OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Chaillé-les-Marais

El cantó de Chaillé-les-Marais és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Fontenay-le-Comte. Té 9 municipis i el cap es Chaillé-les-Marais.

## Municipis

* Chaillé-les-Marais
* Champagné-les-Marais
* Le Gué-de-Velluire
* L'Île-d'Elle
* Moreilles
* Puyravault
* Sainte-Radégonde-des-Noyers
* La Taillée
* Vouillé-les-Marais

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Fernand Gadras | radical, després divers gauche |
| 1955-1961 | M. Marteil | Divers gauche |
| 1961-1972 | Fernand Gadras | radical |
| 1972-1998 | Pierre Métais | PS |
| 1998-2004 | Guy Grelaud | Divers gauche |
| 2004- | Daniel Ringeard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.166 | 6.756 | 6.189 | 6.594 | 6.853 | 7.171 | 8.531 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Grez-en-Bouère

El cantó de Grez-en-Bouère és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Château-Gontier. Té 12 municipis i el cap és Grez-en-Bouère.

## Municipis

* Ballée
* Beaumont-Pied-de-Bœuf
* Bouère
* Bouessay
* Le Buret
* Grez-en-Bouère
* Préaux
* Ruillé-Froid-Fonds
* Saint-Brice
* Saint-Charles-la-Forêt
* Saint-Loup-du-Dorat
* Villiers-Charlemagne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | M. Le Motheux du Plessis | Divers droite |
| 1976-1982 | M. Kerleaux | Divers droite |
| 1982- | Norbert Bouvet | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.733 | 6.293 | 5.639 | 5.536 | 5.507 | 5.930 | 6.857 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Loggia de Senya Blanca

La Loggia de Senya Blanca és una construcció d'estil noucentista, protegida com a bé cultural d'interès local, ubicada al municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà).

## Descripció

És una loggia de tipus brunelleschià. La planta és rectangular i la construcció completament simètrica. Els murs longitudinals estan formats per set arcades de mig punt que reposen sobre columnes de capitell clàssic que reposen a la vegada sobre un alt basament que queda unit mitjançant un sòcol de pedra al mur sobre el mar. A cada costat de les arcades s'obre una porta lliure, coronada amb un frontó triangular. Les parets laterals també tenen una obertura coronada amb un frontó triangular. La teulada és a quatre vessants de teules vermelles. Tot el conjunt és fet de blocs de pedres molt ben brunyides que al mateix temps que li donen serietat al conjunt li proporcionen un marcat toc d'elegància clàssica.

## Història

Fou feta construir per l'industrial Josep Ensesa i Gubert, el qual inicià el 1924 en col·laboració amb l'arquitecte Rafael Masó la urbanització residencial de S'Agaró.
L'obra fou ubicada al jardí de la residència de Josep Ensesa, la Senya Blanca, com a mirador. Aviat, però, s'hi varen començar a celebrar recitals de música, avui consolidats en el Festival Internacional de Música de S'Agaró, que es donen cita cada estiu comptant amb la participació dels més importants solistes del món musical.

## Referències

* «Loggia de Senya Blanca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 abril 2012].
# Bismarck (Dakota del Nord)

Bismarck és la capital de l'estat de Dakota del Nord, als Estats Units d'Amèrica. Va ser fundada el 1872. Amb una població de 58.333 habitants el juliol de 2006, és la segona ciutat més poblada de l'estat després de Fargo.
Capitals d'estat dels Estats Units :
ALMontgomery
AKJuneau
AZPhoenix
ARLittle Rock
CASacramento
CODenver
CTHartford
DEDover
FLTallahassee
GAAtlanta
HIHonolulu
IDBoise
ILSpringfield
INIndianapolis
IADes Moines
KSTopeka
KYFrankfort
LABaton Rouge
MEAugusta
MDAnnapolis
MABoston
MILansing
MNSaint Paul
MSJackson
MOJefferson City
MTHelena
NELincoln
NVCarson City
NHConcord
NJTrenton
NMSanta Fe
NYAlbany
NCRaleigh
NDBismarck
OHColumbus
OKOklahoma City
ORSalem
PAHarrisburg
RIProvidence
SCColumbia
SDPierre
TNNashville
TXAustin
UTSalt Lake City
VTMontpelier
VARichmond
WAOlympia
WVCharleston
WIMadison
WYCheyenne
DCWashington$^1$ Territoris:
ASPago Pago
GUHagåtña
MPSaipan
PRSan Juan
VICharlotte Amalie :
$^1$ Capital federal. :
# Beit Khallaf

Beit Khallaf és un llogaret d'Egipte a uns 20 km al nord d'Abidos on s'han trobat algunes tombes predinàstiques i del primer període dinàstic.
A Beit Khallaf, entre Mahansa i Reqaqna, al sud de Sohag, s'han trobat cinc mastabes amb segells amb els noms dels faraons Sanakht i Nekjerikhet, probablement de monarques de la tercera dinastia. John Garstang va descobrir aquest cementiri a començaments del segle. La tomba més gran és l'anomenada K1 (de 85 x 45 m) i originalment Garstang la va atribuir al faraó Djoser. El cementiri reial d'Abidos fou abandonat després del regnat de Khasekhemui, però aquesta tomba és posterior.
El més important són els segells, i a part dels dos faraons esmentats (fins a 5 de Netkerikhet) també hi ha segells amb els noms de Nimaathap ("mare dels fills del rei"). L'evidència arqueològica suggereix que Netkerikhet fou el fill i successor de Khasekhemui i el que va dirigir el seu enterrament. Nimaathap fou potser la seva mare; el nom del faraó Sanakht (Nom d'Horus) apareix a la tomba K2 on també s'inclou el seu nom nesu-bity (Nebka), rei que el Papir de Torí situa entre Khasekhemui i Netkerikhet, però que per l'evidència arqueològica seria posterior.
# Cantó de La Mothe-Achard

El cantó de La Mothe-Achard és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Les Sables-d'Olonne. Té 12 municipis i el cap es La Mothe-Achard.

## Municipis

* Beaulieu-sous-la-Roche
* La Chapelle-Achard
* La Chapelle-Hermier
* Le Girouard
* Landeronde
* Martinet
* La Mothe-Achard
* Nieul-le-Dolent
* Sainte-Flaive-des-Loups
* Saint-Georges-de-Pointindoux
* Saint-Julien-des-Landes
* Saint-Mathurin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1982 | M. Pateau | MRP, després divers droite |
| 1982-2001 | Michel Breton | RPR |
| 2001- | Joseph Merceron | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 11.257 | 11.027 | 10.911 | 13.250 | 14.183 | 15.224 | 19.842 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Laval-Sud-Oest

El cantó de Laval-Sud-Oest és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Laval. Té 1 municipis i el cap es Laval.

## Municipis

* Laval (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Francis Le Basser | UNR, després UDR, després divers droite |
| 1973-1985 | Marie-Louise Buron | PS |
| 1985-1992 | Yves Patoux | PS |
| 1992-1998 | François Zocchetto | UDF |
| 1998-2004 | Hervé Éon | PS |
| 2004-2008 | Guillaume Garot | PS |
| 2008- | Jean-Christophe Boyer | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 11.390 | 11.916 | 12.111 | 12.011 | 10.445 | 11.612 | 11.452 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Casa Bonada

Casa Bonada és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Ripoll (Ripollès).

## Descripció

L'edifici és obra de Joan Rubió i Bellver, projectat en doble façana i tractat amb pedra de riu engaltada. La glorieta i la torre situades al vèrtex articulen el gir de l'edifici. El procediment constructiu a base de pedra sense desbastar, coronaments punxeguts i irregulars i l'expressa falta d'acabat serà explotat per l'autor en altres obres.

## Història

L'edifici es construí entre l'any 1912 i 1914 per encàrrec del doctor Bonada.

## Referències

* «Casa Bonada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 maig 2012].
# Sinagoga de Trnava

La Sinagoga de Trnava o la Sinagoga status quo ante (en eslovac: Synagóga status quo ante) va ser acabada el 1891 o bé el 1897 al carrer Halenárskiej a Trnava, Eslovàquia. La sinagoga va ser construïda en l'estil morisc-romà d'Orient. L'edifici va ser devastat durant la Segona Guerra Mundial. Avui la sinagoga és un centre d'art contemporani, que alberga la galeria Koniarek Ján, i que ofereix una sèrie d'exposicions i concerts.
A l'interior, l'absis i la capella estan envoltats per una galeria per a les dones, que és recolzada per columnes de ferro colat amb capitells composts. Al centre de la capella hi ha una cúpula de cristall, amb el seu disseny original.

## Vegeu també

* Sinagoga
* Torà
* Religió abrahámica

## Referències

* ↑ «Galéria Jána Koniareka.v.Trnave». [Consulta: 1r desembre 2016].
# Bispingen

Bispingen és un municipi del districte de la Landa (Heidekreis) de la Baixa Saxònia, a Alemanya. És una destinació turística popular amb diversos parcs temàtics i de vacances. El seu territori també inclou la reserva natural de Lüneburger Heide.

## Geografia
### Ubicació

Bispingen es troba al riu Luhe, aproximadament a 15 km al nord-est de Soltau i a 50 km al sud d'Hamburg.

## Subdivisions

* Bispingen
* Hützel
* Steinbeck an der Luhe (Steinbeck/Luhe)
* Behringen
* Volkwardingen
* Hörpel
* Borstel
* Haverbeck
* Wilsede

## Economia

Bispingen és popular entre els turistes com a àrea d'esbarjo local i reserva natural.

## Llocs d'interès

* Dat ole Huus, una granja a Wilsede, un dels museus a l'aire lliure més antics d'Alemanya; construïda c. 1540, renovada el 1742, traslladada a Wilsede el 1907.
* Iserhatsche , un jardí paisatgístic amb castell i pavelló de caça.
* Enterrament a Volkwardingen, amb túmuls de l'edat del bronze.
* Ole Kerk ("Església Vella") que data de 1353, feta amb roques.
* Treppenspeicher a Volkwardingen, un dels més antics d'un tipus de graner d'emmagatzematge a la landa de Lüneburg, construït els anys 1600 i 1702, restaurat l'any 2001.
* Kart Centre, propietat del pilot de carreres Ralf Schumacher.
* SnowDome Bispingen ofereix esquí cobert i surf de neu. Es va obrir a la tardor de 2006.
* Parc de vacances Bispinger Heide, part de la cadena Center Parcs.
# Astèrix i Latraviata

Astèrix i Latraviata (francès: Astérix et Latraviata) és el trenta-unè àlbum de la sèrie Astèrix el gal, amb guió i dibuix d'Albert Uderzo. Va ser publicat en francès el 2001. El tiratge original en francès va ser de 3 milions d'exemplars.

## Sinopsi

És l'aniversari de l'Astèrix i l'Obelix: les seves mares han vingut de Condate (Rennes) a visitar-los durant diversos dies. La d'Astèrix li ofereix una espasa romana, la d'Obelix un casc romà. Totes dues somien casar-se amb el seu fill, però aquest últim no ho deixen passar. Mentrestant, a Condate, els pares d'Astèrix i Obèlix, que junts regeixen una botiga de records d'Armòrica, són arrestats pel prefecte a sou de l'enemic jurat de Cèsar, Pompeu. Aquest últim vol reclutar secretament un exèrcit a la Gàl·lia, però un soldat anomenat Vadebrutus (veure El regal del Cèsar) ha bestret les armes de Pompeu i els ha vendut als pares d'Astèrix i Obèlix. Quan aquestes armes són retrobades a casa d'Astèrix, Pompeu fa servir una actriu, Latraviata, que es presenta com Falbalà (veure Astèrix legionari), per recuperar-les.

## Comentaris

* El nom de l'actriu Latraviata està inspirat en "La Traviata", títol d'una òpera de Giuseppe Verdi sobre una cortesana a París.
* En aquest àlbum se'ns informa que Astèrix i Obèlix van néixer el mateix dia, però a Obèlix i companyia només se celebra l'aniversari d'Obèlix.
* La mare d'Obèlix fa menció al TGV, que Ordralfabètix tradueix com "Transport Gal Veloç".
* És la segona aparició del legionari borratxo Vadebrutus, que ja havia aparegut a "El regal del Cèsar"
* Latraviata és la primera actriu que rep un Premi César (p. 46)
* Panoràmix admet que tot i que ha creat una poció que dona força sobrehumana, que pot transformar un home en granit, que pot retornar-lo a la infantesa, no vol dir que ho sàpiga fer tot.
* Els pirates es troben a Astèrix a alta mar, però fugen al prendre'l per un esperit salvant el vaixell.
* És la segona aparició de Farbalà i Tragicòmix, després d'Astèrix legionari.
* El bard Assegurançatòrix seu lligat a l'arbre, amb les icones de la història (la perruca de Latraviata i el casc i l'espasa de Pompeu). Mentrestant, arriba Idéfix amb una bona notícia per donar.

## Referències

* ↑ «Astérix et Latraviata» (en francès). asterix.com. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ Rivière, Stéphane. «Astérix et Latraviata : présentation» (en francès), 20-12-2002. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ «Falbala» (en francès). lencyclopedix.free. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ «Tragicomix» (en francès). lencyclopedix.free. [Consulta: 7 abril 2023].
# Belair (Luxemburg)

Belair és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2012 tenia 10.185 habitants.
Està situat a l'orest de la ciutat. Té l'estadi nacional de Luxemburg, Estadi Josy Barthel nomenat així en honor del guanyador de l'única medalla olímpica d'or de Luxemburg. Es troba al barri l'estació de bombers principal de la ciutat i el Centre Hospitalari de Luxemburg.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg
# Cantó de Le Poiré-sur-Vie

El cantó de Le Poiré-sur-Vie és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de La Roche-sur-Yon. Té 8 municipis i el cap es Le Poiré-sur-Vie.

## Municipis

* Aizenay
* Beaufou
* Belleville-sur-Vie
* La Génétouze
* Les Lucs-sur-Boulogne
* Le Poiré-sur-Vie
* Saint-Denis-la-Chevasse
* Saligny

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Jacques Dugast | PRL, després Divers droite |
| 1967-2004 | Paul Bazin | Divers droite, després UDF |
| 2004- | Bernard Perrin | UMP, després divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 14.937 | 15.200 | 16.258 | 18.917 | 20.694 | 22.702 | 29.216 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Beaumont-sur-Sarthe

El cantó de Beaumont-sur-Sarthe és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de Mamers. Té 15 municipis i el cap es Beaumont-sur-Sarthe.

## Municipis

* Assé-le-Riboul
* Beaumont-sur-Sarthe
* Chérancé
* Coulombiers
* Doucelles
* Juillé
* Le Tronchet
* Maresché
* Piacé
* Saint-Christophe-du-Jambet
* Saint-Germain-sur-Sarthe
* Saint-Marceau
* Ségrie
* Vernie
* Vivoin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Pierre Lomer | SFIO |
| 1955-1967 | André Bruneau | Divers droite |
| 1967-1979 | Gaston Trocherie | RI, després UDF |
| 1979-1985 | Jean-Pierre Lomer | PS |
| 1985-2004 | Roger Rioult de Neuville | RPR |
| 2004- | Jean-Pierre Rossard | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.775 | 8.471 | 7.954 | 7.408 | 7.226 | 7.643 | 8.570 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Casal de Rama

El Casal de Rama és un edifici reformat el 1963 per l'arquitecte Raimon Duran i Reynals, al veïnat de Rama, a la ribar dreta al municipi de Ripoll. El conjunt que inclou el casal, jardins, casa dels masovers, llac i la capella de la Mare de Déu de la Concepció, està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici va ser reformat sota la influència d'una síntesi classicista constant en l'obra de Raimon Duran. El casal de Rama és rodejat per un seguit d'espais exteriors acuradament enjardinats sota la influència de models italianitzants realitzats en la primera restauració de l'edifici. Més recent és la part executada segons la idea de jardí natural.

## Referències

* «Casal de Rama». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 maig 2012].
# Batalla d'Adrianòpolis (914)

La batalla d'Adrianòpolis del 914 la van lliurar els búlgars del tsar Simeó i els romans d'Orient.
Els búlgars van atacar la ciutat defensada per l'armeni Pancratucas, un oficial romà d'Orient que havia estat nomenat comandant de Tràcia (abans havia estat el comandant del tema dels Buccel·laris). Després d'un llarg setge, Pancratuques fou finalment subornat pels búlgars i els va lliurar la ciutat. Simeó hi va fer l'entrada, però el seu domini fou efímer, ja que al cap de poc el patrici Basili i Nicetes Hel·làdic foren enviats allí i amb regals i suborns van recuperar la ciutat.

## Bibliografia

* John Skylitzes: A Synopsis of Byzantine History, 811–1057
# BitComet

BitComet és un programa traduït al català, d'igual a igual (P2P) que es basa en el sistema torrent per a intercanviar arxius amb altres usuaris.
La diferència respecte d'altres programes com l'eMule o l'Ares és que tot és gestionat pel mateix "tracker" i permet una amplada de banda més alta. En canvi, no té un cercador propi, sinó que cal utilitzar pàgines web externes per a buscar un arxiu .torrent i, un cop descarregat, obrir-lo amb el programa BitComet.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
* Típica configuració de BitComet (anglès)
# Belicena

Belicena és una localitat agregada al municipi granadí de Vegas del Genil, a la part central de la Vega de Granada, a Andalusia. Toquen a aquesta població Casas Bajas, El Ventorrillo i Purchil, i una mica més lluny es troben els nuclis d'Ambroz, Cúllar Vega i Santa Fe.
Belicena fou la primera població estable fundada al terme municipal. En acabar la reconquesta el 1492 fou repoblada amb cristians. Fou municipi independent fins al 1976, quan es va fusionar a Purchil i a Ambroz en un únic municipi anomenat Vegas del Genil, sent la capital Purchil.
# Cantó de La Roche-sur-Yon-Sud

El cantó de La Roche-sur-Yon-Sud és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de La Roche-sur-Yon. Té 10 municipis i el cap es La Roche-sur-Yon.

## Municipis

* Aubigny
* Chaillé-sous-les-Ormeaux
* Fougeré
* La Chaize-le-Vicomte
* La Roche-sur-Yon (part)
* Les Clouzeaux
* Le Tablier
* Nesmy
* Saint-Florent-des-Bois
* Thorigny

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1981 | Hubert Durand | RI, després UDF-CDS |
| 1981-1988 | Auguste Grit | UDF-CDS |
| 1988-2001 | Dominique Caillaud | UDF-CDS, després UMP |
| 2001-2008 | Michèle Peltan | UDF, després NC |
| 2008- | Sylviane Bulteau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Fontenay-le-Comte

Fontenay-le-Comte és un cantó francès al districte de Fontenay-le-Comte del departament de la Vendée. Inclou onze municipis: Auzay, Chaix, Fontaines, Fontenay-le-Comte, Le Langon, Longèves, Montreuil, L'Orbrie, Pissotte, Le Poiré-sur-Velluire i Velluire. La capital és Fontenay-le-Comte.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Vigneaux | radical |
| 1951-1964 | Marceau Breteau | Divers droite |
| 1964-1982 | André Forens | UNR, després app. RPR |
| 1982-1988 | Gérard Sorin | UDF-radical |
| 1988-2001 | Jean-Claude Remaud | app. PS |
| 2001-2008 | Simon Gerzeau | Divers droite |
| 2008- | Marie-Jo Chatevaire | Divers droite, després NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 17.539 | 18.686 | 21.182 | 22.051 | 21.547 | 21.186 | 22.616 |
| A partir de 1990: població sense dobles comptes |||||||
# Pont de la Tosca (Arsèguel)

El Pont de la Tosca és un monument del municipi d'Arsèguel (Alt Urgell) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El pont de la Tosca es troba a uns tres-cents metres al sud d'Arsèguel i travessa el riu del mateix nom. Forma part del camí, encara transitable a peu, que porta al serrat de Sant Pere, dins del municipi d'Arsèguel, i comunica també amb poblacions com Alàs o Vilanova de Banat. S'hi accedeix per un corriol que comença a l'extrem sud d'Arsèguel a l'anomenada Font Vella.
El pont de la Tosca és d'un sol ull en d'arc de mig punt rebaixat recolzat sobre dos penyals i suspès a una alçada de tres metres sobre el riu. El parament és a base de carreuons toscament desbastats i units amb morter de calç, i dos passamans, concretament de dos pams d'alçada a banda i banda del pas. En un d'ells hi ha la data 1929 que segurament correspon a algun arranjament del pont.
El nom del pont ve de l'abundància d'aquest tipus de pedra en aquest indret. En aquest mateix lloc hi ha el topònim del Molinot, segurament el pont donava servei al transport dels sacs de gra i de farina. Hi ha d'altres llocs propers al molí d'Arsèguel on trobem un pont vinculat amb un molí fariner: Estamariu i Sant Julià de Garrics a La Vansa i Fórnols.
No és fàcil datar el pont, però per la rusticitat de l'aparell no sembla romànic. És possible que fou construït en l'edat moderna.

## Referències

* «Pont de la Tosca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 maig 2012].
# Sàlih ibn Alí

Sàlih ibn Alí ibn Abd-Al·lah ibn al-Abbàs (? - Síria, 769) fou un membre de la família abbàssida abans que aquesta pugés al poder.
Va tenir part destacada en l'èxit de la revolució abbàssida a Síria, tot ajudant el seu germà Abd-Al·lah en la conquesta de Damasc i perseguint el darrer califa omeia Marwan II. El 9 d'agost del 750 fou nomenat governador d'Egipte, establint a la província el domini abbàssida. El 4 de març del 751 va ser traslladat a Palestina ocupant el seu lloc Abu-Awn Abd-al-Màlik ibn Yazid (751-753); aquest mateix any va fer una expedició contra territori romà d'Orient; després tornà a ser governador d'Egipte del 8 d'octubre del 753 al 21 de febrer del 755.
El 754 va refusar donar suport a la revolta del seu germà Abd-Al·lah ibn Alí. Acabat el seu govern el 755, la resta de la seva carrera la va passar a Palestina i Síria i a la frontera amb l'Imperi Romà d'Orient. Va reconstruir al-Massisa, Maraix i Malatya (Melitene). Va morir a Síria el 769. Els seus fills Fadl ibn Sàlih i Abd-al-Màlik ibn Salih van conservar el poder a la província de Síria fins a la mort d'Harun ar-Raixid al començament del segle ix.

## Bibliografia

* H Kennedy, The early Abbasid Caliphate, Londres, 1981.
# Bivona

Bivona (sicilià Bivona) és un municipi italià, dins de la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 4.004 habitants. Limita amb els municipis d'Alessandria della Rocca, Calamonaci, Castronovo di Sicilia (PA), Cianciana, Lucca Sicula, Palazzo Adriano (PA), Ribera i Santo Stefano Quisquina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1993-2002 | Giovanni Panepinto | |
| 2002-2007 | Vincenzo di Salvo | DS |
| 2007- | Giovanni Panepinto | PD |

## Galeria d'imatges

* Li Cannulicchi, font històrica
* Ajuntament
* Piazza Guglielmo Marconi
# Bellver (Santa Coloma de Farners)

Bellver era una antiga capella de la vila de Santa Coloma de Farners (la Selva) construïda el 1618. Hi era venerada la Mare de Déu de Bellver.
Del 1691 al 1835 esdevingué el convent de Santa Maria de Bellver, anomenat també hospici de Bellver que pertanyia als franciscans de Sant Salvi de Cladells.
# Cantó de Banon

El cantó de Banon és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Forcauquier. Té 9 municipis i el cap és Banon.

## Municipis

* Banon
* L'Espitalet
* Montsalier
* Redortiers
* Revèst dei Damas
* Revèst d'Aubion
* La Ròchagiron
* Saumana
* Sumiana

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1985 | Héloïs Castor | FGDS, després PS |
| 1985- | Jean-Louis Adrian | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.895 | 2.428 | 2.143 | 2.393 | 2.413 | 2.486 | 2.874 |