OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# William Youden

William Youden (Townsville, 12 d'abril de 1900 - Washington DC, 31 de març de 1971) va ser un estadístic nord-americà que va formular noves tècniques d'anàlisi estadístic de dades i en el disseny d'experiments. Va desenvolupar el «Youden square», un disseny de «block design» descrit en el treball publicat l’any 1937: «Use of Incomplete Block Replications in Estimating Tobacco Mosaic Virus». També va ajudar a introduir el concepte d'assignació a l'atzar restringida, que ell va anomenar «aleatorització limitada».
L'American Statistical Association atorga el premi «W. J. Youden Award in Interlaboratory Testing» als autors
| « | de les publicacions que fan contribucions excel·lents en el disseny i/o anàlisi de proves entre laboratoris o descriuen enfocaments enginyosos per a la planificació i avaluació de les dades d'aquest tipus de proves. | » |
El premi s'atorga cada any als Joint Statistical Meetings.

## Guardons

* Fellow de la Royal Statistical Society (1965)
* Medal of Freedom (1964)
* Samuel S. Wilks Memorial Medal de l’American Statistical Association (1969)
* Shewhart Medal de l’American Society for Quality Control (1969)

## Vegeu també

* Arxiu MacTutor d'Història de les Matemàtiques

## Referències

* ↑ «Youden, William John». [Consulta: 4 gener 2016].
* ↑ «BIOGRAPHY 5.1 William J. Youden (1900–1971)». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 4 gener 2016].
* ↑ Eisenhart, C.; Rosenblatt, J. R «W. J. Youden, 1900–1971». The Annals of Mathematical Statistics, 43, (4), 1972, pàg. 1035–1040.
* ↑ Cornell, J. A «W.J. Youden – The Man and his Methodology». ASQC Statistics Division Newsletter, 13, (2), pàg. 9 -18.
* ↑ «American Statistical Association W. J. Youden Awards». Arxivat de l'original el 9 de novembre 2015. [Consulta: 4 gener 2016].

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William Youden» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Eisenhart, Churchill. «Youden, William John». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 7 abril 2021]. (anglès)
# Casa Francesc Oliva

La casa Francesc Oliva és un edifici situat al carrer del Pi, 13 i de la Portaferrissa, 34 de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

El 1850, Francesc Oliva i Palau va demanar permís per a enderrocar l'edifici existent i reconstruir-lo de nova planta, segons el projecte del mestre d'obres Jaume Feliu i Castelló.

## Descripció

Edifici de planta baixa i quatre pisos. La planta baixa s'obre amb un seguit de cinc i tres alts portals de mig punt adovellats amb clau de volta estriada. A sobre s'hi estén la llarga balconada correguda del pis principal, amb llosana de pedra decorada alternament amb motllures i greques i amb barana de ferro on també destaca l'ornamentació amb greca. Sobre la llinda dels finestrals del pis principal hi ha un plafó horitzontal amb relleu de motius vegetals, i, a cada costat d'aquest, una mènsula en forma de voluta decorada. Entre les obertures d'aquest i el següent pis s'aixequen unes pilastres estriades. En els dos pisos superiors, les pilastres són substituïdes per garlandes de terracota sobre plafons. Al seu capdamunt, es tanca l'edifici amb una cornisa d'amplada considerable.

## Referències

* ↑ «Edifici d'habitatges al carrer Pi, 13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Edifici d'habitatges». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Registre de numeració dels carrers de Barcelona coetani i anterior a l'any 1853». Districte 3, 43 i 56. AMCB, 1853.
* ↑ «Francisco Oliva. (Portaferrissa 34 i Pi 13). Enderrocar i construir una casa». Q127 Foment 470 C. AMCB, 17-02-1850.
* ↑ «Edifici d'habitatges al carrer Pi, 13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Bibliografia

* García Fortes, Salvador «Evolución del uso de la terracota en la arquitectura de Barcelona. Siglos XIX y XX». La Terracota como elemento ornamental en la arquitectura de Barcelona. Técnicas de fabricación, conservación y restauración (tesi doctoral). Departament de Pintura. Universitat de Barcelona, 10-05-2001, pàg. 31-110.

## Enllaços externs

* «Casa Francesc Oliva». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Puig de les Basses (Querol)

El Puig de les Basses és una muntanya de 885 metres que es troba al municipi de Querol, a la comarca de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de les Aigües

El Puig de les Aigües és una muntanya de 333 metres que es troba entre els municipis de Colera i Llançà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig del Calvari

El Puig del Calvari és una muntanya de 173 metres que es troba al municipi d'Ulldecona, a la comarca del Montsià.
El cementiri d'Ulldecona es troba al vessant nord d'aquest turó. Al cim hi ha un santuari inacabat anomenat "el Calvari". Des de l'any 1955 es fa un es fa un viacrucis i la representació a l'aire lliure d'escenes de la Passió de Crist al cim del Puig del Calvari.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «història». Arxivat de l'original el 2009-11-24. [Consulta: 19 desembre 2009].
# Tossal del Pelut

El Tossal del Pelut és una muntanya de 724 metres que es troba al municipi de Barberà de la Conca, a la comarca de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eduard Campabadal Clarós

Eduard 'Edu' Campabadal Clarós (nascut el 26 de gener de 1993) és un futbolista professional català que juga pel CD Lugo. Tot i que és principalment lateral dret, també pot jugar com a defensa central.

## Trajectòria esportiva
### Wigan Athletic

Nascut a Tarragona, Catalunya, Campabadal va fitxar pel Wigan Athletic FC el juliol de 2012 després de ser descartat pel FC Barcelona. Va debutar amb el primer equip el 19 de maig de 2013, en la darrera jornada de la Premier League en un partit que acabà empatat 2–2 contra l'Aston Villa FC.

### Córdoba

El 21 de juliol de 2013, Campabadal va signar un contracte de dos anys amb el Córdoba CF de la segona divisió, i començà jugant amb l'equip filial a la segona divisió B. Va debutar amb el primer equip el 8 de desembre, com a titular, en una derrota fora de casa per 1–2 contra el Reial Saragossa.
Campabadal va jugar 17 partits durant la temporada 2013–14, en la qual els andalusos varen pujar a primera divisió, després de 42 anys d'absència. El 12 de setembre de 2014 va debutar a la categoria, en un empat 1–1 a fora contra la UD Almería tot i que va haver de ser substituït per lesió al minut 68.

### Mallorca i Lugo

El 3 de juliol de 2015 Campabadal va fitxar pel RCD Mallorca, després de rescindir el contracte amb el Córdoba. El 6 de juliol de 2017, després de descendir, va signar contracte per dos anys amb el CD Lugo.

## Referències

* ↑ Lavery, Glenn. «Kings of Europe». The Football Association, 30-05-2010. [Consulta: 4 juny 2013].
* ↑ «Barcelona pair join Wigan as Martinez signs Campabadal and Guillermo». Mail Online. Associated Newspapers Ltd, 18-07-2012. [Consulta: 20 maig 2013].
* ↑ Eduard Campadabal ficha por el Córdoba; Marca, 21 juliol 2013 (castellà)
* ↑ El Zaragoza se acerca a los puestos de ascenso; Marca, 8 desembre 2013 (castellà)
* ↑ Cartabia leveller denies Almeria; ESPN FC, 12 setembre 2014 (anglès)
* ↑ Campabadal ya es del Mallorca Arxivat 2015-07-04 a Wayback Machine.; Web del Mallorca, 3 de juliol de 2015 (castellà)
* ↑ Campabadal, nuevo jugador del CD Lugo (Campabadal, new player of CD Lugo) Arxivat 2017-07-14 a Wayback Machine.; CD Lugo, 6 juliol 2017 (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol
* Dades estadístiques sobre Eduard Campabadal Clarós a soccerbase.com
* Fitxa a Soccerway
# 175

El 175 (CLXXV) fou un any comú començat en dissabte del calendari julià.

## Esdeveniments

* Marc Aureli derrota els marcomans.
* Marc Aureli reprimeix una revolta d'Avidi Cassi, governador de Síria, després que aquest s'autoproclamés emperador.
* Gravació en pedra de la doctrina de Confuci.

## Naixements

* Praeneste: Claudi Elià, escriptor i compilador.

## Referències

* ↑ Bunson, Matthew. Encyclopedia of the Roman Empire (en anglès). Infobase Publishing, 2014-05-14, p. 348. ISBN 978-1-4381-1027-1.
* ↑ Jarvis, Paul «Avidius Cassius and Maecianus in the Historia Augusta» (en anglès). Mnemosyne, 68, 4, 02-07-2015, pàg. 666–676. DOI: 10.1163/1568525X-12341562. ISSN: 0026-7074.
# Aker

En la mitologia egípcia, Aker era un déu de la terra i dels morts. És el guardià de la porta de l'inframón. És simbolitzat sovint per una peça petita de terra, un extrem del qual és el cap d'un humà, i l'altre un lleó; també és simbolitzat per un parell de lleons que miren en direccions oposades.
Va ser un dels primers déus a aparèixer, sembla que com a personificació de l'horitzó. El seu nom significa "el que s'inclina". Aquest horitzó era tant la frontera entre el món dels vius i dels morts (d'aquí el seu paper de guardià) com entre el dia i la nit (era qui deixava passar Ra cada dia per il·luminar el cel i aturava Apep). Fins i tot alguns afirmen que els seus dos rostres miren cap a l'ahir i el demà.
Sovint es posava una estàtua d'Aker a les tombes per protegir el difunt dels mals esperits, tradició que va continuar durant l'època clàssica grecollatina i que s'ha perpetuat en els animals i monstres que vigilen els grans mausoleus romàntics. També s'invocava Aker en ser mossegat per una serp.
És assistit per un grup de déus anomenats els Akeru.

## Referències

* ↑ Mark, Joshua J. «Los dioses egipcios: La lista completa» (en castellà). World History Encyclopedia, 14-04-2016. [Consulta: 23 novembre 2024].
* ↑ Franz, Marie-Luise von. Alchemy: An Introduction to the Symbolism and the Psychology (en anglès). Inner City Books, 1980, p. 72. ISBN 978-0-919123-04-5.
* ↑ Roberson, Joshua Aaron. The Ancient Egyptian Books of the Earth (en anglès). Lockwood Press, 2014-06-23, p. 152-153. ISBN 978-1-937040-25-3.
* ↑ Fleming, Fergus; Lothian, Alan. Ancient Egypts Myths and Beliefs (en anglès). The Rosen Publishing Group, Inc, 2011-12-15, p. 70. ISBN 978-1-4488-6046-3.
# Ali Daei

Ali Daei (farsi: علی دایی, pronunciat [ʔæliː dɑːjiː]; nascut el 21 de març de 1969) és un ex jugador de futbol iranià (ètnicament turc àzeri) i després entrenador del club Saba Qom.
Fou capità de la selecció iraniana de futbol i va jugar a Europa al Bayern de Múnic i al Hertha BSC i és el màxim golejador de tots els temps en partits internacionals. Del juny de 2007 fins a 2013, Daei fou membre del Comitè de la FIFA.

## Enllaços externs

* RSSSF archive of Ali Daei's century of international appearances and goals
* Video Archive of Ali Daei
# Què li passa a Helen?

Què li passa a Helen? (títol original en anglès: What's the Matter with Helen?) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Curtis Harrington el 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

Les fotografies de l'assassinat d'Ellie Banner són a tots els diaris. Helen i Adele, mares dels sospitosos, després de rebre la notificació que els seus fills han estat condemnats a mort, abandonen la ciutat per començar una nova vida.

## Repartiment

* Debbie Reynolds: Adelle
* Shelley Winters: Helen
* Dennis Weaver: Linc Palmer
* Micheál MacLiammóir: Hamilton Starr
* Agnes Moorehead: Germana Alma
* Helene Winston: Sra. Greenbaum
* Peggy Rea: Sra. Schultz
* Logan Ramsey: Sergent Detectiu West
* Paulle Clark: Sra. Plumb
* Yvette Vickers: Sra. Barker
* Molly Dodd: Sra. Rigg
* Samee Lee Jones: Winona
* Robbi Morgan: Rosalie
* Timothy Carey: el clochard
* Swen Swenson: el Gigolo

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1972: Oscar al millor vestuari per Morton Haack

## Referències

* ↑ esadir.cat. Què li passa a Helen?. esadir.cat.
* ↑ «What's the matter with Helen?». The New York Times.
# Talaia Freda

El Puig de la Talaia Freda o, simplement, la Talaia Freda, amb els seus 562 metres, és la muntanya més alta de les Serres de Llevant, està situada al municipi d'Artà i forma part de la Serra Artana.
El seu vessant nord mira cap a la badia d'Alcúdia i és abrupta amb penya-segats i rossegueres, mentre que el vessant sud, més suau, s'inclina cap a les valls de S'Alqueria Vella. a principis de la dècada dels 90 del segle xx, sobre el seu cim es volia instal·lar un radar meteorològic, però l'oposició de l'Ajuntament, governat a les hores pels Independents d'Artà, va impedir-ho.
Actualment també és anomenat Puig Morei, Puig de Morell i antigament es denominava Puig de les Osques. No s'ha de confondre amb sa Talaia Morella de 429,38 m.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 65. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 7. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* http://www.mallorcaweb.net/arta/freda.htm Arxivat 2006-12-07 a Wayback Machine.
# Antonio Duni

Antonio Duni (Matera, 1700 - Schwerin, 1766) Era el germà gran del compositor Egidio Romualdo Duni i del jurista i filòsof Emanuele Duni.
Fill de Francesc Duni, mestre de capella de la Catedral de Matera, va estudiar amb Nicola Fago al "Conservatori de Pietà dei Turchini" a Nàpols. Després d'acabar els estudis, primer fou a Trier i després a Espanya, on exercí com a mestre de capella i professor de música al duc d'Osuna i a Madrid com a compositor; en aquesta ciutat va conèixer probablement al famós cantant Farinelli. Més tard va viatjar contínuament per Europa: després d'haver passat una temporada a París, va estar a Schwerin el 1755, el setembre de 1757 va arribar a Moscou i entre el 1765 i el 1766 va treballar com a professor a Riga. El 5 de juliol de 1766 va tornar a Schwerin, on va sol·licitar la presa de servei sota la duquessa de Mecklenburg: fins al dia d'avui no se sap com va anar el resultat d'aquesta sol·licitud.

## Treballs

* Locuras hay que dan juicio y sueños que son verdad (sarsuela, llibret d'A. de Zamora, 1726, Madrid)
* Santa Ines de Montepoliciano (sarsuela, llibret d M. F. de Armesto, 1727, Madrid)
* 3 arie per l'intermezzo L'amor mascherato (1756, Schwerin)
* Litania della Beata Vergine Maria per 2 veus, violí i orgue (1768, Norimberga)
* Missa per 5 veus i orquestra
* Salve regina per a soprano i quartet d'arc
* Tantum ergo per una veu, 2 violins i orgue
* 6 mottetti
* Cantate da camera
* 6 duetti da camera per 2 violini
* 5 arie (basate su testi di Pietro Metastasio)
* 5 sinfonie

## Enllaços externs

* https://kripkit.com/antonio-duni/ Arxivat 2022-04-28 a Wayback Machine.
* https://musopen.org/es/music/composer/antonio-duni/
* https://web.archive.org/web/20141231235030/http://www.sassiweb.it/matera/la-citta-di-matera/introduzione/materani-illustri/biografie-personaggi-illustri/bioduni/Sassiweb.it
# Sool

Sool és una regió de Estat de Khaatumo i abans de Somàlia, establerta per la divisió de 1982 i mantinguda amb la independència el 1991. La capital és Laas Aanood. Del 2003 al 2007 la capital fou Caynabo (actual capital de la regió de Saraar). Estat de Khaatumo que ocupa part de la regió (districtes de Xudun, Taleex i Boocane), la considera tota com a territori propi i té establerta la capital a Xudun (abans va estar a Taleex)
La regió estava dividida en sis districtes: Las Anod, Yagoori, Caynabo, Xudun, Taleex i Boocane.
La capital provincial, Las Anod (Laas Aanood), fou ocupada per Puntland en les operacions polítiques i militars del 2003 i 2004. Els clans de la regió, majoritàriament els dhulbahante, van donar suport a Puntland. El 2006 les Corts Islàmiques de Somàlia van integrar algunes corts (xàries) de la regió a la seva aliança, però mai la van ocupar militarment. El 2 d'octubre de 2007 la capital Las Anod fou recuperada per Somalilàndia en un atac militar llampec, amb menys de 20 morts. 500 policies es van desplegar per la ciutat i van establir l'ordre, prohibint les armes i fent complir la llei, amb el que la ciutat va trobar una tranquil·litat poc comuna.
En la reorganització administrativa del 2008 Sool fou reduïda, per segregació d'una part del territori per formar la regió de Saraar. Es va crear el nou districte de Kalabayd (a la part ocupada per Puntland al sud i sud-est de la regió) i es van conservar els districtes de Las Anod, Yagoori, Taleex, Xudun i Boocame (tots sota control de Puntland excepte Las Anod i Yagoori). El districte de Caynabo va passar a Saraar.
# Ivan Fédorov

Ivan Serhíovitx Fédorov (en ucraïnès: Іван Сергійович Федоров; Melitòpol, 29 d'agost de 1988) és un polític ucraïnès. Va ser elegit com a batlle de Melitòpol el 2020, succeint a Serhí Minkó. Anteriorment fou primer adjunt del Consell de la província de Zaporíjia i membre de l'ajuntament de Melitòpol.
El 6 de març de 2022, Fédorov va rebre l'Ordre de Coratge de 3a Classe per la seva contribució personal significativa a la protecció de la sobirania d'Ucraïna i la integritat territorial del país, el coratge i les accions desinteressades mostrades durant l'organització de la defensa de la ciutat davant els invasors russos durant la batalla de Melitòpol a conseqüència de l'invasió russa. Pocs dies després però, l'11 de març, va ser detingut i segrestat per les tropes invasores. Una operació de les forces especials ucraïneses el va alliberar el dia 16.

## Referències

* ↑ «Вторгнення Росії в Україну: ситуація на Запоріжжі. День 16-й. Текстовий онлайн» (en ucraïnès), 03-11-2020. [Consulta: 11 març 2022].
* ↑ «УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №112/2022» (en ua). [Consulta: 11 març 2022].
* ↑ Folmar, Chloe. «Mayor of Ukrainian city Melipotol detained by Russians» (en anglès), 11-03-2022. [Consulta: 11 març 2022].
* ↑ «Ucraïna allibera un alcalde segrestat per l'exèrcit rus, en una operació especial». El Nacional, 16-03-2022. [Consulta: 16 març 2022].
# Stari Mértxik

Stari Mértxik (en ucraïnès Старий Мерчик i en rus Старый Мерчик) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2024 tenia 1.622 habitants.

## Referències

* ↑ uk.zhujiworld.com. «Старий Мерчик, Україна — статистика 2024» (en ucraïnès). [Consulta: 17 novembre 2024].
# Mírna Dolina

Mírna Dolina (en ucraïnès Мирна Долина, en rus Мирная Долина, Mirnaia Dolina) és una vila de la província de Luhansk a Ucraïna. Fins al 2020 formava part del districte de Popasna, i després passà a formar part del districte de Sieverodonetsk i del municipi de Lissitxansk. La vila està ocupada per Rússia des del 21 de juny del 2022, i és administrada per la República Popular de Luhansk. El 2019 tenia 299 habitants.

## Història

Hi ha constància escrita de la vila des del 1773. El 1921 s'hi establí una planta agrícola a Mírna Dolina, que el 1925 es reorganitzà com una granja col·lectiva. El 1929 es reestructurà com una granja estatal. La vila rebé l'estatus d'assentament de tipus urbà el 1964.
Durant la Segona Guerra Mundial, 124 habitants del poble lluitaren al front, i 44 d'ells varen morir.
Durant la invasió russa d'Ucraïna del 2022, Mírna Dolina fou alliberada per les forces russes el 21 de juny del 2022.

## Referències

* ↑ «Чисельність наявного населення України (Actual population of Ukraine)» (en ucraïnès). State Statistics Service of Ukraine. Arxivat de l'original el 22 de juny de 2020. [Consulta: 30 setembre 2020].
* 1 2 «Оперативна інформація станом на 18.00 21.06.2022 щодо російського вторгнення Відео (речник Генерального Штабу Збройних Сил України Олександр Штупун».
# Slovianosserbsk

Slovianosserbsk (en ucraïnès: Слов'яносербськ, en rus: Славяносербск, Slavianosserbsk) és una vila de la província de Luhansk a Ucraïna. Fins al 2020 era el centre del districte de Slovianosserbsk, però després passà a formar part del districte d'Altxevsk. La vila està ocupada per Rússia des de la Guerra al Donbàs, i és administrada per la República Popular de Luhansk. El 2022 tenia 7.659 habitants.

## Geografia

Slovianosserbsk es troba a la riba dreta del riu Donets, a 32 km al nord-oest de Luhansk.

## Història

La vila fou fundada per colons serbis de la regió de Raška el 1753, per protegir les fronteres de l'estat rus d'atacs de turcs i tàtars. Des de 1753 fins al 1764, Slovianosserbsk fou la capital del territori rus d'Eslavosèrbia amb el nom de Podgórnoie (rus: Подгорное). El 1764 Eslavosèrbia es transformà en el comtat de Donets i el 1784 la ciutat passà a dir-se Donétskoie (rus: Донецкое). El 1796 perdé la seva condició de seu de comtat, però el 1817 tornà a ser seu d'un uiezd a la gubèrnia de Iekaterinoslav, i tant la ciutat com el comtat passaren a dir-se Slavianosserbsk. El 1807 hi arribaren més colons serbis, 101 d'ells de Nikšić. L' uiezd fou integrat a l'uiezd de Luhansk des del 1882 i el 1883 perdé l'estatus de ciutat.
Durant la Segona Guerra Mundial, el 1942 i 1943, els ocupants alemanys instal·laren una presó nazi a la vila.
El 1960, la vila esdevingué un assentament de tipus urbà i fou el centre del districte des que es fundà el 1966.
Des del 2014, Slovianosserbsk ha estat controlada per les tropes prorusses de la República Popular de Luhansk.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів» (en ucraïnès). [Consulta: 12 gener 2023].
* 1 2 «Численность населения по состоянию на 1 октября 2015 года по Луганской Народной Республике» (en rus). Luhansk People's Republic. Arxivat de l'original el 2016-02-04. [Consulta: 21 desembre 2015].
* 1 2 Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Tom X (en polonès), 1889, p. 778.
* ↑ «Gefängnis Slov'janoserbs'k» (en alemany). [Consulta: 9 abril 2022].
# Balaklia

Balaklia (en ucraïnès Балаклія, en rus Бaлaклeя) és una ciutat de la província de Khàrkiv, a Ucraïna. El 2021 tenia 26.921 habitants. Fins al 18 de juliol de 2020, Balaklia era el centre administratiu del districte homònim, però aquest districte quedà abolit el juliol del 2020 com a part de la reforma administrativa d'Ucraïna, que va reduir el nombre de districtes de la província de Khàrkiv a només set. L'àrea de Balaklia quedà integrada dins el districte d'Izium.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020.
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України, 17-07-2020.
# Talalaivka

Talalaivka (en ucraïnès Талалаївка, en rus Талала́евка) és una vila de la província de Txerníhiv, Ucraïna. El 2021 tenia 4.640 habitants. Fins al 18 de juliol del 2020 Talalaivka era la seu administrativa del districte homònim, però aquest districte quedà abolit el juliol del 2020 com a part de la reforma administrativa d'Ucraïna, segons la qual es va reduir el nombre de districtes de la província de Txerníhiv a només cinc. L'àrea del districte de Talalaivka quedà integrada dins el districte de Priluki.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020 [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Zelenodolsk (Ucraïna)

Zelenodolsk (en ucraïnès Зеленодольськ, en rus Зеленодольск) és una ciutat de la província de Dnipropetrovsk, Ucraïna. El 2021 tenia 12.874 habitants. Fins al 28 de juliol de 2020, Zelenodolsk pertanyia al districte d'Apóstolove, però aquest districte quedà abolit el juliol del 2020 després de la reforma administrativa d'Ucraïna, i passà a formar part del districte de Kriví Rih.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020 [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.