OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sandra Nashaat

Sandra Nashaat (àrab: ساندرا نشأت, Sāndrā Naxʾat) (el Caire, 2 de febrer de 1970) és una directora de cinema egípcia.

## Biografia

Nashaat és cristiana copta. És filla d'una mare libanesa i d'un pare sirià. Nashaat va assistir a l'Institut Superior de Cinema del Caire alhora que la Universitat del Caire, on va estudiar literatura francesa. Ha realitzat diversos llargmetratges en els últims anys, que han estat èxits de taquilla.

## Filmografia

* Akhir Shita (L'hivern passat. Curtmetratge, 1992)
* Al-Mufiola (La taula d'edició. Curtmetratge, 1994)
* Mabruk wa Bulbul (Mabruk i Bulbul. 1998)
* Leh Khaletny Ahebak (Per què em vas fer estimar-te?, 2000) protagonitzada per Karim Abdel Aziz, Mona Zaki, Hala Shiha y Ahmed Helmi.
* Haramia Fe KG 2 (Lladres en Kindergarten, 2001) protagonitzada per Karim Abdel Aziz, Hanan Turk, Maged Elkeduani i Talaat Zakaria.
* Haramia Fe Tailàndia (Lladres a Tailàndia, 2003) protagonitzada per Karim Abdel Aziz, Hanan Turk, Maged Elkeduani, Talaat Zakaria i Lotfi Labib.
* Mallaki Iskandariya (Alexandria Privada, 2005) protagonitzada per Ahmed Ezz, Nour, Ghada Adel, Khaled Salah, Mohamed Ragab i Reham Abdelghafour .
* El Rahena (L'ostatge, 2007), protagonitzada per Ahmed Ezz, Noor, Yasmin Abdelaziz, Salah Abdalah i Mohamed Sharaf.
* Masgoon Tranzeet (2008)
* El-Maslaha (2012)
* Sharak (2014)
* Bahlam (2014)

## Referències

* ↑ Hillauer, Rebecca. «Nashat, Sandra (1970–)». A: Encyclopedia of Arab Women Filmmakers. American Univ in Cairo Press, 2005, p. 100–104.
* ↑ «Sandra Nashaat - Director Filmography، photos، Video» (en anglès). elCinema.com. [Consulta: 9 febrer 2020].
* ↑ Nakhla, Sherif Iskander «Cosmopolitan grass roots». [Consulta: 8 setembre 2019].
# Acadèmia de Belles Arts de Sant Sebastià

La Reial Acadèmia de Belles Arts de les Illes Balears, Acadèmia de Belles Arts de Sant Sebastià o Acadèmia de Belles Arts de Palma és una institució cultural mallorquina fundada el 1849 a Palma (Mallorca) per Isabel II d'Espanya amb el nom d'Acadèmia de Nobles Arts de Palma. Fou la continuadora de l'antiga Escola de Belles Arts que fundà el 1779 la Societat Econòmica d'Amics del País.

## Presidents

* Joan Despuig Safortesa (1849-1853)
* Joaquim Descatlar Sureda (1853-1858)
* Faust Morell Orlandis (1858-1875)
* Joan Quint Safortesa (1875-1876)
* Jeroni Rosselló Ribera (1876-1902)
* Jeroni Rius Salvà (1902-1923)
* Gabriel Llabrés Quintana (1923-1928)
* Enric Sureda Morera (1928-1935)
* Honorat Sureda Hernández (1935-1966)
* Guillem Colom Ferrà (1966-1979)
* Jaume Salvà Riera (1979-1989)
* Antoni Garcia-Ruiz i Rosselló (1989-2003)
* Jaume Mir Ramis (2003-2007)
* Miquel Alenyà Fuster (2007-2009)
* Neus Garcia Inyesta (2009-)
* Jaume Prohens Julià (2013-2021)

## Referències

* ↑ Govern de les Illes Balears, Reial Acadèmia de Belles Arts de les Illes Balears Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 20. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Acadèmia de Belles Arts de Sant Sebastià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Palma, EFE. «Miquel Alenyà dimite de presidente de Bellas Artes Sant Sebastià por su salud» (en castellà), 02-09-2009. [Consulta: 12 maig 2023].
# Alde Zaharra

Alde Zaharra (en castellà Casco Viejo) és un barri de la ciutat de Vitòria (Àlaba). Té una població de 9.824 habitants (2008). Limita al sud amb el Zabalgunea (Eixample), a l'oest amb Lovaina i Koroatzea; al nord amb Zaramaga i a l'est amb Anglo-Vasco.

## Situació

Abasta el perímetre de la vella ciutat medieval emmurallada. El barri, que té forma d'ametlla, està situat sobre un pujol i sobre els vessants d'aquesta. Al voltant del mateix ha crescut la ciutat de forma radial per les zones planes que envolten aquest pujol.

## Història

La ciutat va estar pràcticament constreta al que actualment és el Nucli Antic des de la seva fundació a la fi del segle xii fins a finals del segle xviii. Per això posseeix bona part del patrimoni artístic i arquitectònic de la ciutat.
Pocs llocs tenen com Vitòria nom i cognom. El nom "Nueva Victoria" l'hi dona el rei Sanç VI de Navarra que funda la ciutat en 1181. En aquells dies era una vila emmurallada que representava una avançada defensiva del regne de Navarra. El cognom "Gasteiz" és el del llogaret que se situava en el pujol.
Vitòria sempre ha gaudit històricament d'una posició estratègica perquè es troba en el camí més curt entre l'altiplà castellà i el nord d'Europa. Al llarg de la seva història ha tingut sempre un marcat caràcter comercial. Ja en el segle xiii els historiadors constaten que se celebraven tres mercats setmanals i des de 1399, dues fires anuals que congregaven nombrosos visitants. Una altra important característica històrica de la ciutat és el seu fur, en el qual es declarava a tots els seus habitants d'una mateixa condició, sense distinció entre nobles i plebeus.
El nucli històric, declarat Conjunt Monumental en 1997, que conserva intacte el seu traçat medieval. 3 premis Europa Nostra avalen el treball realitzat en la rehabilitació i recuperació d'espais i edificis emblemàtics de l'Ametlla Medieval.
# Cal Monget (Collsuspina)

Cal Monget és una masia del terme municipal de Collsuspina, a la comarca del Moianès.
Està situada a prop de l'extrem meridional del nucli de població de Collsuspina, a la dreta del torrent de l'Espina, dalt d'un turonet. En l'actualitat, 2011, unes naus ocupen el lloc de la masia, les restes de la qual són en el turonet que domina aquestes naus a ponent seu.
Pel costat de llevant de les restes de la masia passa el Camí de Collsuspina a Santa Coloma Sasserra.

## Enllaços externs

* Cal Monget en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Estació de Manresa

Mapa sinòptic línia R4 :
Mapa sinòptic línia RL4 :
Manresa és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al sud de la població de Manresa a la comarca del Bages. L'estació es troba a la línia Barcelona-Manresa-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R4 i la línia RL4 de Rodalies de Catalunya, operats per Renfe Operadora.
Aquesta estació de la línia de Manresa va entrar en funcionament l'any 1859 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Saragossa a Barcelona entre Terrassa (1856) i Manresa.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 495.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Sant Vicenç de Calders Vilafranca del Penedès Martorell | Sant Vicenç de Castellet | terminal | terminal |
| Rodalia de Lleida |||||
| Lleida Pirineus | Rajadell | Sant Vicenç de Castellet | Terrassa Estació del Nord |

## Galeria d'imatges

* L'edifici i accés
* Vista general de l'estació
* Unitats 447 a l'estació el 1999

## Referències

* ↑ «Línia R4». Rodalies.gencat.cat. Rodalies de Catalunya.
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Estació de Manresa-Alta
* Estació de Manresa-Baixador
* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Buccheri

Buccheri (sicilià Buccheri) és un municipi italià, dins de la província de Siracusa. L'any 2009 tenia 2.165 habitants. Limita amb els municipis de Buscemi, Carlentini, Ferla, Francofonte, Giarratana (RG) i Vizzini (CT).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Gaetano Pavano | Llista cívica |

## Galeria d'imatges

* Font dels canals
* Església Santa Maria Maddalena
* Restes del castell
# Clèveris

Clèveris (en alemany, Kleve) és una ciutat de l'estat alemany de Rin del Nord-Westfàlia, prop de la frontera amb els Països Baixos. És la capital del districte de Clèveris. El 31 de desembre de 2011 tenia 49.621 habitants. L'any 1242 va rebre el títol de ciutat.

## Districtes de la ciutat

Clèveris es divideix en 14 districtes: Bimmen, Brienen, Donsbrüggen, Düffelward, Griethausen, Keeken, Kellen, Materborn, Reichswalde, Rindern, Salmorth, Schenkenschanz, Warbeyen i Wardhausen.
* Bimmen, església: Sankt Martinuskirche
* Düffelward, església
* Keeken, església catòlica
* Warbeyen, església: Sankt Hermeskirche

## Ciutadans il·lustres

Diverses persones foren o bé nascuts a la ciutat o hi residiren durant força temps. Es presenten segons la data de naixement.
* Anna de Clèveris (1515-1557), quarta esposa del rei d'Anglaterra Enric VIII
* Joan Maurici de Nassau-Siegen (1604 - 1679), stadhouder de Clèveris
* Govert Flinck (1615-1660), pintor neerlandès, deixeble de Rembrandt van Rijn
* Heinrich Berghaus (1797-1884), geògraf alemany
* Barend Cornelis Koekkoek (1803-1862), pintor neerlandès
* Joseph Beuys (1921-1986), escultor
* Marie Craemer Schleger (..?) soprano.

## Ciutats agermanades

* Fitchburg, Estats Units
* Ronse, Bèlgica
* Worcester, Regne Unit
# Vincent Biruta

Vincent Biruta (nascut el 19 de juliol de 1958) és un metge i polític ruandès, que ha estat Ministre de Medi Ambient al govern de Ruanda, des del 31 d'agost de 2017. Immediatament abans del seu nomenament en la cartera de Medi Ambient, va exercir com a ministre de recursos naturals, des del 24 de juliol de 2014.

## Biografia

És llicenciat en medicina. També té titulacions de postgrau en planificació i gestió de serveis de salut en països en vies de desenvolupament, obtinguts a la Universitat Lliure de Brussel·les, a Bèlgica.
El Dr. Biruta té un llarg historial de serveis civils a Ruanda, després del genocidi de Ruanda de 1994. Des de 1997 fins a 1999, va ser Ministre de Salut. De 1999 a 2000, va ser Ministre d'Obres Públiques, Transport i Comunicacions. Va ser president de l'Assemblea Nacional de la Transició del gener de 2000 fins al 2003. Des d'agost de 2003 fins a desembre de 2011 va ser president del Senat de Ruanda, la cambra alta del Parlament bicameral de Ruanda. Al desembre de 2011, va ser nomenat ministre d'Educació, servint en aquest càrrec fins a juliol de 2014, quan va ser nomenat Ministre de Recursos Naturals.

## Referències

* ↑ Kimenyi, Felly. «Rwanda gets new Cabinet, who is in?». New Times (Rwanda), 31-08-2017. [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Times Reporter. «Full list of new Cabinet, As at 24 July 2014». New Times (Ruanda), 24-07-2014. Arxivat de l'original el 2 de juny 2022. [Consulta: 18 setembre 2017].
* 1 2 Munyaneza, James. «The hard work that awaits Dr. Vincent Biruta». New Times (Rwanda), 12-12-2011. [Consulta: 17 setembre 2017].
* 1 2 3 4 WEF. «Vincent Biruta: Minister of Natural resources, Government of Rwanda». Geneva: World Economic Forum (WEF), 2016. [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ REMA. «Dr. Vincent Biruta, new Minister of Natural Resources kicks off his duties». Kigali: Rwanda Environmental Management Agency (REMA), 31-07-2014. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2017. [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Administrator. «Kagame Sacks Ministers in New Cabinet Reshuffle». Kampala: Chimp Reports Uganda, 24-07-2014. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Rwanda in crisis as President resigns AP Thursday 23 March 2000.
# Tècniques d'estudi

Les tècniques d'estudi són la metodologia pedagògica amb l'objectiu d'optimitzar l'esforç intel·lectual i el rendiment acadèmic. Les formen un conjunt d'estratègies que ofereix el professor a l'alumne per tal de fixar l'aprenentatge, orientant-lo cap a l'esforç de treballar l'assignatura a fi de fer durables i permanents els coneixements i les habilitats adquirides.

## Tipus

Aquestes estratègies per millorar els rendiment intel·lectual es basen en tres apartats: El primer té com a objectiu el comprendre, i es porta a terme mitjançant una recollida de la informació, tant oral com escrita. L'objectiu del segon és realitzar una anàlisi i una síntesi mitjançant el tractament de la informació escrita. I el tercer és la culminació de tot el procés i així arribar a una creació i avaluació pròpies utilitzant l'expressió de la informació tant oral com escrita.

## Factors ambientals i personals

No només amb esforç i intel·ligència podràs aconseguir l'èxit; hi ha uns altres aspectes que cal que tinguis en compte:
Aspectes ambientals:
* Procura que el teu espai de treball sigui el més agradable i tranquil possible per una màxima concentració sense distraccions.
* És molt important la comoditat per això es recomana la utilització una cadira i taula a la teva altura ideal.
* S'ha de treballar amb bona llum, ja sigui natural o artificial.
* Evita els sorolls: el silenci t'ajudarà a concentrar-te.
Aspectes personals:
* Estudia cada dia a la mateixa hora.
* Dorm les hores suficients.
* Busca el moment en què et trobis més descansat.
* No facis grans esforços abans de l'estudi, ja que cal procurar estar tranquil sense preocupacions ni disgustos, sinó la teva ment no arribarà a concentrar-se.
* Cal que facis les coses amb bona voluntat i entusiasme per tal d'estar motivat.

## Criteris per dissenyar un pla de treball per aprofitar el temps d'estudi

Un pla de treball exigeix complir alguns criteris:
Realista: és a dir, s'ha de poder dur a terme i ha de tenir en compte les circumstàncies personals, el temps i les activitats complementàries o de reforç que facis.
Adaptable: s'ha d'ajustar a possibles canvis durant el curs o entrebancs no previstos, etcètera.
Personal: s'ha d'organitzar segons el teu ritme de treball i aprenentatge. Un mateix pla no és vàlid per a tothom.

## Com s'ha d'organitzar una sessió de treball?

Quan sàpigues quins treballs has de portar a terme, hauràs de procedir de la següent manera:
Comença la tasca amb l'activitat de dificultat mitjana. En acabar-la (al voltant d'una hora), descansa uns cinc o deu minuts per esbargir-te i reposar.
Continua per la feina que presenti una dificultat alta (una hora aproximadament). Quan l'acabis, fes un altre descans, ara una mica més llarg (al voltant d'un quart d'hora).
Continua amb la resta de la tasca de dificultat baixa. Així hauràs acabat la sessió.

## Principals tècniques d'estudi

* Prendre apunts
* Lectura ràpida del text a estudiar
* El subratllat i les anotacions al marge
* El resum
* Els quadres sinòptics i/o esquemes
* Organitzar la informació
* Planificar el temps
* Memorització i tècnica del repàs
Viccionari
# Aldealbar

Aldealbar és una pedania del municipi de Torrescárcela, al sexmo de Valcorba de la província de Valladolid, comunitat autònoma de Castella i Lleó, Espanya.
Forma part de la Comunidad de Villa y Tierra de Cuéllar i el 2007 tenia 16 habitants.
# Calanna

Calanna (en grecànic Kalanè) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria. L'any 2010 tenia 1.011 habitants. Limita amb els municipis de Fiumara, Laganadi, Reggio de Calàbria i San Roberto. Antigament fou una de les fortificacions de Reggio de Calàbria.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Luigi Catalano | Llista Cívica |
# Marroneta del roure

La marroneta del roure (Satyrium ilicis) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén per Europa excepte latituds altes i Illes Britàniques, Israel, Líban, Turquia, oest i sud dels Urals i nord-oest d'Àsia. A la península Ibèrica es troba principalment a Portugal i al nord i est d'Espanya.

## Hàbitat

Divers: clarianes de bosc, bruguerars secs o humits... L'eruga s'alimenta de Quercus coccifera, Quercus ilex, Quercus robur o Quercus pyrenaica.

## Període de vol

Una generació a l'any. Els adults volen entre finals de maig i agost, depenent de la localitat. Hibernació com a ou.

## Comportament

Erugues ateses per diverses espècies de formigues.

## Espècies ibèriques similars

* Marroneta de l'aranyoner (Satyrium acaciae)
* Marroneta de l'alzina (Satyrium esculi)
* Marroneta de l'aranyoner aranesa (Satyrium pruni)
* Marroneta de la taca blava (Satyrium spini)
* Marroneta de l'om (Satyrium w-album)

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 22 desembre 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Waste Magazine (castellà)
* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
# Conversió (química)

La conversió i els seus conceptes relacionats de rendiment i selectivitat són importants en l'enginyeria de les reaccions químiques. Es defineixen com a ràtios de la quantitat de reactant que ha reaccionat (X — conversió, normalment entre zero i u), quantitat de producte generat (Y — rendiment, normalment també entre zero i u) i la quantitat de producte generat en comparació als subproductes sense interès (S — selectivitat).
La conversió es pot definir per a reactors (semi-) discontinus i continus i com a conversió instantània o global.

## Suposicions

Es fixen les següents suposicions:
* Es desenvolupen les següents reaccions:
    $\sum _{i=1}^{n}\nu _{i}A_{i}=\sum _{j=1}^{m}\mu _{j}B_{j}$,
on $\nu _{i}$ i $\mu _{j}$ són els coefficients estequiomètrics. Per a múltiples reaccions en paral·lel, les definicions són vàlides, tant per reacció o per la reacció limitant.
* En les reaccions en discontinu s'assumeix que tots els reactants s'incorporen a l'inici.
* En les reaccions en semi-discontinu s'assumeix que alguns dels reactants s'incorporen a l'inici, la resta s'alimenten durant el procés.
* En les reaccions en continu s'assumeix que tots els reactants s'incorporen i els productes s'evacuen contínuament i en estat estacionari.

## Conversió

La conversió es pot dividir en conversió instantània i global. En els processos en continu les dues són iguals, mentre que en discontinu i semi-discontinu hi ha diferències importants. Per tant, per a múltiples reactants, la conversió es pot definir com a global o per reactant.

### Conversió instantània
#### Semi-discontinu

En aquestes condicions hi ha diferents definicions. Una d'elles descriu la conversió instantània com a la ràtio entre la quantitat convertida instantàniament i la quantitat d'alimentació en aquell instant:
    $X_{i,{\text{inst}}}={\frac {{\dot {n}}_{i,{\text{react}}}}{{\dot {n}}_{i,{\text{alim}}}}}$.
Aquesta ràtio pot ser més gran que 1. Quan es talla l'alimentació, el seu valor no està definit.

### Conversió global
#### Discontinu (aquesta és la forma establerta)

    $X_{i}={\frac {n_{i}(t=0)-n_{i}(t)}{n_{i}(t=0)}}=1-{\frac {n_{i}(t)}{n_{i}(t=0)}}$

#### Semi-discontinu

Conversió total del procés:
    $X_{i}={\frac {n_{i}(t=0)+\int _{0}^{t}{\dot {n}}_{i,{\text{in}}}(\tau )d\tau -n_{i}(t)}{n_{A}(t=0)+\int _{0}^{t_{\text{fi}}}{\dot {n}}_{i,{\text{in}}}(\tau )d\tau }}$
Conversió total dels reactants alimentats:
    $X_{i}={\frac {n_{i}(t=0)+\int _{0}^{t}{\dot {n}}_{i,{\text{in}}}(\tau )d\tau -n_{i}(t)}{n_{A}(t=0)+\int _{0}^{t}{\dot {n}}_{i,{\text{in}}}(\tau )d\tau }}$

#### Continu (aquesta és la forma establerta)

    $X_{i}={\frac {{\dot {n}}_{i,in}-{\dot {n}}_{i,out}}{{\dot {n}}_{i,in}}}=1-{\frac {n_{i,out}}{n_{i,in}}}$
# Aldobrandí Polentani

Aldobrandí II Polentani fou fill i successor de Guiu III Polentani.
El 1389 Guiu III fou empresonat pels sis fills, Bernardí II Polentani, Ostasi II Polentani, Obizzo Polentani, Aldobrandí Polentani, Azzo Polentani i Pere Polentani, i fou deixat morir de gana a la cel·la (1389).
Aldobrandi va morir el 1406. Estava casat amb una dama de la família dels Manfredi de Faenza amb la que va tenir una filla, Alda, que es va casar a Gibert Pio de Savoia.
# Calendasco

Calendasco (en emilià-romanyol Calindàsch) és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Piacenza. L'any 2007 tenia 2.412 habitants. Limita amb els municipis de Guardamiglio (LO), Monticelli Pavese (PV), Orio Litta (LO), Piacenza, Rottofreno, San Rocco al Porto (LO), Senna Lodigiana (LO) i Somaglia (LO).
La ciutat està situada a 7 kilòmeters de Piacenza, al marge dret del riu Po. Els àlbers són una característica de l'entorn fluvial. La Trebbia desemboca al Po en el seu terme municipal, i la proximitat d'ambdós rius ofereix possibilitats de pesca esportiva per la gran abundància de peixos.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Francesco Zangrandi | Llista Cívica |

## Enllaços externs

* (italià) Compagnia di Sigerico Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine.
* (italià) Caupona Sigerico Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.
# Borís Berezovski

Borís Berezovski (rus: Борис Абрамович Березовский) (Moscou, 23 de gener de 1946 - Ascot, 23 de març de 2013), nom complet amb patronímic Borís Abràmovitx Berezovski, fou un empresari oligarca rus, enginyer i matemàtic de formació. Va ser membre de l'Acadèmia de Ciències de Rússia i el Consell de Seguretat de Rússia. Com a magnat del nou capitalisme rus, exercí una gran influència política durant el govern de Borís Ieltsin, es convertí en aferrissat enemic del seu successor, Vladímir Putin, i s'exilià a Londres.
Berezovski va enriquir-se durant els anys 90, formant part d'una nova classe d'oligarques i magnats que van accedir al control d'empreses estatals soviètiques durant el seu procés de privatització. Així, va crear crear el primer concessionàri privat d'automòbils de Rússia, gràcies la seva posició provilegiada a l'empresa AutoVAZ. També controlà les finances d'Aeroflot, la petroliera Sibneft i fou el major accionista de canal ORT, des d'on va donar suport a Borís Ieltsin durant la campaya de les eleccions presidencials del 1996. Essent percebut aquells anys com el poder a l'ombra del Kremlin, fou l'avalador de l'operació per situar a la presidència el que després seria el seu gran enemic, l'ex-membre de la KGB Vladímir Putin. Defenestrat políticament, Berezovski va abandonar Rússia entre acusacions de desfalc a un govern regional, i tot i les peticions d'extradició per part de Rússia, va romandre a l'exili al Regne Unit fins a la seva mort el 23 de març de 2013.

## Referències

* ↑ «Mor als 67 anys el magnat rus exiliat a Londres Borís Berezovski». CCMA, 23-03-2013 [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Godfather of the Kremlin?» (en anglès). Forbes, 30-12-1996 [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Ferri, Llibert. «Una densitat soviètica». Diari Ara, 24-03-2013. [Consulta: 15 abril 2020].
# Bugojno

La Municipalitat de Bugojno és una entitat administrativa de Bòsnia i Hercegovina, localitzada dins la Federació de Bòsnia i Hercegovina, al cantó de Bòsnia Central, al centre del país.

## Localitats

La municipalitat és subdividida en les següents localitats:
* Alibegovići
* Barbarići
* Bašići
* Bevrnjići
* Bode
* Brda
* Bristovi
* Brižina
* Bugojno
* Ceribašići
* Crniče
* Čardaci
* Čavići
* Donji Boganovci
* Drvetine
* Garačići
* Glavice
* Golo Brdo
* Gornji Boganovci
* Goruša
* Gračanica
* Gredine
* Grgići
* Hapstići
* Harambašići
* Hum
* Humac
* Ivica
* Jagodići
* Jazvenik
* Kadirovina
* Kandija
* Karadže
* Kopčić
* Kordići
* Koš
* Kotezi
* Kula
* Kutlići
* Lenđerovina
* Lug
* Ljubnić
* Maslići
* Medini
* Milanovići
* Mračaj
* Nuhići
* Odžak
* Okolište
* Pavice
* Pirići
* Planinica
* Podripci
* Poriče
* Potočani
* Prijaci
* Rosulje
* Rovna
* Sabljari
* Seferovići
* Servani
* Skrte
* Stojići
* Stolac
* Šići
* Šušljići
* Trge
* Udurlije
* Vedro Polje
* Vesela
* Vileši
* Vrbanja
* Vrpeć
* Vučipolje
* Zanesovići
* Zlavast
* Zlokuće
* Ždralovići

## Demografia

La superfície total del municipi és de 366 quilòmetres quadrats i la seva població està composta per unes 46.889 persones. La densitat poblacional estimada és de 128 habitants per quilòmetre quadrat.

## Enllaços externs

* Teatar FEDRA Bugojno Arxivat 2010-11-01 a Wayback Machine.
* MojeBugojno.net
* Bugojno HP Arxivat 2008-08-27 a Wayback Machine.