OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gagea fistulosa

La gagea fistulosa (Gagea liotardii) és una espècie de la família de les liliàcies que podem trobar a les muntanyes del centre i Sud d'Europa. També apareix en serralades del Nord d'Àfrica(Marroc) i d'Àsia. A Catalunya, aquesta espècie només viu als Pirineus, en pastures alpines i subalpines, sobretot en llocs ruderals, rics en nitrogen, on hi ha molt bestiar.

## Descripció

Als Països Catalans hi ha una desena d'espècies del gènere Gagea, bastant similars entre elles: amb flors estelades amb 6 tèpals de color groguenc (de vegades verdoses pel costat de fora), que surten d'uns bulbs subterranis i tenen fulles primes, més aviat linears. La gran majoria d'elles viuen en erms, vores de camins i prats més o menys pasturats. La gagea fistulosa es diferencia de les altres per les fulles basals (les que surten directament dels bulbs) que són gairebé cilíndriques i buides per dins (fistuloses). És una planta bulbosa que creix fins prop d'un pam d'alçada.
El gènere Gagea el va crear R.A. Salisbury, el 1806 en reconeixement a Sir Thomas Gage (1781-1820) un noble anglès aficionat a la botànica.

## Sinònims

A les flores de referència de casa nostra surt citada amb els noms següents:
* Gagea fistulosa
* Gagea fragifera

## Referències

* 1 2 Josep Vigo Bonada. L'Alta muntanya catalana. Flora i Vegetació. Centre Excursionista de Catalunya i Institut d'Estudis Catalans, 2008 (2a edició), pàg.343. ISBN 9788492583249.
* ↑ Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.IV, pàg.73. ISBN 84-7226-698-2.
# GP32

La GP32 (GamePark 32) és una consola de joc portàtil de la companyia Coreana GamePark. Tot i que el seu llançament a Corea fou molt anterior, a Europa la comercialització del model retro-il·luminat no es produí fins al 15 de juny del 2004 i només en tres estats: Itàlia, Espanya i Portugal. El preu fou aproximadament, uns 199 €. No hi ha previsions de distribució a Amèrica.
El maquinari es basa en una CPU ARM de 133 MHz. Aquesta permet el sobremarcatge (overclock) des del programari fins a 166 MHz en la majoria de casos, algunes unitats però, poden arribar fins als 256 MHz; i una memòria d'accés aleatori (RAM) de 8 MiB (ampliable a 32 o 64 MiB mitjançant la modificació oficiosa de la consola).

## Programari i accessoris

La característica més destacable de la consola és que, a diferència de la majoria que utilitzen suports de memòria propietaris, la GP32 utilitza targetes regrabables SmartMedia fent-la molt atractiva per als programadors amateurs de jocs. A més, la consola disposa d'un port USB de connexió amb l'ordinador personal i un port sèrie d'expansió.
Quant a jocs comercials el seu catàleg és limitat. Però gràcies al fet que GamePark no exigeix cànons pel llançament de jocs i a què va fer públic un kit de programació, existeix una important comunitat de programadors arreu del món que es dedica a implementar programes i emuladors de codi lliure així com multitud de jocs i complements; és el que es coneix com l'scene. Un exemple en seria la modificació del teclat per a telèfons mòbils d'Ericsson per tal de poder connectar-lo al port sèrie de la consola i dotar-la d'aquest dispositiu d'entrada.

## Versions

De la GP32 n'hi ha 3 versions comercials: l'original, sense llum, la versió amb llum frontal modificada per Hahotech (coneguda com a FLU –Front Lit Unit) i la versió amb llum posterior (BLU –Back Lit Unit). Totes tres tenen els botons de color gris o blanc. A més hi ha nombroses distribucions promocionals amb diferents colors i prototips amb dissenys diferents.
Cal destacar que el desembre del 2004 es va llançar una versió BLU on la pantalla era d'un fabricant Taiwanès, en lloc de ser Samsung, fet que creà incompatibilitat amb certs programes. Per a diferenciar-les, la comunitat va batejar-la BLU+. Actualment, però, aquestes incompatibilitats han estat resoltes i no hi ha pràcticament cap diferència entre les 2 versions.

## Especificacions

| Dimensions | 47 mm x 88 mm x 34 mm |
| Pes | 163 g |
| Pantalla | 3.5" TFT, 16-bit de color, 320*240 pixels |
| CPU | Samsung S3C2400X01 (nucli ARM920T), des de 20 (i menys) fins a 133 MHz (Normalment, amb overclock fins a 166 MHz. Fins i tot s'ha arribat a 256MHz però amb poca estabilitat i curta durada de bateria) El límit de l'overclock és aleatori però se suposa que totes les unitats poden arribar fins a, com a mínim, 132 MHz. |
| RAM | 8 MiB SDRAM |
| ROM | 512 KiB |
| So | 44.1 kHz 16-bit so estèreo port de cascs altaveus estèreo |
| Memòria | SmartMedia 8–128 MB |
| Font de corrent | 2 * piles AA o adaptador DC de 3V. Les piles tenen una vida d'entre 6 i 12 hores depenent d'un gran nombre de factors. |

## Vegeu també

* GP2X

## Enllaços externs

* GP32Spain (castellà)
# Big Mama

Big Mama (Sant Quirze de Besora, 1963) és el nom artístic de Montserrat Pratdesaba Ribas, cantant catalana de blues periodista musical.
Va començar a cantar l'any 1988 al local Cova del Drac i -després de gravar i publicar l'any 1990 una primera maqueta en format de caset titulat Blues Reunion 90 i de col·laborar el 1991 a l'enregistrament de Walking Blues, de l'Harmònica Coixa Blues Band- enregistrà un primer disc propi el 1992 (Blues, Blues, Blues!), acompanyada pel sextet The Blues Messengers. L'àlbum, però, no sortí al carrer fins al 1995. Entre el 1993 i 1998 va publicar quatre discos més: Big Mama & The Blues Messengers (1993, enregistrat en directe a La Boîte de Barcelona), El blues de la inflació (1994, amb Víctor Uris i Amadeu Casas), El blues de l'ombra blava (1996, amb Víctor Uris) i Ser o no ser (1998, amb Big Mama Electric Band). També va col·laborar en el disc Ragtime (1995) de La Vella Dixieland. Després ha seguit enregistrant discs propis i en col·laboracions.
El 2015, es presenta com a independent amb el número quinze de la coalició d'esquerres Catalunya Sí que es Pot a la llista de la circumscripció de Barcelona a les eleccions al Parlament de Catalunya.

## Discografia

* 2018: Big Mama Montse & 30's Band Party Life (Autoproduït)
* 2019: Big Mama Montse .Band Seed of Love (Gaztelupeko-Hotsak)
* 2016: Big Mama Montse & Sister Marion Juke Joint Sessions (Autoproduït)
* 2014: Big Mama Montse & Sister Marion Real Women Blues (Autoproduït)
* 2013: Big Mama Montse & Original Jazz Orquestra del Taller de Músics Bluesin' the Jazz (Taller de Músics)
* 2013: Big Mama & Taller de Músics All Stars 25th Anniversary (Taller de Músics)
* 2012: Big Mama & The Crazy Blues Band Blues all over (Autoproduït)
* 2005: Big Mama Blues rooted (Discmedi)
* 2003: Big Mama & Joan Pau Cumellas En el nom de tots (Discmedi)
* 2001: Big Mama & Joan Pau Cumellas Stir the pot (Discmedi)
* 2000: Big Mama amb Joan Pau Cumellas i Miguel Talavera Tableau de blues (Discmedi)
* 1998: Big Mama Elèctric Band Ser o no ser (Discmedi)
* 1996: Big Mama & Víctor Uris El Blues de l'ombra blava (Discmedi)
* 1996: Big Mama & The Blues Messengers Blues, Blues, Blues! (Discmedi)
* 1995: La Vella Dixieland amb Big Mama i Josep Maria Farràs Ragtime (Discmedi)
* 1994: Big Mama amb Víctor Uris i Amadeu Casas El Blues de la Inflació (Discmedi)
* 1993: Big Mama & The Blues Messengers (Mas i Mas Records)
* 1991: Harmònica Coixa Blues Band Walking blues (Blau)

## Referències

* ↑ «Big Mamma Montse». Zenit. 3cat. [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ Pujadó i García, Miquel. Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, abril del 2000, planes 102-103. ISBN 84-412-0467-5.
* ↑ «Catalunya Sí que es Pot desvela más independientes en sus listas al 27-S» (en castellà). El País [Madrid], 10-08-2015. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Informació de la Discografia». [Consulta: 6 febrer 2022].

## Bibliografia

* Barderi, Montse «La Big Mama a través de la poesia de Pilar Cabot». Quadern de les idees, les arts i les lletres [Sabadell], número 174, 2010, pàg. 39-43.

## Enllaços externs

* Big Mama - Lloc web oficial
# KF Ballkani

El Club de Futbol Ballkani (oficialment, i en albanès: Klubi Futbollistik Ballkani), conegut comunament com Ballkani, és un club de futbol professional amb seu a Theranda, Kosovo. El club juga a la Superlliga de Futbol de Kosovo, el primer nivell de futbol del país.
El 25 d'agost de 2022, després d'una victòria sobre el KF Shkupi de Macedònia del Nord, el club va fer història classificant-se per a la fase de grups de la Lliga Europa Conferència de la UEFA, esdevenint el primer equip de Kosovo que aconseguí arribar a la fase de grups d'una competició de clubs de la UEFA. L'any següent va aconseguir repetir la mateixa fita i es va classificar per a l'edició 2023-24.

## Història

El club va ser fundat l'any 1947 amb el nom de Rinia per uns atletes que pretenien participar en diferents competicions i tornejos que s'organitzaven en aquella època. L'any 1952, el club es va registrar i va començar a competir en campionats oficials. El 1965, va canviar el nom de KF Rinia a KF Ballkani després que canviés la propietat del club.
El club va escalar progressivament el sistema de lligues iugoslau arribant a la Lliga Provincial de Kosovo la temporada 1973–74. Van baixar, però van tornar el 1977 i van romandre a la lliga fins als anys noranta. El Ballkani va ser un dels primers clubs de Kosovo en abandonar el sistema de lliga gestionat per l'Associació de Futbol de Iugoslàvia, i va jugar en canvi a la Primera Lliga paral·lela de Kosovo no reconeguda oficialment fins a l'any 2000.
A la lliga, organitzada per la Federació de Futbol de Kosovo, el Ballkani va jugar el seu primer partit contra el KF Liria Prizren a Studençan. Molts jugadors destacats de Suhareka van començar la seva carrera a les categories juvenils del Ballkani.
Sota la direcció de l'entrenador albanés Ilir Daja, el Ballkani va guanyar tres títols de lliga consecutius les temporades 2021-22, 2022-23 i 2023-24. A més, el club es va classificar per a la fase de grups de la Lliga Europa Conferència de la UEFA les temporades 2022-23 i 2023-24.

## Palmarès

* Superlliga de futbol de Kosovo
** Campions (3): 2021–22, 2022–23, 2023–24
* Copa kosovar de futbol
** Campions (1): 2023–24
** Subcampions (1): 2019-20
* Supercopa de futbol de Kosovo
** Campions (2): 2022, 2024
** Subcampions (1): 2023

## Referències

* 1 2 3 «Historiku» (en albanian). KF Ballkani.
# Lligament vertebral comú anterior

El lligament vertebral comú anterior (o lligament longitudinal anterior) és un lligament que s'estén per l'aspecte anterior/ventral dels cossos vertebrals i el disc intervertebral és la columna vertebral.

## Anatomia

El lligament longitudinal anterior s'estén superiorment entre la part basilar de l'os occipital i i el tubercle anterior de l'atles i, inferiorment, la part superior del sacre (en el promontori del sacre).

## Referències

* ↑ Last's Anatomy. 12th, 2011, p. 424. ISBN 978-0-7295-3752-0.
* ↑ Kadasne, D. K.. Kadasne's Textbook of Anatomy. 1st. New Delhi: Jaypee Brothers Medical Publishers, 2009, p. 371. ISBN 978-81-8448-455-7. OCLC 682534511.

## Vegeu també

* Lligament vertebral comú posterior
# Mahasen Al-Khatib

Mahasen Al-Khatib (Jabalia, 1993 - Franja de Gaza, 19 d'octubre de 2024) va ser una dibuixant palestina, especialitzada en il·lustració i disseny i dibuix de personatges. Va ser assassinada per l'exèrcit israelià, durant el genocidi de Gaza.

## Trajectòria

Mahasen va utilitzar el seu art per a documentar les realitats del seu voltant i transmetre poderoses narracions de resiliència i esperança. No veia l'art com una obra, sinó com una manera d'expressar-se i connectar-se amb els altres.
La passió de Mahasen per l'art va començar sent molt jove, però no va poder iniciar la seva trajectòria artística fins a més tard. Va acabar el batxillerat el 2010; i, després de fer diverses feines per mantenir la seva família, Mahasen es va adonar que la seva veritable vocació era l'art. Va decidir abandonar la universitat, per a dedicar-se a la seva passió pel dibuix i l'art digital. Aquesta decisió va marcar l'inici de la seva carrera professional com a artista.
Va treballar com a autònoma en diversos projectes i va formar molts estudiants en art digital, ajudant-los a trobar els seus propis camins cap a l'expressió creativa i la independència financera. L'obra d'Al-Khatib, creada sota l'amenaça d'un conflicte constant, és un testimoni de la seva fortalesa i dedicació.
Es va fer coneguda pels seus missatges i dibuixos enviats des de Gaza per denunciar el genocidi. Unes hores abans de la seva mort, va publicar la seva darrera obra d'art, en honor a Shabaan Al-Dalu, de 19 anys, que va morir en un bombardeig israelià.
Va ser assassinada en un atac aeri de l'exèrcit israelià a Jabalia, al nord de Gaza. Aquest va ser l'últim missatge d'Al-Khatib:
| « | Oreu sempre per mi i no m'oblideu. No vull ser un altre nombre de titulars de notícies. Soc una història. | » |

## Referències

* ↑ «Mahasen Al-Khatib» (en anglès). Rajeen.com (web.archive.org), 01-07-2024. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «La obra final de la artista gazatí Mahasen Al-Khatib, asesinada por Israel en Jabalia (ENG)» (en castellà). Mediatize (web.archive.org), 08-11-2024. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «Gernika-Palestina denuncia la muerte en Gaza de su colaboradora e ilustradora Mahasen Al-Khatib» (en castellà). Naiz (web.archive.org), 20-10-2024. [Consulta: 8 novembre 2024].

## Vegeu també

* Operació Espases de Ferro

## Enllaços externs

* Mahasen Al-Khatib, 1993-2024
# Milagro de amor (pel·lícula de 1946)

Milagro de amor és una pel·lícula de l'Argentina en blanc i negre dirigida per Francisco Múgica segons el guió de Alejandro Casona sobre el poema dramàtic Margarita la tornera de José Zorrilla que es va estrenar el 12 de desembre de 1946 i que va tenir com a protagonistes a María Duval, Andrés Mejuto, Josefina Díaz i Alberto Contreras. El poema de Zorrilla està basat en una antiga llegenda que ha donat origen a diverses obres, inclosa una òpera.

## Argument

Margarita, la monja d'un convent de clausura encarregada de manejar el torn, això és un mecanisme giratori proveït d'una ventanita per la qual lliurava i rebia coses de l'exterior sense contacte visual directe, és seduïda per un Don Joan i induïda a escapar-se amb ell.

## Repartiment

* María Duval... Margarita la tornera
* Andrés Mejuto ... Don Juan de Alarcón
* Josefina Díaz de Artigas... Mare Superiora
* Alberto Contreras
* Paquita Garzón
* Diana Cortesina
* Luis Otero
* Domingo Márquez
* Graciela Lecube
* Manuel Alcón
* Carmen Llambí
* Julia Sandoval

## Comentaris

La crònica de Clarín va dir:
| « | ”Sense aconseguir el to apassionat i místic de la llegenda, aconsegueix almenys un relat clar però pesat.” | » |
Per la seva part el crític de La Razón va escriure:
| « | ”Edegué imprimir major animació a les escenes, evitant que un fatigós clima restés vivacitat i interès al relat.” | » |

## Referències

* ↑ Milagro de amor, Afiches Cinematográficos
* ↑ Milagro de amor a cineyseries.net
* ↑ María Duval, actriz e icono del cine argentino de los años 40. 95 años, Revista Adiós
* Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos (1930-1995) pág. 392. Buenos Aires, Editorial Corregidor, 2001. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre Milagro de amor al web cinenacional.com
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Mino Reitano

Mino Reitano (Fiumara, 7 de desembre de 1944 - Agrate Brianza, 27 de gener de 2009) Beniamino " Mino " Reitano va ser un compositor, cantant i actor italià.
Reitano va néixer a Fiumara, un petit poble de Calàbria. El seu pare, empleat de l'estació de ferrocarril local, era molt apassionat per la música i va animar tots els seus fills a aprendre a tocar cada un, un instrument. Després de tocar durant un període a la banda de música local de la seva localitat, Reitano es va traslladar a Reggio Calàbria, on va estudiar durant vuit anys al Conservatori Francesco Cilea, va aprendre piano, trompeta i violí. A finals de la dècada de 1950, Reitano es va traslladar amb els seus germans a Hamburg, on varen crear una banda de rock'n'roll, Benjamin & His Brothers. Sovint van tocar a l' Star-Club, compartint cartell amb Rory Storm, Tony Sheridan i The Beatles. Després d'un parell d'anys, Reitano va tornar a Itàlia, on va gravar el seu primer senzill, Twist Time . Després d'actuar amb èxit al Festival de Música de Castrocaro, li varen oferir un contracte amb el segell italià Dischi Ricordi, i el 1967 va participar per primera vegada al Festival de Sanremo. El seu primer èxit comercial es va titolar Avevo un cuore (che ti amava tanto) (1968).
Reitano va ser actor i va protagonitzar pel·lícules com Povero Cristo, I'm Crazy About Iris Blond i Long Lasting Days.
Reitano va morir a Agrate Brianza, als 64 anys, d'un Càncer Colonorectal , després d'un llarg període de malaltia.

## Discografia

* 1969 - Mino canta Reitano (Ariston Records, AR 10031)
* 1971 - L'uomo e la valigia (Durium, ms AI 77266)
* 1972 – Ti amo tanto tanto (Durium, ms AI 77296)
* 1973 - Partito per amore (Durium, ms AI 77322)
* 1974 - Tutto Mino (Durium, ms AI 77338)
* 1975 - Dedicato a Frank (Durium, ms AI 77361)
* 1976 – Omaggio alla mia terra (Durium, ms AI 77376)
* 1976 – I miei successi (Ariston Records)
* 1976 - Sogno d'amore (Durium, ms AI 77388)
* 1980 - OK Mister (Mister, MRL 1001)
* 1980 – Le più belle canzoni per nens (Mister, SM 702)
* 1981 - Omaggio a Napoli (Mister, MRL 1002)
* 1985 - Isole d'amore (Five Record, FM 13542)
* 1986 – I cantautori (Five Record, FM 13564)
* 1987 – Questo uomo ti ama (Five Records)
* 1990 – Vorrei (Fonit Cetra)
* 1991 - Mino Reitano Story (Air Plane APCD 2002)
* 1992 – Ma ti sei chiesto mai (Fonit Cetra, MFLP 020)
* 1994 – Canne al vento (BMG)
* 1996 – Il meglio – Dal vivo (DV More Record, DV 2027) (en directe)
* 1999 – Musica tua – i Grandi Successi (antologia)
* 2000 – Flashback – i Grandi successi originali (antologia)
* 2002 – La mia canzone... le mie canzoni (Cassiopea Music, CAS 507630 2)
* 2004 – Itàlia – Dal vivo (DV More Record DV 6744) (en directe)

## Referències

* ↑ «Mino Reitano». filmaffinity.com.
* ↑ Death Notice Arxivat 2009-02-01 a Wayback Machine., Yahoo! (Italian).
* ↑ Italian Music: Mino Reitano dies at 64 Arxivat 2014-08-19 a Wayback Machine.
# Muhsin Al-Ramli

Muhsin Al-Ramli (àrab: محسن الرملي, Muḥsin ar-Ramlī) (Iraq, 1967), conegut popularment com Muhisin Mutlak Rodhan; és un novel·lista i poeta iraquià expatriat resident a Espanya des del 1995. És traductor de diversos clàssics espanyols a l'àrab. Va fer la traducció completa del Quixot de l'espanyol a l'àrab. Imparteix classes al Campus Madrid de la Universitat de San Luis. És l'actual editor d'Alwah, una revista de literatura i pensament àrabs, que va cofundar.
L'any 2003 es va doctorar en Filosofia i Lletres i Filologia Espanyola per la Universitat Autònoma de Madrid. El tema de la seva tesi va ser L'empremta de la cultura islàmica en el Quixot. És germà de l'escriptor i poeta Hassan Mutlak.

## Obres seleccionades

* El regal del próxim segle (1995).
* Scattered Crumbs 2000
* Les nits felices del bombardeig (2003).
* Dedos de dátiles (2008).

## Referències

* 1 2 «Faculty : Saint Louis University Madrid Campus : SLU». www.slu.edu. Arxivat de l'original el 2018-04-26. [Consulta: 13 maig 2017].
* ↑ «Muhsin Al-Ramli (Iraq, 1967)». XX international Poetry Festival of Medellín. Arxivat de l'original el 20 July 2011. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ Francisco Reina, M. «Cultura Dedos de Dátiles» (en spanish). ABC. ABC Periódico Electrónico S.L.U. [Madrid], 06-04-2008 [Consulta: 11 agost 2010].
# NGC 161

NGC 161 és una galàxia lenticular de la constel·lació de la Balena. Va ser descoberta el 21 de novembre de 1886 per l'astrònom Lewis A. Swift.

## Referències

* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 2-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.

## Enllaços externs

* SEDS
# Pa de fajol

El pa de fajol o pa de blat negre, és un dels anomenats pans especials. S'elabora principalment amb farina de fajol. Se sol trobar en zones amb sòls pobres, com a les regions de Bretanya, Maine, Normandia, Llemosí, Auvernia o als Pirineus. També se'l coneixia a la regió francesa de Bais com «pain carabin» o com «pain de bled noir», segons l'abbé Angot que cita el "Règlement des boulangers à Laval", de 1697.

## Característiques

La farina de fajol és difícil de fer servir en l'elaboració de pa perquè no conté gluten. És el gluten el que atrapa les bombolles de gas que s'alliberen durant la fermentació i ajuda que el pa pugi. Cal amassar-ho, perquè segueixi sent pa, amb una quantitat important de farina de blat (granyons i massa fermentada). No obstant això, la proporció de farina de fajol a la massa ha de ser d'almenys 60 % perquè el pa es pugui comercialitzar sota aquest terme ; si el percentatge està entre 10 i 40 %, el pa es diu llavors « pain au sarrasin ». Depenent d'aquestes proporcions, el pa s'assembla més o menys en la seva densitat i color als pans rics en segó (pa integral).
El pa de fajol s'aprecia en combinació amb determinats plats com ara verdures, formatges i peixos. També s'elabora en associació amb nous, avellanes i raïms, i sol acompanyar-se amb sidra. Especialitat tradicional de l'oest de França: Bretanya, Maine. Les farinetes de fajol o "amoconé” es consumien tradicionalment al matí per esmorzar, a Mayenne.

## Referències

* ↑ Pays-de-la-Loire: produits du terroir et recettes traditionnelles (en francès). A. Michel, 1993 (Inventaire du patrimoine culinaire de la France). ISBN 978-2-226-06523-0.
* ↑ ANGOT (abbé), La corporation des boulangers à Laval, dans Bulletin de la Commission historique et archéologique de la Mayenne, (1896), n°12, p. 30-46.
* ↑ Copland, S. Agriculture, Ancient and Modern: a Historical Account of Its Principles and Practice, Exemplified in Their Rise, Progress, and Development. Virtue&Company, 1854, p. 427 (Agriculture, Ancient and Modern: a Historical Account of Its Principles and Practice, Exemplified in Their Rise, Progress, and Development).

## Bibliografia

* Allouche, R. La Méthode hépato-détox (édition 2019): Mincir durablement et sans danger grâce au foie (en francès). ALBIN MICHEL, 2019. ISBN 978-2-226-43401-2.

## Enllaços externs

* «Pont-Aven. La causerie sur le pain noir a fait le plein à Croissant Kergoz». Ouest-France.fr, 10-10-2022. [Consulta: 26 desembre 2023].