OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arzano

Arzano és un municipi italià, situat a la regió de Campània i a la Ciutat metropolitana de Nàpols. L'any 2004 tenia 37.994 habitants.
# Cantó de Grandpré

El cantó de Grandpré és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Vouziers. Té 18 municipis i el cap és Grandpré.

## Municipis

* Apremont
* Beffu-et-le-Morthomme
* Champigneulle
* Chatel-Chéhéry
* Chevières
* Cornay
* Exermont
* Fléville
* Grandham
* Grandpré
* Lançon
* Marcq
* Mouron
* Olizy-Primat
* Saint-Juvin
* Senuc
* Sommerance
* Termes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Guy Desson | SFIO, després PSU, després divers gauche |
| 1970-1996 | Jacques Sourdille | UDR, després RPR |
| 1996-2011 | Jean-Luc Warsmann | RPR, després UMP |
| 2011- | Dominique Arnould | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 2.673 | 3.013 | 2.561 | 2.350 | 2.165 | 2.095 | 2.090 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Châlons-en-Champagne-4

El cantó de Châlons-en-Champagne-4 és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte de Châlons-en-Champagne. Compta amb 1 municipi i part del de Châlons-en-Champagne.

## Municipis

* Châlons-en-Champagne (part)
* Saint-Memmie

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1992 | Bernard Camès | UDF |
| 1992-1998 | Marc Hamet | Divers droite |
| 1998- | Pierre Faynot | Divers droite, després PCD |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Banda Aceh

Banda Aceh és la capital i la ciutat més gran de la província indonèsia d'Aceh,situada al nord de l'illa de Sumatra, amb una elevació de 21 m. La població era aproximadament de 260.000 habitants el 2006.
La primera part del seu nom ve del persa bandar (بندر) i significa "port" o "refugi". També s'anomena el "port de la Meccah", car fou el lloc on per primera vegada arribà l'islam, per a després espansionar-se per tot el sud-est asiàtic.

## Geografia
### Clima

Paràmetres climàtics mitjans de Banda Aceh :
| Mes | Gen. | Feb. | Mar. | Abr. | Mai. | Jun. | Jul. | Ago. | Set. | Oct. | Nov. | Des. | Anual |
| Temperatura màxima registrada °C (°F) | 34,6 (94,3) | 37,0 (98,6) | 35,8 (96,4) | 36,0 (96,8) | 36,6 (97,9) | 37,0 (98,6) | 39,8 (103,6) | 39,0 (102,2) | 38,0 (100,4) | 36,0 (96,8) | 35,4 (95,7) | 36,1 (97) | 39,8 (103,6) |
| Temperatura mínima registrada °C (°F) | 18,0 (64,4) | 15,0 (59) | 15,6 (60,1) | 15,5 (59,9) | 13,0 (55,4) | 8,0 (46,4) | 16,5 (61,7) | 11,6 (52,9) | 17,8 (64) | 14,0 (57,2) | 11,4 (52,5) | 15,6 (60,1) | 8,0 (46,4) |
| Temperatura diària màxima °C (°F) | 31,2 (88,2) | 31,7 (89,1) | 32,3 (90,1) | 32,8 (91) | 33,0 (91,4) | 33,4 (92,1) | 33,3 (91,9) | 33,1 (91,6) | 32,5 (90,5) | 31,7 (89,1) | 31,1 (88) | 30,9 (87,6) | 32,2 (90) |
| Temperatura diària mínima °C (°F) | 22,2 (72) | 22,1 (71,8) | 22,4 (72,3) | 22,9 (73,2) | 23,1 (73,6) | 22,8 (73) | 22,7 (72,9) | 22,5 (72,5) | 22,4 (72,3) | 22,5 (72,5) | 22,7 (72,9) | 22,4 (72,3) | 22,6 (72,7) |
| Font: cuacalab.id ||||||||||||||
# Khiaodah

Khiaodah (Khianda) fou un petit estat tributari protegit a la residència de Gwalior abans de la subagència de Guna (Goona). Fou originalment part del principat d'Umri però fou reconegut pels britànics com entitat separada i des de llavors el seu thakur no fou feudatari de Gwalior. El formaven 7 pobles amb una població el 1881 de 1.184 habitants, i uns ingressos estimats de 300 lliures.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Juniville

El cantó de Juniville és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Rethel. Té 13 municipis i el cap és Juniville.

## Municipis

* Alincourt
* Annelles
* Aussonce
* Bignicourt
* Le Châtelet-sur-Retourne
* Juniville
* Ménil-Annelles
* Ménil-Lépinois
* Neuflize
* La Neuville-en-Tourne-à-Fuy
* Perthes
* Tagnon
* Ville-sur-Retourne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | M. Pommelet | MRP |
| 1955-1973 | Pierre Toufflin | radical |
| 1973-1992 | Emile Lescieux | Divers droite, després UDF |
| 1992-1998 | Edouard Noël | RPR |
| 1998-2011 | Jean Verzeaux | RPR, després UMP |
| 2011- | Bertrand Jenin | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.899 | 4.175 | 3.848 | 3.885 | 4.128 | 4.079 | 5.222 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Contar hasta diez

Contar hasta diez, coneguda també com Buen viaje, Ramón, és una pel·lícula de l'Argentina filmada en Eastmancolor dirigida per Oscar Barney Finn sobre el seu propi guió que es va estrenar el 2 de maig de 1985. Protagonitzada per Oscar Martínez, Héctor Alterio i Arturo Maly. Coprotagonitzada per Osvaldo Bonet, Arturo Bonín, María José Demare, Susana Lanteri i Elena Tasisto. També, va comptar amb les actuacions especials de China Zorrilla, Olga Zubarry, Selva Alemán, Arturo Puig, Eva Franco, Julia von Grolman i María Luisa Robledo.

## Sinopsi

Un home arriba a Buenos Aires per a buscar al seu germà desaparegut durant el govern militar.

## Repartiment

* Actor
* Oscar Martínez
* Héctor Alterio
* Arturo Maly
* María Luisa Robledo
* Julia von Grolman
* Eva Franco
* Arturo Puig
* Selva Alemán
* Olga Zubarry
* China Zorrilla
* Osvaldo Bonet
* Arturo Bonín
* María José Demare
* Susana Lanteri
* Elena Tasisto
* Jorge Marrale
* Ricardo Fasán
* Lorenzo Quinteros
* Cristina Lastra
* Christian Diaz

## Premis i candidatures

El film va ser seccionat al 35è Festival Internacional de Cinema de Berlín de 1985 com a candidat a l'Ós d'Or.

## Comentaris

CDM a La Voz del Interior va escriure:
| « | «Una història que sembla haver estat escrita amb desapassionament, malgrat els crits d'alguns personatges.» | » |
Mariano Vera en La Prensa va escriure:
| « | «A partir d'un drama individual fàcilment identificable, es pot arribar a albirar la tragèdia col·lectiva de tota una col·lectivitat.» | » |
La Razón va opinar:
| « | «La melancolia del desterrament interior, indicis, en un bell film nacional… Oscar Martínez lliura calidesa al seu Ramón… és el millor film d'Oscar Barney Finn. La seva obra més personal.» | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | «Un dels pocs títols sobre desapareguts que va més enllà de l'assumpte sense ser oportunista. Coincident en el seu moment amb l'exhibició de La història oficial no va tenir la mateixa repercussió.» | » |

## Referències

* ↑ Transition Cinema: Political Filmmaking and the Argentine Left Since 1968. University of Pittsburgh Press, 2012. ISBN 9780822977971.
* ↑ New Argentine Film: Other Worlds. Springer, 11 April 2011. ISBN 9780230119420.
* ↑ «Contar hasta diez». rarovhs, 21-06-2010. [Consulta: 17 agost 2021].
* ↑ «Berlinale: 1985 Programme». berlinale.de. Arxivat de l'original el 8 de febrer 2017. [Consulta: 8 gener 2011].
* ↑ «Count to Ten». Film Affinity. [Consulta: 17 agost 2021].

## Bibliografia

* Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires, Editorial Corregidor, 2001.

## Enllaços externs

* Información sobre Contar hasta diez en el sitio del cine nacional
* Contar hasta diez a YouTube
# Cantó d'Esternay

El cantó d'Esternay és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte d'Épernay. Té 19 municipis i el cap és Esternay.

## Municipis

* Bethon
* Bouchy-Saint-Genest
* Champguyon
* Chantemerle
* Châtillon-sur-Morin
* Courgivaux
* Escardes
* Les Essarts-lès-Sézanne
* Les Essarts-le-Vicomte
* Esternay
* La Forestière
* Joiselle
* Le Meix-Saint-Epoing
* Montgenost
* Nesle-la-Reposte
* Neuvy
* La Noue
* Potangis
* Réveillon
* Saint-Bon
* Villeneuve-la-Lionne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Georges Morain | SFIO |
| 1951-1970 | M. Clément | MRP, després Divers droite |
| 1970-1994 | Henri Saignes | RI, després UDF |
| 1994-2001 | M.Joly | RPR |
| 2001- | Patrice Valentin | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.437 | 5.005 | 4.521 | 4.343 | 4.531 | 4.754 | 5.550 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bandera de Saint-Pierre i Miquelon

La bandera de Saint-Pierre i Miquelon està formada per un fons blau, sobre el qual s'hi troba dibuixat un vaixell groc (probablement el Grande Hermine, amb el qual Jacques Cartier va arribar a Saint-Pierre el 15 de juny de 1536). Al costat esquerre, hi ha tres petites banderes quadrades. De dalt a baix:
* La bandera del País Basc.
* L'ermini de la bandera de Bretanya, una regió que ocupa una península a la costa oest de França.
* Les armes de la regió francesa de Normandia.

## Enllaços externs

* Bandera de Saint-Pierre i Miquelon a Flags of the World (anglès)
* GrandColombier.com - L'Enciclopèdia de Saint Pierre i Miquelon (francès)
# Khilchipur

Khilchipur fou un estat tributari protegit a l'agència de Bhopal, a l'Índia central, tributari de Gwalior. Els seus productes principals eren el gra i l'opi. Limitava al nord amb l'estat de Kotah a Rajputana; a l'est amb l'estat de Rajgarh; a l'oest amb l'estat d'Indore; i al sud amb el de Narsinghgarh. Estava situat a Malwa (Dècan), a la comarca coneguda com a Khichiwara.
Kirchipur fou fundada el 1544 per Dewan Ugra Sen, un rajput del subclan Khichi dels chauhans de nom Ugra Sen, que va haver d'emigrar a la zona per disputes familiars des de Gagaraun; va rebre terres de l'emperador mogol incloent a més de Kilchipur, les parganes de Zirapur i Machalpur que més tard van passar a Indore, i Shujalpur, que després va passar a Gwalior, sent aquestes pèrdues del 1770 quan el sobirà Abhai Singh va haver de signar un tractat amb Sindhia. El 1819 hi havia una disputa successòria i a petició del darbar de Gwalior els britànics van fer de mediadors i es va posar al tron a Diwan Sher Singh, de cinc anys. El va succeir el seu nebot Rao Amar Singh, un rajput del clan Khichi Rajput, que va pujar al tron el 1868 i va rebre el títol de rao bahadur del govern britànic el 1873. Havia estat adoptat per la vídua del darrer sobirà i els britànics van confirmar aquesta adopció. El 1874 va abolir les taxes de trànsit excepte les de l'opi. El 1899 el va succeir Bhawani Singh. El 1928 el rao bahadur va rebre el títol de raja.
La superfície era de 707 km² i la població el 1881 de 36.125 habitants, dels que més de 33.000 eren hindús, repartits en 269 pobles. La població el 1891 era de 36.302 habitants i el 1901 de 31.143 i en aquesta darrera data hi havia 283 pobles. Els ingressos s'estimaven en 7500 lliures i el sobirà pagava un tribut de 1.313 lliures als Sindhia de Gwalior, pagament que es feia a través de l'agent polític a Bhopal. Disposava d'una força de 40 cavallers i 200 infants el 1881 i de 25 cavallers i 161 infants el 1901 (amb 4 canons en servei) a més de 25 cavallers i 288 agents de policia. El rao tenia concedit dret de salutació de nou canonades. Administrativament estava format per tres tahsils governats per tahsildars.
La capital era Kalchipur situada prop de la riba del riu Sind on hi havia una presa que abastia la ciutat. La població el 1881 era d'uns 4000 habitants i el 1901 de 5.120.

## Bandera

Banderí triangular blanc amb l'hanuman (deu mono) brodat mirant cap al pal.

## Llista de diwans

* Dewan ANUP SINGH 1679-1715
* Dewan FATEH SINGH 1718/1738
* Dewan (nom no conegut) 1738-1770
* Dewan ABHAI SINGH 1770/1787
* Dewan DIP SINGH 1787-?
* Dewan DURJAN SAL ?-1812
* Dewan BALWANT SINGH 1812-1819
* Dewan SHER SINGH 1819-1868
* Rao Bahadur AMAR SINGH 1868-1899
* Rao Bahadur BHAWANI SINGH 1899-1908
* Raja Rao Bahadur Sir DURJANSAL SINGH 1908-1942
* Raja Rao Bahadur YASHODAR SINGH 1942-1948

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Aspassia Manos

Aspassia Manos (Atenes 1896 - Venècia 1972) Esposa del rei Alexandre I de Grècia (1919-1920) i Princesa de Grècia (1924-1972). Nasqué a Atenes el 4 de setembre de 1896 filla primogènita de Maria Argyropoulos i del coronel Pere Manos, cavaller major del rei Constantí I de Grècia i membre d'una de les millors famílies de la noblesa grega. Es casà en secret amb el rei Alexandre I de Grècia, casament que fou rebutjat per la resta de la família reial grega que en aquells moments es trobava a l'exili. Alexandre I morí l'any 1920 a causa d'una mossegada de ximpanzé. Tingueren una filla pòstuma de nom Alexandra de Grècia. L'any 1924 se li reconegué el títol de princesa de Grècia amb grau d'altesa reial. Amb la proclamació de la república l'any 1924 i fins a la restitució de la monarquia l'any 1935 fou l'únic membre de la família reial, juntament amb la seva filla, que visqué a Grècia. L'any 1941 emprengué l'exili a causa de l'ocupació alemanya, residint al Caire, a Ciutat del Cap i finalment a Londres. L'any 1946 s'instal·là a Venècia a una finca a l'illa de Giudecca on morí l'any 1972 després del casament del seu net Alexandre (II) de Iugoslàvia amb la princesa Maria Glòria d'Orleans-Bragança.
# Cantó d'Omont

El cantó d'Omont és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Charleville-Mézières. Té 11 municipis i el cap és Omont.

## Municipis

* Baâlons
* Bouvellemont
* Chagny
* La Horgne
* Mazerny
* Montigny-sur-Vence
* Omont
* Poix-Terron
* Singly
* Touligny
* Vendresse

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Charles Demaugre | SFIO |
| 1955-1985 | M. Bertrand | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1985-2004 | René Chevallier | Divers droite |
| 2004- | Abellino Poletti | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 2.078 | 2.257 | 2.035 | 2.000 | 2.186 | 2.285 | 2.649 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Creu de Castell d'Aro

La Creu de Castell d'Aro és una creu de terme de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt escultòric de pedra. Es tracta d'una columna, de planta quadrada que es transforma en octogonal, que descansa damunt una base graonada (actualment de tres graons però originàriament de cinc). La columa està coronada per un capitell treballat amb elements vegetals, que recorden les fulles de card, i altres elements figuratius com una cara i un ésser que recorda una rata penada. la creu presenta els braços rectes acabats amb flor de lis. En una cara mostra el crucificat i al costat oposat, la Verge.

## Història

Hem comentat que originalment el basament de la creu constava de cin graons, actualment amagats per la crescuda del nivell del paviment. L'any 1936 el conjunt va ser enderrocat. Consta, però que el senyor Pere Calvet enterrà els diveros fragments en què quedà compartimentat fins a l'any 1939 en què va ser de nou aixecada. Posteriorment i de manera involuntària i accidental va ser enderrocada i s'hagué d'aixecar de nou.

## Referències

* 1 2 «Creu de Castell d'Aro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Cantó de Badonviller

El cantó de Badonviller és un cantó francès del departament de Meurthe i Mosel·la, situat al districte de Lunéville. Té 12 municipis i el cap és Badonviller.

## Municipis

* Angomont
* Badonviller
* Bionville
* Bréménil
* Fenneviller
* Neufmaisons
* Neuviller-lès-Badonviller
* Pexonne
* Pierre-Percée
* Raon-lès-Leau
* Sainte-Pôle
* Saint-Maurice-aux-Forges

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Émile Fournier | RGR, després divers droite, després UDR |
| 1970-1998 | Bernard Martin | RI, després divers droite |
| 1998- | Bernard Muller | UDF, després MoDem, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 3.747 | 4.137 | 3.659 | 3.355 | 3.144 | 3.008 | 3.233 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bandera de Somalilàndia

La primera bandera de Somalilàndia fou establerta pel consell legislatiu autònom establert el 1957, el qual va reconèixer la bandera que ja s'utilitzava al mandat italià de Somàlia, blava amb estel blanc de cinc puntes al centre. Sota aquesta bandera fou proclamada la independència el 26 de juny de 1960. D'acord amb el manifest del 25 d'abril de 1960, l'1 de juliol següent l'Estat Independent de Somalilàndia i la República de Somàlia es van unir en un sol estat anomenat República de Somàlia, que igualment va utilitzar aquesta bandera. Vegeu, bandera de Somàlia.
La lluita contra el règim de Siad Barre (1988-1991) va correspondre al Moviment Nacional Somali, els colors del qual (vermell clar, blanc i verd horitzontal) formaren més tard la base de la bandera de Somalilàndia.
El 18 de maig de 1991 Somalilàndia va proclamar la independència a Burao en una petita cerimònia d'hissada de bandera després d'una assemblea de caps de clan. En aquell moment segons demostren les imatges televisives poc clares, es va utilitzar una bandera amb els colors del Moviment Nacional Somali en vertical, segons sembla amb la franja central de major amplada. Aquesta bandera degué ser provisional per manca de bandera definitiva, utilitzant els colors del partit dirigent.
La data d'adopció de la bandera definitiva, blanca amb disc verd i asahada en cercle, no és coneguda, però cal pensar que fou poc després de la independència el 1991 o com a màxim a l'assamble de Borama del 16 de maig de 1993. Va romandre vigent fins que una nova bandera fou adoptada el 14 d'octubre de 1996, per la Conferència Nacional, amb els colors del Moviment Nacional Somali en honor dels herois de la guerra de la independència. Consta reconeguda a la carta nacional (constitució) aprovada definitivament el 31 de maig del 2001.

## Colors

| Model de color | Verd | Blanc | Vermell | Negre |
| Pantone | 355C | 109C | 032C | Negre |
| RGB | 0, 109, 33 | 255, 255, 255 | 223, 0, 0 | 0, 0, 0 |
| HTML | #006D21 | #FFFFFF | #DF0000 | #000000 |

## Banderes alternatives

Tot i que l'article 7 de la constitució estableix clarament que la part inferior de la bandera és vermella, s'han vist algunes petites versions amb un color carabassa clar. Una altra variació és l'orientació de l'estel, ja que moltes banderes mostren l'estel apuntant en la direcció oposada de la bandera oficial.

## Banderes històriques

* Soldanat d'Adal (1415–1577)
* Soldanat d'Isaaq (1750–1884)
* Protectorat britànic de la Somàlia Britànica (1884–1903)
* Somàlia Britànica (1903–1950)
* Somàlia Britànica (1950–1952)
* Somàlia Britànica (1952–1960)
* Estat de Somaliland (juny 1960 – juliol 1960)
* República Somalí (juliol 1960 – 1991)
* Somaliland (1991 – 18 maig 1991)
* Somaliland (18 maig 1991 – 14 octubre 1996)

## Vegeu també

* Bandera de Somàlia Britànica
# Cantó de Châlons-en-Champagne-1

El cantó de Châlons-en-Champagne-1 és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte de Châlons-en-Champagne. Compta amb part del municipi de Châlons-en-Champagne.

## Municipis

* Châlons-en-Champagne (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1937-1940 | Emile Vanrullen | SFIO |
| 1945-1964 | Pierre Songy | Radical |
| 1964-1973 | Jean Reyssier | PCF |
| 1973-1982 | M. Sammut | PS |
| 1982-2008 | Jean-Marie Camus | UDF |
| 2008- | Jean-Louis Devaux | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Garh

Garh (també Gad) fou un petit estat tributari de l'agència de Rewa Kantha, al Gujarat, presidència de Bombai. Formava part del grup Sankhera Mehwas. Estava limitat al nord i est per Chhota Udaipur, al sud pel riu Narbada que el separava del districte de Khandesh, i a l'oest pels estats de Palasni i Virpur.
Estava format per 103 pobles i era el més gran de Sankhera Mewas amb una superfície de 332 km². Els seus ingressos s'estimaven em 2000 lliures pagant un tribut de 47 lliures a Chhota Udaipur. La població ere en gran majoria bhil. El sobirà era un rajput chauhan i era una branca de la nissaga de Chhota Udaipur.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Seinäjoki

Seinäjoki (en suec Seinäjoki) és un municipi de Finlàndia que forma part de la regió de Ostrobòtnia del Sud.

## Ciutats agermanades

Seinäjoki manté una relació d'agermanament amb les següents ciutats:
* Schweinfurt (Alemanya), des del 1974
* Koszalin (Polònia), des del 1987
* Sopron (Hongria), des del 1986
* Nóvgorod (Rússia), des del 2016
* Thunder Bay (Canadà), des del 1974
* xian de Rudong (Xina)
* Tsingtao (Xina)
* districte de Jiangjin, Chongqing (Xina), des del 2017

## Galeria

* Església, de l'arquitecte Alvar Aalto

## Referències

* ↑ «Seinäjoki» (en anglès). Kunta Liito. [Consulta: 11 desembre 2024].