OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torneig d'escacs Memorial Leopold Trebitsch

El Torneig d'escacs Memorial Leopold Trebitsch fou una competició d'escacs organitzada per la família del fabricant de seda austríac Leopold Trebitsch. Entre 1907 i 1938 es varen jugar a Viena vint edicions d'aquest memorial.
El ric industrial Leopold Trebitsch (1842–1906) era un enamorat dels escacs i un mecenes de competicions escaquístiques. La seva família avançà la considerable suma de 100,000 kronen al Club d'Escacs de Viena (Wiener Schachklub) per organitzar una sèrie de torneigs. Com que Trebitsch va morir tot just un mes abans del començament del primer torneig, aquest va ser anomenat com ell, a la seva memòria. Sis dels primers nou torneigs (1907–18) els va guanyar Carl Schlechter, però la seva mort el desembre de 1918, juntament amb la pèrdua dels fons disponibles arran de la deblacle d'Àustria a la I Guerra Mundial, varen paralitzar el torneig temporalment. El 1926, el fill de Leopold Trebitsch, Oskar, va dipositar nous fons, permetent que se celebressin fins a onze edicions més del memorial, fins al 1938, quan l'annexió d'Àustria de banda dels nazis va acabar de finiquitar el torneig.

## Guanyadors

    #AnyCampió 11907Jacques Mieses Imperi Alemany / Saxònia 21909/10Richard Réti Imperi Austrohongarès / Eslovàquia 31910/11Carl Schlechter Imperi Austrohongarès / Àustria 41911/12Carl Schlechter Imperi Austrohongarès / Àustria 51913Carl Schlechter Imperi Austrohongarès / Àustria 61914Carl Schlechter Imperi Austrohongarès / Àustria 71915Carl Schlechter Imperi Austrohongarès / Àustria 81916/17Carl Schlechter Imperi Austrohongarès / Àustria 91917/18Milan Vidmar Imperi Austrohongarès / Eslovènia 101926Rudolf Spielmann Àustria 111927Ernst Grünfeld Àustria 121928Ernst Grünfeld Àustria Sándor Takács Hongria 131929/30Rudolf Spielmann Àustria Hans Kmoch Àustria 141931Albert Becker Àustria 151932Albert Becker Àustria 161933Ernst Grünfeld Àustria Hans Müller Àustria 171934/35Albert Becker Àustria 181935Erich Eliskases Àustria Lajos Steiner Hongria 191936Henryk Friedman Polònia 201937/38Lajos Steiner Hongria

## Referències

* ↑ «Història del Torneig Memorial Leopold Trebitsch (inclou la llista de guanyadors)» (en anglès). endgame.nl. Arxivat de l'original el 2008-12-06. [Consulta: 1r abril 2013].
# Tob

Tob va ser una ciutat cananea a l'est del llac Tiberíades, probablement a la regió de Batanea. Se suposa que podria correspondre a la moderna Taibiyah, però no se sap segur.
El territori era vassall d'Egipte i cap a l'any 1350 aC és esmentada a una de les cartes d'Amarna amb el nom de TuBu, on es fa referència a un "home de la ciutat" és a dir, un "governador". Jeftè, que després va ser jutge dels israelites, va fugir a aquesta ciutat potser cap a l'any 1100 aC, fugint dels seus germans que l'havien expulsat de casa seva. Allà va reclutar una força d'aventurers que sortien amb ell. Quan els ammonites van començar una guerra contra Israel, els ancians de Galaad van pensar en Jeftè com a cap de l'exèrcit hebreu i el van anar a buscar a Tob. Primer va presentar objeccions, dient que ells l'havien expulsat de casa del seu pare, però després va acceptar i el poble el va nomenar general de l'exèrcit.
Segons diu el Primer llibre dels Macabeus, Judes va anar a socórrer els israelites que havien estat vençuts pels selèucides. Va rebre una carta on deia:
| « | Tots els nostres germans que vivien al país de Tob han mort assassinats. L'enemic s'ha endut captius les seves dones i els seus fills i ha confiscat els seus béns. Han mort allí prop d'un miler d'homes. | » |
| — Primer llibre dels Macabeus. 5:13 |||

## Referències

* ↑ Moran, William L. (ed.). The Amarna letters. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1992, p. 132. ISBN 9780801842511.
* ↑ Llibre dels Jutges. 11:3
* ↑ Llibre dels Jutges. 11:5-11
# Camí de Miravet

El Camí de Miravet és un camí del terme de Castell de Mur, en terres de Miravet, de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà.
Arrenca del lloc on es drecen el Castell de Mur i la col·legiata de Santa Maria de Mur, des d'on s'adreça carenant cap a ponent. Passa per damunt i al nord de l'Alzinar de Mur i del Solà de Miravet, deixa a l'esquerra -sud- la Cabana de Sebastià, pel mig del Pla del Roure i arriba a Miravet. Encara continua un tram, pel Tros de la Collada i la Mare de Déu de la Collada, per tal d'arribar a la cruïlla on enllaça amb el Camí de Sellamana i amb el de la Serra d'Estorm.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter merament descriptiu. Pren el nom de l'antic poble de Miravet, que és on mena.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra Llarga (Algerri)

La Serra Llarga és una serra situada als municipis d'Algerri i Castelló de Farfanya (Noguera), amb una elevació màxima de 439 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bronte (Sicília)

Bronte (sicilià Bronti) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2009 tenia 19.424 habitants. Limita amb els municipis d'Adrano, Belpasso, Biancavilla, Castiglione di Sicilia, Centuripe (EN), Cesarò (ME), Longi (ME), Maletto, Maniace, Nicolosi, Randazzo, Sant'Alfio, Tortorici (ME), Troina (EN) i Zafferana Etnea.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giuseppe Firrarello | Centredreta |
# Francesco Brancati

Francesco Brancati (Palerm 1607 - Canton 1671) jesuïta italià, missioner a la Xina durant els darrers anys de la Dinastia Ming.

## Biografia

Francesco Brancati va néixer a Palerm (Sicília) l'any 1607. El 14 d'agost de 1623 va ingressar al noviciat dels jesuïtes de Nàpols.
Va estudiar filosofia i teologia a Nàpols i va fer de professor de gramàtica a Palerm.
Conjuntament amb Ludovico Buglio i Girolamo Gravina, va sortir des de Lisboa cap a la Xina el 13 d'abril de 1635 i el 1636 va arribar a la regió de Jiangnan. El 1674 es va establir a Xangai on va fer una mitjana de 2000 i a 4000 batejos a l'any.
Ni tan sols els trastorns derivats de la caiguda del Ming (1644) van frenar la seva feina d'evangelització que, després de més de vint anys d'apostolat, podia escriure el 1661 a Roma que el nombre total de fidels que va atendre va superar els quaranta-cinc mil.
La campanya contra els missioners catòlics, en part per motius derivats de la seva actuació com a astrònoms, va fer que Bracanti i altres jesuïtes, tres dominics i un franciscà fossin enviats el juliol de 1665 a Pequïn i sentenciats a l'exili a Canton.
Va escriure nombroses obres en xinès, tant de temes relacionats amb els ritus xinesos com "De Sinensium Ritibus politicis Acta" publicada a París el 1700, i altres amb sermons i homilies destinats a ser llegits en les celebracions religioses dels diumenges.
Va morir el 25 d'abril de 1671 a Canton, però el 26 de gener de 1674 va ser enterrat a un cementiri de Xangai.

## Referències

* ↑ Deherge SJ, Joseph «Répertoire des jésuites de Chine de 1552 à 1800» (en francès). Bibliotheca Instituti Historici SJ. [Roma], XXXVII, 1973 [Consulta: juliol 2018].
* 1 2 3 4 Bertuccioli, Giuliano. «Brancati, Francesco» (en italià). Dizionario Biografico degli italiani -Volume 13, 1971. [Consulta: juliol 2018].
* ↑ Canaris, Daniel; Meynard SJ, Thierry; Danieluk SJ, Robert «Due lettere di Francesco Brancatti SJ in esilio a Canton (1668-69)». Intorcettiana, 2023, pàg. 50. ISSN: 2612-713X.
* ↑ «Francesco Brancati» (en anglès). Catholic Encyclopedia. [Consulta: juliol 2018].
* ↑ Francisco Brancati. De Sinensium ritibus politicis acta; seu ... Responsio apologetica ad R.P. Dominicum Navarrette. N. Pepie, 1700.
# Califòrnia Kids

Els Califòrnia Kids van ser una colla castellera de l‘estat de Califòrnia, Estats Units creada el novembre del 2004 i actualment dissolta. La seva camisa era de color vermell ataronjat i van descarregar el pilar de 4 i el 4 de 5. La colla va ser creada per l'Associació de Catalans de la Universitat de Califòrnia (CATUCI) i feia actuacions organitzades conjuntament amb el Casal de catalans de Califòrnia, a Los Angeles.

## Referències

* ↑ Figuerola, Marc «HumanTowers.cat. La Xina, Xile, Quebec, Austràlia i deiferents ciutats europees exporten els castells». Revista Castells [Sitges], 47, gener 2015, pàg. 46-51. ISSN: 1699-4787.
* ↑ «El món casteller arriba als Estats Units de la mà dels California Kids». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 30-10-2005.
# Camí de Sant Pere de Bertí

El Camí de Sant Pere de Bertí és una pista rural dels termes municipals de Sant Martí de Centelles, en terres de Sant Miquel Sesperxes, a la comarca d'Osona, i de Sant Quirze Safaja, en terres de Bertí, a la comarca del Moianès.

## Sant Miquel Sesperxes (Sant Martí de Centelles)

Arrenca de Sant Miquel Sesperxes, en el terme de Sant Martí de Centelles. Des d'aquesta església parroquial, cal continuar cap al sud fins al capdavall de la urbanització que hi ha en aquell lloc, al Pla de Sant Miquel. Al final del darrer carrer asfaltat, surt una pista rural cap al sud, generalment en bon estat, que passa a prop i a ponent de Can Benetó i en uns 500 metres arriba al Collet de Can Borla. En aquest lloc, cruïlla de camins, cal seguir el trencall que s'adreça al sud-est, pel qual en uns 650 metres més s'arriba a una altra cruïlla de camins, a Coll de Gasents. Cal seguir el camí del sud-est, i en 800 metres més s'arriba a l'oest de la masia de Bellavista Vella. Continuant pel mateix camí, que ara emprèn cap al sud-oest, però va fent nombrosos retombs per resseguir els caps de vall pels quals discorre, travessa el torrent de la Font del Boix, on troba el termenal entre els dos termes municipals esmentats.

## Bertí (Sant Quirze Safaja)

Al cap d'un quilòmetre arriba a ponent de les restes de Can Rombella. Encara cap al sud-oest, on se situa al capdamunt dels Cingles de Bertí. Al cap de 200 metres arriba a les ruïnes de Cal Rosso, després de les quals el camí va dret cap al sud, resseguint el vessant de llevant del Serrat de les Escorces, i en 600 metres arriba al costat oest de Can Volant. En 450 metres més ateny l'Escletxot de Can Volant, després del qual torç cap al sud-oest. Abans, però, troba el trencall del Camí del Sot del Grau. Després de 400 metres, el camí arriba al costat de llevant de les ruïnes de Ca l'Esmolet, des d'on el camí acaba d'arribar, en 1 quilòmetre més, a Sant Pere de Bertí després de travessar els Camps de Ca l'Esmolet, abans dels quals el camí fa una girada completa, de sud-oest cap a nord-oest, tot fent una marrada pel costat nord de l'església de Sant Pere. En total, són uns 4 quilòmetres de recorregut.

## Enllaços externs

* El Camí de Sant Pere de Bertí en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de la Devesa

La Serra de la Devesa és una serra situada al municipi de Juncosa (Garrigues), amb una elevació màxima de 645 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pont Flotant

El Pont Flotant és un grup de teatre valencià fundat per Àlex Cantó, Joan Collado, Jesús Muñoz i Pau Pons.
El grup ha estrenat set espectacles des de 2002, destacant Com a pedres (2006),Exercisis d'amor (2009),Algunes persones bones (2011), Yo de mayor quiero ser Fermín Jiménez (2013) i El fill que vull tindre (2016). Han actuat en gran part del territori nacional i part del territori llatinoamericà, i han rebut diversos reconeixements, entre els quals destaquen el Premi Max a Millor Autoria en 2023 per la seua obra Eclipse, i les nominacions a Espectacle Revelació de 2007 i 2015.

## Premis i reconeixements

La companyia ha estat guardonada amb diversos premis i reconeixements, incloent-hi:
* Millor espectacle de teatre per Eclipse Total. Premis IVC 2022
* Premi del públic per Eclipse Total. FIOT 2022

## Referències

* ↑ «La premiada 'Com a pedres', de Pont Flotant, llega esta semana al Arniches» (en espanyol europeu), 25-04-2007. [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ «Centre de Documentació Escènica». [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ «El Pont Flotant y Enric Monfort, premiados en los Max junto a PayaSOSpital» (en castellà), 18-04-2023. Arxivat de l'original el 2023-04-18. [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ «'Acampada', de la compañía El Pont Flotant, mejor espectáculo de teatro de los Premios de las Artes Escénicas Valencianas». [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ ««Eclipse total», de Pont Flotant, logra el Premio do Público del 31.º FIOT» (en castellà), 05-11-2022. [Consulta: 18 abril 2023].
# Bronx Open

El Torneig del Bronx, conegut oficialment com a Bronx Open, és un torneig professional de tennis que es disputa sobre pista dura. Actualment pertany als International Tournaments del circuit WTA femení i se celebra al Crotona Park del districte del Bronx de Nova York (Estats Units).
El torneig va néixer en substitució del torneig de Ciutat del Quebec, tot i que es van intercanviar les dates amb el torneig de Zhengzhou que a la vegada va substituir el torneig de New Haven.

## Palmarès
### Individual femení

| Any | Campiona | Finalista | Resultat |
| 2019 | Magda Linette | Camila Giorgi | 5−7, 7−5, 6−4 |

### Dobles femenins

| Any | Campiones | Finalistes | Resultat |
| 2019 | Darija Jurak María José Martínez Sánchez | Margarita Gasparyan Monica Niculescu | 7−5, 2−6, [10−7] |

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Perfil del torneig a la WTA (anglès)
Bronx :
2019 :
# Aravind Adiga

Aravind Adiga (kannada: ಅರವಿಂದ ಅಡಿಗ) (Chennai, 23 d'octubre de 1974) és un periodista i escriptor indi-australià. La seva primera novel·la, The White Tiger (El Tigre Blanc), va guanyar en 2008 el Premi Booker.

## Biografia
### Educació i vida primerenca

Aravind Adiga va néixer a Madràs (ara Chennai) en 1974; els seus pares K. Madhava i Usha Adiga procedeixen de Mangalore, Karnataka. Es va formar a Mangalore i va estudiar en la Canara High School, i després en St. Aloysius High School, on va completar el seu SSLC (Secondary School Leaving Certificate) on va ser el primer en la seva categoria en el seu estat. Després d'emigrar amb la seva família a Sydney, Austràlia, va estudiar en la James Ruse Agricultural High School.
Anys després va ser a estudiar Literatura Anglesa a la Universitat de Colúmbia de Nova York per la qual es va graduar en 1997.
La carrera d'Adiga com a periodista va començar com a reporter financer en el Financial Times, Money i en el Wall Street Journal. La seva àrea de cobertura va ser la Borsa de Valors i Inversió.
Va escriure una nota en el llibre de Peter Carey, el guanyador del premi Booker en 1998, Oscar i Lucinda, els quals van aparèixer en una revista literària en línia anomenada The Second Circle. També va treballar per TIME on es va exercir com a corresponsal del Sud-est Asiàtic durant uns tres anys abans que es llancés com a treballador independent. Va ser l'època en la qual va escriure The White Tiger. Actualment Adiga viu a Mumbai.

### Altres obres

El segon llibre d'Adiga, Between the Assassinations, es va publicar a Índia el novembre de 2008, i en els EUA i el Regne Unit a mitjans de 2009. El seu tercer llibre, Last Man in Tower, fou publicat en el Regne Unit en 2011. La seva següent novel·la, Selection Day, va veure la llum el 8 de setembre de 2016. Amnesty, publicada en 2020, parla de les condicions dels inmigrants. Va ser preseleccionat per als Miles Franklin Awards de 2021.

## Referències

* ↑ «Indian novelist Aravind Adiga wins Booker prize - Express India». Arxivat de l'original el 12 de gener de 2013. [Consulta: 2009].
* ↑ «Indian novelist Aravind Adiga wins Booker prize». Agencies. Expressindia, 15-10-2008. Arxivat de l'original el 16 d'octubre de 2008 [Consulta: 16 octubre 2008]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-12-05. [Consulta: 28 novembre 2021].
* ↑ «Almamater celebrates Adiga's win», 16-10-2008. [Consulta: 16 octubre 2008].
* ↑ «AravindAdiga.com». .
* ↑ Donthi, Praveen «Adigas second book to hit shelves». Deccan Herald, 23-10-2008. Arxivat 6 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 28 novembre 2021].
* ↑ «Good Reads». .
* ↑ «Miles Franklin 2021 shortlist announced» (en anglès australià), 16-06-2020.
# NameExoWorlds

NameExoWorlds (també conegut com a IAU NameExoWorlds) és el nom de diversos projectes gestionats per la Unió Astronòmica Internacional (UAI) per fomentar la presentació de noms per a objectes astronòmics, que posteriorment serien considerats per a l'adopció oficial de l'organització.

## Història

El primer projecte d'aquest tipus (NameExoWorlds I ), el 2015, va tenir en compte la denominació d'estrelles i exoplanetes. Els membres van enviar 573.242 vots quan es va tancar el concurs el 31 d'octubre de 2015, i es van seleccionar els noms de 31 exoplanetes i 14 estrelles. Molts dels noms escollits es basaven en la història mundial, la mitologia i la literatura. El juny de 2019, un altre projecte d'aquest tipus (NameExoWorlds II ), en celebració del centè aniversari de l'organització, en un projecte anomenat oficialment IAU100 NameExoWorlds, va donar la benvinguda als països del món per enviar noms per als exoplanetes i les seves estrelles amfitriones. Es va assignar una estrella amb un exoplaneta a cada país, i els membres del públic van enviar noms per a ells.
L'agost de 2022, es va anunciar el tercer projecte NameExoWorlds, que va donar nom a 20 exoplanetes i les seves estrelles hostes, tots ells objectius per a l'observació del telescopi espacial James Webb. Els noms es van anunciar el juny de 2023.

## Referències

* ↑ Overbye, Dennis «Twinkle, Twinkle Little [Insert Name Here]» (en anglès). The New York Times, 02-12-2016 [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ Pasachoff, Jay M.; Filippenko, Alex. Cambridge University Press. The Cosmos: Astronomy in the New Millennium (en anglès), 11 de juliol de 2019, p. 658–659. ISBN 978-1-108-43138-5.
* ↑ Jones, Brian. Pen and Sword. Yearbook of Astronomy 2020 (en anglès), 19 d'octubre de 2019. ISBN 978-1-5267-5328-1.
* ↑ L'equip de la institució «IAU100 Name ExoWorlds - name ExoWorlds II» (en anglès). Unió Astronòmica Internacional, 2019 [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ L'equip de la institució «Name an Exoplanet - IAU100 NameExoWorlds gives every country in the world the opportunity to name an exoplanet and its host star» (en anglès). Unió Astronòmica Internacional, 06-06-2019 [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ Overbye, Dennis «So Long, Exoplanet HD 17156b. Hello ... Sauron?» (en anglès). The New York Times, 14-06-2019 [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ Kaufman, Marc «A Grand Global Competition to Name 100 ExoWorlds» (en anglès). ManyWorlds.Space, 07-06-2019 [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ «NameExoWorlds 2022» (en anglès). nameexoworlds.iau.org. UAI, 08-08-2022. [Consulta: 8 agost 2023].

## Vegeu també

* Convencions sobre nomenclatura astronòmica
* Grup de treball de la Unió Astronòmica internacional per als noms d’estrelles
* Nomenclatura estel·lar

## Enllaços externs

* NameExoWorlds - Lloc web oficial (anglès)
# Camí de l'Alzina Rodona

El Camí de l'Alzina Rodona és un camí de muntanya del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Està situat a Vallderrós, a la dreta del torrent de Llòbrega i als peus del Turó de l'Ullar i del Paller del Boll. Arrenca del Camí de Vallderrós, a prop de l'extrem oriental de la Vall Blanca, des d'on surt cap al nord-est per enfilar-se pel vessant meridional del Tusó de l'Ullar, fins al lloc on hi hagué l'Alzina Rodona.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu. Era el camí que duia a l'Alzina Rodona, un gran arbre monumental que es dreçava en aquest lloc abans del gran incendi del 1994.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó dels Pins Verds

El Turó dels Pins Verds és una muntanya de 623 metres que es troba al municipi de Mediona, a la comarca de l'Alt Penedès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Brugherio

Brugherio és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la província de Monza i Brianza. L'any 2004 tenia 32.724 habitants.
# Jigme Khesar Namgyal Wangchuck

Jigme Khesar Namgyal Wangchuck (21 de febrer de 1980) és el fill de Jigme Singye Wangchuck i l'actual Druk Gyalpo (Rei Drac), sobirà de Bhutan. Ascendí al tron el 14 de desembre de 2006 després de l'abdicació del seu pare.

## Referències

* ↑ Lawson, Alastair «Jigme Khesar Namgyel Wangchuck». BBC News, 13-10-2011 [Consulta: 4 gener 2017].
# Degeneració lobar frontotemporal

La degeneració lobar frontotemporal (DLFT) és un procés patològic que es produeix en la demència frontotemporal. Es caracteritza per atròfia al lòbul frontal i al lòbul temporal del cervell, sense afectar els lòbuls parietal i occipital.
Les proteïnopaties comunes que es troben a DLFT inclouen l'acumulació de proteïnes tau i la proteïna 43 enllaçada a l'ADN TAR (TDP-43). Les mutacions del gen C9orf72 s'han establert com una contribució genètica important en la DLFT, tot i que els defectes de la granulina (GRN) i les proteïnes associades als microtúbuls (MAP) també s'hi associen.

## Referències

* ↑ Whitwell, Jennifer L.; Anderson, Valerie M.; Scahill, Rachael I.; Rossor, Martin N.; Fox, Nick C. «Longitudinal Patterns of Regional Change on Volumetric MRI in Frontotemporal Lobar Degeneration» (en anglès). Dementia and Geriatric Cognitive Disorders, vol. 17, 4, 2004, pàg. 307–310. DOI: 10.1159/000077160. ISSN: 1420-8008. PMID: 15178942.
* ↑ Lu, Po H.; Mendez, Mario F.; Lee, Grace J.; Leow, Alex D.; Lee, Hyun-Woo; Shapira, Jill; Jimenez, Elvira; Boeve, Bradley B.; Caselli, Richard J. «Patterns of Brain Atrophy in Clinical Variants of Frontotemporal Lobar Degeneration». Dementia and Geriatric Cognitive Disorders, vol. 35, 1–2, 09-01-2013, pàg. 34–50. DOI: 10.1159/000345523. ISSN: 1420-8008. PMC: 3609420. PMID: 23306166.
* ↑ van der Zee, Julie; Van Broeckhoven, Christine «Dementia in 2013: Frontotemporal lobar degeneration—building on breakthroughs». Nature Reviews Neurology, 10, 2, 07-01-2014, pàg. 70–72. DOI: 10.1038/nrneurol.2013.270. PMID: 24394289.
# Camí de l'Horta (Guàrdia de Noguera)

El Camí de l'Horta és un camí del terme de Castell de Mur, Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
Era un camí en part perdut, a causa de l'obertura de nous camins més practicables. Es va recuperar el Novembre de 2022. Uneix la vila de Guàrdia de Noguera amb la partida de l'Horta, situada a l'est-nord-est de la vila. El tram recuperat arrenca de prop de l'extrem nord-oest del Tros de la Manela del Pere, al poble de Guàrdia i acaba a la carretera LV 9124, just al costat del pont que travessa la via dels FGC línia Lleida-Pobla de Segur. El tram inferior recuperat, no es correspom a l'original, degut a un esllavisament.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya