OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esfera YIG

Les esferes de granat de ferro d'itri (esferes YIG) serveixen com a filtres i ressonadors ajustables magnèticament per a les freqüències de microones. Els filtres YIG s'utilitzen pels seus alts factors Q, normalment entre 100 i 200. Una esfera feta d'un sol cristall de granat de ferro d'itri sintètic actua com a ressonador.
El camp d'un electroimant canvia la freqüència de ressonància de l'esfera i, per tant, la freqüència que permetrà passar. L'avantatge d'aquest tipus de filtre és que el granat es pot ajustar en un rang de freqüències molt ampli variant la força del camp magnètic. Alguns filtres es poden ajustar des de 3 GHz fins a 50 GHz.

## Construcció

Les pròpies esferes YIG són de l'ordre de 0,5 mm de diàmetre i es fabriquen a partir de cubs una mica més grans de material tallat a daus per volteig, com es fa en la fabricació de joies.
El granat està muntat sobre una vareta de ceràmica, i un parell de petits bucles al voltant de l'esfera s'acoblen entre i fora de l'esfera; els bucles són de mitja volta, col·locats en angle recte entre ells per evitar l'acoblament electromagnètic directe entre ells i cadascun està connectat a terra en un extrem.
Les bobines d'entrada i de sortida estan orientades en angle recte entre elles al voltant del cristall YIG. S'acoblen en creu quan s'alimenten per la freqüència de ressonància ferrimagnètica, que depèn del camp magnètic extern subministrat per un electroimant.
Els filtres YIG solen consistir de diverses etapes acoblades, cada etapa consta d'una esfera i un parell de bucles.

## Aplicacions

Els filtres YIG s'utilitzen sovint com a preselectors. Els filtres YIG ajustats per un corrent d'escombrat s'utilitzen en analitzadors d'espectre. Una altra aplicació YIG són els oscil·ladors YIG, on l'esfera actua com a element que determina la freqüència sintonitzable. S'acobla a un amplificador que proporciona la retroalimentació necessària per a l'oscil·lació.

## Referències

* ↑ «Ultra-High Cooperativity Interactions between Magnons and Resonant Photons in a YIG sphere» (en anglès). [Consulta: 2 juny 2024].
* ↑ Krupka, Jerzy; Salski, Bartlomiej; Kopyt, Pawel; Gwarek, Wojciech «Electrodynamic study of YIG filters and resonators» (en anglès). Scientific Reports, 6, 1, 04-10-2016, pàg. 34739. DOI: 10.1038/srep34739. ISSN: 2045-2322.
* ↑ «Welcome to Ferrisphere, Inc – "Can you YIG it"» (en anglès americà). [Consulta: 2 juny 2024].
* ↑ «Magnonic Einstein–de Haas Effect: Ultrafast Rotation of Magnonic Microspheres» (en anglès). [Consulta: 2 maig 2024].
* ↑ «Reinventing YIG Technology for Microwave Filter Applications | 2022-04-10 | Microwave Journal» (en anglès). [Consulta: 2 juny 2024].
# Bezzecca

Bezzecca és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 592 habitants. Limitava amb els municipis de Concei, Pieve di Bono, Molina di Ledro, Pieve di Ledro, Tiarno di Sopra i Tiarno di Sotto.
L'1 de gener 2010 es va fusionar amb els municipis de Pieve di Ledro, Concei, Molina di Ledro, Tiarno di Sopra i Tiarno di Sotto creant així el nou municipi de Ledro, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Ettore Luraschi | Llista cívica |
# Cantó de Le Lamentin-1

El cantó de Le Lamentin-1 és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprèn la fracció Sud-Bourg de la comuna de Le Lamentin.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008-2014 | Alfred Sinosa | BPM | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Borda de Carrutxo

La Borda de Carrutxo és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antiga caseria de bordes de Segan, al nord-est del terme.
És una de les Bordes de Segan, una de les dues situades més al nord, a prop i al sud-oest de l'ermita de Sant Cristòfol de Montpedrós. És al nord de la Borda de Guerra, al nord-oest de la Borda de Cardet, i a ponent, a tocar, de la Borda de Jaume de Sana. Més al nord hi havia, encara, la Borda del Xinco.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eduardo Frei Ruiz-Tagle

Eduardo Frei Ruiz-Tagle (Santiago de Xile, 24 de juny de 1942) és un polític democratacristià xilè, fill del president Eduardo Frei Montalva. Va ser president del seu país en el període 1994 - 2000 i president del Senat des del 2006 al 2008. El seu mandat presidencial es va caracteritzar per les millores en les relacions internacionals i en l'àmbit econòmic i social, iniciant les negociacions que després portarien a la firma de tractats del lliure comerç amb els Estats Units, la Xina i la Unió Europea en el Govern posterior va modernitzar i va fer créixer l'economia xilena; va fer avanços en infraestructures; desenvolupament de la reforma educativa i de la reforma processal penal.

## Referències

* ↑ Sanhueza, Ana María. «El expresidente Eduardo Frei, a favor de la nueva Constitución de Chile: “No es un voto por la extrema derecha”» (en castellà), 23-11-2023. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ «Eduardo frei Ruiz-Tagle: ¿Un suizo, el próximo Presidente de Chile?» (en castellà). swissinfo. Arxivat de l'original el 2012-09-27. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ «Chile's Frei concedes defeat to Pinera in vote» (en anglès). Reuters. Arxivat de l'original el 2023-11-19 [Consulta: 14 desembre 2024].
# Bosc de Sant Joan (Reguard)

El Bosc de Sant Joan és un bosc dels termes municipals de la Pobla de Segur i de Senterada, al Pallars Jussà.
Està situat al sector oriental del terme, al nord-est de Lluçà i de Reguard, en els contraforts de ponent del Roc de Sant Aventí. La major part del bosc és dins del terme de Senterada, però la part alta entra dins del de la Pobla de Segur. El bosc ocupa tota la capçalera i la part alta del barranc de Sant Joan.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Esferes de Klerksdorp

Les esferes de Klerksdorp són unes boletes de pirita que s'han anat trobant a Ottosdal (Sud-àfrica) en estrats precambrians de fa 2.800 milions d'anys per miners. Aquestes s'exposen al Museu de Klerkdorp.
Per la seva forma rodona i les línies que s'hi observen s'especula que hagin pogut ser creades per éssers intel·ligents. Aquest punt de vista es recull en l'obra Arqueologia prohibida de Michael Cremo. No obstant això, probablement siguin nòduls de pirita d'origen metamòrfic, i nòduls de goethita formats pel desgast de la pirita. En un article sobre aquest assumpte, Paul Henrich recalca que les fonts de Cremo, pel que fa a les esferes suposadament "anòmales", eren Weekly World News (Notícies Mundials setmanals), una font que difícilment es pot acceptar com a seriosa i reputada.

## Referències

* ↑ Cremo, M., and R.L. Thompson, 1993, Forbidden Archeology: The Hidden History of the Human Race: Torchlight Publishing. ISBN 0-89213-294-9
* ↑ Cremo, M., and R.L. Thompson, 1999, The Hidden History of the Human Race: Torchlight Publishing. ISBN 0-89213-325-2
* ↑ Heinrich, P.V., 2007, South African concretions of controversy: South African Lapidary Magazine. vol. 39, no. 1, pp. 7-11.
* ↑ Heinrich, P.V., 2008, The Mysterious "Spheres" of Ottosdal, South Africa. National Center for Science Education Reports, v. 28, no. 1, pp. 28-33.

## Enllaços externs

* Pàgina del llibre Monuments d'Atlàntida I Lemuria: El secret de L'Esfinx. Megàlits, Petroglifs i altres artefactes inexplicables Arxivat 2017-06-11 a Wayback Machine..
# Beşiktaş JK (voleibol)

La secció de voleibol del Beşiktaş Jimnastik Kulübü és una de les més destacades d'aquest club poliesportiu turc.

## Palmarès masculí

* Copa Federació
** Campions (1): 1984
* Campionats d'Istanbul
** Campions (4): 1923-24, 1924–25, 1925–26, 1926-27
** Finalistes (5): 1927-28, 1928–29, 1929–30, 1930–31, 1932–33

## Palmarès femení

* CEV Challenge Cup
** Finalistes (1): 2013-14
* BVA Cup
** Campiones (4): 2008, 2009, 2013, 2018
* Lliga turca:
** Finalistes (3): 1995-96, 1996-97, 2003-04
* Copa de Turquia
** Finalistes (3)': 1995, 1996, 1997
* Copa Federació
** Campiones (1): 1966

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Cantó de Le Robert-2

El cantó de Le Robert-2 és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprèn la fracció Nord de la comuna de Le Robert.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2014 | Belfort Paul Birota | Divers gauche | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Borda de Joanet (la Pobla de Segur)

La Borda de Joanet és una borda del terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà. Està situada a prop de l'extrem nord-oest del terme, a prop de la riba esquerra del Flamisell, al nord-oest del Pui de Segur. És a la partida de Fontelles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eitelita

L'eitelita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom de Wilhelm Eitel, director de l'Institut d'Investigació de Silicats de la Universitat de Toledo, Ohio, qui va sintetitzar-la per primera vegada.

## Característiques

L'eitelita és un carbonat de fórmula química Na₂Mg(CO₃)₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'eitelita pertany a «05.AC: Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O: carbonats alcalins i alcalinoterris» juntament amb els següents minerals: nyerereïta, zemkorita, bütschliïta, fairchildita, shortita, burbankita, calcioburbankita, khanneshita i sanromanita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1954 en un pou de la Carter Oil Company Poulson, al comtat de Duchesne, a Utah (Estats Units). També ha estat descrita a l'estat de Wyoming, a Rússia, al Tadjikistan, al Sudan, a l'Índia, al Canadà i al Brasil.

## Referències

* ↑ «Eitelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 abril 2017].
# Boscos de la sabana de Namíbia

Els boscos de la sabana de Namíbia és una ecoregió de l'ecozona afrotropical, definida per WWF, que s'estén per Àfrica austral, al llarg de Namíbia i el sud d'Angola.

## Descripció

És una ecoregió de desert que ocupa una superfície de 225.500 quilòmetres quadrats en el Gran Escarp que separa els deserts costaners dels altiplans interiors d'Àfrica austral.
Limita al nord-oest amb el Kaokoveld, al nord-est amb els boscos de miombo d'Angola, a l'est amb els boscos de mopane d'Angola, al sud-est amb la sabana xeròfila del Kalahari, al sud-oest amb el desert del Namib i al sud amb el Karoo nama.
La pluja és escassa, entre 60 mm anuals en l'oest i 200 en l'est, i cau principalment en violentes tempestes a l'estiu, entre octubre i març. Les temperatures són extremes, i les gelades freqüents a l'hivern.

## Flora

La vegetació d'aquesta ecoregió és molt variada. En el nord predomina una sabana més o menys densa de mopane (Colophospermum mopane). Més al sud es troba un semidesert amb una gran varietat d'espècies i molts endemismes: l'euforbia Euphorbia guerichiana, l'aloe Aloe dichotoma, la moringa Moringa ovalifolia i diverses espècies dels gèneres Acàcia, Adenolobus, Commiphora i Cyphostemma. En l'extrem sud de l'ecoregió la vegetació és una sabana arbustiva molt oberta.

## Fauna

Entre els grans mamífers destaquen l'elefant (Loxodonta africana), el rinoceront negre (Diceros bicornis), el gran kudú (Tragelaphus strepsiceros), el springbok (Antidorcas marsupialis), l'òrix del Cap (Oryx gazella), el dic-dic de Kirk (Madoqua kirkii), l'impala (Aepyceros melampus petersi), el lleó (Panthera leo), el lleopard (Panthera pardus), el guepard (Acinonyx jubatus), la guineu orelluda (Otocyon megalotis) i la guineu del Cap (Vulpes chama).
S'han censat 297 espècies d'aus a l'ecoregió.

## Endemismes

Aquesta escarpada regió presenta un elevat índex d'endemisme de plantes i animals.
Dos mamífers són endèmics: la mangosta de Namíbia (Galerella swalius) i el rosegador Petromyscus shortridgei (de la família Nesomyidae).

## Estat de conservació

Vulnerable. Les principals amenaces són la caça furtiva, el turisme en vehicles tot-terreny i el tràfic d'espècies protegides.

## Protecció

La protecció és escassa. Només hi ha dues petites àrees protegides a Namíbia:
* Reserva Natural de Damaraland
* Monument Nacional de Brandberg
Una petita àrea del sud de l'ecoregió forma part del Parc Nacional Namib-Naukluft.

## Enllaços externs

* Namibian savanna woodlands (World Wildlife Fund)
* Namibian savanna woodlands (National Geographic)
# Biahmu

Biahmu (o Byahma) és un lloc a 7 km d'el Faium on es conserven les restes de dos grans blocs de pedra que foren els pedestals sobre els que es van erigir el colossos d'Amenemhat III, dues estàtues colossals del faraó que tenien uns 12 metres d'altura, col·locades antigament sobre els enormes pedestals.
# Caners

Caners és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Està situat al sud-est de Rivert, a l'esquerra del barranc de Rivert, al sud-est dels Oms, a llevant dels Planells, a ponent i migdia de la Carretera de Rivert.
# Bosna

El Bosna (en ciríl·lic: Босна) és el tercer riu més llarg de Bòsnia i Hercegovina, i és considerat un dels tres principals rius interns, juntament amb el Neretva i el Vrbas. El Bosna recorre 271 km, i el seu nom noté cap variant en llengua estrangera. Durant l'Imperi Romà, a vegades s'anomenava Bosona, i es creu que aquest és probablement l'origen il·líric del nom Bosna.

## Curs i afluents

El riu Bosna recorre la Vall del Bosna, el principal centre industrial del país on viuen prop d'un milió de persones, així com la ubicació de diverses de les principals ciutats del país. Els seus principals afluents són el Željeznica, el Miljacka, el Fojnica, el Lašva, el Gostović, el Krivaja, l'Usora, i el Spreča.
El Bosna naix al manantial de Vrelo Bosne, al peu de la muntanya Igman, als afores de Sarajevo. Aquesta font constitueix un dels principals monuments històrics i naturals de Bòsnia i Hercegovina. A partir d'aquí, puja cap al nord per convertir-se en afluent del Sava, a la ciutat de Bosanski Samac.
Administrativament, el riu neix al cantó de Sarajevo, i passa pel cantó de Zenica-Doboj, la regió de Doboj i el cantó de Posavina, per aquest ordre. Pel que fa a les ciutats, el curs del riu passa per Visoko, Zenica, Doboj, Modrica i Bosanski Samac.

## Aprofitament

Als afores de Zenica l'aprofiten en diverses centrals hidroelèctriques.
Al llarg del 2006 es va endegar un projecte per recuperar l'ecosistema del riu i els seus afluents, i es van construir dues centrals de control de qualitat i quantitat, una a Doboj i l'altra a Sarajevo. També es va desenvolupar, dins d'aquest programa, un projecte de regadiu a la Vall del Popovo.
# Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 2002

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 celebrats a la ciutat de Salt Lake City (Estats Units) es disputaren vuit proves de biatló, quatre en categoria masculina i quatre més en categoria femenina. En aquesta edició debutà la prova de 12,5 km. persecució masculina i els 10 km. persecució femenins.
Les proves es realitzaren entre els dies 11 i 20 de febrer de 2002 a les instal·lacions de Soldier Hollow. Hi participaren un total de 190 biatletes, entre ells 102 homes i 88 dones, de 34 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 10 km. esprint Detalls | Ole Einar Bjørndalen | Sven Fischer | Wolfgang Perner |
| 12,5 km. persecució Detalls | Ole Einar Bjørndalen | Raphaël Poirée | Ricco Gross |
| 20 km. Detalls | Ole Einar Bjørndalen | Frank Luck | Viktor Maigurov |
| Equips Detalls | NoruegaHalvard Hanevold Frode Andresen Egil Gjelland Ole Einar Bjørndalen | AlemanyaRicco Gross Peter Sendel Sven Fischer Frank Luck | FrançaGilles Marguet Vincent Defrasne Julien Robert Raphaël Poirée |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 7,5 km. esprint Detalls | Kati Wilhelm | Uschi Disl | Magdalena Forsberg |
| 10 km. persecució Detalls | Olga Pyleva | Kati Wilhelm | Irina Nikulchina |
| 15 km. Detalls | Andrea Henkel | Liv Grete Skjelbreid | Magdalena Forsberg |
| Equips Detalls | AlemanyaKatrin Apel Uschi Disl Andrea Henkel Kati Wilhelm | NoruegaAnn-Elen Skjelbreid Linda Tjørhom Gunn Margit Andreassen Liv Grete Skjelbreid | RússiaOlga Pyleva Galina Kukleva Svetlana Ishmouratova Albina Akhatova |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Noruega | 4 | 2 | 0 | 6 |
| 2 | Alemanya | 3 | 5 | 1 | 9 |
| 3 | Rússia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4 | França | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Suècia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 5 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Bulgària | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 8 | 8 | 8 | 24 |
# Antoni Cubell

Antoni Cubell (Oristany 1396- maig de 1463) fou el fill i successor de Lleonard Cubell com a marquès d'Oristany i comte del Goceà, així com pretendent al tron d'Arborea el 1427. Es va casar el 1451 amb Leonor de Cardona (morta el 1455), filla de Ramon Folc senyor de Bellpuig i de Catalina de Centelles.
# Ca l'Artiller

Ca l'Artiller és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.
# Bottidda

Bottidda (en sard, Bottidda) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 760 habitants. Es troba a la regió de Goceano. Limita amb els municipis de Bono, Bonorva, Burgos, Esporlatu, Illorai i Orotelli (NU).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Daniele Secondo Cocco | Llista cívica |
# Aurelià (conspirador)

Aurelià fou un militar conspirador contra Caracal·la que és esmentat per Dió Cassi. Els soldats van demanar el seu cap a Macrí que primer s'hi va oposar però finalment els va entregar.
# Camí vell de Pessonada

El Camí vell de Pessonada és una antiga pista rural que discorre pel terme municipal de Conca de Dalt (a l'antic terme de Claverol), al Pallars Jussà. Unia els pobles de Sant Martí de Canals i de Pessonada.
Actualment, la major part d'aquest antic camí ha estat substituït per la moderna Carretera de Pessonada, però queden un parell de trams que subsisteixen del camí vell. El primer arrenca de l'extrem de llevant del poble de Sant Martí de Canals i va de dret cap a llevant, per trobar la Carretera de Pessonada al cap de poc, al nord-est de Comassa i al sud-oest de Murgulla. Més a llevant es conserva un altre petit tros d'aquest camí vell, al sud de Martinatx.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Puig Castellar (Cervelló)

El puig Castellar és una muntanya de 186 metres que es troba entre els municipis de Cervelló i de Sant Vicenç dels Horts, a la comarca del Baix Llobregat. Al cim hi ha un jaciment arqueològic ibèric.

## Referències

* ↑ Memòria de Puig Castellar [Consulta: 25 novembre 2024].
# Die Ehe der Maria Braun

Die Ehe der Maria Braun (La vida marital de Maria Braun) és un film alemany dirigit per Rainer Werner Fassbinder, estrenat el 1979, dins el moviment del Nou cinema alemany. Va ser nominat al Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera.
La pel·lícula és la primera entrega de la Triologia de la BRD (sigla de Bundesrepublik Deutschland, República Federal d'Alemanya), seguida per Lola (1981) i Die Sehnsucht der Veronika Voss (1982). Hi descriu la postguerra a l'Alemanya occidental, que viu un «‘miracle’ econòmic envoltat de silencis, amnèsia i mentida. […] Els seus personatges tenen peus de fang: es venen, es prostitueixen per menjar o per tenir un cotxe o una casa. I ho fan també per oblidar o amagar el passat.»

## Argument

Die Ehe der Maria Braun, realitzada el 1979, segueix el destí d'una dona durant els anys de reconstrucció d'Alemanya, entre 1943 i 1955: Maria es casa amb Hermann sota els bombardeigs, després Hermann és enviat al front rus i desapareix.
Després de la guerra, Maria troba feina en un bar per a soldats americans i es fa amant de Bill, un soldat nord-americà. Però Hermann reapareix i descobreix Bill i Maria junts. Maria mata Bill, i en el judici, Hermann s'inculpa pel crim i és sentenciat a presó, i desapareix de nou de la vida de Maria.
Abans de trobar-lo de nou, Maria haurà d'esperar encara deu anys. Mentrestant, coneix Oswald, un industrial francès que li permet de fer-se ric i pujar en l'escala social per així preparar el seu futur amb Herman.

## Repartiment

* Hanna Schygulla: Maria Braun
* Klaus Löwitsch: Hermann Braun
* Ivan Desny: Karl Oswald
* Elisabeth Trissenaar: Betti Klenze
* Gottfried John: Willi Klenze
* Hark Bohm: Senkenberg
* Greg Eagles: Bill

## Referències

* ↑ «Die ehe der Maria Braun». Filmoteca de Catalunya, 2015. [Consulta: 28 setembre 2024].
* ↑ «Marriage of Maria Braun, The» (en anglès). Golden Globe Awards, 1980. [Consulta: 28 setembre 2024].
* ↑ Hoock, Yvonne. Rainer Werner Fassbinder - Die BRD-Trilogie (en alemany). GRIN Verlag, 2005-02-02. ISBN 978-3-638-34627-6.
* ↑ «Fassbinder, una absència que perdura |». Filmoteca de Catalunya, 2015. [Consulta: 28 setembre 2024].
* ↑ «El matrimonio de Maria Braun». Institut Valencià de la Cultura. [Consulta: 28 setembre 2024].
* ↑ Sánchez Noriega, José Luis; Gubern, Román. Historia del cine: teoría y géneros cinematográficos, fotografı́a y televisión. Nueva edición. Madrid: Alianza, 2006. ISBN 978-84-206-7691-3.
# Boxmeer

Boxmeer és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 28.579 habitants repartits sobre una superfície de 113,95 km² (dels quals 2,41 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Cuijk i Gennep, a l'oest amb Sint Anthonis, a l'est amb Bergen (Limburg) i al sud amb Venray (L) i Meerlo-Wanssum (L).

## Ajuntament

* SP 6 regidors
* CDA 4 regidors
* LOF/BB '86 1 regidor
* LOF/Dorpslijst Oeffelt 2 regidors
* LOF/Lijst Overloon 2 regidors
* Vijf Dorpen Belang 2 regidors
* VVD 1 regidor
* LOF/Belangengroep Rijkevoort 1 regidor
* PK2002 1 regidor
* LOF/Politiek Beugen 1 regidor

## Agermanament

* Sigmaringen

## Enllaços externs

* www.boxmeer.nl
* Web informativa
# Katri Vala

Katri Kala (Karin Alice Heikel, de soltera. Muonio, Finlàndia, 11 de setembre de 1901 - Eksjö, Suècia, 28 de maig de 1944) fou una poeta finlandesa de la primeria del segle xx. Tingué una actitud rebel davant la societat que reflecteix en la seua obra, amb escrits en vers lliure.
Va morir en un sanatori de la ciutat sueca d'Eksjö al 1944.

## Fonts

* Biografia de Katri Vala.
* La versió inicial d'aquest article s'ha creata a partir de la traducció parcial de l'article Katri Vala de la Wikipedia en Anglès, sota llicència GFDL.
# Can Planes (la Vall de Bianya)

Can Planes és una masia situada al municipi de la Vall de Bianya, a la comarca catalana de la Garrotxa. Es troba arran d'un petit curs d'aigua que desguassa a la riera de Castellar.
# Bozen

Bolzano/Bozen (alemany: Bozen, italià: Bolzano, ladí dolomita: Bulsan/Balsan) és la capital del Tirol del Sud, a la regió autònoma de Trentino – Tirol del Sud. Està situada al vessant meridional dels Alps. Limita amb els municipis d'Eppan an der Weinstraße, Karneid, Laives, Deutschnofen, Ritten, Jenesien, Terlan i Vadena.
La població de la ciutat el 2006 era de 99.007 habitants (98.057 habitants el 2005, i de més de 115.000 l'aglomeració urbana). Es troba a 265 m d'altitud, i ocupa una superfície de 52,34 km². La població és de parla italiana en un 73%, alemanya en un 26% i ladina en un 1%.
Bozen, que tradicionalment havia estat territori austríac, pertany a Itàlia des del final de la primera guerra mundial, el 1918.

## Personatges il·lustres

* Josef Mayr-Nusser, màrtir antinazi.
* Lilli Gruber, periodista i eurodiputada
* Siegfried Brugger, polític i diputat
* Josef Rampold, periodista
* Klaus Dibiasi, esportista i campió olímpic
* Romeo Benetti
* Carolina Kostner
* Attilio Brugnoli, aquest compositor mori en aquesta vila
* Tania Cagnotto
* Antonella Bellutti, ciclista
* Sylvio Lazzari, compositor musical.
* Mathias Albani (1621-1673), lutier i intèrpret de llaüt.