OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esteles (Alcover)

Les esteles romàniques d'Alcover són un monument del municipi d'Alcover protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Són dues esteles romàniques, situades una damunt l'altra en disposició vertical. Formen part d'un monument situat en el petit jardí que es troba entre la part lateral de l'església Nova i l'avinguda de Mont-ral. El conjunt consisteix en dues rodes de molí sobre les quals descansen les esteles, del segle xiii. La part superior és coronada per un petit element piramidal de sauló, la pedra local d'Alcover.

## Història

Les dues esteles romàniques, del segle xiii, formen part del monument commemoratiu que es va col·locar a Alcover l'any 1966, amb motiu de la celebració del vuitè centenari del títol de Vila d'Alcover, que l'any 1166 Alfons I li havia atorgat la carta de població.

## Referències

* 1 2 «Esteles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 setembre 2013].
Viccionari
# Bisbat de Paisley

El bisbat de Paisley (anglès: Roman Catholic Diocese of Paisley, llatí: Dioecesis Pasletana) és una seu de l'Església Catòlica a Escòcia, sufragània de l'arquebisbat de Glasgow. Al 2016 tenia 88.600 batejats sobre una població de 372.800 habitants. Actualment està regida pel bisbe John Keenan.

## Territori

La diòcesi comprèn les àrees administratives de Renfrewshire, Renfrewshire Oriental i Inverclyde.
La seu episcopal és la ciutat de Paisley, on es troba la catedral de Sant Mirin.
El territori s'estén sobre 580 km², i està dividit en 33 parròquies, agrupades en 3 vicariats.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 25 de maig de 1947 amb la butlla Maxime interest del papa Pius XII, prenent el territori de l'arquebisbat de Glasgow.
El 8 de novembre de 1952, mitjançant la butlla Est in antiquo del mateix papa, s'instituí el capítol catedralici.

## Cronologia episcopal

* James Black † (28 de febrer de 1948 - 29 de març de 1968 mort)
* Stephen McGill, P.S.S. † (25 de juliol de 1968 - 8 de març de 1988 jubilat)
* John Aloysius Mone † (8 de març de 1988 - 7 d'octubre de 2004 jubilat)
* Philip Tartaglia (13 de setembre de 2005 - 24 de juliol de 2012 nomenat arquebisbe de Glasgow)
* John Keenan, des del 8 de febrer de 2014

## Estadístiques

A finals del 2016, la diòcesi tenia 88.600 batejats sobre una població de 372.800 persones, equivalent al 23,8% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1950 | 69.371 | 288.600 | 24,0 | 69 | 69 | | 1.005 | | 8 | 96 | 22 |
| 1969 | 80.300 | 356.800 | 22,5 | 105 | 93 | 12 | 764 | | 15 | 122 | 28 |
| 1980 | 89.259 | 314.501 | 28,4 | 80 | 70 | 10 | 1.115 | | 12 | 126 | 33 |
| 1990 | 84.825 | 314.000 | 27,0 | 78 | 72 | 6 | 1.087 | | 7 | 107 | 35 |
| 1999 | 79.429 | 342.000 | 23,2 | 75 | 73 | 2 | 1.059 | | 7 | 70 | 36 |
| 2000 | 79.429 | 342.000 | 23,2 | 76 | 73 | 3 | 1.045 | | 11 | 63 | 36 |
| 2001 | 79.400 | 342.000 | 23,2 | 72 | 70 | 2 | 1.102 | | 8 | 56 | 36 |
| 2002 | 79.400 | 342.000 | 23,2 | 71 | 68 | 3 | 1.118 | | 13 | 46 | 36 |
| 2003 | 79.400 | 342.000 | 23,2 | 73 | 70 | 3 | 1.087 | | 9 | 38 | 36 |
| 2004 | 79.400 | 342.000 | 23,2 | 74 | 71 | 3 | 1.072 | | 11 | 38 | 35 |
| 2013 | 89.300 | 375.700 | 23,8 | 57 | 57 | | 1.566 | 7 | | 36 | 33 |
| 2016 | 88.600 | 372.800 | 23,8 | 44 | 44 | | 2.013 | 8 | | 10 | 33 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Pasley (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Maxime interest, AAS 39 (1947), p. 473(llatí)
* Butlla Est in antiquo, AAS 45 (1953), p. 447(llatí)
# Les Tres Creus (Montmeló)

Les Tres Creus és una muntanya de 150metres que es troba entre els municipis de Montmeló i de Montornès del Vallès, a la comarca del Vallès Oriental.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 291118001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hystrix indica

Hystrix indica és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família Hystricidae. És porc espí molt adaptable, trobat des del sud-est d'Àsia, el Orient Mitjà. Tolera diferents hàbitats, com a muntanyes, pasturatges tropicals i subtropicals, arbustals, boscos.

## Característiques

És un rosegador gran que aconsegueix més de 80 cm de longitud i pesa fins a 16 kg. Està cobert de múltiples capes de pues. Les més llargues, de fins a un terç de la seva grandària, es localitzen en les espatlles. La cua té petites pues que pot fer sonar quan és atacat. Té potes amples i llargues ungles per excavar.
# Bjørn Stenersen

Bjørn Stenersen (Bergen, 9 de febrer de 1970 - Trondheim, 16 de setembre de 1998) fou un ciclista noruec que fou professional de 1992 a 1995. Especialista en la contrarellotge, va guanyar nombrosos campionats nacionals. Va participar als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992.
El seu germà Karsten també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès en ruta

* 1987
** Campió de Noruega en ruta júnior
* 1988
** Campió de Noruega en contrarellotge júnior
* 1989
** Campió de Noruega en contrarellotge
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips
* 1990
** Campió de Noruega en ruta
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips
* 1991
** Campió de Noruega en contrarellotge
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Noruega
* 1992
** Campió de Noruega en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Noruega
* 1996
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips
* 1997
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips

## Palmarès en pista

* 1988
** Campió de Noruega en quilòmetre júnior
** Campió de Noruega en persecució júnior

## Referències

* ↑ «Bjørn Stenersen» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Bjørn Stenersen» (en anglès). olympedia. [Consulta: 29 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Serrat de Ferrerons

El Serrat de Ferrerons és una muntanya de 934 metres que es troba al municipi de Moià, a la comarca del Moianès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Oltza Zendea

Oltza Zendea (en basc, cooficialment en castellà Cendea de Olza) és un municipi de Navarra. Té 1.535 habitants i 40,7 km² d'extensió. Està compost per diverses localitats constituïdes en consells: Arazuri, Artazcoz, Asiain, Ibero, Izcue, Izu, Lizasoain, Olza i Ororbia.
La capital és Ororbia, que està situada a uns 10 km de Pamplona.

## Concejos

Oltza Zendea està formada actualment pels següents 9 pobles, que tenen el rang de concejos:
* Arazuri: 376 habitants.
* Artázcoz: 29 habitants.
* Asiáin: 153 habitants.
* Ibero: 215 habitants.
* Izcue: 73 habitants.
* Izu: 30 habitants.
* Lizasoáin: 75 habitants.
* Olza: 51 habitants.
* Ororbia: 533 habitants.

## Persones cèlebres

* Evaristo de Churruca y Brunet (Yzu, 1841 - Bilbao, 1917). Enginyer.
* Juan Martinez de Irujo Goñi (Ibero 1981). Pilotari.

## Referències

* ↑ Datos de la entidad: Cendea de Olza<>Oltza Zendea, Gobierno de Navarra. Consulta: 5 febrer 2013.
# Sant Miquel de Bell-lloc d'Urgell

Sant Miquel de Bell-lloc d'Urgell és l'església parroquial de Bell-lloc d'Urgell a la comarca del Pla d'Urgell. És un monument protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Catalogada com d'estil colonial renaixentista, semblant al neoclàssic, l'església de Bell-lloc té planta de creu llatina amb tres naus i gran cúpula. Les columnes interiors són reduïdes a la mínima expressió per tal de donar més visibilitat. S'organitza en tres tramades i creuer més elevat. El presbiteri és semicircular i la il·luminació natural entra pels finestrals i el rosetó de la façana; és una vidriera policromada on es representen els quatre evangelistes i el cos i la sang de Crist. Els del creuer s'hi representen els anagrama de l'eucaristia i de la Verge Maria. Hi ha una "armonium" en el cor. Portada principal amb motllura de pedra de forma esglaonada emmarcant el seu contorn.

## Història

El temple parroquial fou aixecat sobre el solar d'una església primitiva, destruïda durant la guerra del 36. Aquesta primera deuria ser bastant antiga, gòtica, probablement, i reconstruïda al s. XVII, segons es dedueix dels fonaments. De les tres campanes que tenia, la petita encara es conserva avui. L'any 1940, les restes de l'església cremada foren netejades per obrir el c/ Major a la Carretera Nacional. Els materials foren reaprofitats en la construcció de la nova església i la nova rectoria. Fins que no s'inaugurà l'església provisional, l'any 1942 (vegeu fitxa de la rectoria), les celebracions es feien als porxos de la pl. Major. El 15 de juny de 1945 es posaren els fonaments de la nova església.

## Referències

* 1 2 «Sant Miquel de Bell-lloc d'Urgell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Serra Llisa

La Serra Llisa és una serra situada a cavall dels termes municipals de Sentmenat, a la comarca del Vallès Occidental, i de Caldes de Montbui a la del Vallès Oriental, amb una elevació màxima de 815 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ratufa

Ratufa és un gènere de rosegadors esciüromorfs de la família dels esciúrids, l'únic de la subfamília Ratufinae. Inclou quatre espècies d'esquirols de gran grandària autòctones del continent asiàtic.

## Taxonomia

* Esquirol gegant indonesi (Ratufa affinis)
* Esquirol gegant negre (Ratufa bicolor)
* Esquirol gegant de l'Índia (Ratufa indica)
* Esquirol gegant de Sri Lanka (Ratufa macroura)
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Josep Colomer i Ribas

Josep Colomer i Rivas o Josep Colomer i Ribas (Terrassa, 10 de juny de 1935 - Terrassa, 24 de gener de 2013) fou un jugador d'hoquei sobre herba, guanyador d'una medalla olímpica.
Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on aconseguí guanyar amb l'equip espanyol la medalla de bronze en la competició masculina d'hoquei herba. Posteriorment participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), on aconseguí sengles diplomes olímpics. Amb la selecció espanyola jugà 75 partits oficials.
A nivell de clubs jugà al Club Deportiu Terrassa, amb qui guanyà tres Campionats de Catalunya (1953, 1956, 1959) i tres Copes espanyoles (1955, 1966, 1967).

## Referències

* ↑ El Comitè Olímpic Espanyol (COE) l'anomena José Colomer Rivas alhora que el Comitè Olímpic Internacional (COI) l'anomena José Colomer Ribas en les seves bases de dades.
* ↑ «Mor el tres vegades olímpic Josep Colomer», 24-01-2013. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – José Colomer». [Consulta: 29 desembre 2024].
* 1 2 «Josep Colomer Ribas | enciclopedia.cat». [Consulta: 29 desembre 2024].
# Ramon Dimas Montserrat

Ramon Dimas Montserrat (el Pont d’Armentera, Alt Camp, 1919 - Santes Creus, Alt Camp, 24 d’agost de 1965) fou un periodista esportiu i fotògraf català.

## Referències

* ↑ «Ramon Dimas Montserrat». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# La Farinera (Castellnou de Seana)

La Farinera és un monument al municipi de Castellnou de Seana (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El molí de farina de Castellnou, construït cap a 1850 va deixar de funcionar després de la Guerra Civil. Ara, convertit en habitatges, sols queda el record del que va ésser: les pedres i la xemeneia conservades ens donen testimoni de la importància que el molí va tenor dins tota la rodalia, car tots els pobles veïns anaven a moldre el blat. L'edifici ha estat restaurat tot guardant la seva fisonomia original.
L'antic molí de farina de Castellnou de Seana consta d'un senzill cobert a dues aigües. Té l'estructura típica de les cases del pla: una planta baixa, un nivell superior i la golfa. En els tres nivells s'obren diferents finestres així com una porta emmarcada amb totxana; aquesta no se situa al bell mig de l'edifici sinó a un costat. A la part del darrere, un cos més petit s'adossa al central (en ell es pot observar una xemeneia que formava part de l'antic molí). A la part exterior hi resten les cinc pedres de molí i rodet totalment abandonades.

## Notes

* 1 2 «La Farinera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Bisbat de San Miguel (El Salvador)

El bisbat de San Miguel (castellà: Diócesis de San Miguel, llatí: Dioecesis Sancti Michaelis) és una seu de l'Església Catòlica a El Salvador, sufragània de l'arquebisbat de San Salvador. Al 2014 tenia 871.500 batejats sobre una població de 1.253.100 habitants. Actualment està vacant.

## Territori

La diòcesi comprèn els departaments salvadorenys de La Unión, Morazán i gran part del departament de San Miguel.
La seu episcopal és la ciutat de San Miguel, on es troba la catedral de Nostra Senyora Reina de la Pau.
El territori s'estén sobre 4.993 km², i està dividit en 47 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida l'11 de febrer de 1913, prenent el territori de l'arquebisbat de San Salvador.
El 2 de desembre de 1954 cedí una porció del seu territori per a l'erecció del bisbat de Santiago de María.

## Cronologia episcopal

* Juan Antonio Dueñas y Argumedo † (1 d'agost de 1913 - 3 de juliol de 1941 mort)
* Miguel Ángel Machado y Escobar † (25 de setembre de 1942 - 10 de gener de 1968 renuncià)
* Lorenzo Michele Joseph Graziano, O.F.M. † (10 de gener de 1968 - 27 de juny de 1969 renuncià)
* José Eduardo Álvarez Ramírez, C.M. † (9 de desembre de 1969 - 10 d'abril de 1997 jubilat)
* Romeo Tovar Astorga, O.F.M. (10 d'abril de 1997 - 12 de maig de 1999 nomenat bisbe de Santa Ana)
* Miguel Ángel Morán Aquino (19 de juliol de 2000 - 9 de febrer de 2016 nomenat bisbe de Santa Ana)

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 871.500 batejats sobre una població de 1.253.100 persones, equivalent al 69,5% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1950 | 556.083 | 556.783 | 99,9 | 25 | 22 | 3 | 22.243 | | 13 | 22 | 28 |
| 1966 | 478.674 | 491.879 | 97,3 | 20 | 17 | 3 | 23.933 | | 14 | 39 | 21 |
| 1968 | 603.982 | 627.314 | 96,3 | 38 | 28 | 10 | 15.894 | | 22 | 52 | 24 |
| 1976 | 580.875 | 603.319 | 96,3 | 12 | 3 | 9 | 48.406 | | 27 | 42 | 24 |
| 1980 | 587.900 | 613.000 | 95,9 | 24 | 17 | 7 | 24.495 | | 16 | 31 | 23 |
| 1990 | 684.000 | 662.000 | 103,3 | 34 | 28 | 6 | 20.117 | | 13 | 31 | 23 |
| 1999 | 796.000 | 825.000 | 96,5 | 52 | 48 | 4 | 15.307 | | 11 | 34 | 37 |
| 2000 | 792.000 | 825.000 | 96,0 | 53 | 49 | 4 | 14.943 | | 7 | 39 | 39 |
| 2001 | 600.000 | 1.000.000 | 60,0 | 49 | 45 | 4 | 12.244 | | 10 | 35 | 42 |
| 2002 | 600.000 | 942.800 | 63,6 | 50 | 45 | 5 | 12.000 | | 10 | 38 | 42 |
| 2003 | 610.000 | 1.100.000 | 55,5 | 57 | 50 | 7 | 10.701 | | 8 | 44 | 43 |
| 2004 | 940.000 | 1.115.000 | 84,3 | 56 | 50 | 6 | 16.785 | 1 | 7 | 43 | 42 |
| 2010 | 862.350 | 1.235.000 | 69,8 | 61 | 55 | 6 | 14.136 | | 49 | 71 | 44 |
| 2014 | 871.500 | 1.253.100 | 69,5 | 70 | 63 | 7 | 12.450 | | 12 | 82 | 47 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2015 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of San Miguel (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Esquema de la diòcesi a la pàgina de la Conferència Episcopal
# Puig d'Olena

El puig d'Olena és una muntanya de 823,4 metres d'altitud del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situat a la part central-oriental del terme, a l'esquerra del torrent de la Rovireta i a ponent de la carretera C-1413b, al sud-oest del turó de la Carassa. En el vessant sud-occidental hi ha l'antic sanatori antituberculós de Puigdolena.
Acull un Centre Residencial d’Acció Educativa (CRAE), que anteriorment era un sanatori antituberculós.

## Vegeu també

* Antic sanatori de Puigdolena

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ginkgo huttonii

Ginkgo huttonii és una espècie extinta de ginkgo del Juràssic a Anglaterra.

## Enllaços externs

* Fossil Museum
# Duiquer de potes blanques

El duiquer de potes blanques (Cephalophus crusalbum) és una espècie d'antílop de mida mitjana de la família dels bòvids i la subfamília dels duiquers (Cephalophinae). Viu al Gabon i la República del Congo. Peter Grubb el descrigué inicialment com una subespècie del duiquer d'Ogilby (C. ogilbyi). Tanmateix, actualment se'l considera una espècie a part a conseqüència de la revisió taxonòmica dels ungulats duta a terme amb Colin Groves el 2011.

## Referències

* ↑ Grubb, P. «A new antelope from Gabon» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 62, 4, 1978.
* ↑ Colin Peter Groves i Peter Grubb: Ungulate Taxonomy, Johns Hopkins University Press, 2011. ISBN 978-142-140-093-8
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Serrat de les Esglésies

El Serrat de les Esglésies és una serra situada al municipi d'Avinyó, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 536 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pakokku Chin Hills Tract

Pakokku Chin Hills Tract fou un districte muntanyès de Birmània creat el 1897 amb un territori separat del districte de Pakokku, governat per un superintendent assistent no dependent del superintendent dels Chin Hills Tracts sinó del comissionat de la Divisió de Minbu. La superfície era de 5827 km² i poblat per xins. Tenia a l'est el districte de Pakkoku, al nord-est els Chin Hills Tracts, al sud-est i sud el districte de Minbu; i al sud-oest durant uns 25 km la comarca d'Akyab. A l'oest i nord-oest tenia territori Xin en la part no administrada pels britànics. La muntanya més alta era el Aisating al sud-est. La capital inicial fou Mindat Sakan que es va traslladar a Kanpetlet el 1902 (prop del mont Victòria)
La població el 1901 s'estimava en 13.116 habitants en 264 pobles dividits en deu grups cadascun amb un cap al front.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Sant Andreu d'Ivars d'Urgell

Sant Andreu d'Ivars d'Urgell és un monument del municipi d'Ivars d'Urgell (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de murs de carreu, orientada a l'est. Els suports són pilars i pilars amb pilastres adossades. Els arcs, inclòs el triomfal, són de mig punt. La coberta de la nau central és de volta de canó amb llunetes, la de les naus laterals és de volta d'aresta i la de la sagristia és de volta de canó.
Té tres naus i cinc trams. El cor es troba als peus, al costat de l'evangeli. Té quatre cossos i forma octogonal. Té campanar, amb balustrada i gàrgoles en forma de rostre als vuit costats de la torre.
La portada està situada als peus. És d'arc rebaixat dovellat, amb pilastres adossades als costats, arquitrau, fris i cornisa. A la dovella central hi ha gravada la data de 1786. Sobre la porta hi ha una fornícula i una rosassa.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Andreu d'Ivars d'Urgell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Serra de les Termes

La Serra de les Termes és una serra situada entre els municipis de Cànoves i Samalús i de Figaró-Montmany a la comarca del Vallès Oriental, amb una elevació màxima de 902 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hypolobocera

Hypolobocera és un gènere de crustacis decàpodes d'aigua dolça de l'infraordre Brachyura, que inclou espècies natives de Colòmbia, Panamà, Veneçuela, Equador i el Perú.

## Taxonomia

* Hypolobocera aequatorialis (Ortmann, 1897)
* Hypolobocera alata Campos, 1989
* Hypolobocera andagoensis (Pretzmann, 1965)
* Hypolobocera barbacensis Campos, et al., 2002
* Hypolobocera beieri Pretzmann, 1968
* Hypolobocera bouvieri
* Hypolobocera brevipenis Rodríguez & Diaz, 1980
* Hypolobocera buenaventurensis (Rathbun, 1905)
* Hypolobocera cajambrensis von Prahl, 1988
* Hypolobocera canaensis Pretzmann, 1968
* Hypolobocera caputii (Nobili, 1901)
* Hypolobocera chilensis (Lucas, 1844)
* Hypolobocera chocoensis Rodríguez, 1980
* Hypolobocera conradi (Rathbun, 1905)
* Hypolobocera dantae Rodríguez & Suárez, 2004
* Hypolobocera delsolari Pretzmann, 1978
* Hypolobocera dentata von Prahl, 1987
* Hypolobocera emberara Campos & Rodríguez, 1995
* Hypolobocera esmeraldensis Rodríguez & von Sternberg, 1998
* Hypolobocera exuca Pretzmann, 1977
* Hypolobocera gibberimana Pretzmann, 1968
* Hypolobocera gorgonensis von Prahl, 1983
* Hypolobocera gracilignatha Pretzmann, 1972
* Hypolobocera guayaquilensis Bott, 1967
* Hypolobocera hauserae Pretzmann, 1977
* Hypolobocera henrici
* Hypolobocera kamsara Campos & Rodríguez, 1995
* Hypolobocera konstanzae Rodríguez & von Sternberg, 1998
* Hypolobocera lamercedes Pretzmann, 1978
* Hypolobocera latipenis Pretzmann, 1968
* Hypolobocera lloroensis Campos, 1989
* Hypolobocera malaguena von Prahl, 1988
* Hypolobocera martelathani (Pretzmann, 1965)
* Hypolobocera meineli von Prahl, 1988
* Hypolobocera merenbergeriensis von Prahl & Giraldo, 1985
* Hypolobocera mindonensis Rodríguez & von Sternberg, 1998
* Hypolobocera muisnensis Rodríguez & von Sternberg, 1998
* Hypolobocera murindensis Campos, 2003
* Hypolobocera mutisi von Prahl, 1988
* Hypolobocera niceforoi Schmitt, 1969
* Hypolobocera noanamensis Rodríguez et al., 2002
* Hypolobocera orcesi Pretzmann, 1978
* Hypolobocera orientalis Pretzmann, 1968
* Hypolobocera peruviana (Rathbun, 1898)
* Hypolobocera plana
* Hypolobocera puyensis Pretzmann, 1978
* Hypolobocera quevedensis Rodríguez & Diaz, 1980
* Hypolobocera rathbunae Pretzmann, 1968
* Hypolobocera riveti Rodríguez, 1980
* Hypolobocera rotundilobata Rodríguez, 1994
* Hypolobocera smalleyi Pretzmann, 1968
* Hypolobocera solimani Ramos-Tafur, 2006
* Hypolobocera steindachneri Pretzmann, 1968
* Hypolobocera triangula Ramos-Tafur, 2006
* Hypolobocera ucayalensis Rodríguez & Suárez, 2004
* Hypolobocera velezi Campos, 2003