OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Montpedrós (Santa Coloma de Cervelló)

El Montpedrós és una muntanya de 348 metres que es troba entre els municipis de Santa Coloma de Cervelló, Sant Vicenç dels Horts i Torrelles de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.
Al cim s'hi troben un vèrtex geodèsic (referència 285127002) i l'ermita de Sant Antoni. A uns 75 m direcció nord de l'ermita es troba una pedra tallada per l'artista plàstic Francesc Punsola, col·locada als anys 1990 i mutilada l'any 2020, que popularment - però erròniament - s'ha associat als gravats rupestres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Pedra gravada del Montpedrós. Santa Coloma de Cervelló | Mapes de Patrimoni Cultural», 20-05-2019. [Consulta: 28 agost 2023].
* ↑ «Confessa l'autor d'un gravat de 30 anys considerat prehistòric: "És el moment de dir-ho"». CCMA, 28-08-2023 [Consulta: 29 agost 2023].
# Cantó d'Airvault

El cantó d'Airvault és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Parthenay. Té 7 municipis i el cap és Airvault.

## Municipis

* Airvault
* Availles-Thouarsais
* Boussais
* Irais
* Marnes
* Saint-Généroux
* Saint-Jouin-de-Marnes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1976 | Augustin Bordage | Divers droite, després UDR |
| 1976-1982 | Maurice Barret | PS |
| 1982-2001 | Henri Folliet | UDF, després divers droite |
| 2001- | Dominique Paquereau | EE |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.948 | 5.824 | 5.747 | 5.673 | 5.410 | 5.041 | 5.097 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Châtelaudren

El cantó de Châtelaudren (bretó Kanton Kastellaodren) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Costes del Nord a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 8 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Boskazoù | Boqueho | Boco |
| Kastellaodren | Châtelaudren | Le Chastèu |
| Kaouennieg | Cohiniac | Coheinyac |
| Pleuloc'h | Plélo | Pléloc |
| Plerneg | Plerneuf | Plèrnoec |
| Plouvara | Plouvara | -- |
| Tregonveur | Trégomeur | -- |
| Tremelar | Tréméloir | -- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| març 2004 | Yves-Jean Le Coqû | UDF | alcalde de Plélo. |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Çò des de Mosso

Çò des de Mosso és un edifici del municipi d'Arres inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic habitatge sense tanca aparent que presenta la façana paral·lela a la "capièra", orientada a migdia, amb tres obertures de fusta en les dues plantes, sota "lhumarau" centrat per una "lucana", coberta d'encavallades de fusta i teulada de pissarra de dos vessants amb un "tresaigües" en el "enalèr" exempt, per on emergeix una "humenèja". La façana conserva la decoració de la cantonada pintada en vermell que imita carreus de llarg i de través. La porta manté diversos motius i una franja de "veires" en la part superior. Damunt d'aquesta, una pedra triangular encastada duu la inscripció: AÑO 1866// JOAN ABELLA (ressaltada amb un vermell). Un portal permet l'accés a la borda adossada a llevant i al darrere el "urat". La borda principal i una notable "galeria" es troben a l'altra banda del pati o carrer.

## Història

En els registres parroquials surt documentat Isidre Abella, mort el 1825.

## Referències

* 1 2 «Çò des de Mosso». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Casa de la Misericòrdia (Lleida)

La Casa de la Misericòrdia, també antic convent de Sant Josep, és un immoble a la ciutat de Lleida protegit com a bé cultural d'interès local. Actualment és la seu del Museu de Lleida Diocesà i Comarcal.

## Arquitectura

Es tracta d'un edifici cantoner on es porten a terme activitats socials, consta d'una església, un claustre i també té espais conventuals amb alçades que van de les dues a les tres plantes d'alçada.
El tractament de la façana es caracteritza per les línies i obertures senzilles que reflecteixen la simplicitat del seu interior. L'accés a l'església és remarcat per un petit rosetó. La construcció consta de murs de càrrega i forjats isostàtics, carreus de pedra arrebossada i coberta de teula àrab.

## Història

Construïda l'any 1790 gràcies a la donació de 300.000 rals que Gaspar de Portolà feu al tinent del rei Enric de Wijelz a canvi d'un solar, al qual s'hi afegí la donació d'un segon solar per part de Grau. L'edifici, situat davant l'església de Sant Llorenç, acollí l'antic convent dels caputxins i els carmelites descalços. i fou ocupat el 1792 per les germanes de la Caritat, que prengueren compte dels orfes allà acollits, L'any 1836 l'indret passà a ser la Casa de Misericòrdia, per bé que durant la segona dècada del segle XX s'ampliaren els seus usos i funcions, ja que a més de l'acollida i ajuda als necessitats, l'edifici també inclogué una escola de teologia, tallers de fusteria, sastreria, mecànica i serralleria, tipografia, pintura i construcció, a més d'una escola d'ensenyament primari, de sordmuts i de cecs. Des de l'any 2003, el Museu de Lleida Diocesà i Comarcal es troba instal·lat en aquest edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 «CASA DE LA MISERICÒRDIA - CONVENT SANT JOSEP». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ «La Casa de Misericòrdia». Diputació de Lleida. Arxivat de l'original el 2013-03-25. [Consulta: 29 març 2013].
* ↑ «Museu de Lleida: Diocesà i Comarcal — Projecte arquitectònic». [Consulta: 29 març 2013].
# El Puig (Caseres)

El Puig és una muntanya de 406 metres que es troba al municipi de Caseres, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Brezhoweb

Brezhoweb és un canal de televisió en bretó per internet dirigida per Lionel Buannic, és ex-redactor en cap del canal TV Breizh del 2000 al 2005. Els estudis del canal tenen la seu a Auray a la Bretanya.
Va començar les seves emissions al desembre de 2006, esdevenint la primera cadena en emetre íntegrament en llengua bretó.
Brezhoweb emet cada dia en directe durant quatre hores i mitja, de 18:00 a 22:30. La resta d'hores els programes són recuperables a través del seu lloc web. Brezhoweb emet diversos programes en bretó, dibuixos animats, pel·lícules, sèries, programes de jocs, documentals, reportatges · .
El 2010, Brezhoweb es va convertir en la primera en línia d’àmbit regional a signar un acord amb Consell Audiovisual francès · , que esdevé ARCOM des de l'1 de gener de 2022.
El 2013 es va crear el canal ÒCTele a partir de l'experiència d'aquesta televisió per IP bretona.

## Enllaços externs

* Brezhoweb - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ David Miró, Una autèntica història d’amor a la llengua bretona i a Catalunya, Ara, 13/09/2014
* 1 2 3 Òc Tele comença a emetre per internet, VilaWeb, 20/12/2013
* ↑ (bretó) Florent Grouin, director de producció de Brezhoweb, setmanari en bretó Ya !, pàgina 12, 18/06/2021
* ↑ «Brezhoweb, ar chadenn TV e brezhoneg penn-da-benn !» (en bretó). [Consulta: 15 desembre 2024].
* ↑ Gran èxit d'un reportatge bretó sobre la situació catalana, Ara, 14/09/2014
* ↑ (anglès) Popular children's TV show sold to Brittany, Caernarfon Herald, 21/08/2019
* ↑ (francès) Brezhoweb : lancement de la première chaîne 100 % en langue bretonne le 12 octobre, Satellifax, 11/10/2010
# Mulei

El Mulei és una muntanya de 228 metres que es troba al municipi de Molins de Rei, a la comarca del Baix Llobregat.
Al seu vessant occidental hi ha l'ermita romànica de Sant Pere del Romaní.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Brioux-sur-Boutonne

El cantó de Brioux-sur-Boutonne és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Niort. Té 19 municipis i el cap és Brioux-sur-Boutonne.

## Municipis

* Asnières-en-Poitou
* Brieuil-sur-Chizé
* Brioux-sur-Boutonne
* Chérigné
* Chizé
* Ensigné
* Juillé
* Les Fosses
* Le Vert
* Luché-sur-Brioux
* Lusseray
* Paizay-le-Chapt
* Périgné
* Secondigné-sur-Belle
* Séligné
* Vernoux-sur-Boutonne
* Villefollet
* Villiers-en-Bois
* Villiers-sur-Chizé

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | M. Joulain | radical |
| 1958-1994 | Georges Treille | radical, després UDF-radical |
| 1994-2008 | Pierre Deborde | Divers droite |
| 2008- | Bernard Belaud | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 7.669 | 7.288 | 6.766 | 6.552 | 6.319 | 6.342 | 6.724 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Huelgoat

El cantó d'Huelgoat (bretó Kanton an Uhelgoad) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 8 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Berrien | Berrien | --- |
| Bolazeg | Bolazec | --- |
| Boneur | Botmeur | --- |
| Ar Fouilhez | La Feuillée | --- |
| An Uhelgoad | Huelgoat | --- |
| Lokmaria-Berrien | Locmaria-Berrien | --- |
| Plouie | Plouyé | --- |
| Skrigneg | Scrignac | --- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Daniel Créoff | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Çò de Jèp de Montoya

El Çò de Jèp de Montoya és un monument del municipi i vila de Les (Vall d'Aran) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mansió de tres plantes i "humarau" que conserva l'aire clàssic aranès, amb una gran qualitat de detalls, rematada per un pinacle en forma de torricó medieval. A més d'altres pedres antigues rescatades de les ruïnes, destaca en la façana del "penalèr" de migdia una notable portada elevada, resolta amb peces de marbre blanc, que en la dovella conté l'escut heràldic familiar amb deu fulles d'àlber en les cartel·les 1a i 4a, la tau de Sant Antoni en les altres, i el cíngol franciscà per orla, presidit per un elm amb bucles, i l'any 1990. En la façana de migdia hi ha encastades tres pedres remarcables, dues damunt les portes i la tercera damunt la finestra central, les quals contenen un crismó, la data 18--(entre motius geomètrics) i un escut, respectivament. La façana de ponent presenta un forn de pa a la dreta del "poladèr". Altrament en les llucanes comparteixen les siluetes de parelles d'animals diversos (porcs fers, isards, ossos, cérvols, àguiles, llops, etc.) resoltes en ferro.

## Història

L'antiga casa de Bernat de Ponin és segons tradició una de les cases més velles de Les. Jèp de Montoya l'ha reconstruïda totalment conservant-ne l'esperit.

## Referències

* 1 2 «Çò de Jèp de Montoya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Punta del Duc

La Punta del Duc és una muntanya de 297 metres que es troba al municipi de la Pobla de Massaluca, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Anna Lindh

Ylva Anna Maria Lindh (Enskede, Suècia, 19 de juny de 1957 - Estocolm, 11 de setembre de 2003) fou una política socialdemòcrata sueca, ministra d'afers exteriors de Suècia entre 1998 i 2003. Fou assassinada de diverses ganivetades en uns grans magatzems.
Lindh va néixer el 19 de juny de 1957 a Enskede (Estocolm, Suècia). Als 20 anys s'afilià al Partit Socialdemòcrata Suec on va realitzar una brillant carrera. Va ser Ministra de Medi Ambient el 1994 i des de 1998 ocupà el Ministeri d'Afers Exteriors. De tendència proeuropea, Anna Lindh va promoure l'adopció de l'euro com a moneda oficial de Suècia. En plena campanya, el 10 de setembre de 2003, va ser apunyalada als magatzems NK a Estocolm, i a causa de les ferides sofertes va morir la matinada de l'11 de setembre.
Per respecte a la seva memòria, tots els partits del país acordaren suspendre temporalment la campanya del referèndum, que finalment es va fer dies més tard i donà la victòria als partidaris del no.
La seva mort va commoure el país i va fer recordar l'assassinat de n'Olof Palme, el primer ministre suec assassinat el 1986 i que també s'oposava a dur escorta.

## Referències

* 1 2 «Anna Lindh | enciclopèdia.cat». [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ UpClosed. «About Anna Lindh | Biography | Politician, Diplomat | Sweden | UpClosed» (en anglès). [Consulta: 11 maig 2019].
* ↑ «Editorial». La Vanguardia, 12-09-2003. [Consulta: 28 abril 2021].
# Penya Rubí

La Penya Rubí és una serra situada al municipi de Vallirana a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 282 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Aimet

El cantó d'Aimet és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Brageirac. Té 11 municipis i el cap és Aimet.

## Municipis

* Aimet
* Font Ròca
* Rasac d'Aimet
* Sadilhac
* Sench Aubin e Cadalech
* Sent Grapasi d'Aimet
* Senta Eulària d'Aimet
* Senta Denença
* Sent Júlian d'Aimet
* Serras e Mont Guiard
* Singlairac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1982 | Raoul Jarry | PS |
| 1982-1988 | Elie Marty | UDF |
| 1988-1994 | Jean Ossard | PS |
| 1994-2008 | Jean-Michel Magnac | RPF |
| 2008- | Henri Delage | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.049 | 4.943 | 4.627 | 4.507 | 4.434 | 4.295 | 4.398 |
# Nicole Uphoff

Nicole Uphoff (Duisburg, Alemanya Occidental, 25 de gener de 1967) és una genet alemanya, ja retirada, guanyadora de quatre medalles olímpiques d'or. Es casà el 1996 amb el genet i medallista olímpic Otto Becker, passant-se a anomenar-se Nicole Uphoff-Becker. Divorciada de Becker es casà novament el 2007 amb Andreas Selke, passant-se a anomenar Nicole Uphoff-Selke.
Especialista en doma clàssica va participar, als 21 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud) on, en representació de l'Alemanya Occidental (RFA), aconseguí guanyar la medalla d'or en les proves individual i per equips amb el cavall Rembrandt. Aquest èxit el repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), en aquesta ocasió en representació d'Alemanya. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) únicament participà en la prova individual, finalitzant en catorzena posició.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat cinc medalles en el Campionat del Món de doma clàssica, tres d'elles d'or, així com sis medalles en el Campionat d'Europa de l'especialitat.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Nicole Uphoff-Becker». [Consulta: 10 desembre 2023].
# Cantó de Dinard

El cantó de Dinard (bretó Kanton Dinarzh) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ille i Vilaine a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 6 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Dinard | Dinarzh | 10.430 | 7,84 | 35800 | 35093 |
| La Richardais | Kerricharzh-an-Arvor | 2.120 | 3,14 | 35780 | 35241 |
| Le Minihic-sur-Rance | Minic'hi-Poudour | 1.267 | 3,91 | 35870 | 35181 |
| Pleurtuit | Pleurestud | 4.547 | 29,67 | 35730 | 35228 |
| Saint-Briac-sur-Mer | Sant-Briag | 2.054 | 8,06 | 35800 | 35256 |
| Saint-Lunaire | Sant-Luner | 2.250 | 10,27 | 35800 | 35287 |
| Cantó | Dinarzh | 22.668 | 62,89 | - | 3510 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 17.967 | 17.765 | 18.215 | 19.825 | 21.283 | 22.668 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1988 | Yvon Bourges | RPR |
| 1988-1994 | Antoine Launay | PS |
| 1994-2008 | Charles Thépaut | RPR |
| 2008- | Michel Penhoët | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Despatx Solé

El Despatx Solé és edifici catalogat com a monument del municipi de Sabadell (Vallès Occidental), inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de decoració senzilla en la que participen elements ornamentals classicistes. Segueix un prototipus similar als casals dels mestres d'obra. La façana presenta una distribució simètrica centrada per la porta d'entrada. A la planta baixa hi ha portes i finestres amb decorat que es caracteritza per la presència de relleu al brancal i a la llinda. Per damunt de la llinda hi ha mènsules que suporten el balcó del pis superior, amb un nombre de cinc finestres amb una decoració en estuc a la zona de la llinda que està també sobremuntada per un petit ràfec amb motllures. L'acabament de la façana mostra el mateix recurs de mènsules com a element sustentat del ràfec.

## Història

L'edifici és propietat del Sr. Alguersuari, que és a la vegada propietari de l'Hotel Suís (edifici contigu). Adquirí ambdós edificis a la senyora Rosa Brutau. L'edifici de Televisió de Sabadell fou utilitzat anteriorment amb l'antiga estació dels ferrocarrils, lloc de destí d'un dels eixos industrials d'aquesta ciutat a finals del segle xix.
Actualment (2013) un restaurant ocupa la planta baixa de l'edifici.

## Referències

* 1 2 «Despatx Solé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].

## Enllaços externs

* Despatx Solé Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Ravals d'Altafulla

Els Ravals d'Altafulla són un conjunt de cases catalogats com a monument del municipi d'Altafulla i protegides com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Les cases dels ravals són la conseqüència del creixement demogràfic del segle xviii que, trobant insuficients les cases de la vila closa. Es desbordà per les faldes del turó altafullenc a la recerca de solars per poder bastir els edificis que calien i que es construïren als tres primers quarts de segle, paral·lels i perpendiculars a les muralles i portals de la vila medieval.
Els ravals de Dalt, de Baix, de l'Hostal i de la Barceloneta s'eixamplaren, ja que a les dècades dels anys 80/90 del segle xx, la necessitat de noves cases feu que les construccions s'estengueren per ambdós camins del pobles i, fins i tot pels camins que condueixen a la platja.

## Història

Totes aquestes cases del raval, encara que menys senyorívoles que les de la vila closa, repeteixen l'estructura formal d'aquelles. Totes responen en tot moment al treball de camp o a les tasques relacionades amb l'explotació agrícola.
Aquestes es caracteritzen pel carener de teulats paral·lels als frontis i com quasi a totes les cases dels centres poblats de vida pagesa, se segueix una norma essencial, que és la continuïtat dels teulats: així quan plou, l'aigua dels teulats va a parar al carrer o als patis i corrals de darrere l'habitacle i no a la casa del veí.
Les obertures de les golfes, quasi sempre espaioses, poden ser quadrades o amb arcs a la part superior. Fan d'eixugador o de pallisses. Les façanes de les cases són de pedra arrebossada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ravals d'Altafulla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 abril 2013].

## Enllaços externs

* «Ravals d'Altafulla». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Moleta del Molló

La Moleta del Molló és una muntanya de 896 metres que es troba al municipi d'Arnes, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Moleta del Molló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lliura valenciana

La lliura valenciana era una unitat monetària referencial pertanyent a un sistema monetari valencià basat en monedes efectives encunyades des del segle xiii al xviii al País Valencià. La lliura valenciana s'encunyava a la ciutat de València i equivalia a 240 diners (diners valencians), és a dir, a vint sous (sous valencians).
El sistema monetari valencià, igual que el mallorquí, derivava del sistema barceloní, que a la vegada tenia el seu origen en el carolingi i es fonamentava en el pes de l'argent, de manera que una lliura corresponia a 327 grams de plata.
En l'actualitat, la lliura valenciana només coneix un ús testimonial com a moneda del Tribunal de les Aigües de València. Segons recull la Gran Enciclopèdia Catalana «l'import de les multes imposades, les quals han d'ésser satisfetes immediatament, són regulades encara amb l'antiga moneda valenciana, avui absolutament inusitada fora d'aquest cas: la lliura, equivalent a 3,75 pessetes (€0,02), que consta de vint sous i cada sou de dotze diners.»

## Vegeu també

* Lliura mallorquina
* Lliura barcelonina

## Referències

* ↑ «Moneda valenciana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serra de Can Perers

La Serra de Can Perers és una serra situada al municipi de Gavà a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 449 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Lo Boisson de Cadonh

El cantó de Lo Boisson de Cadonh és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Brageirac. Té 8 municipis i el cap és Lo Boisson de Cadonh.

## Municipis

* Àlans
* Badafòl de Dordonha
* Bolhac
* Lo Boisson de Cadonh
* Calés
* Molièras
* Pontors
* Urval

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1992-1998 | Pierre Chaussade | |
| 1998-2004 | Bernard Lucas | Divers droite |
| 2004- | Françoise Wolters | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.756 | 3.730 | 3.517 | 3.504 | 3.521 | 3.629 | 3.771 |