OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barranc de Montsor

El barranc de Montsor és un barranc del terme de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Es forma a 1050 m. alt., al sud del poble de Montsor, per la unió de diversos petits barrancs de muntanya amb el barranc de la Font. Davalla sempre cap al sud, fins que a Roques Roies es transforma en el barranc de Vallcarga.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Distribució relativista de Breit-Wigner

La distribució relativista de Breit-Wigner (segons la fórmula de ressonància nuclear de 1936 de Gregory Breit i Eugene Wigner) és una distribució de probabilitat contínua amb la següent funció de densitat de probabilitat,
$f(E)={\frac {k}{\left(E^{2}-M^{2}\right)^{2}+M^{2}\Gamma ^{2}}}~,$
on k és una constant de proporcionalitat, igual a
$k={\frac {2{\sqrt {2}}M\Gamma \gamma }{\pi {\sqrt {M^{2}+\gamma }}}}~~~~$ amb $~~~~\gamma ={\sqrt {M^{2}\left(M^{2}+\Gamma ^{2}\right)}}~.$
(Aquesta equació aquí sobre és escrita utilitzant unitats naturals, ħ = c = 1)
S'utilitza més sovint per modelar ressonàncies (partícules inestables) en física d'altes energies. En aquest cas, E és l'energia del centre de massa que produeix la ressonància, M és la massa de la ressonància i Γ és l'amplada de la ressonància (o amplada de decaïment), relacionada amb la seva vida mitjana segons τ = 1/Γ. (Amb unitats incloses, la fórmula és τ = ħ/Γ).

## Ús

La probabilitat de produir la ressonància a una energia donada E és proporcional a f (E), de manera que un gràfic de la velocitat de producció de la partícula inestable en funció de l'energia traça la forma de la distribució relativista de Breit-Wigner. Tingueu en compte que per als valors de E des del màxim a M tal que |E$^2$ − M$^2$| = MΓ, (per tant |E − M| = Γ/2 per M ≫ Γ), la distribució f s'ha atenuat a la meitat del seu valor màxim, la qual cosa justifica el nom de Γ, amplada total a la meitat del màxim.
En el límit d'amplada nul·la, Γ→0, la partícula es torna estable i la distribució Lorentziana f s'afina infinitament fins a 2Mδ(E$^2$ − M$^2$).

## Referències

* ↑ Breit, G.; Wigner, E. Physical Review, 49, 7, 1936, pàg. 519. Bibcode: 1936PhRv...49..519B. DOI: 10.1103/PhysRev.49.519.
* ↑ «Relativistic Breit-Wigner Distribution» (en anglès). https://docs.scipy.org.+[Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «Breit Wigner, relativistic and non-relativistic» (en anglès). http://hep.ucsb.edu.+[Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ Bohm, A.; Sato, Y. Physical Review D, 71, 8, 2005, pàg. 085018. arXiv: hep-ph/0412106. Bibcode: 2005PhRvD..71h5018B. DOI: 10.1103/PhysRevD.71.085018.
# Coll de Mas Marí

El Coll de Mas Marí és un coll de muntanya del terme municipal de Pontils, de la comarca de la Conca de Barberà, a prop de Vallespinosa.
Es troba a 695,9 metres d'altitud, al nord-est de Vallespinosa, a la part central del terme municipal. És a la Plana de Mas Marí, en el punt on es dona el vessant d'aigües entre la Rasa de la Coma, que marxa cap al nord-est per anar-se a ajuntar al Gaià, i la Rasa de les Sorts, que davalla cap al sud-oest per tal d'abocar-se en el Clot de Comadevaques, afluent també del Gaià, però molt més endavant.
# Senta Anna e Sent Prist

Senta Anna Sent Príech (en francès Sainte-Anne-Saint-Priest) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 203 | 244 | 217 | 202 | 165 | 141 | 159 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Buxeraud | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bank Street College of Education

El Bank Street College of Education o simplement Bank Street és un centre d'ensenyament superior de la ciutat de New York, situat al barri de Morningside Heights a Manhattan. Creat el 1916, aquest college s'ha especialitzat en els diplomes universitaris d'ensenyament. El nom del college es deu a la seva antiga localització a Bank Street de Greenwich Village. Es va traslladar més al nord durant els anys 1970.

## Enllaços externs

* Bank Street College of Education (anglès)
# Abd-al-Mumin ibn Ibrahim

Abd-al-Mumin ibn Ibrahim fou un emir hàfsida (1489-1490). Era fill d'Abu-Sàlim Ibrahim, el qual al seu torn era fill d'Abu-Úmar Uthman. El 1490 va assassinar el seu cosí germà Abu-Zakariyyà Yahya (IV) i es va proclamar emir al seu lloc. No gaudia de prou suport i molt aviat fou enderrocat pel fill del seu predecessor, Abu-Yahya Zakariyyà ibn Yahya.
# Barranc de Viu

El barranc de Viu, o Riuet de Viu, és un barranc afluent del riuet del Convent. Neix dins de l'antic terme de Viu de Llevata i després discorre per l'antic terme de Malpàs, des del 1970 tots dos del municipi del Pont de Suert, de l'Alta Ribagorça.
El barranc es forma a prop i al sud-est del poble de Viu de Llevata per la unió de dos barrancs: el de Pollavia, que ve del sud-oest, i el d'Adons, que procedeix del sud-est. El seu curs, força sinuós, emprèn la direcció general nord-oest, i marca una profunda i estreta vall, per la qual discorre la carretera N-260, paral·lela al riu quasi tota l'estona.
El primer tram, després de formar-se, és en direcció nord, lleugerament nord-est, fins que rep l'afluència del barranc de Sallent per la dreta, al lloc on hi havia hagut el Molí de Viu; en aquell moment comença a decantar-se cap al nord-oest, fent moltes ziga-zagues, i al cap de poc, també per la dreta, rep el barranc dels Torrents. Ja clarament en direcció a ponent, rep per la dreta el barranc de les Llongues, i al cap de molt poc troba el desnivell que provoca el Salt de l'Aigua, ben bé al nord del poble de Viu de Llevata.
Poc després rep per l'esquerra el barranc de Fontfreda; torna a canviar de direcció, ara cap al nord-oest, i poc després per l'esquerra rep el barranc de Milves i de seguida, ara per la dreta, el barranc de Massivert. Arribant als Prats de Massivert, troba per la dreta la Canal de la Moixa, i un tros després el barranc de Malpàs, que significa el final del seu recorregut, en formar tots dos barrancs el Riuet del Convent.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Terrestrisuchus

Terrestrisuchus (gr. 'cocodril terrestre') és un gènere extint de cocodrilomorf esfenosuc de la família Saltoposuchidae que va viure cap a finals del Triàsic en el que avui és Gal·les (Regne Unit). Encara que el Terrestrisuchus no semblava un cocodril a simple vista, el seu crani és molt similar als d'aquests animals.

## Morfologia

Aquest antecessor dels cocodrils actuals era molt més prim i les seves potes eren estilitzades. Es creu que podia posar-se en posició bípeda o cuadrúpeda. Una altra característica era la seva larguísima cua, amb la qual sumava uns 50 cm.

## Hàbits

Era molt probablement terrestre (i veloç), i la seva dieta es basava en petites preses com a insectes, segons creuen els experts, a causa de la seva grandària.
# Champnestèri

Champ Menesterí (en francès Champnétery) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 622 | 598 | 516 | 502 | 515 | 491 | 518 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1978-2001 | Albert Champeau | PS |
| 2001-2008 | Charles Samson | |
| 2008- | Pierre Langlade | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bank of the West Classic 2009

El Torneig de Stanford 2009, també conegut com a Bank of the West Classic 2009, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als Premier tournaments de la WTA. La 38a edició del torneig es va celebrar entre el 27 de juliol i el 2 d'agost de 2009 al Taube Tennis Center de Stanford, Califòrnia, Estats Units.

## Quadre individual femení

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | S. Williams | 6 | 7 | |
| | M. Czink | 3 | 6$^7$ | | 1 | S. Williams | 2 | 6 | 2 |
| | M. Niculescu | 1 | 5 | | | S. Stosur | 6 | 3 | 6 |
| | S. Stosur | 6 | 7 | | | | | | | | S. Stosur | 3 | 6 | 1 |
| 4 | J. Jankovic | 2 | 6 | 6 | | | | | | 8 | M. Bartoli | 6 | 1 | 6 |
| | S. Lisicki | 6 | 2 | 4 | 4 | J. Jankovic | 6 | 6$^3$ | 3 | | | | | |
| Q | M. Oudin | 5 | 4 | | 8 | M. Bartoli | 3 | 7 | 6 | | | | | |
| 8 | M. Bartoli | 7 | 6 | | | | | | | | | | | | 8 | M. Bartoli | 6 | 5 | 6 |
| 7 | A. Radwanska | 6 | 6¹ | 1 | | | | | | | | | | | 2 | V. Williams | 2 | 7 | 4 |
| | D. Hantuchova | 4 | 7 | 6 | | D. Hantuchova | 2 | 4 | | | | | | |
| | M. Kirilenko | 1 | 2 | | 3 | I. Deméntieva | 6 | 6 | | | | | | |
| 3 | I. Deméntieva | 6 | 6 | | | | | | | 3 | I. Deméntieva | 0 | 1 | |
| 5 | N. Petrova | 1 | 2 | | | | | | | 2 | V. Williams | 6 | 6 | |
| | M. Xaràpova | 6 | 6 | | | M. Xaràpova | 2 | 2 | | | | | | |
| Q | Al·la Kudriàvtseva | 1 | 5 | | 2 | V. Williams | 6 | 6 | |
| 2 | V. Williams | 6 | 7 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-07-28 a Wayback Machine.
Stanford / San José :
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022 :
Sony Ericsson WTA Tour 2009
< 2008
2010 > :
WTA Tour Championships, Doha  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Wang Fan

    En aquest nom xinès, el cognom és Wang.
Wang Fan (228 - 266 EC), nom estilitzat Yongyuan (永元), va ser un oficial administratiu i astrònom de l'estat de Eastern Wu durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Era originari de Lujiang (al sud-oest de l'actual Comtat Lujiang, Anhui). Ell n'era molt competent en matemàtiques i astronomia. Va calcular la distància des del Sol a la Terra, però el seu model geomètric no era correcte. A més, donà el valor numèric de π com 142 / 45 = 3.155… (Schepler 1950, p. 168; Volkov 1997, p. 312), però no de forma tan exacta com aconseguí el seu contemporani matemàtic Liu Hui.

## Referències

* ↑ Agarwal, Ravi P.; Agarwal, Hans; Sen, Syamal K. «Birth, growth and computation of pi to ten trillion digits». Advances in Difference Equations, 2013, 1, 11-04-2013, pàg. 100. DOI: 10.1186/1687-1847-2013-100. ISSN: 1687-1847.

## Bibliografia

* Chen Shou. Registres dels Tres Regnes, Capítol 65, Biografia de Wang Fan.
* Schepler, Herman C. «The Chronology of PI». Mathematics Magazine, 23, 3, 1950, p. 165–170. DOI: 10.2307/3029284. ISSN: 0025-570X..
* Volkov, Alexeï «Zhao Youqin and his calculation of π». Historia Mathematica, 24, 3, 1997, p. 301–331. DOI: 10.1006/hmat.1997.2163. MR 1470103..
# Barranc de les Casetes

El Barranc de les Casetes és un barranc afluent de la Noguera Ribagorçana. Es forma dins del terme ribagorçà d'administració aragonesa de Sopeira, dins de l'antic terme de Sant Orenç, prop del santuari de la Mare de Déu del Torm, i passa després a l'antic terme del Pont de Suert, en el seu enclavament de Cellers, sempre a l'Alta Ribagorça.
# Ticinosuchus ferox

Ticinosuchus és una espècie extinta d'arcosaure que visqué al Triàsic mitjà, l'única del gènere Ticinosuchus. Tenia el cos cobert d'escuts gruixuts. Se n'han trobat restes fòssils a Itàlia i Suïssa.
# Mirta, de Liniers a Estambul

Mirta, de Liniers a Estambul, també coneguda com a Sentimientos: Mirta de Liniers a Estambul o simplement com Sentimientos, és una pel·lícula argentina dramàtica-històrica dirigida per Jorge Coscia i Guillermo Saura, basada en el llibre homònim de Julio Fernández Baraibar. Va ser escrita per Jorge Coscia i és protagonitzada per Emília Mazer i Norberto Díaz. Es va estrenar el 21 de maig de 1987. La mateixa dupla de directors després realitzaria també la pel·lícula Dolls, estrenada el mateix any que l'anterior.

## Sinopsi

Mirta és una estudiant universitària de Buenos Aires en la polititzada argentina de 1974. Després del cop d'estat de 1976 ella i el seu nuvi han d'exiliar-se a Estocolm. L'exili contribuirà a destruir la parella i Mirta deurà llavors trobar el seu propi camí.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Emilia Mazer | Mirta |
| Norberto Díaz | Enrique |
| Víctor Laplace | |
| Arturo Bonín | |
| María Vaner | |
| Mercedes Morán | |
| Marcelo Alfaro | |
| Elvia Andreoli | |
| Cristina Banegas | |
| Guillermo Battaglia | |
| Alberto Busaid | |
| María Fiorentino | |
| Claudio Gallardou | |
| Fernando Álvarez | |
| Paulino Andrada | |
| Ricardo Bartis | |
| Saim Urgay | |

## Referències

* ↑ Mirta, de Liniers a Estambul, la película de Jorge Coscia que nos emocionó hasta el miedo, En Provincia, 8 octubre de 2021

## Enllaços externs

* Sentimientos a Cine Nacional
* Mirta, de Liniers a Estambul a YouTube
# Esboleu

Esboleu (en francès Eybouleuf) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | 2008 |
| 278 | 283 | 267 | 249 | 309 | 280 | 340 | 359 | 379 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Dumont | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bar (Ucraïna)

Bar és una antiga ciutat polonesa avui en dia pertanyent a Ucraïna, localitzada a la vora del riu Rov. El 2005, la població era aproximadament d'uns 17.200 habitants.
Al segle xvi, la reina de Polònia Bona Sforza va fundar una fortalesa al costat del riu i l'anomenà Bar, en honor de la seva ciutat natal de Bari, a Itàlia. La fortalesa va resistir diversos assetjaments al llarg de la història, al punt que molts la consideraven inexpugnable. No obstant això, durant la revolta del 1648, va ser capturada pels cosacs sota el comandament de Bohdan Khmelnitski. La població va patir danys importants i en seguí una forta emigració.
Després de ser capturada per l'Imperi Otomà, la ciutat es va transformar en la seu administrativa de la regió. El 12 de novembre del 1672, la població i la fortalesa foren recuperats per Joan III Sobieski, després d'un setge que va durar quatre dies.
A Bar es constituí el 29 de febrer del 1768 la Confederació de Bar, coalició per oposar-se a la intervenció russa a Polònia, i en favor dels privilegis de la noblesa camperola i de l'Església Catòlica.
Viccionari
# Abd Allah Abu Buhayr ibn Nadjaixi

Abu-Buhayr Abd-Al·lah ibn Najaixí ibn Ghànim ibn Saman Assadi Nasri (segle viii) fou un funcionari del califat, de religió xiïta.
Fou governador d'Ahwaz (Khuzestan) sota el califa al-Mansur (754-775).
# Barrio Sur

Barrio Sur és un barri de Montevideo, Uruguai. Es troba directament al sud del Centro i els seus límits són el carrer Canelones al nord, el carrer Andes a l'oest, l'avinguda costanera La Rambla al sud, i el carrer Dr. Barrios Amorin a l'est.
És el barri on va néixer el candombe després de l'abolició de l'esclavitud a l'Uruguai. Fins a la data, està connectat a la comunitat afrouruguaiana, així com a amb la seva música i cultura. És una zona destacada de la ciutat per a la celebració de les carnestoltes. Al barri també s'ubica el Cementiri Central de Montevideo, un dels més antics del país i on descansen les restes mortals de personatges il·lustres de la societat uruguaiana i internacional.

## Enllaços externs

* Barrio Sur (castellà)
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1896 - 1.500 metres homes

Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu 1896 :
| Proves de pista |||||||
| 100 m | homes |
| 400 m | homes |
| 800 m | homes |
| 1.500 m | homes |
| 110 m tanques | homes |
| Curses de carretera |||||||
| Marató | homes |
| Proves de camp |||||||
| Salt de llargada | homes |
| Triple salt | homes |
| Salt d'alçada | homes |
| Salt amb perxa | homes |
| Llançament de pes | homes |
| Llançament de disc | homes |
| 1900 > |||||||
La cursa dels 1.500 metres masculins era la més llarga de les curses disputades a l'estadi durant els Jocs Olímpics d'Atenes de 1896, i es va disputar el 7 d'abril. Es va córrer una única sèrie, formada per 8 atletes, que determinà les medalles. Albin Lermusiaux de França va liderar bona part de la cursa, però fou agafat per dos atletes a la part final, per acabar finalment en tercera posició. Teddy Flack va guanyar la cursa, convertint-se d'aquesta manera en el primer campió olímpic australià. Fou seguit a molt poca distància per l'estatunidenc Arthur Blake.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Teddy Flack | Arthur Blake | Albin Lermusiaux |

## Resultats

| Posició | Atleta | Temps |
| | Teddy Flack | 4' 33,2" |
| | Arthur Blake | 4' 33,6" |
| | Albin Lermusiaux | 4' 36,0" |
| 4 | Carl Galle | 4' 39,0" |
| 5 | Ànguelos Fetsis | desconegut |
| 6 | Dimítrios Golemis | desconegut |
| 7-8 | Konstandinos Karakatsanis | desconegut |
| 7-8 | Dimítrios Tomprof | desconegut |

## Referències

* ↑ Lampros, S.P.; Polites, N.G.; De Coubertin, Pierre; Philemon, P.J.; & Anninos, C.. The Olympic Games: BC 776 – AD 1896. Athens: Charles Beck, 1897. (Consultable digitalment a AAFLA.org Arxivat 2013-01-16 a Wayback Machine.)
* ↑ Mallon, Bill; & Widlund, Ture. The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland, 1998. ISBN 978-0-7864-0379-0. (Extracte consultable a AAFLA.org Arxivat 2012-09-12 a Wayback Machine.)
* ↑ Smith, Michael Llewellyn. Olympics in Athens 1896. The Invention of the Modern Olympic Games. London: Profile Books, 2004. ISBN 978-1-86197-342-9.
* ↑ «Olympedia – 1,500 metres, Men». [Consulta: 24 desembre 2024].
# Sant Miquel de Montclar

Sant Miquel de Montclar és una església romànica ubicada al municipi de Pontils, a la comarca de la Conca de Barberà.

## Descripció

Construcció d’una sola nau amb absis a la capçalera, ambdues cobertes per una volta de creueria. La porta d’accés no té cap element ornamental, es troba a la façana sud.

## Història

Segons Francesca Español, l’església va ser edificada a la segona meitat del segle xi. La història de l’art planteja la hipòtesi que, originàriament, hi havia “una coberta de fusta sobre la zona destinada als fidels, mentre que en el presbiteri hi deuria haver una volta de quart d’esfera”. La primera referència documentada es remunta a 1154.

## Llegenda

Sant Miquel de Montclar ha inspirat múltiples llegendes populars. La més coneguda té el seu origen en un solc que es troba a l’exterior de l’església, anomenat la “Relliscada de Sant Miquel”. Segons la llegenda, trobant-se sant Miquel al castell de Queralt, va saltar amb un cavall fins a Sant Miquel per socórrer un grup de cristians de l’atac dels sarraïns. En canvi, una altra versió de la llegenda apunta que l’atacat hauria estat el mateix Sant Miquel al castell de Queralt. Per salvar-se, hauria fet el salt fins a la serra de Montclar. Aquesta llegenda va inspirar un poema de Magí Morera i Galícia, escrit el 22 de juliol de 1897.

## Referències

* 1 2 Español, Francesca. L'arquitectura religiosa romànica a la Conca de Barberà i Segarra tarragonina. Montblanc: Centre d'Estudis de la Conca de Barberà, 1991, p. 200-201. ISBN 84-604-0615-6.
* ↑ «Històries i llegendes de Sant Miquel». El bloc de Les Piles, 17-05-2012. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ Morera i Galícia, Magí. Obra poètica completa. Lleida: Universitat de Lleida, 2001, p. 197-199.
# Lepidotes

Lepidotes és un gènere extint d'actinopterigis semionòtids, amb sinònim més acceptat per a l'ordre de Lepisosteiformes, que van viure del Triàsic superior al Cretaci inferior en els oceans i aigües dolces de tot el món. Va ser un neopterigi primitiu, més avançat que els actinopterigis primitius anteriors. Lepidotes era gairebé tan llarg com un home adult, amb 1,7 metres de llarg, encara que algunes espècies no mesuraven més de 30 centímetres. Tenia un cos més avançat que els primitius condrostis, més alt, més gran, una bufeta natatòria i mandíbules més curtes, però amb mossegada més gran. No obstant això, les seves escates eren similars a les dels condrostis: eren escates esmaltades que semblaven files de teules. Posseïen fortes dents amb els quals molien i esmicolaven bivalves. Malgrat la seva grandària i duresa d'escates, Lepidotes era depredat per altres animals, com el dinosaure Baryonyx. En un fòssil d'aquest dinosaure es van trobar les escates d'aquest peix.
# Moissanas

Moissanas (en francès Moissannes) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 307 | 406 | 312 | 301 | 302 | 299 | 347 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Rémi Jandaud | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Baranikovski

Baranikovski - Бараниковский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al delta del riu Kuban, a la vora esquerra del riu Protoka, davant de Protitxka. És a 12 km al nord de Slàviansk-na-Kubani i a 85 km a l'oest de Krasnodar.
Pertanyen a aquest khútor els khútors de Nesxadímovski, Semisvodni i Gubernatorski.
* Gubernatorski' - Губернаторский (rus). Es troba al delta del riu Kuban. És a 15 km a l'oest de Slàviansk-na-Kubani i a 89 km a l'oest de Krasnodar.
* Nesxadímovski' - Нещадимовский (rus). Es troba al delta del riu Kuban, a la vora esquerra del riu Protoka, davant de Protitxka. És a 12 km al nord de Slàviansk-na-Kubani i a 85 km a l'oest de Krasnodar.
* Semisvodni' - Семисводный (rus). Es troba al delta del riu Kuban. És a 12 km al nord de Slàviansk-na-Kubani i a 85 km a l'oest de Krasnodar.

## Història

El nom de la vila deriva del cognom del cosac Barannika, mort en combat contra els circasians a començaments del segle xix. Les terres de la vila foren col·lectivitzades durant la dècada del 1920, i es formà el kolkhoz Stalin, al qual s'hi afegiren el 1950 uns altres kolkhozos més petits.

## Enllaços externs i referències

* Pàgina web sobre la vila (rus)
* Celebració del dia del municipi (Youtube) (rus)
* Mapa a vlasenko.net (rus).
* Casa de la vila Arxivat 2014-09-03 a Wayback Machine. a Panoramio
# Abd al-Wahhab Mutamid al-Dawla

Abd al-Wahhab Mutamid al-Dawla (Abd al-Vahhab Motamad al-Dawla) (1759-1829) conegut com a Nasat (Alegria), fou un funcionari qadjar i poeta, net d'Abd al-Wahhad que havia estat governador d'Esfahan i que li va deixar una gran fortuna (que es va gastar). Va aprendre turc i persa.
Interessat per la poesia, va exercir també alguns càrrecs a la cort i el 1809/1810 va ser nomenat cap de la cancelleria reial amb el títol de Mutamid al-Dawla. El seu amic el xa Fath Ali Shah el va enviar en missió a Napoleó. El 1817/1818 fou enviat a dominar una revolta a la província de Bakarz i la fortalesa de Gorian, prop d'Herat, dirigida pel governador Bonyad Khan. Nasat fou derrotat i fet presoner però va convèncer el rebel per escriure una carta al governador Shudja al-Dawla de Khurasan demanant perdó per la revolta i després fou alliberat i va poder retornar. El 1821 va dominar una altra revolta a l'Afganistan. L'octubre d'aquell mateix any es va establir el ministeri d'afers exteriors i Nasat en fou el primer titular (1821-1825) i de fet va exercir també com a primer ministre.
Va morir el 8 de juny de 1829 a Teheran. Va deixar nombroses poesies.