# Andrew Bergman

Andrew Bergman (nascut el febrer de 20, 1945) és un guionista, director de cinema i novel·lista nord-americà. Les seves pel·lícules més conegudes són Selles de muntar calentes, The In-Laws, El passarell i Striptease.

## Primers anys

Nascut en una família jueva, Bergman es va graduar a la Universitat de Binghamton el 1965 i va obtenir un PhD en història dels Estats Units a la Universitat de Wisconsin–Madison el 1970.
La seva tesi, un estudi de les pel·lícules de Hollywood de l'època de la depressió, va ser publicada l'any 1971 per NYU Press amb el títol We're in the Money: Depression America and Its Films. També va escriure James Cagney: The Pictorial Treasury of Film Stars.

## Carrera
### Guionista

Bergman va entrar a la indústria del cinema escrivint el guió original (titulat Tex X) que va servir de base per al clàssic de Mel Brooks Selles de muntar calentes (1974), i va ser un dels escriptors que el van adaptar al seu estat final. Més tard va ser l'únic creador de l'adaptació pilot de la sèrie de televisió anomenada "Black Bart" protagonitzada per Louis Gossett Jr. per a CBS que només es va emetre una vegada el 4 d'abril de 1975. La producció només era un requisit contractual de Warner Bros. per tal de mantenir els drets de les pel·lícules per produir futures seqüeles. Mel Brooks no va tenir cap implicació.
Va escriure una pel·lícula de gàngsters Rhapsody in Crime que mai es va fer. Warner Bros es va acostar a ell per escriure una seqüela de Freebie i Bean amb Peter Falk i Alan Arkin. En canvi, a Bergman se li va ocórrer The In-Laws (1979).

### Director

The In-Laws va ser un èxit, així que Bergman va poder dirigir el seu següent guió, Professor a la meva mida (1981) protagonitzada per Ryan O'Neal. Va ser una decepció de taquilla.
Bergman va escriure Oh, God! You Devil (1984) i Fletch (1985) protagonitzada per Chevy Chase. Aquest últim va ser un gran èxit. Menys èxit va ser Big Trouble (1986), l'última pel·lícula que va ser dirigida per John Cassavetes. El 1987, The Lobell/Bergman Company, que era una empresa conjunta amb el productor Michael Lobell, havia signat un acord de primer cop a Universal Pictures per gestionar la producció cinematogràfica de diverses pel·lícules.
La revista New York el 1985 el va batejar com "El rei desconegut de la comèdia".
Va escriure i dirigir El passarell (1990) protagonitzada per Marlon Brando i Matthew Broderick i va fer una reescriptura a Escàndol al plató (1991). Va ser productor executiu de diverses pel·lícules, com ara El cel es va equivocar (1989), Ullal blanc (1991), Compte amb la família Blue (1993) i La lliga d'en Billy (1994).
Bergman va escriure i dirigir Lluna de mel per a tres (1992) protagonitzada per Nicolas Cage, James Caan i Sarah Jessica Parker; i va dirigir Et podria passar a tu (1994) protagonitzada per Nicolas Cage i Bridget Fonda.
Va escriure l'esborrany inicial de The Scout (1994), encara que diu que la pel·lícula resultant és diferent de la seva versió. La pel·lícula dóna crèdit a l'escriptor Roger Angell, Bergman, Monica Johnson i l'estrella Albert Brooks.
Bergman va escriure i dirigir Striptease (1996) protagonitzada per Demi Moore, i va dirigir el biopic de Jacqueline Susann Isn't She Great (2000) protagonitzada per Bette Midler i Nathan Lane.
Ha escrit quatre novel·les: The Big Kiss-Off of 1944, Hollywood and LeVine, Tender Is LeVine, i Sleepless Nights. Els tres primers són històries de detectius noir sobre un detectiu privat jueu anomenat Jack LeVine (originalment Jacob Levine) a la Nova York dels anys quaranta. El quart és un estudi psicològic d'una família jueva. També va escriure la comèdia de Broadway, Social Security, i Working Title.
El premi Andrew Bergman d'escriptura d'història és atorgat per la Universitat de Wisconsin.

### Teatre

La seva primera obra a Broadway, Social Security, es va estrenar el 1986, protagonitzada per Marlo Thomas i Ron Silver.
El 2013, Bergman va adaptar la seva pel·lícula i escriure el llibre per al musical de Broadway Honeymoon in Vegas, amb música i lletra de Jason Robert Brown.

## Premis

El 2007, Bergman va rebre el premi Ian McLellan Hunter a la seva trajectòria en lel guió del Sindicat de Guionistes dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Erens, Patricia. The Jew in American Cinema. Indiana University Press, 1998, p. 392. ISBN 978-0-253-20493-6.
* ↑ «James Cagney: The Pictorial Treasury of Film Stars by Andrew Bergman». Fantasticfiction.co.uk. [Consulta: 27 març 2011].
* ↑ «Gilbert Gottfried's Amazing Colossal Podcast» (en anglès americà). www.gilbertpodcast.com, 25-03-2019. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Lobell/Bergman, U Ink». Variety, 21-01-1987, p. 26.
* ↑ «Andrew Bergman | Biography, Photos, Movies, TV, Credits». Hollywood.com. [Consulta: 27 març 2011].
* 1 2 «Andrew Bergman | Writers». Wgaefoundation.org. Arxivat de l'original el de març 25, 2011. [Consulta: 27 març 2011].
* ↑ Geherin, David. Sons of Sam Spade: The Private Eye Novel in the 70s. Robert B. Parker, Roger L. Simon, Andrew Bergman. Frederick Ungar Publishing, 1982.
* ↑ «History — Alumni & Friends — Supporting Excellence». History.wisc.edu, 21-12-1994. Arxivat de l'original el March 3, 2011. [Consulta: 27 març 2011].
* ↑ McNary, Dave. «WGA bows to Bergman». Variety, 07-01-2007. [Consulta: 5 maig 2016].

## Enllaços externs

* "Eulogy for Joel Siegel by Screenwriter Andrew Bergman"
* "Andrew Bergman", Charlie Rose
Premis d'Andrew Bergman :
Premi Golden Raspberry al pitjor directorDècada del 1980
Robert Greenwald – Xanadu (1980)
Michael Cimino – La porta del cel (1981)
Ken Annakin – The Pirate Movie / Terence Young – Inchon (1982)
Peter Sasdy – The Lonely Lady (1983)
John Derek – Bolero (1984)
Sylvester Stallone – Rocky 4 (1985)
Prince – Under the Cherry Moon (1986)
Norman Mailer – Els homes durs no ballen / Elaine May – Ishtar (1987)
Blake Edwards – Sunset / Stewart Raffill – El meu amic Mac (1988)
William Shatner – Star Trek: L'última frontera (1989)
Dècada del 1990
John Derek – Els fantasmes no ho poden fer (1990)
Michael Lehmann – El gran falcó (1991)
David Seltzer – Shining Through (1992)
Jennifer Lynch – La meva obsessió per Helena (1993)
Steven Seagal – On Deadly Ground (1994)
Paul Verhoeven – Showgirls (1995)
Andrew Bergman – Striptease (1996)
Kevin Costner – El missatger del futur (1997)
Gus Van Sant – Psycho (1998)
Barry Sonnenfeld – Wild Wild West (1999)
Dècada del 2000
Roger Christian – Camp de batalla: la Terra (2000)
Tom Green – Freddy Got Fingered (2001)
Guy Ritchie – Enduts per la marea (2002)
Martin Brest – Una relació perillosa (2003)
Pitof – Catwoman (2004)
John Asher – Dirty Love (2005)
M. Night Shyamalan – La jove de l'aigua (2006)
Chris Sivertson – Sé qui em va matar (2007)
Uwe Boll – En el nom del rei, Postal, i Tunnel Rats (2008)
Michael Bay – Transformers: Revenge of the Fallen (2009)
Dècada del 2010
M. Night Shyamalan – The Last Airbender (2010)
Dennis Dugan – En Jack i la seva germana bessona i Segueix-me el rotllo (2011)
Bill Condon – La saga Crepuscle: Albada (2a part) (2012)
Elizabeth Banks, Steven Brill, Steve Carr, Rusty Cundieff, James Duffy, Griffin Dunne, Peter Farrelly, Patrik Forsberg, Will Graham, James Gunn, Bob Odenkirk, Brett Ratner, i Jonathan van Tulleken – Movie 43 (2013)
Michael Bay – Transformers: Age of Extinction (2014)
Josh Trank – Fantastic Four (2015)
Dinesh D'Souza i Bruce Schooley – Hillary's America: The Secret History of the Democratic Party (2016)
Tony Leondis – Emoji: La pel·lícula (2017)
Etan Cohen – Holmes & Watson (2018)
Tom Hooper – Cats (2019)
Dècada del 2020
Sia – Music (2020/21)
Christopher Ashley – Diana the Musical (2021)
Colson Baker i Mod Sun – Good Mourning (2022)
Premi Golden Raspberry al pitjor guióDècada del 1980
Bronte Woodard i Allan Carr – Can't Stop the Music (1980)
Frank Yablans, Frank Perry, Tracy Hotchner, i Robert Getchell – Mama estimada (1981)
Robin Moore i Laird Koenig – Inchon (1982)
John Kershaw, Shawn Randall, i Ellen Shephard – The Lonely Lady (1983)
John Derek – Bolero (1984)
Sylvester Stallone, James Cameron, i Kevin Jarre – Rambo 2 (1985)
Willard Huyck i Gloria Katz – Howard the Duck (1986)
Jonathan Reynolds i Bill Cosby – Leonard Part 6 (1987)
Heywood Gould – Cocktail (1988)
Eddie Murphy – Nits de Harlem (1989)
Dècada del 1990
Daniel Waters, James Cappe, i David Arnott – The Adventures of Ford Fairlane (1990)
Steven E. de Souza, Daniel Waters, Bruce Willis, i Robert Kraft – El gran falcó (1991)
Blake Snyder, William Osborne, i William Davies – Stop! Or My Mom Will Shoot (1992)
Amy Holden Jones – Una proposició indecent (1993)
Tom S. Parker, Jim Jennewein, Steven E. de Souza, i altres – The Flintstones (1994)
Joe Eszterhas – Showgirls (1995)
Andrew Bergman – Striptease (1996)
Eric Roth i Brian Helgeland – El missatger del futur (1997)
Joe Eszterhas – An Alan Smithee Film: Burn Hollywood Burn (1998)
Jim Thomas, John Thomas, S. S. Wilson, Brent Maddock, Jeffrey Price i Peter S. Seaman – Wild Wild West (1999)
Dècada del 2000
Corey Mandell i J. David Shapiro – Camp de batalla: la Terra (2000)
Tom Green i Derek Harvie – Freddy Got Fingered (2001)
George Lucas i Jonathan Hales – Star Wars episodi II: L'atac dels clons (2002)
Martin Brest – Una relació perillosa (2003)
Theresa Rebeck, John Brancato i Michael Ferris, i John Rogers – Catwoman (2004)
Jenny McCarthy – Dirty Love (2005)
Leora Barish i Henry Bean – Basic Instinct 2 (2006)
Jeffrey Hammond – I Know Who Killed Me (2007)
Mike Myers i Graham Gordy – The Love Guru (2008)
Ehren Kruger, Alex Kurtzman, i Roberto Orci – Transformers: Revenge of the Fallen (2009)
Dècada del 2010
M. Night Shyamalan – The Last Airbender (2010)
Steve Koren, Adam Sandler, i Ben Zook – En Jack i la seva germana bessona (2011)
David Caspe – That's My Boy (2012)
Steve Baker, Ricky Blitt, Will Carlough, Tobias Carlson, Jacob Fleisher, Patrik Forsberg, Will Graham, James Gunn, Claes Kjellstrom, Jack Kukoda, Bob Odenkirk, Bill O'Malley, Matthew Alec Portenoy, Greg Pritikin, Rocky Russo, Olle Sarri, Elizabeth Wright Shapiro, Jeremy Sosenko, Jonathan van Tulleken, i Jonas Wittenmark – Movie 43 (2013)
Darren Doane i Cheston Hervey – Saving Christmas (2014)
Kelly Marcel – Cinquanta ombres d'en Grey (2015)
Chris Terrio i David S. Goyer – Batman contra Superman: L'alba de la justícia (2016)
Tony Leondis, Eric Siegel, i Mike White – Emoji: La pel·lícula (2017)
Niall Leonard – Cinquanta ombres alliberades (2018)
Lee Hall i Tom Hooper – Cats (2019)
Dècada del 2020
Tomasz Klimala, Barbara Białowąs, Tomasz Mandes, i Blanka Lipińska – 365 dni (2020/21)
Joe DiPietro i David Bryan – Diana: The Musical (2021)
Andrew Dominik – Blonde (2022)
Rhys Frake-Waterfield – Winnie-the-Pooh: Blood and Honey (2023)
Premi del Sindicat de Guionistes dels Estats Units al millor guió original Drama original (1969–1983)
William Goldman (1969)
Francis Ford Coppola i Edmund H. North (1970)
Penelope Gilliatt (1971)
Jeremy Larner (1972)
Steve Shagan (1973)
Robert Towne (1974)
Frank Pierson (1975)
Paddy Chayefsky (1976)
Arthur Laurents (1977)
Nancy Dowd, Robert C. Jones & Waldo Salt (1978)
Mike Gray, T. S. Cook & James Bridges (1979)
Bo Goldman (1980)
Warren Beatty & Trevor Griffiths (1981)
Melissa Mathison (1982)
Horton Foote (1983)
Comèdia original (1969–1983)
Paul Mazursky & Larry Tucker (1969)
Neil Simon (1970)
Paddy Chayefsky (1971)
Peter Bogdanovich, Buck Henry, David Newman & Robert Benton (1972)
Melvin Frank & Jack Rose (1973)
Mel Brooks, Norman Steinberg, Andrew Bergman, Richard Pryor & Alan Uger (1974)
Robert Towne & Warren Beatty (1975)
Bill Lancaster (1976)
Woody Allen & Marshall Brickman (1977)
Larry Gelbart & Sheldon Keller (1978)
Steve Tesich (1979)
Nancy Meyers, Harvey Miller & Charles Shyer (1980)
Steve Gordon (1981)
Don McGuire, Larry Gelbart & Murray Schisgal (1982)
Lawrence Kasdan & Barbara Benedek (1983)
Guió original (1984–present)
Woody Allen (1984)
William Kelley & Earl W. Wallace (1985)
Woody Allen (1986)
John Patrick Shanley (1987)
Ron Shelton (1988)
Woody Allen (1989)
Barry Levinson (1990)
Callie Khouri (1991)
Neil Jordan (1992)
Jane Campion (1993)
Richard Curtis (1994)
Randall Wallace (1995)
Joel Coen i Ethan Coen (1996)
James L. Brooks & Mark Andrus (1997)
Marc Norman & Tom Stoppard (1998)
Alan Ball (1999)
Kenneth Lonergan (2000)
Julian Fellowes (2001)
Michael Moore (2002)
Sofia Coppola (2003)
Pierre Bismuth, Michel Gondry, & Charlie Kaufman (2004)
Paul Haggis & Bobby Moresco (2005)
Michael Arndt (2006)
Diablo Cody (2007)
Dustin Lance Black (2008)
Mark Boal (2009)
Christopher Nolan (2010)
Woody Allen (2011)
Mark Boal (2012)
Spike Jonze (2013)
Wes Anderson & Hugo Guinness (2014)
Tom McCarthy & Josh Singer (2015)
Barry Jenkins & Tarell Alvin McCraney (2016)
Jordan Peele (2017)
Bo Burnham (2018)
Bong Joon-ho & Han Jin-won (2019)
Emerald Fennell (2020)
Adam McKay & David Sirota (2021)
Daniel Kwan i Daniel Scheinert (2022)
David Hemingson (2023) :