OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Almirall de la Flota de la Unió Soviètica

El grau d'Almirall de la Flota de la Unió Soviètica (rus: Адмирал Флота Советского Союза – transliterat: Admiral Flota Sovietskogo Soyuza,) era el màxim rang naval de la Unió Soviètica. El grau era considerat honorari, i va ser establert pel Consell de Ministres de l'URSS el 3 de març de 1955, reemplaçant un càrrec similar, almirall de la flota, en vigència des de 1940.
Des de la creació d'aquest rang, només els dos almiralls que tenien l'antic rang van ser promoguts a aquest càrrec, Nikolai Kuznetsov (degradat a vice-almirall el 1956 per raons polítiques) i Ivan Isakov (fins a la seva mort el 1967). El seu successor, l'almirall Sergei Gorxkov va ser designad en reemplaçament del seu antecessor, i encara després de la seva mort el 1988 ningú obtingué el càrrec. Aquest desaparegué amb la Unió Soviètica el 1991.
Era equivalent al rang de Mariscal de la Unió Soviètica.

## Insígnia

La insígnia de 1944 presentava 4 estrelles de Nàkhimov, però quan es declarà equivalent al rang de Mariscal de la Unió Soviètica el 1945, van ser reemplaçades per una única i gran estrella, semblant a la que apareixia a les insígnies de Mariscal.
En l'uniforme de gala lluïen l'Estrella de Mariscal.

## Almiralls de la Flota

* Nikolai Kuznetsov (1902-74): designat el 3 de març de 1955; degradat el 17 de febrer de 1956; rehabilitat pòstumament el 26 de juliol de 1988;
* Ivan Isakov (1894-1967): designat el 3 de març de 1955;
* Sergei Gorxkov (1910-88): designat el 28 d'octubre de 1967.

## Enllaços externs

* Biografies dels Almiralls de la Flota de l'URSS (en rus i anglès).
# Maribel Servera Matamalas

Maribel Servera Matamalas "Servereta" (Manacor, 1981) és una professora i glosadora mallorquina.
Maribel Servera és mestre d'educació física per la Universitat de les Illes Balears i professora d'INEF per la Universitat de Barcelona. El seu primer contacte amb la glosa, encara episòdic, va ser el 2006. Es va endinsar més profundament en el món de la improvisació popular a partir del 2009 i de llavors ençà ha participat activament a molts de combats de picat, activitat amb la qual ha voltat totes les àrees de parla catalana i Itàlia. El 2014 va guanyat el premi "Reina de les Nyacres" a la Trobada de Cantadors de Catalunya celebrada a Espolla. Servera, al costat de glosadors com Mateu Matas "Xurí", Pau Riera "Rierol", Miquel Servera "Boireta", Macià Ferrer "Noto", Catalina Eva Canyelles "Sollerica", Xavier Ferriol "de l'Havana" i altres, ha protagonitzat la recuperació del glosat i dels combats de picat a Mallorca. És membre activa i ha estat presidenta de l'associació Glosadors de Mallorca.

## Referències

* ↑ Maribel Servera. Dècimes. Magisteri Teatre. Mag poesia
* ↑ «Glosadors de Mallorca». Arxivat de l'original el 2019-12-25. [Consulta: 25 desembre 2019].
# Lucarrèr

Luc Arrèr (en francès Lucarré) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 193 | 196 | 422 | 207 | 223 | 222 | 217 | 236 | 238 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 228 | 211 | 197 | 177 | 158 | 157 | 166 | 110 | 107 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 108 | 109 | 113 | 104 | 91 | 86 | 94 | 85 | 82 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 80 | 75 | 80 | 78 | 65 | 51 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Marcel Lamarque | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Neufmoulins

Neufmoulins (lorenès Nieumoling) és un municipi francès situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 36 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Neufmoulins era de 36 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 8 eren parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 15 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. 13 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 13 habitatges principals, 12 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia quatre cambres i 12 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 2 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Neufmoulins el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 31 persones, 26 eren actives i 5 eren inactives. De les 26 persones actives 25 estaven ocupades (11 homes i 14 dones) i 1 aturada (1 home). De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Neufmoulins hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Neufmoulins a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Neufmoulins a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cantó d'Étaples

El cantó d'Étaples és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Montreuil. Té 19 municipis i el cap és Étaples.

## Municipis

* Attin
* Bernieulles
* Beutin
* Bréxent-Énocq
* Camiers
* Cormont
* Estrée
* Estréelles
* Étaples
* Frencq
* Hubersent
* Inxent
* Lefaux
* Longvilliers
* Maresville
* Montcavrel
* Recques-sur-Course
* Tubersent
* Widehem

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Jules Pouget | RPF, després centrista |
| 1961-1981 | Jean Bigot | MRP, després CD, després Divers droite |
| 1981-2011 | Lucile Bigot | UDF, després MoDem |
| 2011- | Geneviève Margueritte | NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 14.870 | 15.912 | 17.032 | 18.140 | 18.767 | 19.061 | 20.399 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Espanya (desambiguació)

«Espanya» té aquests significats:
* Geografia:
** Espanya península europea
** Regne d'Espanya estat europeu.
** Nova Espanya virregnat d'Amèrica
* Economia:
** Espanya Industrial empresa tèxtil
** España (automòbil) empresa d'automoció
* Onomàstica:
** Carlota Joaquima d'Espanya infanta i reina consort de Portugal
** Marianna d'Espanya emperadriu romanogermànica
** Francesc de Paula d'Espanya infant d'Espanya
** Maria Teresa d'Espanya reina de França
** Maria Isabel d'Espanya reina de les dues Sicílies
** Maria Eulàlia d'Espanya princesa d'Orleans
** Maria Lluïsa d'Espanya (reina d'Etrúria)
** Maria Lluïsa d'Espanya (emperadriu romanogermànica)
** Isabel Clara Eugènia d'Espanya governadora dels Països Baixos
Viccionari
# Joan Peña Morera

Joan Peña Morera (Barcelona, 1929) és un dirigent esportiu català.
Va participar en la fundació del Club Natació Montjuïc el 1944. Va ser vocal i vicepresident Junta Directiva de la Federació Catalana d'Halterofília fins que el 1977 va ocupar la presidència fins al 1990 i després dels Jocs Olímpics de 1992 va tornar a posar-se al capdavant de la federació, fins al 2000. Des de la seva arribada a la presidència va propiciar la construcció del Gimnàs-Escola d'Halterofília de Matadepera (1981), del Pavelló Municipal de Terrassa - Escola d'Halterofília, i la signatura del conveni d'ús compartit del Pavelló de l'Espanya Industrial de Barcelona. També va ser un gran promotor de l'halterofília infantil i juvenil, va instaurar el Disc de Ferro, la més alta distinció de la federació; el Trofeu Puigcorbé, guardó del Col·legi de Jutges; i el trofeu Ursus de promoció infantil, entre d'altres, i va propulsar igualment la creació dels clubs d'halterofília a Rubí i a Granollers. Al llarg de la seva trajectòria esportiva ha rebut entre d'altres, la Insígnia d'argent de Federació Internacional d'Halterofília, la Insígnia d'or del Club de Peses de Terrassa i la medalla Forjadors de la Història Esportiva de Catalunya el 2002.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. 7a ed.. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2003. ISBN B-51.809-2002.
# Vaiana 2

Vaiana 2 (títol original, Moana 2) és una pel·lícula animada d'aventures i fantasia estatunidenca produïda per Walt Disney Animation Studios i distribuïda per Walt Disney Studios Motion Pictures. És la segona entrega de la franquícia Vaiana i seqüela de Vaiana (2016). La pel·lícula va ser escrita i dirigida per David G. Derrick Jr. (en el seu debut com a director) i produïda per Osnat Shurer. Auli'i Cravalho i Dwayne Johnson repeteixen els seus papers de Vaiana i Maui en la versió original. S'ha doblat al català.
El desenvolupament de Vaiana 2 va començar originalment el 2020 com a sèrie de televisió per a Disney+ abans de ser reelaborada en una seqüela cinematogràfica el febrer de 2024. Es va confirmar que Shurer tornaria com a productora, juntament amb l'artista Derrick com a director i guionista, fet que el va convertir en el primer samoà a dirigir un projecte de Walt Disney Animation Studios. Mark Mancina i Opetaia Foa'i, els compositors de la primera pel·lícula, tornen a escriure les cançons, mentre que Abigail Barlow i Emily Bear substitueixen Lin-Manuel Miranda com a compositors addicionals.
Vaiana 2 està previst que s'estreni als Estats Units el 27 de novembre de 2024.

## Referències

* ↑ Chichizola, Corey. «Moana 2's Auli'i Cravalho Addresses Surprise Return To Disney Franchise With Hilarious Video». Cinema Blend, 08-02-2024. Arxivat de l'original el February 8, 2024. [Consulta: 8 febrer 2024].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «'Moana 2': Auli'i Cravalho Is Definitely Returning To Disney Sequel». Deadline Hollywood, 27-02-2024. [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «11 grans estrenes en català als cinemes per a la segona meitat del 2024». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 abril 2024].
* ↑ Stephan, Katcy (February 7, 2024). «Moana 2 Set at Disney With Surprise 2024 Release Date». Variety. Arxivat de l'original el February 7, 2024.
* ↑ Youngs, Ian. «Moana: Disney's hit animation to get surprise cinema sequel this year». BBC, 08-02-2024. [Consulta: 23 març 2024].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Ranavalona I

Ranavalona I (Ambatomanoina, c. 1788 - Rova d'Antananarivo, 16 d'agost de 1861) nascuda Rabodoandrianampoinimerina, també coneguda com a Ramavo i Ranavalo-Manjaka I va ser reina de Madagascar entre 1828 i 1861. Va ascendir al tron després de la mort del seu jove marit Radama I i tot seguit inicià una política d'aïllacionisme i auto-suficiència per reduir els vincles amb les potències colonials europees. Va repel·lir diverses escaramusses franceses a la costa i va reprimir durament la incipient comunitat cristiana establerta per la Societat Missionera de Londres. També va utilitzar intensivament el sistema de treball forçat conegut com a corvees per completar diverses obres públiques i reunir un exèrcit d'entre 20.000 i 30.000 soldats amb els que va pacificar diverses regions de l'illa, expandint els seus dominis.
Les seves polítiques van causar una gran mortalitat a l'illa durant els 33 anys del seu regnat i va dificultar els interessos colonials europeus, que conspiraren sense èxit a favor del seu fill Radama II. Els seus contemporanis europeus la caracteritzen com una tirana i fins i tot com una dement, probablement amb un important biaix.

## Referències

* ↑ «madagascar1». [Consulta: 15 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Ranavalona I al búnquer de Catalunya Ràdio
# Alexia Alluminio (equip ciclista)

L'equip Alexia Alluminio va ser un equip ciclista italià, de ciclisme en ruta que va competir del 2000 al 2002.
Va néixer a partir de diferents membres de l'equip Cantina Tollo-Alexia Alluminio. El seu èxit més important fou la victòria final al Giro d'Itàlia per part de Paolo Savoldelli.

## Corredor millor classificat en les Grans Voltes

| Any | Giro d'Itàlia | Tour de França | Volta a Espanya |
| 2000 | - | - | - |
| 2001 | 18.º Marco Magnani | - | - |
| 2002 | 1.º Paolo Savoldelli | - | 95.º Eddy Serri |

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 2 participacions (2001, 2002)
** 2 victòries d'etapa:
*** 2 el 2001: Ivan Quaranta (2)
** 1 classificació finals:
*** Paolo Savoldelli (2002)
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 1 participacions (2002)
** 0 victòries d'etapa:

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius II són la segona divisió dels equips ciclistes professionals.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2000 | 29è (GSII) | Dario Andriotto (390è) |
| 2001 | 20è (GSII) | Ivan Quaranta (190è) |
| 2002 | 28è (GSII) | Paolo Savoldelli (24è) |

## Referències

* ↑ «Alexia» (en anglès). memoire-du-cyclisme. [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ «Savoldelli cumplió el trámite de ganar el Giro de Italia» (en castellà). Emol, 02-06-2002. [Consulta: 18 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com
* Classificacions UCI 1995 a 2008 Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine.
# Caribe (pel·lícula de 2004)

Caribe és una pel·lícula costa-riquenya del gènere drama de 2004, dirigida per Esteban Ramírez. Compta amb les actuacions protagonistes dels reconeguts artistes intencionals Jorge Perugorría, Cuca Escribano i Maya Zapata.
El guió (coescrit entre Ramírez i Ana Istarú), és una adaptació d'un conte de l'escriptor Carlos Salazar Herrera titulat El solitario, publicat pòstumament al seu llibre De amor, celos y muerte (1980).
Caribe va ser el primer llargmetratge en la carrera d'Esteban Ramírez. La cinta barreja diversos elements narratius: un missatge ambientalista i de denúncia social, enmig d'un triangle amorós que conflueixen en la vida tempestuosa del seu protagonista.

## Sinopsi

Vicente Vallejo (Jorge Perugorria) és un biòleg estranger que va rebre una quantiosa herència. Va triar el Carib costa-riquenya per a complir el seu somni de viure amb la seva esposa Abigaíl (Cuca Escribano) al costat de la mar, lloc on adquireix una finca bananera.
El seu únic client, una multinacional bananera, decideix inesperadament rescindir el seu contracte degut als alts i baixos del mercat. La seva situació es complica encara més amb la sorprenent arribada de la jove Irene (Maya Zapata), germanastra de la seva esposa, i la instal·lació d'una companyia petroliera estatunidenca en la zona,, la qual cosa divideix a la comunitat davant la promesa de noves ocupacions i el temor al mal ambiental.
El dolor i la frustració personal i un entorn convuls porten a Vicente a una situació límit. Jackson, un vell pescador, veí dels Vallejo, ho observa tot. Sumit en una crisi, Vicente Vallejo farà tot el possible perquè no es perdin els seus somnis.

## Repartiment

* Jorge Perugorría - Vicente Vallejo
* Cuca Escribano - Abigail
* Maya Zapata - Irene
* Roberto McLean - Jackson
* Vinicio Rojas - Ezequiel
* Thelma Darkings - Lorraine
* Bismark Méndez - Rupert
* Leonardo Perucci - Gonzalo
* Arnoldo Ramos - Sanabria
* Gabriel Retes - Lloyd
* Xinia Rubie - Marva
* Michelle Jones - Roseta

## Recepció

El film va obtenir una gran acceptació del públic i la crítica a nivell nacional i internacional, sent la primera pel·lícula costa-riquenya a ser acceptada per l'Acadèmia de Hollywood per a competir pel Premio Óscar de 2005 en la categoria a la Millor Pel·lícula Estrangera. No obstant això, no va ser guardonada.
Al novembre de 2004, va ser seleccionada i presentada en la Secció Oficial del XXX Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva a Espanya. D'igual manera, Caribe va convertir a Ramírez és l'únic centreamericà fins avui a guanyar un premi a Millor Director en un Festival Llatinoamericà (Trieste, Itàlia).

## Referències

* ↑ Esteban Ramírez estrena el filme ´Caribe´ en Huelva - Diario Córdoba
* ↑ Ans Istarú en Fandango Arxivat 2016-06-03 a Wayback Machine.; acceso 18.10.2011'
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-08-08. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Esteban Ramírez estrena el filme ´Caribe´ en Huelva
* ↑ El de Caribe en Huelva
* ↑ Trieste premia a Caribe

## Enllaços externs

* Tràiler oficial a YouTube
# Convent de Sant Sebastià

«Convent de Sant Sebastià» té aquests significats:
* Convent de Sant Sebastià (Barcelona)
* Convent de Sant Sebastià (la Bisbal d'Empordà)
# Pere Alegre i Puech

Pere Alegre i Puech (Terrassa, 19 de juliol de 1909 - 31 de desembre de 1986) va ser un músic i compositor.
Estudià música amb Àngel Rodamilans (que més tard esdevindria monjo de Montserrat i contribuiria a la renovació musical del cenobi) i amplià estudis amb Joan Pecanins, fins al 1924. El també músic i compositor Ramon Serrat, que era el seu sogre, li ensenyà piano, harmonia i instrumentació.
Fou pianista a diverses orquestres i compongué catorze sardanes:
* Els antics
* La dama d'Aragó
* De cara al cim
* Flors egarenques
* La font del Piujolé
* Intimitat
* Maria Magda
* La menuda
* Minyons d'en Serrat
* Núria
* La plaça vella
* Plors de rosada
* Vela va!
* Xaloquell d'estiu

## Referències

* ↑ «Alegre i Puech, Pere - Músics per la Cobla». [Consulta: 31 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Índex de les sardanes de Pere Alegre i Puech
# August Algueró i Dasca

August Algueró i Dasca (Barcelona, 1934 - 16 de gener de 2011) va ser un compositor, director d'orquestra, arranjador i pianista català. És fill d'August Algueró i Algueró.

## Biografia

Fill del compositor August Algueró i Algueró, August estudià al Conservatori de Barcelona, on als setze anys va guanyar el premi de virtuosisme amb el piano. Va començar estudis de Medicina, però no els va acabar. Com a músic va agafar popularitat en la música lleugera, ja que molts artistes de l'època cantaven cançons seves. És el cas de Raphael, Joan Manuel Serrat, Nino Bravo, Jaime Morey, Los Tres Sudamericanos, Los cinco Latinos o Ramon Calduch. Fou habitual en els festivals dels anys seixanta i primers setanta, com el de Benidorm, Rio de Janeiro, Eurovisió, Canción del Mediterráneo de Barcelona, OTI, en els quals participà com a compositor o director d'orquestra.
A partir de 1951 s'estrenà com a compositor de films. Fins al 1974 va escriure més d'un centenar de bandes sonores, entre les quals cal citar El Judas (1952), d'Ignasi Iquino, Usted puede ser un asesino (1961), de José Maria Forqué, Tómbola (1962), de Lluís Lucia, Tuset Street (1967), de Jordi Grau, etc. I els telefilms Historia de la frivolidad (1967), de Narciso Ibáñez Serrador, i El irreal Madrid (1969), guardonats, respectivament, als Festivals de Montreux i de Montecarlo, i la telesèrie La saga de los Rius (1976-1977). El 1961 es va casar amb Carmen Sevilla. El 1970 començà a compondre jingles publicitaris i sintonies de televisió. El 1995 va rebre la Medalla d'Or de l'Academia de las Artes y las Ciencias Cinematográficas.

## Referències

* 1 2 3 Torres Alfosea, Francisco J. «IX». A: Història de la música catalana, valenciana i balear. Barcelona: Edicions 62, 2003, p. 34. ISBN 84-297-5283-8 [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «August Algueró i Dasca | enciclopèdia.cat». [Consulta: 13 desembre 2020].
# Segmentació

«Segmentació» té aquests significats:
* segmentació de mercat, procés de dividir un mercat en grups més petits que tenguin característiques semblants
* segmentació de memòria, divisió de la memòria principal d'un sistema informàtic en parts anomenades segments
* Segmentació (processament d'imatges), procés per tal de dividir una imatge en diferents regions
* segmentació (zoologia), divisions cel·lulars de l'òvul fecundat que origina la mòrula
* segmentació (biologia), divisió d'alguns cossos animals i vegetals en una sèrie de segments semirepetitius
* segmentació de nivell d'instrucció (pipelining), tècnica pel disseny de processadors
# Pau Josep Bartulí Queralt

Pau Josep Bartulí Queralt (Reus, 1897 - Barcelona, 1951) va ser un pianista català.
De família humil i aficionat a la música des de petit, va estudiar amb el músic reusenc Ricard Guinart, que va veure les seves aptituds pel piano i el va fer especialitzar en aquest instrument. Es va presentar en públic el 1913, quan formava part d'un quartet, el Quartet Beethoven, del qual n'era la figura central. El mateix 1913 es va incorporar a l'orquestra de concerts que dirigia Ricard Guinart i que actuava amb freqüència al Teatre Fortuny. Cap al 1918 va anar a viure a Barcelona, i va actuar en diversos concerts selectes, principalment al Palau de la Música Catalana on va col·laborar moltes vegades amb el conegut violinista i compositor Joan Manén, que l'animà a col·laborar a la Revista Musical Catalana. Va morir a Barcelona amb 54 anys, després d'una llarga malaltia.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 101.
# Canazei

Canazei (ladí Cianacei) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Trentino. És un dels municipis del vall de Fassa (Ladínia). L'any 2007 tenia 1.842 habitants. Limita amb els municipis de Sëlva, Corvara, Livinallongo del Col di Lana, Campitello di Fassa, Mazzin, Pozza di Fassa, i Rocca Pietore.
És format per les fraccions d'Alba (Delba), Gries (Gries) i Penia (Penia).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Fernando Riz | Llista cívica |
# Almétievsk

Almétievsk - Альметьевск (rus) - és una ciutat de la República del Tatarstan, a Rússia. Fou creada el 1950 al voltant d'un centre petroquímic i aconseguí l'estatus de ciutat el 1953.
# Portia (aranya)

Portia és un gènere de petites aranyes araneomorfs de la família Salticidae, que s'alimenta d'altres aranyes. Les 15 espècies que inclou es troben a Àfrica, Austràlia, Xina, Malàisia, Myanmar (Birmània), Nepal, l'Índia, Sri Lanka, Filipines, i el Vietnam.

## Taxonomia

* Portia africana (Simon, 1886)
* Portia albimana (Simon, 1900)
* Portia assamensis Wanless, 1978
* Portia crassipalpis (Peckham & Peckham, 1907)
* Portia fimbriata (Doleschall, 1859)
* Portia heteroidea Xie & Yin, 1991
* Portia hoggi Zabka, 1985
* Portia jianfeng Song & Zhu, 1998
* Portia labiata (Thorell, 1887)
* Portia orientalis Murphy & Murphy, 1983
* Portia quei Zabka, 1985
* Portia schultzi Karsch, 1878
* Portia songi Tang & Yang, 1997
* Portia strandi Caporiacco, 1941
* Portia taiwanica Zhang & Li, 2005
* Portia wui Peng & Li, 2002
* Portia zhaoi Peng, Li & Chen, 2003