OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Umeta

Umeta fou un estat tributari protegit de l'agència de Rewa Kantha, a la província del Gujarat, presidència de Bombai. Estava format per dos grups de pobles, un amb 5 llogarets més a menys grans enclavats al districte de Kaira, i l'altra de 7 llogarets a la mateixa regió de Rewa Kantha. Aquest segon grup tenia 54 km² amb uns ingressos de 1800 lliures; l'àrea entre les dues zones era d'uns 95 km² i els ingressos totals de 2.930 lliures. La població el 1931 era de 5.622 habitants i consta aquest any amb 14 pobles i 62 km².
Es va fundar al segle XV. Fou inclòs primer a Mahi Kantha i el 1827 transferit a Rewa Kantha. Vers el 1883 governava Baria Hathi Singhji. Pagava un tribut de 500 lliures als britànics i de 255 lliures al Gaikwar de Baroda. Els darrers sobirans foren Himat Singh (fill de Ram Singh) i des de 1938 fins al 1948 Jagdev Singh (també fill de Ram Singh).

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Bidaishe

El cantó de Bidache és una divisió administrativa francesa, situada al departament dels Pirineus Atlàntics i la regió Nova Aquitània. El seu conseller general és Jean-Jacques Lasserre, de l'UDF, que a més és el president del Consell general dels Pirineus Atlàntics.

## Composició

El cantó de Bidache agrupa 7 comunes:
* Erango
* Bardoze
* Burgue-Erreiti
* Bidaxune
* Akamarre
* Gixune
* Samatze

## Consellers generals

Llista de consellers generals :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1958 | Léon Salagoïty | | |
| 1964 | Vincent Pochelu | | |
| 1970 | Léon Salagoïty | | |
| 1973 | Vincent Pochelu | | |
| 1976 | Maurice Baraton | | |
| 1982 | Jean-Jacques Lasserre | UDF | |
| 1988 | Jean-Jacques Lasserre | UDF | |
| 1994 | Jean-Jacques Lasserre | UDF | alcalde de Bidaxunee conseller regional |
| 2001 | Jean-Jacques Lasserre | UDF | President del consell general |
| No es coneixen les dades anteriors a 1958. ||||

## Vegeu també

* Cantons de Pirineus Atlàntics

## Enllaços externs

* Dades sobre el cantó de Bidache a Le Trésor des Régions
* Mapa del cantó al web de la prefectura Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine.
# Bar (riu)

El Bar és un riu francès de 61,7 km que neix a Buzancy i que es desemboca al Mosa a Vrigne-Meuse. A l'època de Lluís Felip s'hi va construir un canal paral·lelament al riu, el Canal de les Ardenes que enllaça l'Aisne i el Mosa mitjançant 27 rescloses.
És un riu de règim pluvial amb força variacions de cabal: un màxim entre 8,1 i 10,4 m³ de desembre fins a abril, i un mínim d'1,47 m³ de juny a octubre. Les principals localitats regades pel Bar són Brieulles-sur-Bar, les Petites-Armoises, Tannay, Vendresse, Chémery-sur-Bar, Omicourt, Chéhéry, Cheveuges, Saint-Aignan i Villers-sur-Bar.
A la vall del Bar, s'ha creat una ZNIEFF és a dir una "zona natural d'interès ecològic, faunístic i florístic" a les localitats Vendresse i Tannay (Ardenes), anomenada Les Prairies de la Vallée de la Bar entre Tannay et Vendresse (en català: Els prats de la vall del Bar entre Tannay i Vendresse) on s'han inventariat 70 espècies d'animals (dels quals 28 amenaçades).

## Afluents

* El Bièvre
* El Bairon
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
Viccionari
# Cantó de Civray

El cantó de Civray és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Montmorillon. Té 12 municipis i el cap és Civray.

## Municipis

* Blanzay
* Champagné-le-Sec
* Champniers
* Civray
* Linazay
* Lizant
* Saint-Gaudent
* Saint-Macoux
* Saint-Pierre-d'Exideuil
* Saint-Saviol
* Savigné
* Voulême

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Maurice Giraud | rad. |
| 1967-1992 | Raoul Cartraud | FGDS, després PS |
| 1992-1998 | Jean-Marie Gallot | Divers droite |
| 1998-2004 | Jean-Olivier Geoffroy | Divers droite |
| 2004-2011 | Jacky Vétault | PS |
| 2011- | Jean-Olivier Geoffroy | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 8.631 | 9.358 | 9.087 | 9.020 | 8.751 | 8.324 | 8.602 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Unió Provincial Agrària

La Unió Provincial Agrària (UPA) va ser una federació de sindicats agrícoles de les terres de Lleida, creada entre febrer i març de 1932 i controlada pel Bloc Obrer i Camperol. Constituïa, amb l'Acció Social Agrària de Girona, la base de l'organització pagesa del BOC, i era el nucli fonamental de la força d'aquell partit a les comarques lleidatanes, especialment a la Noguera, el Segrià, les Garrigues i l'Urgell. La Unió Provincial Agrària era un sindicat important que reunia arrendataris, mitgers i petits propietaris i, tot i no estar-hi lligat orgànicament, el BOC hi influïa en tots els nivells.
La Unió Provincial Agrària creixé ràpidament; l'octubre de 1932, mig any després de la seva creació, ja reunia 600 afiliats i l'agost de 1933 assolí els 8.000 afiliats amb 20 sindicats, estructurats en comitès locals i comarcals. El juny de 1936 era present en 62 pobles.
A l'estiu del 1933 dirigí i protagonitzà l'agitació agrària a la zona del canal d'Urgell, enfrontant-se a les autoritats de l'Esquerra; l'any següent, s'adherí a l'Aliança Obrera. El 1936, amb altres organitzacions de menor entitat, ingressà amb el sindicat rabassaire, i s'integrà en el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM). Publicà un butlletí periòdic i, des del juny del 1936, la revista Unió Agrària. En foren dirigents Sebastià Garsaball i Santiago Palacín, entre d'altres. A finals de 1936, amb l'adhesió de la Unió Provincial Agrària de Lleida, la Unió de Rabassaires i Altres Cultivadors del Camp de Catalunya es va convertir en el pal de paller del sindicalisme agrari (localitats amb sindicats de la UR).

## Referències

* 1 2 3 «Unió Provincial Agrària». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Conxita Mir. Lleida (1890-1936): caciquisme polític i lluita electoral. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1985. ISBN 84-7202-716-3
* ↑ Jaume Barrull. La Unió Provincial Agrària, dins El Bloc Obrer i Camperol, Lleida 1919-1937, p. 63-68.
# Marco von Hohenlohe-Langenburg y de Medina

Marco von Hohenlohe-Langenburg y de Medina (Madrid, 8 de març de 1962 - Sevilla, 19 d'agost de 2016) va ser un noble espanyol, XIX duc de Medinaceli des de l'any 2014.

## Biografia

Fill de l'aristòcrata Ana de Medina, comtessa d'Ofalia, primogènita de la duquessa de Medinaceli Victoria Eugenia Fernández de Córdoba, i del príncep Maximilià Egon von Hohenlohe-Langenburg. La seva família, per via paterna, és originària d'Alemanya però vinculada amb Espanya a partir del segle xx. El seu avi es casà amb una aristòcrata mexicana, i el seu oncle, Alfonso de Hohenlohe, fou un aristòcrata que popularitzà Marbella als anys seixanta.
La seva successió al ducat de Medinaceli fou possible gràcies a la llei de 2006 que establí una nova normativa nobiliària per la qual el fill gran era l'hereu, fou home o dona. La mort de la seva mare l'any 2012 el convertiren en l'hereu directe al Ducat. El 2013 moria la duquessa de Medinaceli, però Marco esperà deu mesos per reclamar el títol, en senyal de dol per la mort de la seva àvia. Així mateix, la mort de Victoria Eugenia suposà la fi del cognom Fernández de Córdoba lligat a la casa de Medinaceli, després de 400 anys, a un cognom alemany, quelcom que va crear cert enrenou, en tractar-se el ducat de Medinaceli d'un dels títols més antics d'Espanya.
Un dels episodis que va marcar la seva vida fou el setembre de 1996 patí un greu accident automobilístic a causa d'una distracció que li feu una amiga des d'un altre cotxe mentre anava d'Estepona a Marbella. Els metges van salvar-li la vida, però va patir un llarg coma.
Els darrers anys de vida de la duquessa de Medinaceli, a qui estava molt unit i admirava, Marco estigué al seu costat tenint-ne cura vivint a la Casa de Pilatos, on actualment resideix. Com ella, Marco va preferir mantenir una vida més discreta, lluny de la vida pública i mediàtica, a diferència d'altres membres de la família. Treballava a la Fundació Casa Ducal de Medinaceli, la qual és presidida pel seu oncle Ignacio de Medina, únic fill viu de la duquessa.
Va morir el 19 d'agost de 2016 a l'Hospital Virgen de los Reyes de Sevilla després d'estar tres dies en coma.

## Família

Es casà el 1996 amb Sandra Schimidt-Polex, de la qual es va divorciar. El matrimoni va tenir dos fills:
* Victoria (1997)
* Alexander (1999)

## Referències

* 1 2 «Fitxa de Marco von Hohenlohe-Langenburg» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli.
* 1 2 3 4 5 Yague, María Eugenia «El duque de Medinaceli, sangre alemana para el título más español» (en castellà). El Mundo, 05-07-2014 [Consulta: 2 març 2015].
* 1 2 Verbo, Eduardo «Marco Hohenlohe reclama el ducado de Medinaceli». El Mundo, 10-06-2014.
* ↑ Redacció «Muere Marco Hohenlohe, duque de Medinaceli». El Mundo, 19-08-2016.
# Cantó d'Acós

El cantó d'Acós és un cantó francès del departament dels Pirineus Atlàntics, situat al districte d'Auloron. Té 13 municipis i el cap és Acós.

## Municipis

* Acós
* Aidius
* Bedós
* Bòrça
* Cèta e Eigun
* Escòt
* Eth Saut
* Les e Atàs
* Lascun
* Ardiòs e Ishèra
* Òussa
* Sarrança
* Urdòs
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1919-1937 | Henri Lillaz | Radical independent |
| 1937-1958 | Pierre Sarthou | |
| 1958-1976 | Roger Lernout | |
| 1976-1982 | Robert Balangué | PS |
| 1982- | Jean Lassalle | UDF, després MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Barahona (província)

Barahona és una província situada al sud-oest de la República Dominicana i a 204 quilòmetres de la seva capital, Santo Domingo. La capital de la província és Santa Cruz de Barahona i va ser creada l'any 1881.

## Fills il·lustres

* Maria Montez (1912-1951) actriu de cinema.
# Cantó de Lussac-les-Châteaux

El cantó de Lussac-les-Châteaux és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Montmorillon. Té 10 municipis i el cap és Lussac-les-Châteaux.

## Municipis

* Bouresse
* Civaux
* Gouex
* Lhommaizé
* Lussac-les-Châteaux
* Mazerolles
* Persac
* Saint-Laurent-de-Jourdes
* Sillars
* Verrières

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Luc Levesque | PPUS, després RGR |
| 1961-1979 | Joseph Bienvenu | Rad., després UDF |
| 1979-1994 | Michel Maupin | Divers droite |
| 1994-2004 | Robert Bon | PCF |
| 2004- | Thierry Mesmin | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 7.826 | 8.406 | 8.110 | 8.008 | 7.777 | 8.482 | 8.508 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Sisè (moneda)

Un sisè és una moneda catalana de coure encunyada durant la Guerra dels Segadors a diferents localitats de Catalunya, com Tàrrega, Girona, Solsona, Barcelona, Manresa, Sanaüja, Valls, Vic o Vilafranca del Penedès.
Valia sis diners.
Viccionari
# Vala

Vala o Wala fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, a la presidència de Bombai amb una superfície de 283 km² i una població el 1901 de 13.285 habitants repartits en 40 pobles. Els ingressos s'estimaven en 2,25 lakhs. Fou un estat de tercera classe dins dels de Kathiawar i el seu nom antic fou Vallabhipur. La capital era Vala o Wala a uns 35 km al nord-oest de Bhavnagar amb una població el 1901 de 4.712 habitants. Fou el centre dels dominis del senapati (comandant en cap) dels guptes que van governar 300 anys a la península de Kathiawar. La capital regional fou Bamasthali o Vanthli però la capital religiosa era Somnath Patan. Derrocats els reis vallabhis (van governar vers 480 a 790) i expulsats del país, van retornar anys després amb el nom de Wala i va governar fins a la meitat del segle X quan foren expulsats de gran part de Kathiawar per Mulraj Solanki de Patan, que va estendre la seva autoritat fins a Gogha; però els giràsies wales foren deixats en possessió efectiva del territori de Wala, i es van establir a Talaja expulsant als governants mehars i estenent-se després a Bhadrod. El 1260 els gohels van conquerir el país Wala i van obligar els habitants a deixar la seva seu, que va passar als musulmans quan van conquerir el Gujarat. A la mort d'Aurangzeb, Vala i Loliana van caure en mans de Bhausinghji, fundador del principat de Bhaunagar, que va cedir la població de Vala i dues altres a Visoji, el seu fill i fundador de la moderna nissaga dels wales de Vala. Es diu que Visoji tenia un germà bessó de nom Akherajji, que fou el successor de Bhausinghji. Visoji va engrandir el seu patrimoni amb conquestes als kathis i altres i va morir el 1774. El seu net Meghabhai (1798-1814) es va signar un tractat amb els britànics. El sobirà porta el títol de thakur.

## Bandera

Banderi rectangular forcat amb quatre franges horitzontals, amb colors (de damunt a sota): vermell, blanc, blau i blanc.

## Llista de thakurs

* Visaji 1740-1774
* Nathubhai 1774-1798 (fill)
* Meghabhai 1798-1814 (fill)
* Harbhamji 1814-1838 (fill)
* Daulat Singh 1838-1840 (fill)
* Patabhai 1840-1853 (germà d'Harbhamji)
* Prithwi Raj 1853-1860 (fill)
* Megh Raj 1860-1875 (fill)
* Vakhat Singh 1875-1943 (fill)
* Gambhir Singh 1943-1948 (fill)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-09-29 a Wayback Machine.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Cantó d'Aràmits

El cantó d'Aràmits és un cantó francès del departament dels Pirineus Atlàntics, situat al districte d'Auloron. Té sis municipis i el cap és Aràmits.

## Municipis

* Ansa
* Aràmits
* Areta
* Hiars
* Issòr
* Lana de Varetons
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-2004 | Louis Althapé | RPR |
| 2004- | Pierre Casabonne | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Teuira Henry

Teuira Henry (Tahití, Regne de Tahití, 24 o 27 de gener de 1847 - Paea, Polinèsia Francesa, 23 de gener de 1915) fou una erudita, etnòloga, folklorista, lingüista, historiadora i educadora tahitiana. Treballà en la reconstrucció d'un manuscrit sobre la història de Tahití escrit pel seu avi, el missioner anglés John Muggridge Orsmond; per a això n'utilitzà les notes originals.
Molts dels seus escrits es publicaren pòstumament en el llibre Ancient Tahiti, editat pel Museu Bishop.

## Referències

* 1 2 Robert D. Craig. Historical Dictionary of Polynesia (en anglés). Rowman & Littlefield, 2011. ISBN 978-0-8108-6772-7.
# Petit per a l'edat gestacional

Els nadons petits per a l'edat gestacional (PEG) són aquells que tenen una mida més petita del normal per a l'edat gestacional. PEG es defineix amb més freqüència com un pes per sota del percentil 10 per a l'edat gestacional. PEG prediu la susceptibilitat a hipoglucèmia, hipotèrmia i policitèmia. Per definició, almenys el 10% de tots els nounats rebran l'etiqueta PEG. Tots els nadons PEG s'han de vigilar per detectar signes de fracàs de creixement, hipoglucèmia i altres afeccions de salut.

## Causes

Ser petit per a l'edat gestacional és a grans trets:
* Ser constitucionalment petit o causat per un tret genètic del nadó
* Restricció del creixement intrauterí, també anomenada PEG patològic

## Referències

* ↑ Small for gestational age (SGA) at MedlinePlus. Update Date: 8/4/2009. Updated by: Linda J. Vorvick. Also reviewed by David Zieve.
* ↑ Cunningham, F. Gary; Leveno, Kenneth J.; Bloom, Steven L. [et al.].. Williams Obstetrics. 24. New York, NY: McGraw-Hill Education, 2013.
* ↑ Ross, Michael G. «eMedicine - Fetal Growth Restriction». [Consulta: 25 febrer 2010].
# Barano d'Ischia

Barano d'Ischia és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Nàpols, a la regió italiana de Campània, situat a la zona sud-oest de l'illa d'Ischia, a uns 30 km al sud-oest de Nàpols.
És després de Forio el municipi més gran de l'illa, encara que no és un dels més poblats. El seu territori està format per diversos pobles petits: Buonopane, Piedimonte, Fiaiano i Testaccio, que antigament era un municipi independent.
Barano d'Ischia limita amb els següents municipis: Casamicciola Terme, Ischia i Serrara Fontana.

## Història i principals llocs d'interès

La zona va ser poblada per primera vegada pels grecs, que hi tenien un nimfeu.
Les principals atraccions inclouen:
* L'aqüeducte de Pilastri (1470)
* Església de Sant Joan Baptista (segle XV), una de les més antigues de l'illa
* Torre sarraïna, al poble de Testaccio
* Molins de vent a Montemarano
# Cantó d'Aurinhac

El cantó d'Aurinhac és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Sent Gaudenç, està format per 19 municipis i el cap cantonal n'és Aurinhac.

## Municipis

* Alan
* Aulon
* Aurinhac
* Baishàs
* Benca
* Boçan
* Bodin
* Casanava de Montaut
* Cassinhabèra e Tornàs
* Era Toa
* Esparron
* Èus
* Montoliu de Sent Bernat
* Peiriçans
* Peirosèt
* Samolhan
* Sent Andrèu
* Sent Helitz e Saglan
* Tèrrabaisha

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# Vall d'Assam

Vall d'Assam (Assam Valley o Brahmaputra Valley) fou una divisió de la província d'Assam sota domini britànic entre l'Himàlaia al nord i la serralada d'Assam al sud. La capital era Gawhati. La població era:
* 1872 d'1.884.046 habitants
* 1881 de 2.252.003 habitants,
* 1891 de 2.476.481 habitants
* 1901 de 2.619.077 habitants
El 72% eren hindús de religió, el 18% animistes, i el 10% musulmans; hi havia alguns jains, budistes i cristians.
La superfície era de 63.727 km². Hi havia 10 viles i 8.801 pobles. La capital era Gawhati amb 11.661 habitants el 1901. Altres ciutats eren Dibrugarh (11.227 habitants), Goalpara, Barpeta i Tezpur. L'economia estava basada en el cultiu del te.
Estava dividida en sis districtes:
* Goalpara
* Kamrup
* Darrang
* Nowgong (Nagaon)
* Sibsagar
* Lakhimpur
La major part del territori era pla format per la vall del riu Brahmaputra. Al centre els Mikir Hills, derivació de la serralada d'Assam amb les valls del Dhansiri i el Langpher.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Puig de Bonany

El Puig de Bonany està situat entre els termes de Petra, Vilafranca de Bonany i Sant Joan de Sineu a l'illa de Mallorca. Presenta una altitud de 317 m i al cim del puig es troba l'ermita del mateix nom. Abans era conegut com puig de Maria o puig de son Burguès.
L'ermita fou aixecada al segle xvii en honor d'una Mare de Déu trobada, si bé l'edifici actual en estil neoclàssic data de la dècada dels anys vint del segle xx, quan fou reconstruïda després de ser destruïda per un llamp. A uns pocs metres de l'ermita, al camí que hi mena hi ha una creu de pedra, dissenyada per l'artesà local Joan Vives Lliteras, i que hi fou clavada en commemoració del darrer sermó que feu Fra Juníper Serra abans de partir cap a Amèrica. A la tercera festa de Pasqua, els tres pobles que comparteixen el puig i altres de contrades pròximes, hi celebren una pancaritat.

## Galeria Fotogràfica

* Portal de l'església
* Imatge Mare de Déu de Bonany
* Detall ornamental de l'Altar
* Cor de l'església
* Cisterna del pati
* Pessebre
* Vista del Pati d'accés a l'església

## Referències

* ↑ «Bonany». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Santuari de la Mare de Déu de Bonany». Ajuntament de Petra. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Ermita de Bonany». Mallorca, Illes Balears. Consell de Mallorc. [Consulta: 7 abril 2024].
# Cantó de Dangé-Saint-Romain

El cantó de Dangé-Saint-Romain és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Châtellerault. Té 8 municipis i el cap és Dangé-Saint-Romain.

## Municipis

* Buxeuil
* Dangé-Saint-Romain
* Ingrandes
* Leugny
* Les Ormes
* Oyré
* Port-de-Piles
* Saint-Rémy-sur-Creuse

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Jules Boisseau | SFIO |
| 1951-1958 | M. de Bony | Divers droite |
| 1958-1976 | Pierre Marie | radical |
| 1976-1982 | M. Le Dantec | Divers droite |
| 1982-1994 | Robert Stanghellini | RPR, després divers droite |
| 1994- | Guy Monjalon | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 6.478 | 7.188 | 8.247 | 9.037 | 9.427 | 9.410 | 9.794 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bierbeek

Bierbeek és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Bierbeek, Korbeek-Lo, Lovenjoel i Opvelp.

## Agermanaments

* Oña (Equador)
# 14 anys i un día

14 anys i un día és un curtmetratge espanyol del 2015 dirigit per Lucía Alemany. Ha estat rodat a Traiguera en català.

## Sinopsi

Arantxa i Rossi són dues adolescents de catorze anys força amigues. Per la Rossi el més important és el seu xicot, Santi, i el seu problema, la innocència. Per Arantxa el més important és la seva amiga Rossi, i el seu problema, la seva mare. Finalment un dia decideix enfrontar-se a la seva mare per dir-li que no suportarà més la violència com a mètode d'educació.

## Repartiment

* Pilar Alcalá
* Vicente Benlliure
* Ramón García Grañana
* Jennifer García
* Andrea Olesa
* Estelle Orient

## Nominacions i premis

Va participar en la secció oficial de curtmetratges de la Seminci. Fou exhibida al Festival de Cinema Solidari de Guadalajara (FESCIGU) i va rebre el premi al millor curtmetratge valencià als XXV Premis Turia.

## Referències

* ↑ 14 anys i un dia a catalanfilms
* ↑ Biscuit, Ernie. «La animación, protagonista de los cortos de Seminci» (en castellà). El Mundo, 07-10-2010. [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ 14 anys i un dia al web del FESCIGU 2016
* ↑ La cartelera Turia premia a los actores Pedro Casablanc, Natalia de Molina y Fernando Colomo, La Vanguardia, 23 de juny de 2016
# Cantó de Granada

El cantó de Granada és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Tolosa, té 14 municipis i té com a cap cantonal Granada.

## Municipis

* Granada
* Aussona
* Mervila
* Sèlh
* Daus
* Montagut de Sava
* Larran
* Launac
* Tilh
* Ondas
* Sent Pau de Sava
* Le Burgau
* Sent Cesèrt
* Menvila
* Bretz

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# Varagam

Varagam o Waragam fou un estat tributari protegit de cinquena classe de l'agència de Mahi Kantha a la presidència de Bombai. Estava format per 19 pobles el 1881 i 21 pobles el 1901, amb 3,.446 habitants el 1881 i 2.121 habitants el 1901 i una superfície de 73 km². Els seus ingressos s'estimaven en 5.841 rúpies el 1900, i no pagava cap tribut. El thakur era un rajput parmar descendent dels paramares de Chandravati. El sobirà era vers 1883 el thakur Rai Singhi, un rajput rehwar; no gaudia de sanad autoritzant l'adopció. L'estat era de cinquena classe al Kathiawar. L'estat fou fundat per Kumar Shri Keshavdasji Rajsinhji of Ranasan. Umed Singh va succeir a Kumar Shri Gulabsinhji Sursinhji de Ranasan que l'havia adoptat; al seu torn va adoptar a Kumar Shri Gulabsinhji Sursinhji de Ranasan que el va succeir com a Gulab Singh. El 1848 va pujar al tron Raj Singh. El darrer thakur fou Vakhat Singh que va pujar al tron el 29 d'agost de 1938.

## Bandera

Horitzontal en cinc franges horitzontals amb els colors (de dalt a baix): groc, blau, verd, blanc i vermell.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.