va cedir 8 pobles fronterers a nobles rajputs de Rewa, per obtenir la seva ajuda contra aquestos atacs. El 1819 va quedar sota protectorat britànic però com a feudatari de Korea però el 1848 fou declarat estat separat. El 1899 li fou concedit un sanad que fou ratificat el 1905 amb els canvis de jurisdicció; el tribut fou fixat per 20 anys en 387 rúpies a l'any; els zamindaris din l'estat pagaven el tribut al sobirà.
Fins al 1905 formà part dels estats de Chota Nagpur, subprovíncia de Bengala. Després va passar a les províncies Centrals. Vers el 1946, el bhaiya Pratap Singh va arribar a la majoria d'edat i va traslladar la capital a Janakpur.

## Llista de sobirans

* Raja Gajragh Singh Deo vers 1790-?
* Lal Man Singh ?-1865
* Bhaiya Balbhadra Singh 1865-?
* Un successor desconegut
* Bhaiya Mahabir Singh abans de 1901-1930
* Bhaiya Krishna Pratap Singh Deo 1930-1948

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Aníssimovo

Aníssimovo (en rus: Анисимово) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, pertany al districte rural de Boksitogorski. El 2017 tenia 418 habitant.
# Sant Joan de la Riberola

Sant Joan de la Riberola és una ermita del terme municipal de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà, en territori dels pobles de Castellnou d'Avellanos i de Castellvell de Bellera, a l'antic terme ribagorçà de Benés.
Està situada a ponent del poble de Castellnou d'Avellanos i al nord-oest del de Castellvell de Bellera. És a l'esquerra de la Valiri, a prop i al sud de la Borda de Ribera.

## Referències

* ↑ GEC

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Assimil

Assimil és el nom d'una editorial francesa dedicada principalment a l'edició de material didàctic per a l'autoaprenentatge de llengües. "Sans Peine" és la seva col·lecció més popular. L'anglais sans peine (L'anglès sense esforç), el primer volum d'Assimil, va ser escrit per Alphons Chérel el 1929. Ara per ara n'hi ha més de quaranta, dedicats a diferents llengües.
Els productes de la col·lecció «Sans Peine» els formen dos elements: els enregistraments (en disc compacte o cintes d'àudio) i els llibres, que comprenen el text de les lliçons, les explicacions gramaticals i la solució dels exercicis.
El mètode Assimil es va fer famós per la primera frase de L'Anglais sans peine: My tailor is rich (el meu sastre és ric), que ha estat repetida i parodiada nombroses vegades, per exemple a La cantatrice chauve, d'Eugène Ionesco, o a Astèrix a Bretanya.

## Enllaços externs

* Lloc web d'Assimil
# Cantó d'Is-sur-Tille

El cantó d'Is-sur-Tille és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 24 municipis i el cap és Is-sur-Tille.

## Municipis

* Avelanges
* Chaignay
* Courtivron
* Crécey-sur-Tille
* Diénay
* Échevannes
* Épagny
* Flacey
* Gemeaux
* Is-sur-Tille
* Lux
* Marcilly-sur-Tille
* Marey-sur-Tille
* Marsannay-le-Bois
* Moloy
* Pichanges
* Poiseul-lès-Saulx
* Saulx-le-Duc
* Spoy
* Tarsul
* Til-Châtel
* Vernot
* Villecomte
* Villey-sur-Tille

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Paul Morel | SFIO |
| 1961-1967 | André Huvé | MRP, després CD |
| 1967-1985 | Eugène Pacotte | SFIO, després PS |
| 1973-1985 | Jean Burande | PS |
| 1985-2004 | Henri Constant | RPR |
| 2004-2011 | Michel Maillot | PS |
| 2011- | Charles Barrière | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 7.772 | 9.061 | 9.858 | 10.940 | 11.234 | 11.561 | 13.065 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Champagnole

El cantó de Champagnole és un cantó francès del departament del Jura, situat al districte de Lons-le-Saunier. Té 32 municipis i el cap és Champagnole.

## Municipis

* Andelot-en-Montagne
* Ardon
* Bourg-de-Sirod
* Champagnole
* Chapois
* Châtelneuf
* Cize
* Crotenay
* Équevillon
* Le Larderet
* Le Latet
* Lent
* Loulle
* Monnet-la-Ville
* Mont-sur-Monnet
* Montigny-sur-l'Ain
* Montrond
* Moutoux
* Les Nans
* Ney
* Le Pasquier
* Pillemoine
* Pont-du-Navoy
* Saint-Germain-en-Montagne
* Sapois
* Sirod
* Supt
* Syam
* Valempoulières
* Vannoz
* Le Vaudioux
* Vers-en-Montagne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | André Socié | SFIO, després CDP |
| 1973-1976 | M. Perrin | CDP |
| 1976-1982 | Maurice Fumey-Badoz | PS |
| 1982-1994 | André Jourdain | RPR |
| 1994-2001 | Jean Perraudin | Ecologista |
| 2001- | Clément Pernot | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Apollo Theatre

L'Apollo Theatre és un teatre del West End, a Shaftesbury Avenue a la Ciutat de Westminster. Dissenyat per l'arquitecte Lewin Sharp, obria les seves portes el 21 de febrer 1901 amb la comèdia musical americana The Belle of Bohemia. L'Apollo Theatre va ser renovat per Schaufelberg el 1932. Disposa de 796 seients.

## Enllaços externs

* Inventari de produccions del teatre Arxivat 2009-08-08 a Wayback Machine.
# Pla d'Arcalís

El Pla d'Arcalís és una plana de muntanya del terme municipal d'Alins, al Pallars Sobirà.
Està situat en el sector nord-est del municipi, prop del límit del terme municipal. És a la part alta de la vall del barranc d'Arcalís, al lloc on se li ajunta el riu de Baiau, a ponent del Pla de Baiau i al sud-est del Pla de Boet. És als peus i al nord del Serrat del Clot de l'Olla.

## Referències

* ↑ GEC