OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miraj Júnior

Miraj Júnior fou un estat tributari protegit a l'agència de Kolhapur i dels Estats Marathes Meridionals amb una superfície de 55 km² format per tres divisions: el primer grup tocant al districte de Dharwar, el segon al districte de Satara i el tercer tocant al districte de Sholapur (i a més quatre pobles al districte de Poona). Hi ha tres ciutats principals i 31 pobles, i la capital era la ciutat de Bhudgaon amb una población el 1901 de 3.591 habitants. La población estava formada principalment per hindús, amb dos mil musulmans i mil jainistes. El 1901 disposava d'una força de policía de 143 homes. La población era de 35.601 habitants el 1872, de 30.541 el 1881 i 35.806 el 1901.
El territori fou concedit pel peshwa maratha a Har Bhat Patwardhan, un sacerdot bramin de Kinkan, vers 1722. Va morir vers 1750 havent tingut dos fills, Balam Bhat Patwardhan i Raghunath Bhat Patwardhan; la línia va tenir continuïtat a través d'aquest segon, pare de Bramhibhoot Harbhat Buva Patwardhan, al seu torn pare de Sardar Govind Hari Patwardh que va rebre el títol de sardar del peshwa i va fundar la dinastia de Miraj. El seu fill Vaman Rao va derrotar a Haidar Ali però va morir el 1775 i el va succeir seu germà Pandurang Rao Patwardhan mort el 1777. El va succeir el seu fill gran Harihar Rao que va morir amb uns 17 anys el 1782 i el tron va passar al seu germà Chintaman Rao Patwardhan conegut com a Appa Sahib, que va governar fins a la seva mort el 1801. En aquest any, en campanya, va córrer el rumor de la seva mort, i el seu oncle Gangadhar Rao Patwardhan es va proclamar raja. Quan Chintaman va retornar, va abandonar l'estat emportant-se només un ídol de Ganesha, i va fundar una nova capital pel seu estat, que fou Sangli.
Miraj va quedar formalment segregat de Sangli el 1808. El 1820, a la mort de Gangadhar, i amb aprovació del govern britànic, Miraj es va dividir en quatre parts amb el servei de cavalleria (establert prèviament per tot l'estat) repartit proporcionalment entre els quatre. Una de les parts es va extingir el 1842 i una altra el 1845 i per la doctrina del lapse van passar al govern britànic. Les altres dues parts van restar i foren conegudes com a Miraj Sènior i Miraj Júnior.

## Llista de rages

* Madhav Rao I 1820-1845
* Lakshman Rao I 1845-1876
* Harihar Rao 1876-1877
* Lakshman Rao II "Abna Sahib Patwardhan" 1877-1899
* Madhav Rao II Harihar Rao "Baba Sahib Patwardhan" 1899-1948
** Parbati Bai Sahiba, rani regent 1899-1909

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia Arxivat 2009-05-23 a Wayback Machine.
# Herman I de Salm

Herman(n) de Salm (vers 1035 – 28 de setembre de 1088), també conegut com a Herman(n) de Luxemburg, fou comte de Salm i anti-rei del Sacre Imperi Romanogermànic que va governar des de 1081 fins a la seva mort. Des del segle X, els governants del Sacre Imperi eren elegits com a reis alemanys, i esperaven ser coronats pel Papa com Emperador Sacre Romà.

## Elecció

Hermann era fill del comte Giselbert de Luxemburg. Mentre Enric IV, l'emperador del sacre Imperi, rei dels Romans, estava fent campanya a Itàlia septentrional durant la gran revolta saxona, fou elegit com a segon anri-rei de d'Alemanya per la noblesa del ducat de Saxònia i del ducat de Suàbia. L'arquebisbe Sigfrid de Magúncia va coronar a Herman(n) a Goslar el 26 de desembre. Fou oposat a l'emperador elegit a Ochsenfurt el 6 d'agost de 1081. El predecessor d'Herman, Rodolf de Suàbia, havia mort de les ferides rebudes en la batalla de l'octubre de 1080. Com que Enric IV creia que el papat s'hauria de sotmetre a la corona, el papa Gregori VII l'havia excomunicat i havia declarat que era indigne de ser Sacre Emperador Romà. La guerra civil finalment va acabar i Enric fou coronat emperador el 1084, deixant a Herman(n) en una posició molt incòmoda.

## Donant suport al papa

L'afer essencial entre el papa i Enric era el nomenament de bisbes. Era un costum que si un bisbe moria, l'emperador assignava un bisbe nou basat en les seves qualificacions eclesiàstiques. Enric, d'altra banda, estava nomenant bisbes per raons polítiques que posaven furiós al papa i així aquest va prohibir les d'investidura per qualsevol persona laica, incloent-hi l'emperador. Això fou conegut com la lluita de les Investidures.
A causa d'això, l'església se separava d'Enric i afavoria a Rodolf de Suàbia i després a Herman de salm. Desafortunadament per Gregori, Herman no era ni de lluny un líder tan fort com Rudolf i això va permetre a Enric augmentar el seu poder. Poc se sap del que li va passar a Hermann després de 1084 però fou antirei sota l'impuls de Gregori fins a 1093, el qual se suposa que és l'any de la seva mort. Conrad de Francònia va començar el seu govern després de la mort d'Herman.

## Campanyes militars

El pla d'Hermann de reunir un exèrcit a les ribes del Danubi i marxar a Itàlia fou descartada per la mort del seu impulsor principal, Otó de Nordheim. Quan Enric va anar a Saxònia amb un exèrcit el 1085, Herman va fugir a Dinamarca. Retornava, tanmateix, en aliança amb Welf I de Baviera duc de Baviera, i derrotava l'emperador a la batalla de Bleichfeld al riu Main, prenent Würzburg (1088). No obstant poc després de la seva victòria, es cansava de ser un titella a mans dels grans i es retirava a les seves propietats familiars propietats. Moria prop de Cochem posteriorment a l'any de 1088, acabant així la guerra civil coneguda com a gran rebel·lió saxona.
La seva muller, Sophia de Formbach, li va donar un fill, Otó I de Salm, que el va succeir a Salm.

## Referències

* ↑ http://sizes.com/time/CHRNHolyrome.htm.
* 1 2 Enciclopèdia Catòlica a Conflicte de les Investidures
* ↑ Enciclopèdia Catòlica a Mainz
* ↑ Papa Gregori VII
* ↑ Holy Roman Empire
# Cal·làntids

Els cal·làntids (Callanthiidae) són una família de peixos marins inclosa en l'ordre Perciformes.

## Gèneres i espècies

Actualment es consideren 13 espècies agrupades en 3 gèneres:
* Gènere Callanthias (Lowe, 1839)
** Callanthias allporti (Günther, 1876)
** Callanthias australis (Ogilby, 1899)
** Callanthias japonicus (Franz, 1910)
** Callanthias legras (Smith, 1948)
** Callanthias parini (Anderson y Johnson, 1984)
** Callanthias platei (Steindachner, 1898)
** Callanthias ruber (Rafinesque, 1810)
** Callanthias splendens (Griffin, 1921)
* Gènere Grammatonotus (Gilbert, 1905)
** Grammatonotus crosnieri (Fourmanoir, 1981)
** Grammatonotus laysanus (Gilbert, 1905)
** Grammatonotus macrophthalmus (Katayama, Yamamoto y Yamakawa, 1982)
** Grammatonotus surugaensis (Katayama, Yamakawa and Suzuki, 1980)
* Gènere Parabarossia
** Parabarossia lanceolata (Kotthaus, 1976)
# Cantó de Craon

El cantó de Craon és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Château-Gontier. Té 13 municipis i el cap és Craon.

## Municipis

* Athée
* La Boissière
* Bouchamps-lès-Craon
* Chérancé
* Craon
* Denazé
* Livré-la-Touche
* Mée
* Niafles
* Pommerieux
* Saint-Martin-du-Limet
* Saint-Quentin-les-Anges
* La Selle-Craonnaise

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1979 | Simon Faligant | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1979-1992 | Guy Jallot | RPR |
| 1992-1998 | Paul Thomas | RPR |
| 1998-2011 | Paul Chaineau | Divers droite |
| 2011- | Camille Besnier | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.356 | 10.305 | 8.266 | 10.008 | 9.997 | 9.867 | 9.897 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Daniel Alberto Carnevali

Daniel Alberto Carnevali (Rosario, 4 de desembre de 1946) és un futbolista argentí retirat que jugava com a porter.

## Trajectòria

Durant la seva carrera jugà a diversos clubs, destacant a Rosario Central, on guanyà el campionat Nacional el 1980, i a la UD Las Palmas de la lliga espanyola. També defensà els colors de Club Atlético Atlanta, Chacarita Juniors, Atlético Junior de Colòmbia i Colón de Santa Fe. Carnevali disputà 425 partits a les lligues argentines i uns 600 partits en totes les competicions.
Fou internacional amb la selecció argentina durant la dècada de 1970. Fou el porter titular de la selecció els cinc primers partits de la Copa del Món de Futbol de 1974, fins que el sisè fou reemplaçat per Ubaldo Fillol.

## Palmarès
### Rosario Central

* Lliga argentina de futbol: Nacional 1980

## Referències

* ↑ Perfil a BDFutbol
* ↑ rsssf: Argentina international footballers

## Enllaços externs

* Estadístiques a la FIFA Arxivat 2012-04-10 a Wayback Machine.
# Nal

Nal o Nala fou un estat tributari protegit al grup Mehwas de l'agència de Khandesh (després agència de Surat i més tard de l'agència dels Estats del Gujarat), presidència de Bombai, amb una població estimada el 1881 de 340 persones i uns ingressos de 110 lliures. La producció principal era fusta. El clima era poc saludable i estava al mig de la jungla. El sobirà era un bhil. La capital era el poble de Vaghapani o Vagnapani.
La família de Nala o Nal eren feudataris de Budaval al que pagaven un tribut anual. El 1818 el capità Briggs va reconèixer al cap de Nala amb 5 pobles com a dependència de Budaval, i el kunti o cap fou garantit pels britànics i va rebre un subsidi de 20 lliures l'any reduït el 1849 a 10 lliures. El 1872 Kana Parvi, el cap, va morir i el va succeir el seu fill Lashkari, de 13 anys, entrant com a regent el seu oncle Tama.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cristina de Salm

Cristina de Salm (en francès Christine de Salm) va néixer a Salm (França) el maig de 1575 i va morir a Nancy el 31 de desembre de 1627. Era una noble francesa filla de Pau de Salm (1540-1584) i de Maria Venneur (1550-1600). Comtessa de Salm va esdevenir duquessa de Lorena per raó del seu casament.

## Matrimoni i fills

El 15 d'abril de 1597 es va casar amb Francesc II de Lorena (1572-1632), fill del duc Carles III (1543-1608) i de Clàudia de Valois (1547-1575). Fruit d'aquest matrimoni nasqueren:
* Enric (1602-1611), marquès de Hattonchâtel.
* Carles IV (1604-1675), duc de Lorena i de Bar, casat primer amb la seva cosina Nicole de Lorena, i després amb Beatriu de Cusance.
* Enriqueta (1605-1660), casada primer amb Lluís de Guise, després amb Carles Guasco, marquès de Sallerio, i finalment amb Francesc Grimaldi.
* Nicolau II (1609-1670), primer cardenal, i després duc de Lorena i de Bar, casat amb la seva cosina Clàudia de Lorena (1612-1648).
* Margarida (1615-1672), casada amb Gastó de França, duc d'Orleans (1608-1660).
* Cristina (1621-1622)

## Enllaços externs

* awt.ancestrylibrary
# Elassomàtids

Els elassomàtids (Elassomatidae) són una família de peixos teleostis de l'ordre dels perciformes, l'única del subordre Elassomatoidei, que inclou un únic gènere, Elassoma. Són peixos d'aigua dolça distribuïts exclusivament per rius dels Estats Units.

## Taxonomia

Existeixen només sis espècies en aquest gènere, família i subordre de peixos:
* Elassoma alabamae Mayden, 1993.
* Elassoma boehlkei Rohde & Arndt, 1987.
* Elassoma evergladei Jordan, 1884.
* Elassoma okatie Rohde & Arndt, 1987.
* Elassoma okefenokee Böhlke, 1956.
* Elassoma gilberti Snelson, Krabbenhoft, and Quattro, 2009.
* Elassoma zonatum Jordan, 1877.
# Elizondo

Elizondo és un llogaret a la Comunitat Foral de Navarra, capital de la vall del Baztan, a 57,5 quilòmetres de Pamplona, a la merindad de Pamplona. Com la resta del municipi de Baztan, pertany a la zona bascòfona de Navarra. És capital i centre comercial de la vall. Es troba emplaçat a banda i banda del riu Bidasoa o Baztan.
Es tracta d'un assentament més urbà que rural donada l'abundància de comerços, bars, restaurants, tallers, sucursals bancàries, etc., sent els serveis la seva base socioeconòmica.
Té diversos barris de caserius espargits per la riera de Beartzun: Antzanborda, Etxaide, Berro i Beartzun. Ja el 1397, el rei Carles III de Navarra reconeixia el senyoriu dels seus veïns.
Aquesta qualitat senyorívola la veiem en les seves cases palatines, amb edificis monumentals que van del gòtic tardà al renaixement i el barroc. L'ajuntament és del segle xviii; el palau de les Governadores o Arizkunenea, barroc de cap a 1730; el palau també barroc de Beramundea; el palau d'Istekonea, anomenat també «Casa del Virrei», etc.
Envoltat d'un entorn natural idíl·lic, l'animació i el bullici que emanen d'Elizondo han convertit aquesta localitat en el lloc preferit pels veïns de la vall per celebrar les fires i els mercats.
Una de les tradicions més arrelades és el Baztandarren Biltzarra, una festa de balls i desfilades multicolors que reuneix tots els pobles de la zona.

## Demografia

Població d'Elizondo :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| 3.102 | 3.118 | 3.146 | 3.227 | 3.278 | 3.335 | 3.321 | 3.379 | 3.472 | 3.563 | 3.543 |

## Cultura

El caràcter animat de la seva gent converteix Elizondo en l'escenari ideal per celebrar festes i fires de bestiar. El diumenge anterior a la festivitat de Sant Jaume (25 de juliol), té lloc el "Baztandarren Biltzarra", celebració que reuneix els 15 pobles que integren la vall i els festejos inclouen, entre d'altres, acolorides desfilades amb carrosses i del tradicional ball a la plaça de l'Ajuntament. Una altra cita d'interès és la fira ramadera, agroalimentària i artesana que se celebra el divendres següent a la Pasqua de Resurrecció.
La gastronomia és un altre dels punts forts d'aquesta terra. Un dels seus plats més típics és el "Txuri-tabelz", guisat elaborat amb budells de xai. Pels apassionats dels dolços, a les pastisseries d'Elizondo es pot tastar el "urrakin egina", una deliciosa xocolata amb avellanes senceres.

## Enllaços externs

* «Elizondo Elizondo Turismo Navarra».
* Web oficial Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine.(basc)
# Cantó d'Ernée

El cantó d'Ernée és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Mayenne. Té sis municipis i el cap és Ernée.

## Municipis

* Ernée
* Larchamp
* Montenay
* La Pellerine
* Saint-Denis-de-Gastines
* Vautorte

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | M. Martin | radical |
| 1961-1992 | René Ballayer | CD, després UDF-CDS |
| 1992- | Gilbert Dutertre | UDF, després AC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.897 | 10.556 | 10.821 | 11.208 | 11.208 | 10.666 | 10.790 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# La Pedra Blanca

La Pedra Blanca és una serra situada als municipis de la Pera a la comarca del Baix Empordà i de Sant Martí Vell a la comarca del Gironès, amb una elevació màxima de 167 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Amina aromàtica

Una amina aromàtica és una amina amb un substituent aromàtic-que és -NH₂, -NH- o grups nitrogen units a un hidrocarbur aromàtic, les estructures dels quals normalment contenen un o més anells de benzè. L'anilina n'és l'exemple més simple.
Les amines aromàtiques, quan són protonades, normalment tenen un pKa més baix (són més àcides) que els seus anàlegs químics no aromàtics. Això es deu a la deslocalització del parell d'electrons solitari del nitrogen a l'anell.
Anilines representatives :
| Amina aromàtica | CAS number | Usos |
| Anilina | 62-53-3 | |
| o-Toluidina | 95-53-4 | |
| 2,4,6-Trimetilanilina | 88-05-1 | |
| Anisidina | 90-04-0 | |
| 3-Trifluorometilanilina | 98-16-8 | Intermedis per herbicides, metabòlit |
| N-Metilanilina | 100-61-8 | |
La població general està exposada a les amines aromàtiques per la dieta (p.e. pesticides), productes farmacèutics (p.e. prilocain), tints dels cabells, el fumar, motors dièsels i per possible exposició en el lloc de treball (p.e. la goma, tèxtils).

## Referències

* ↑ Exposure to Aromatic Amines - Overview on Chemistry Presentation by A. Seidel (2009), Retrieved 09/24/2012
# Santalís

El Santalís és una muntanya de 1.275 metres que es troba al municipi de les Valls d'Aguilar, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Nalagarh

Hindur o Nalagarh fou un petit estat tributari protegit dins la província del Panjab, a les muntanyes que avui formen Himachal Pradesh. La superfície era de 652 km² i la població el 1881 de 53.373 habitants amb 331 pobles, el 1901 de 52.551 i el 1931 de 50.000. La capital era Nalagarh, l'únic poble de l'estat amb més de mil habitants (5.969 el 1881, 9433 habitants el 2001). Els ingressos s'estimaven el 1880 en 6.000 lliures i el tribut que es pagava era de 500 lliures, i el 1900 els ingressos eren 13.000 lliures amb el mateix tribut.
L'estat fou fundats per un rajput chandela de nom Ajai Chand (fill de Kahan Chand de Kahlur o Bilaspur) vers el 1100. Els segon raja Bijai (mort el 1201) va engrandir l'estat que va prosperar. El 1421 es va fundar el fort de Nalagarh. El 1762 va pujar al tron una branca col·lateral. Abans del 1815 l'estat fou assolat pels gurkhes de Nepal, però en aquest any en foren expulsats pels britànics i el raja Saran Singh fou confirmat en la possessió i va morir amb 86 anys el 1848. Bije Singh va donar suport a la rebel·lió de 1857 i fou deposat pels britànics (1858) i el tron va restar vacant fins al 1860 quan els britànics el van donar a un germà del deposat. El darrer raja va accedir a l'Índia el 1948.

## Llista de rages

* Raja AJAI CHAND 1100-1171,
* Raja BIJAI CHAND 1171-1201
* Raja DHAM CHAND 1201-1236
* Raja BAIRANG CHAND 1236-1276
* Raja LACHMANN CHAND 1276-1306
* Raja UTAL CHAND 1306-1316
* Raja JAIMAL CHAND 1316-1338
* Raja AMAR CHAND 1338-1356
* Raja ALAM CHAND 1356-1406
* Raja UDHAM CHAND 1406-1421
* Raja BIKRAM CHAND 1421-1435
* Raja KIDAR CHAND 1435-1448
* Raja JAI CHAND 1448-1477
* Raja NARAIN CHAND 1477-1522
* Raja RAM CHAND 1522/1568
* Raja SANSAR CHAND 1568/1618
* Raja DHARM CHAND 1618-1701
* Raja HIMMAT CHAND 1701-1705
* Raja BHUP CHAND 1705-1761?
* Raja MAN CHAND 1761-1762
* Raja GAJE SINGH 1762-1788
* Raja RAM SARAN SINGH 1788-1848
* Raja BIJE SINGH 1848-1858 (fill)
* Interregne 1858-1860
* Raja AGAR SINGH 1860-1876 (+16 de desembre de 1876) (germà de Bije Singh)
* Raja ISHRI SINGH 1876-1911 (+ 18 de setembre de 1911) (fill)
* Raja JOGENDRA SINGH 1911-1946 (+ 1946) (germà)
* Raja SURENDRA SINGH 1946-1948

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia
# Microdèsmids

Els microdèsmid o peixos-cuc (Microdesmidae) són una família de peixos incluída en l'ordre Perciformes, distribuïts per mars tropicals i més rarament per aigua dolça en rius tropicals.

## Gèneres

Existeixen unes 60 espècies agrupades en 10 gèneres, amb dues subfamílies tradicionals:
* Gènere Cerdale (Jordan i Gilbert, 1882)
* Gènere Clarkichthys (Smith, 1958)
* Gènere Gunnellichthys (Bleeker, 1858)
* Gènere Microdesmus (Günther, 1864)
* Gènere Paragunnellichthys (Dawson, 1967)
# Cantó de Landivy

El cantó de Landivy és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Mayenne. Té 9 municipis i el cap és Landivy.

## Municipis

* Désertines
* La Dorée
* Fougerolles-du-Plessis
* Landivy
* Montaudin
* Pontmain
* Saint-Berthevin-la-Tannière
* Saint-Ellier-du-Maine
* Saint-Mars-sur-la-Futaie

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | M. Terrasson de Sénevas | Divers droite |
| 1961-1972 | Jules Linais | MRP, després UDR |
| 1972-1998 | Roger Lestas | Divers droite, després UDF |
| 1998- | Jean-Pierre Dupuis | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.836 | 8.499 | 8.171 | 8.081 | 7.660 | 7.066 | 6.724 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bertrans (la Molsosa)

Bertrans és una masia situada al municipi de la Molsosa, a la comarca catalana del Solsonès. Es considera del segle XVII però podria ser anterior, i té una modificació realitzada l'any 1885.
Està situada a 781 m d'altitud, al límit nord-est del municipi al costat del nucli de Prades, al peu del camí de l'Obaquer. Està envoltada de camps de conreu.

## Descripció

Masia envoltada per cossos auxiliars destinats a coberts, corrals i garatges. De construcció tradicional amb parets de pedra i obertures petites. Coberta de teula àrab. De planta rectangular amb addició de diferents cossos annexes destinats actualment a habitatge però de construcció més recent. estructura en bon estat, ja que la masia s'ha rehabilitat. Arc escarser amb llinda de pedra dovella i estreps de pedra en l'entrada principal amb data de 1885. Construcció típica en moltes de les masies de la zona amb tres voltes de pedra a planta baixa. Cossos auxiliars alguns d'ells de pedra (pallissa). La resta de totxana i coberta d'uralita de construcció més recent, destinats a garatges, granges i coberts de magatzem.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 102. D.L. L-418/95.
* 1 2 3 Ajuntament de la Molsosa La Molsosa - Pla especial urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2013 / 049811 / N) [La Molsosa], 2013, pàg. 30 [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
Viccionari
# Nawngwawn

Nawngwawn (en birmà Naujigwun o Naungmon) és un subestat de Namkhok, a l'estat Shan de Myanmar. Està al sud de Namkhok a la vall de Nam Tamhpak i té una superfície de 70 km². La capital és Nawngwawn (583 habitants) residència del myoza o sobirà. A límit oriental hi ha el pic de Loiseng, un dels més alts als estats Shan meridionals, amb uns 2.500 metres. La població era shan i el 1901 eren 4.805 persones repartides en 78 pobles. Els ingressos eren unes 7.400 rupies i el tribut 2.500 rupies.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Ben Cahoon. «World Statesmen.org: Shan and Karenni States of Burma», 2000. [Consulta: 21 desembre 2010].
* «WHKMLA : History of the Shan States», 18-05-2010. [Consulta: 21 desembre 2010].