OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quiz Show

Quiz Show és una pel·lícula estatunidenca inspirada en una història verdadera, dirigida per Robert Redford i estrenada el 1994. Està basat en les memòries de Richard N. Goodwin, Remembering America: A Voice From the Sixties, i Paul Attanasio en va fer l'adaptació. Els protagoinistes foren John Turturro, Rob Morrow i Ralph Fiennes, amb Paul Scofield, David Paymer, Hank Azaria i Christopher McDonald en papers secundaris.

## Argument

Finals dels anys 50, Charles Van Doren esdevé una estrella en el famós joc televisat Twenty One eliminant Herbert Stempel, fins aleshores invicte. Però... és tot normal?

## Repartiment

* John Turturro: Herbie Stempel
* Rob Morrow: Dick Goodwin
* Ralph Fiennes: Charles Van Doren
* Paul Scofield: Mark Van Doren
* David Paymer: Dan Enright
* Hank Azaria: Albert Freedman
* Christopher McDonald: Jack Barry
* Johann Carlo: Toby Stempel
* Elizabeth Wilson: Dorothy Van Doren
* Allan Rich: Robert Kintner
* Mira Sorvino: Sandra Goodwin
* George Martin: el president
* Paul Guilfoyle: Lishman
* Griffin Dunne: el comptable
* Michael Mantell: Pennebaker

## Al voltant de la pel·lícula

* Cal destacar els cameos d'Ethan Hawke (un estudiant), Calista Flockhart (una filla de Barnard) i dels directors Martin Scorsese (Martin Rittenhome) i Barry Levinson (Dave Garroway).
* Steven Soderbergh havia de dirigir-la, amb Tim Robbins al paper de Charles Van Doren.

## Premis i nominacions
### Premis

* BAFTA al millor guió adaptat

### Nominacions

* BAFTA a la millor pel·lícula
* BAFTA al millor actor secundari Paul Scofield
* Oscar a la millor pel·lícula
* Oscar al millor director per
* Oscar al millor guió adaptat
* Oscar al millor actor secundari
* Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* Globus d'Or al millor guió
* Globus d'Or al millor director
* Globus d'Or al millor actor secundari

## Referències

* ↑ Goodwin, Richard N. Remembering America: A Voice from the Sixties. Paperback. Nova York: Open Road Integrated Media, 2014. ISBN 978-1497676572.
* 1 2 «Quiz Show». Turner Classic Movies. Atlanta: Turner Broadcasting System (Time Warner). [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ David Ansen. «When America Lost Its Innocence--Maybe». Newsweek, 18-09-1994.
* ↑ Maslin, Janet «QUIZ SHOW; Good and Evil in a More Innocent Age». The New York Times, 14-09-1994.
# Sent Esteve

Sent Estiene (en francès Saint-Étienne-d'Orthe) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 498 | 502 | 455 | 439 | 407 | 467 | 552 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Petrau | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 26 desembre 2010].
# Mohamed Ismaïl

Mohamed Ismaïl és un director i guionista marroquí nascut l’1 de setembre de 1951 a Tetuan i mort el 20 de març de 2021}.

## Biografia

Va néixer l'any 1951 a Tetuan. L'any 1970 va començar a estudiar dret a la facultat de Rabat.
El 1974, es va incorporar a la Televisió del Marroc on va produir i dirigir nombroses sèries de televisió, vetllades teatrals i un cert nombre d'espectacles de varietats. Des dels anys 1990, va dirigir una sèrie de llargmetratges, que van rebre diversos premis.
Va morir el 20 de març de 2021, als 70 anys, arran d'una llarga malaltia.

## Filmografia

* 1996 : Aouchtam
* 2000 : Et après...
* 2001 : Amwajo el barr (telefilm)
* 2003 : Allal al Kalda (telefilm)
* 2004 : Ici et là
* 2005 : Pourquoi pas (telefilm)
* 2007 : Adieu mères
* 2009 : Awlad lablad
* 2016 : Des ... Espoirs
* 2020 : La Mora

## Principals distincions

* 2000: Selecció oficial del festival Marràqueix, Cartago, Ouagadougou, Kerala
* 2000: Gran premi i premi al millor guió i direcció al festival nacional de cinema d'Oujda per Et après...
* 2003: premi d'èxit i gran premi del festival internacional de televisió àrab al Caire
* 2003: Estrella d'or a la millor pel·lícula de televisió per Allal al Kalda
* 2004: Premi al millor guió al festival de cinema independent de Brussel·les per Ici et là
* 2005: Premi del Públic Noujoum Bladi per la pel·lícula de televisió Pourquoi pas

## Referències

* ↑ Décès du réalisateur et scénariste Mohamed Ismail sur leconomiste.com.
* ↑ Bachir Hajjaj «Mohamed Ismaïl : Je ne peux pas imaginer ma vie sans le cinéma». Aujourd'hui le Maroc, 2 août 2008.
* 1 2 Ouafaa Bennani «Dans un état de santé critique, le réalisateur Mohamed Ismaïl souffre en silence». Le Matin, 24 août 2020.
* ↑ Ouafaa Bennani «”La Mora, l’amour au temps de guerre" de Mohamed Ismail séduit le public». Le Matin, 07-03-2020.
* ↑ «Décès du réalisateur et scénariste marocain Mohamed Ismaïl». Hespress, 21-03-2021.
* 1 2 3 4 «Décès du réalisateur et scénariste Mohamed Ismail». L'Économiste, 21-03-2021.
* 1 2 «Mohamed Ismail commence le tournage du son nouveau film« Ici et là-bas» : une famille marocaine deux patries et deux identités». Le Matin, 4 août 2004.
* ↑ Hakim Arif «Evolution du judaïsme au Maroc». L'Observateur du Maroc, 25-11-2014.
* ↑ «Le long métrage "Des..Espoirs" de Mohamed Ismail prochainement dans les salles de cinéma». Hespress, 22-11-2018.
* ↑ Fatima Zhra Elkarzabi; Khadija Sebbar «Mohamed Ismail fait son come-back avec le film "Des… espoirs"». Le360, 26-11-2018.
* ↑ Qods Chabaa «Bientôt en salles. "La Mora" de Mohamed Ismail: une histoire d'amour en temps de guerre». Le360, 23 août 2019.
* ↑ Siham Jadraoui «Cinéma : “Des… Espoirs”, un thriller psychologique de Mohamed Ismail, en salles». Aujourd'hui le Maroc, 28-11-2018.
# Tempesta sobre Washington

Tempesta sobre Washington (títol original en anglès Advise and Consent) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Otto Preminger i estrenada l'any 1962.Ha estat doblada al català.

## Argument

Robert Leffingwell és el candidat presidencial a la secretaria d'Estat. Abans de ser aprovat en el seu càrrec, ha de superar una investigació del Senat per saber si és digne del lloc. Al capdavant del comitè hi ha l'idealista senador Brig Anderson, que aviat descobreix un passat de tèrboles maniobres polítiques, incloent-hi la pertinença de Leffingwell a una organització comunista. Quan Leffingwell testimonia sobre les seves inclinacions polítiques, prova la seva innocència. Més endavant, però, Anderson descobrirà que va mentir.

## Comentaris

Excel·lent repartiment per a un film que denuncia la corrupció política a les altes esferes. Adaptació d'una novel·la d'Allen Drury sobre els secrets de la política parlamentària nord-americana. Més enllà de la seva anècdota dramàtica, que en alguns moments és víctima del seu propi artifici, és una composició extraordinàriament rigorosa, en la qual, al final, totes les peces encaixen.

## Repartiment

* Henry Fonda: Robert A. Leffingwell
* Charles Laughton: Senador Seeb Cooley
* Don Murray: Senador Brig Anderson
* Walter Pidgeon: Senate Majority Leader Bob Munson
* Peter Lawford: Senador Lafe Smith
* Gene Tierney: Dolly Harrison
* Franchot Tone: El president
* Lew Ayres: Vicepresident Harley Hudson
* Burgess Meredith: Herbert Gelman
* Eddie Hodges: Johnny Leffingwell
* Paul Ford: Senate Majority Whip Stanley Danta
* George Grizzard: Senador Fred Van Ackerman
* Inga Swenson: Ellen Anderson
* Edward Andrews: Senador Orrin Knox
* Paul McGrath: Hardiman Fletcher
* Will Geer: Senate Minority Leader Warren Strickland
* Betty White: Senador Bessie Adam

## Referències

* ↑ esadir.cat. Tempesta sobre Washington. esadir.cat.
* ↑ «Advise & Consent». The New York Times.
# Pont de la Riba

El Pont de la Riba o Pont de cal Sisquet és un pont del municipi de la Riba (l'Alt Camp) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Té 4 arcades, és pla i molt refet. Tot de pedra amb alguns pegats de maons. Amb tallamars. Té baranes. Les bases dels pont són tres pilars hexagonals amb grans carreus de pedra a la part inferior, paredat a la part mitjana i maó a la part superior. Al seu damunt recolzen quatre arcs de mig punt resseguits amb dovelles de pedra, llevat del més pròxim a la farinera, que presenta resseguiment de maó. La part superior del pont ha estat decorada amb jardineres triangulars.

## Història

Un pont de quatre arcades posa amb comunicació les barriades d'un costat i altre del riu Francolí. Aquest pont ha sofert també la pressió de totes les riuades: l'arcada de la banda de la Fabrica de Farines és la primera sempre de cedir. Des de la fi del segle xviii fins avui el pont queda destruït per les riuades de l'11 de juliol de 1792, per la de Sant Bartomeu del 1843, per la de Santa Tecla del 1874 i per la de Sant Lluc de 1930. (G.G.C. de C. Vol 7, Pere Anguera i Josefina Cardó)

## Referències

* 1 2 3 «Pont de la Riba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Pont de la Riba». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Ramon Antonio Rota Muñoz

Ramon Antonio Rota Muñoz (Manresa, 20 d'agost de 1967) és un ciclista català, ja retirat, que va ser professional entre 1990 i 1993, tots en l'equip Kelme.

## Palmarès

* 1987
** 1r a Manlleu
* 1990
** 1r al GP Cuprosan
** 1r a La Rua
* 1991
** 1r a Terrassa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. 115è de la classificació general
* 1991. Abandona

## Referències

* ↑ «Antonio Ramón Rota Muñoz | enciclopedia.cat». [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ «ROTA MUÑOZ Ramón Antonio». [Consulta: 17 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Sant Beneset (Alps de l'Alta Provença)

Sant Beneset (en francès Saint-Benoît) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 550 | 396 | 445 | 523 | 512 | 556 | 590 | 548 | 516 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 479 | 431 | 395 | 392 | 385 | 405 | 415 | 402 | 379 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 269 | 298 | 258 | 244 | 248 | 191 | 183 | 174 | 146 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 97 | 71 | 54 | 66 | 85 | 112 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Edmond Vives | |
| 2008- | Henri Ferraro | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Deborah Lipstadt

Deborah Esther Lipstadt (Ciutat de Nova York, 18 de març de 1947) és una historiadora estatunidenca, autora dels llibres Denying the Holocaust (La negació de l'Holocaust, 1993), History on Trial: My Day in Court with a Holocaust Denier (Història a la banqueta: El meu dia en els tribunals amb un negador de l'Holocaust, 2005) i The Eichmann Trial (El judici a Eichmann, 2011). Professora de Judaisme Modern i d'Estudis de l'Holocaust a la Universitat Emory.
Lipstadt era consultora per al Museu Memorial de l'Holocaust dels Estats Units. En 1994 va ser nomenada per Bill Clinton per al Consell de Memòria de l'Holocaust dels Estats Units, on va servir 2 mandats.

## Vegeu també

* Negació (pel·lícula)

## Referències

* ↑ «Deborah E. Lipstadt». Emory University. Arxivat de l'original el 6 de setembre 2015. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ «Third Annual Bamberger Memorial Lecture with Deborah E. Lipstadt (November 22,2005)». Hebrew Union College-Jewish Institute of Religion News & Publications. Arxivat de l'original el 2006/09/04. [Consulta: 14 juny 2008].
# Louis Marin Charette de La Contrie

Louis Marin Charette de La Contrie, (Couffé (Loira Atlàntic), 17 d'abril, 1759 - Saint-Denis-la-Chevasse (Loira Atlàntic), 21 de febrer, 1796), va ser un oficial francès aleshores combatent i líder de la divisió reialista durant la guerra de Vendée.

## Biografia

Louis Marin Charette de La Contrie, era el germà gran de François Athanase Charette de La Contrie.
Louis Marin Charette va decidir fer carrera a l'exèrcit. A l'inici de la Revolució Francesa va ser tinent del regiment de Viennois. Deixà l'exèrcit l'any 1790, més o menys a la mateixa època que el seu germà. El novembre de 1790 es casà amb Marie Jeanne Loaisel i s'instal·là a Nantes, parròquia de Saint-Clément, El seu nom no apareix en cap llista d'emigració.
Inicialment, Louis Marin Charette es va mantenir allunyat de la insurrecció de Vendée. Entre l'abril de 1792 i el gener de 1795 va romandre domiciliat a La Chapelle-sur-Erdre, al nord de Nantes.
Es va unir al seu germà a principis de 1795, en el moment de les negociacions de Jaunaye. El juny de 1795 després de la captura d'Henri Allard, François Athanase Charette va lliurar el comandament de la divisió Sables-d'Olonne a Louis Marin. El 27 de juny, aquest va manar l'atac a Beaulieu-sous-la-Roche, on va destruir un comboi republicà.
Louis Marin va continuar lluitant al costat del seu germà i va morir en la batalla de La Bégaudière, entre Saint-Sulpice-le-Verdon i Saint-Denis-la-Chevasse, el 21 de febrer de 1796.
Entre els seus fills hi ha Charles Athanase Marie de Charette de La Contrie, nascut el 14 de gener de 1796.

## Referències

* 1 2 Dumarcet 1997, p. 20.
* 1 2 3 4 Dumarcet 1997, p. 24.
* ↑ Dumarcet 1997, p. 96.
* ↑ Dumarcet 1997, p. 108.
* 1 2 3 Dumarcet 1997, p. 107.
* ↑ Dumarcet 1997, p. 415-416.
* ↑ Dumarcet 1997, p. 421-422.
* ↑ Dumarcet 1997, p. 509-510.

## Bibliografia

* Lionel Dumarcet, François Athanase Charette de La Contrie: Une histoire véritable, Les 3 Orangers, 1997, 536 p. (ISBN 978-2912883001).
# Coffy

Coffy és una pel·lícula de Jack Hill estrenada el 1973, representativa de la Blaxploitation, i avui famosa per la seva banda sonora, la música original de la qual és signada pel vibrafonista Roy Ayers.Ha estat doblada al català.

## Argument

Coffy és infermera. Quan la seva germana es droga, decideix agafar les armes i de llançar-se a un combat contra els camells.

## Repartiment

* Pam Grier: Coffy
* Booker Bradshaw: Howard Brunswick
* Robert DoQui: King George
* William Elliott: Carter
* Allan Arbus: Arturo Vitroni
* Sid Haig: Omar
* Barry Cahill: McHenry
* Jeff Burton: Dr. Brannan
* Eugene Jackson: L'home del rally (No surt als crèdits)
* Lyman Ward: l'ajudant

## Banda original

La música original d'aquesta pel·lícula ha estat composta per Roy Ayers. Dee Dee Bridgewater, llavors al començament de la seva carrera com a sidewoman així com el seu marit trompetista buggliste Cecil Bridgewate per assegurar les veus dels títols 1 i 7.

### Títols

* Coffy Is The Color - 3:03
* Priscilla's Theme - 3:58
* King George - 3:00
* Aragon - 2:55
* Coffy Sauna - 2:16
* King's Last Ride - 1:10
* Coffy Baby - 2:26
* Brawling Broads - 2:46
* Escape - 2:18
* Shining Symbol - 3:53
* Exotic Dance - 3:18
* Making Love - 2:49
* Vittroni's Theme - King Is Dead - 2:03
* End Of Sugarman - 1:05

### Intèrprets de la banda original

* Roy Ayers: vibrafon + veu (1 i 3)
* Richard Davis: baix acustic i elèctric
* Dennis Davis: bateria
* Cecil Bridgewater: buggle
* Billy Nichols, Bob Rose: guitarra
* Harry Whitaker: piano elèctric, orgue, clavicordi, piano
* William King: congues, bongos, percussions
* Emanuel Vardi, Haffy Lookofsky, Irving Spice: instruments de cordes
* Garnett Brown, Wayne Andre: trombó
* Jon Faddis: trompeta
* Dee Dee (Denise) Bridgewater: veu (1 i 7)
* Wayne Garfield: veu (1 i 10)

## Al voltant de la pel·lícula

Vint-i-cinc anys més tard per la música de la seva pròpia pel·lícula Jackie Brown destaca la mateixa actriu, Pam Grier, Quentin Tarantino va utilitzar quatre estractes de la banda original de Coffy Sid Haig, que interpreta aquesta pel·lícula, farà també una aparició a Jackie Brown : fa del jutge que condemna Jackie. Coffy és un dels seus primers films.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Coffy. esadir.cat.
* ↑ «Coffy». The New York Times.
* ↑ http://www.allocine.fr/film/anecdote_gen_cfilm=11350.html
# Padre padrone

Padre Padrone és una pel·lícula italiana dirigida per Paolo Taviani i Vittorio Taviani, estrenada el 1977, adaptació de la novel·la homònima de Gavino Ledda. El títol significa literalment «el pare patró. »

## Argument

En la Sardenya profunda dels anys 1940, el petit Gavino no pot anar a l'escola més que dos mesos anualment; la resta de l'any, ha d'ajudar el seu pare a guardar els animals. Creix així en l'aïllament, lluny de la societat humana. És gràcies al servei militar a l'edat de 21 anys que pot escapar a la influència del seu pare. Aprendre a llegir per ell és una revelació (es farà lingüista), i sortint de l'exèrcit, rebutja la relació de quasi esclavitud imposada pel seu pare.

## Repartiment

* Omero Antonutti: El pare
* Saverio Marconi: Gavino
* Marcella Michelangeli: La mare
* Fabrizio Forte: El jove Gavino
* Nanni Moretti: Cesare

## Premis i nominacions

* 1977: Palma d'Or al Festival Internacional de Cinema de Canes
# Les Cœurs brûlés

Les Cœurs brûlés (àrab: القلوب المحترقة, Al-qulūb al-muḥtariqa, ‘Els cors cremats’) és una pel·lícula marroquina dirigida per Ahmed El Maânouni i estrenada el 2007.

## Argument

Amin, que viu a França, torna al Marroc per tornar a veure el seu oncle moribund: l'home que el va criar des de la mort de la seva mare i a qui mai li ha perdonat la seva violència i crueltat.
Amin recorda la seva infeliç infància i la tràgica mort de la seva mare. Mentrestant, coneixerà a Hourya, una noia alegre i animada. Comença una història d'amor.

## Repartiment

* Hicham Bahloul: Amin
* Mohamed Derhem: Ba Jelloul
* Mohamed Marouazi: Aziz
* Al Arab Kaghat: l'oncle Az
* Amal Setta: Hourya
* Nadia Alami: Batoul
* Khouloud: Soumya
* Fatim-zahra Lahlou: Najat
* Rafiq Boubker: Bachir el rasta
* Mohamed Sekkat: el soldador
* Hassan Bouanane: Bouchta
* Mohamed Adil: Maalem Abbas
* Amina Rachid: mare de Batoul
* Fàtima Moustaid: mare d'Hourya
* Ahmed Taïeb El Alj: Professor Bentaleb
* Chama Halqa: venedora
* Abdelhak Berni: Abdou
* Noureddine Chaouni: inspector de policia
* Mohamed Lemrini: Ba Hmad
* Samira Lasfar: Zineb
* Amal El Ouazzani: cantant
* Jean Pierre Favre: turista nord-americà

## Recompenses

* Gran Premi del 9è Festival National du Film (2007)
* Premi de so del 9è Festival National du Film (empat)
* Premi de la Crítica del 9è Festival National du Film (fora de la competició oficial)
* Premi especial del jurat del Festival Internacional de Cinema Mediterrani de Tetuan
* Premi del Públic al Festival Internacional de Cinema Mediterrani de Tetuan
* Premi al millor director del 2n Festival Internacional de Cinema Àrab d'Oran
* Premi a la millor fotografia al Festival Internacional de Cinema de Dubai (2007)
* Premi de bronze del Festival Internacional de Cinema de Damasc

## Al voltant de la pel·lícula

* Les Cœurs brûlés es va rodar a la medina de Fes.
* Hicham Bahloul es va tallar la mà dues vegades, repetint la mateixa seqüència. Quatre punts al dit anular i tres a l'índex. «Els accidents són freqüents. Això em agrada ja que aquest accident demostra que entro correctament en el paper que interpreto», va dir Hicham Bahloula.
* «La vaig rodar en cinc setmanes i amb molt pocs recursos, en les condicions d'una primera pel·lícula», va afirmar Ahmed El Maânouni.

## Crítiques

| « | Les Cœurs brûlés és una pel·lícula molt personal, ja que està basada en una història autobiogràfica. La seva escriptura va ser dolorosa, em va costar molt de coratge per explicar la meva història amb el cor nu. L'escenari va néixer durant una visita a la tomba del meu oncle. Aquesta necessitat de qüestionar les ferides infantils constitueix el tema principal de la meva pel·lícula. | » |
| — Ahmed El Maânouni en una entrevista al diari Le Matin |||

## Notes i referències

* ↑ Le Matin, «Les Cœurs brûlés» d'Ahmed El Maânouni: «Hicham Bahloul s'est fait couper deux fois la main», 2008
* ↑ Jeune Afrique: Ahmed El Maânouni, n° 2607, 2010.
* ↑ Le Matin, interview d'Ahmed El Maânouni, 2008.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Polhon

Polhon (en francès Pouillon) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.502 | 2.450 | 2.425 | 2.477 | 2.596 | 2.685 | 2.782 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Yves Lahoun | PCF |

## Agermanaments

* Daroca

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 26 desembre 2010].
# Mimbasta

Mimbasta (en francès Mimbaste) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 937 | 939 | 928 | 914 | 924 | 993 | 1.013 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Dessalles | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 26 desembre 2010].
# Misson

Misson (en francès Misson) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 729 | 739 | 663 | 611 | 607 | 628 | 706 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | Joseph Lasserre | PCF |
| 2001- | Bernard Magescas | PCF |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 26 desembre 2010].
# Benessa de Maremne

Benessa de Maremne (en francès Bénesse-Maremne) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 988 | 1.089 | 1.070 | 1.175 | 1.471 | 1.754 | 2.078 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1947 | Arnaud Hiquet | |
| 1947-1983 | René Folin | |
| 1983-1989 | Guy Pécastaing | |
| 1989- | Jean-François Dussin | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 27 desembre 2010].
# Saubrigas

Saubrigas (en francès Saubrigues) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 716 | 757 | 687 | 764 | 887 | 1.079 | 1.256 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Dubertrand | |

## Agermanaments

* Le Ferré

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 27 desembre 2010].
# Sent Vincenç de Tiròssa

Sent Vincenç de Tiròssa (en francès Saint-Vincent-de-Tyrosse) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.945 | 3.249 | 4.063 | 4.474 | 5.075 | 5.365 | 6.936 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1988 | René-Jean Labat | PS |
| 1988-2004 | Jean-Claude Sescousse | PS |
| 2004- | Michèle Labeyrie | PS |

## Agermanaments

* Rincón de Soto

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 27 desembre 2010].
# Gots (Landes)

Gots (en francès Gouts) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 302 | 269 | 242 | 223 | 211 | 238 | 240 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Armand Saugnac | |
| 2008- | Claude Gensous | Divers gauche |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari