OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Marckolsheim

El cantó de Marckolsheim (alsacià Kanton Màrkelse) és una antiga divisió administrativa francesa que estava situada al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Sélestat i el cantó d'Erstein.

## Composició

El cantó de Marckolsheim aplega 21 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Àrtelse | Artolsheim | Artolsheim |
| Bàldene | Baldenheim | Baldenheim |
| Biese | Bœsenbiesen | Bösenbiesen |
| Bíndre | Bindernheim | Bindernheim |
| Booze | Bootzheim | Boozheim |
| Díwelse | Diebolsheim | Diebolsheim |
| Else | Elsenheim | Elsenheim |
| Haidelse | Heidolsheim | Heidolsheim |
| Hesse | Hessenheim | Hessenheim |
| Hílse | Hilsenheim | Hilsenheim |
| Màckene | Mackenheim | Mackenheim |
| Màrkelse | Marckolsheim | Marckolsheim |
| Müssig | Mussig | Mussig |
| Mieterschulz | Muttersholtz | Müttersholz |
| Reegelse | Richtolsheim | Richtolsheim |
| Sààse | Saasenheim | Saasenheim |
| Scheenài | Schœnau | Schönau |
| Schwobse | Schwobsheim | Schwobsheim |
| Sundhüse | Sundhouse | Sundhausen |
| Uune | Ohnenheim | Ohnenheim |
| Wíttse | Wittisheim | Wittisheim |

## Història

Llista dels consellers generals :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1979-2001 | Louis Rudloff | UDF-CDS | |
| 2001- | Gérard Simler | UDF | |
# A Tale of Two Cities (pel·lícula de 1935)

A Tale of two Cities és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jack Conway el 1935, produïda per la Metro-Goldwyn-Mayer.

## Argument

Adaptació de la novel·la Una història de dues ciutats de Charles Dickens. En els primers dies de la Revolució Francesa, Sydney Carton, un advocat anglès fastiguejat del món viatja a París on coneix Lucie Manette, una dona de la que s'enamora. És l'esposa d'un heroi exiliat que hauria de morir a la guillotina, però algú que estima en secret a la seva esposa canviarà el seu destí.

## Repartiment

* Ronald Colman: Sydney Carton
* Elizabeth Allan: Lucie Manette
* Edna May Oliver: La Srta. Prost
* Reginald Owen: Stryver
* Basil Rathbone: El Marquès de Saint-Évremont
* Blanche Yurka: Sra. De Farge
* Mitchell Lewis: Ernest De Farge
* Donald Woods: Charles Darney
* Henry B. Walthall: El Dr. Manette
* H.B. Warner: Gabelle
* Billy Bevan: Jerry Cruncher
* Isabel Jewell: Una modista
* Fritz Leiber: Gaspard
* Tully Marshall: Un llenyataire
* Robert Warwick: Un jutge del tribunal revolucionari
* E.E. Clive: Jutge de l’'Old Bailey'
* Lawrence Grant: El Procurador
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Walter Kingsford: Victor
* Dale Fuller: Vella

## Nominacions

* 1937. Oscar a la millor pel·lícula
* 1937. Oscar al millor muntatge per Conrad A. Nervig

## Crítica

| « | Seleccionada pels Oscars com una de les millors pel·lícules de l'any 1935, A Tale of two Cities és abans de tot un magnífic treball de productor. David O. Selznick, que produiria alguns anys més tard Allò que el vent s'endugué , ha organitzat tot per assegurar l'èxit d'aquesta brillant adaptació de la novel·la de Charles Dickens. La composició de Ronald Colman, que somiava des de feia molt de temps amb poder interpretar a la pantalla el paper de Sydney Carton, continua sent inoblidable i, paral·lelament, Selznick es beneficia del més bon equip tècnic de l'època, la de la Metro-Goldwyn-Mayer. Vigilant tota la producció, Selznick va confiar a un equip independent la direcció de la Presa de la Bastilla. El productor Val Lewton i el cineasta Jacques Tourneur es van encarregar i, gràcies a ells, aquesta reconstitució és un esplèndid moment cinematogràfic, filmat amb un verdader sentit de l'espai i del moviment. Famosa als Estats Units, A Tale of two Cities , difosa per primera vegada a la televisió a França, és una obra raríssima que mereix ser redescoberta | » |
| — (1988, Patrick Brion a Télérama) |||
# Serra Morena (Sant Sadurní d'Osormort)

La Serra Morena és una serra situada entre els municipis de Sant Sadurní d'Osormort i de Viladrau a la comarca d'Osona, amb una elevació màxima de 881 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carles Ensenyat Reig

Carles Ensenyat Reig (Encamp, 20 de febrer de 1985) és un polític i empresari andorrà i l'actual Síndic general d'Andorra.

## Biografia

Nascut a Encamp, Carles Ensenyat Reig és fill de l'empresària i política Maria Reig Moles i nét del conseller general Serafí Reig Ribó, família de gran tradició política al Principat d'Andorra. La seva mare va formar part de la comissió constituent que va redactar la Constitució d'Andorra de 1993.
Va cursar estudis en Dret i Màster a l'Escola d'Estudis Superiors de Comerç de París (HEC-París) i, fora de l'àmbit polític, és empresari.
L'abril de 2023 va esdevenir el Síndic general més jove de la història d'Andorra.

## Trajectòria política

Carles Ensenyat Reig va iniciar la seva trajectòria política l'any 2010, com a conseller general d'Andorra de la V legislatura. L'any 2011 va repetir en el càrrec, com a membre del Grup Parlamentari Demòcrata, durant la VI legislatura, i de nou va ser reelegita la del 2015-2019.
Des del juny del 2019 és el president del Grup Parlamentari Demòcrata. És també president de la Comissió Legislativa de Política Exterior, i Membre de la Comissió Legislativa de Finances i Pressupost.
Des de 2023 és síndic general (càrrec andorrà que fa les funcions de president del consell general o parlament).

## Distincions honorífiques

* Gran Creu de l'Orde de Carlemany, Principat d'Andorra

## Referències

* ↑ «Un síndic jove amb llarga trajectòria». [Consulta: març 2024].
* ↑ «Biografia Carles Enseñat». Arxivat de l'original el 2019-12-12. [Consulta: juny 2019].
* ↑ «Biografia de Carles Ensenyat Reig». [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ «Article a El Periòdic d'Andorra». [Consulta: abril 2011].
* ↑ «Eleccions 2015». [Consulta: 2015].
* ↑ «Eleccions 2019». [Consulta: juny 2019].
* ↑ BOPA. «Decret 217/2024, del 22-5-2024, d’aprovació del Reglament de l’Orde de Carlemany», 22-05-2024. [Consulta: 29 maig 2024].
* ↑ BOPA. «Decret 283/2024, del 10-7-2024, pel qual es formalitzen diversos atorgaments de la Creu dels Set Braços i de l’Orde de Carlemany», 17-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
# Estadi Metropolità Roberto Meléndez

L'Estadi Metropolità Roberto Meléndez és un estadi multiusos de la ciutat de Barranquilla, Colòmbia.
Té una capacitat per a 46.788 espectadors i fou construït l'any 1986. Anteriorment, el principal estadi de la ciutat era l'estadi Romelio Martínez. És la seu del club Atlético Junior.
Va ser seu de la Copa Amèrica de futbol de 2001.

## Referències

* ↑ Anuario Conmebol Sudamericana 2022. CONMEBOL, 3 April 2023, p. 12.
* ↑ «Stadiums in Colombia». stadiumdb. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Campionat sud-americà de futbol 2001». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Puigbò (Mura)

El Puigbò és una muntanya de 773 metres que es troba al municipi de Mura, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Lure-Sud

El cantó de Lure-Sud és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Lure. Té 15 municipis i part del de Lure.

## Municipis

* Andornay
* Arpenans
* Les Aynans
* Frotey-lès-Lure
* Lure (part)
* Lyoffans
* Magny-Danigon
* Magny-Jobert
* Magny-Vernois
* Moffans-et-Vacheresse
* Mollans
* Palante
* Roye
* Le Val-de-Gouhenans
* Vouhenans
* Vy-lès-Lure

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1994 | Michel Federspiel | PS, després divers gauche |
| 1994- | Robert Morlot | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó d'Asnières-sur-Seine-Nord

El cantó d'Asnières-sur-Seine-Nord és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Nanterre. Comptava amb part del municipi d'Asnières-sur-Seine.
Al 2015 va desaparèixer i el seu territori es va repartir entre el cantó d'Asnières-sur-Seine i el cantó de Courbevoie-1.

## Municipis

* Asnières-sur-Seine (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1992 | Yves Cornic | RPR |
| 1992-1998 | Georges Tranchant | RPR |
| 1998-2004 | Dominique Riéra | PS |
| 2004-2011 | Patricia Chavinier | UMP |
| 2011- | Luc Bérard de Malavas | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 42.024 | 43.456 | 44.496 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# José María Arguedas

José María Arguedas Altamirano (Andahuaylas, Perú, 18 de gener de 1911 - Lima, 2 de desembre de 1969) va ser un escriptor i antropòleg peruà, reconegut pel seu treball literari (en castellà i en quítxua), a més de per la seva tasca de recopilació del folklore de la seva terra.

## Vegeu també

* Literatura llatinoamericana

## Enllaços externs

* Biografia de l'escriptor a la pàgina Educared (Perú) Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine..
# Els Esquers

Els Esquers és una muntanya de 1.258 metres que es troba entre els municipis de La Vall d'en Bas, a la comarca de la Garrotxa i de Sant Pere de Torelló, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Foguerola

La Foguerola és una serra situada al municipi de Moià, a la comarca del Moianès, amb una elevació màxima de 942 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Luxeuil-les-Bains

El cantó de Luxeuil-les-Bains és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Lure. Té 2 municipis i el cap és Luxeuil-les-Bains.

## Municipis

* Luxeuil-les-Bains
* Saint-Valbert

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | André Maroselli | radical |
| 1970-1973 | Marc Roussel | radical, després MRG |
| 1973-1979 | Jacques Maroselli | MRG |
| 1979-1992 | Jean Sarre | MRG |
| 1992-1998 | Bernard Hagemann | UDF |
| 1998-2011 | Michel Gabillot | Divers gauche |
| 2011- | Frédéric Burghard | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 8.334 | 9.404 | 10.280 | 10.137 | 9.000 | 8.609 | 7.472 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Garches

El cantó de Garches és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Nanterre. Comptava amb 2 municipis i el cap és Garches.
Al 2015 va desaparèixer i el seu territori es va repartir entre el cantó de Rueil-Malmaison i el cantó de Saint-Cloud.

## Municipis

* Garches
* Rueil-Malmaison (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1988 | Jacques Baumel | UDF, després RPR |
| 1988-2007 | Jacques Gautier | RPR, després UMP |
| 2007- | Yves Menel | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 40.544 | 41.594 | 43.783 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# A Ulloa

A Ulloa és una comarca de Galícia situada al sud de la província de Lugo. Limita amb la comarca de Lugo al nord-est, la comarca de Chantada al sud, O Deza al sud-oest, i la Terra de Melide al nord-oest. El seu nom prové del riu Ulla.
En formen part els municipis de:
* Antas de Ulla
* Monterroso
* Palas de Rei
# Tossa de Pibernat

La Tossa de Pibernat és una muntanya de 1.195 metres que es troba al municipi de la Vall d'en Bas, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Rossena

La Rossena és una muntanya de 588 metres que es troba al municipi de Talamanca, a la comarca catalana del Bages.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 284109001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Dijon-3

El cantó de Dijon-3 és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Compta amb part del municipi de Dijon.

## Municipis

* Dijon (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1976 | Camille Pelletret | divers droite |
| 1976-1982 | Michel Charuau | PS |
| 1982-2001 | Jean-Marc Nudant | RPR |
| 2001- | Colette Popard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Le Plessis-Robinson

El cantó de Le Plessis-Robinson és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte d'Antony. Comptava amb 2 municipis i el cap era Le Plessis-Robinson.
Al 2015 es va escindir en dues parts: Le Plessis-Robinson va anar a parar al cantó de Châtenay-Malabry, i la part de Clamart es va rejuntar al cantó de Clamart

## Municipis

* Clamart (part)
* Le Plessis-Robinson

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1992 | Robert Gelly | PCF |
| 1992-2003 | Philippe Pemezec | RPR, després RPF |
| 2003-2008 | Jacques Perrin | UMP |
| 2008- | Philippe Pemezec | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 40.744 | 40.201 | 47.269 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Pascal Hervé

Pascal Hervé (Tours, 13 de juliol de 1964 - 25 de desembre de 2024) fou un ciclista que fou professional entre 1994 i 2001. En el seu palmarès destacaren una etapa al Giro d'Itàlia de 1996 i al GP Ouest France-Plouay de 1998.
Es va veure implicat en diversos casos de dopatge, com ara l'afer Festina, el 1998, i un positiu per EPO en un control antidopatge al Giro d'Itàlia de 2001, que posà punt final a la seva carrera.

## Palmarès

* 1991
** Vencedor d'una etapa del Tour de Loir i Cher
* 1992
** Campió de França de ciclisme en ruta amateur
** 1r als Boucles de la Mayenne
** 1r al Tour del Gavaudan
* 1993
** 1r al Regio-Tour
* 1994
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré i de la classificació de la muntanya
* 1995
** Vencedor de la classificació de la muntanya de la Volta a Catalunya
* 1996
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa del Tour DuPont
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
* 1998
** 1r al GP Ouest France-Plouay
** 1r al Trofeu dels Escaladors
** Vencedor d'una etapa de la Volta al País Basc i de la classificació de les metes volants
* 1999
** Vencedor de la classificació dels esprints de la Volta a Catalunya
* 2000
** 1r a la Polynormande
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa i de la classificació dels esprints
** Vencedor de la classificació de la regularitat de la Volta a Burgos
* 2001
** Vencedor d'una etapa del Tour de Langkawi

### Resultats al Tour de França

* 1994. 33è de la classificació general
* 1995. Abandona (6a etapa)
* 1996. 42è de la classificació general
* 1997. 36è de la classificació general
* 1998. Abandona (7a etapa)
* 2000. 12è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. 25è de la classificació general
* 1996. Abandona (20a etapa)
* 2001. Abandona (17a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1994. 28è de la classificació general
* 1995. 39è de la classificació general
* 1997. 43è de la classificació general
* 1998. Abandona (20a etapa)
* 1999. 80è de la classificació general
* 2000. 17è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Décès - Sa Caro : «Pascal Hervé est parti à 60 ans et il y aura cru... »» (en francès). cyclismactu, 25-12-2024. [Consulta: 25 desembre 2024].
* ↑ Contrôle positif au Giro: Pascal Hervé est prié de faire ses valis a dhnet.be (6 de juny de 2001) (francès)

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a trap-friis.dk
# A la cova del rei de la muntanya

A la cova del rei de la muntanya (del noruec: I Dovregubbens hall) (o Al palau del rei de la muntanya) és un fragment de la música orquestral Peer Gynt, opus 23, composta per Edvard Grieg per a l'obra teatral d'Henrik Ibsen d'idèntic títol, que es va estrenar a Oslo el 24 de febrer de 1876. Encara que l'execució del fragment complet només dura dos minuts, ha assolit la categoria d'icona en la cultura popular i la seva música és molt coneguda.
Peer Gynt, una història fantàstica escrita en vers per Ibsen, narra les aventures de l'agosarat Peer. A un moment de l'obra, Peer ha anat a parar als dominis del rei de la Muntanya, un rei de trols i gnoms que viu en les profunditats de la terra (el terme hall, en noruec, es pot traduir més literalment com a 'gran sala'). Peer ha seduït la filla del rei i aquest l'obliga a casar-se amb ella amb totes les conseqüències. Davant la negativa de Peer, que vol fugir, el rei ordena que el persegueixin.

## Anàlisi musical

El famós tema de dues frases, aquí escrit en la tonalitat de do menor, és aquest:
A la cova del Rei de la muntanya (?·pàg.)
El tema, molt cromàtic, comença tranquil, fosc, intrigant, als registres més greus de l'orquestra. El tema és interpretat primer pels contrabaixos en pizzicato, simulant els passos lents i acurats de Peer Gynt, acompanyats dels fagots. Després el mateix tema és repetit, però en un registre més agut –una quinta superior– i en la tonalitat de fa# menor, la tonalitat de la dominant, en invertir els papers entre aquests instruments: els contrabaixos fan la melodia i els fagots acompanyen; a continuació, es repeteix la versió inicial, a la tònica, amb la melodia en els fagots, de manera que l'autor obté una primera secció en forma A-A'-A. Seguidament, aquest patró (A-A'-A) el repeteixen els oboès i els violins -instruments de les mateixes famílies que els inicials, però de tessitura més aguda, i que representen els trols del rei que volen capturar Peer Gynt- mentre van entrant cada vegada més instruments. Finalment, el patró es repeteix amb tota l'orquestra, i intercalant un passatge en mode major. Representa l'entrada en escena del rei de la muntanya, mentre l'accelerando i el crescendo constants des del començament -representant la persecució de Peer Gynt pels trols que es va fent més i més intensa- s'acaben fent especialment perceptibles.
L'amagatall de Peer és finalment destruït, i la música assoleix el seu punt més fort i ràpid quan ell escapa de la cova. A la coda, una sèrie de cops de plats i sons de timbales esclaten i tapen la resta dels instruments, que és quan la muntanya es desploma i presumiblement mata o fa desaparèixer els trolls. El retorn final a la tònica i l'acord final de si menor simbolitzen la fuga reeixida de Peer.

## Enllaços externs

* Aproximació didàctica al tema a Aulodía. (castellà)
# Pica dels Ocells

La Pica dels Ocells és una muntanya de 881 metres que es troba al municipi de Viladrau, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llibert Estartús i Vilas

Llibert Estartús i Vilas (Barcelona, 1911 - Tolosa, 1945) fou un polític comunista català. Estudià magisteri i va treballar a l'ajuntament de Barcelona. Dirigent de l'Esquerra Universitària (1930), participà en els aldarulls estudiantils contra la Dictadura de Primo de Rivera i s'incorporà al Bloc Obrer i Camperol (BOC), fundant-hi les Joventuts, de les que fou primer secretari.
Tot i que ingressà en el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM) s'oposà a la línia ideològica marcada per Esquerra Comunista (EC), per la qual cosa fou expulsat del partit (gener del 1936). Llavors ingressà en el Partido Socialista Obrero Español (PSOE), la Federació del qual entrà el juliol del 1936 en el Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) i a les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya, juntament amb el seu amic Daniel Domingo i Montserrat. Després de la derrota s'exilià a Tolosa. Morí assassinat a Tolosa el 1945 després d'una reunió del PSUC en un clima de desconfiança, ja que l'acusava de ser confident dels nazis i d'haver-los entregat Josep Miret i Musté.

## Referències

* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès, Pelai. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. 1a ed. [Barcelona]: Edicions Universitat de Barcelona & Abadia de Montserrat, 2000, p. 513-514. ISBN 84-8415-243-X.
* ↑ «Es». Enciclopèdia del marxisme. marxists.org.
* ↑ Martínez i Fiol, David. Daniel Domingo Montserrat, 1900-1963: entre el marxisme i el nacionalisme, p. 261.
# Malniu (turó)

Malniu és una muntanya de 544 metres que es troba al municipi de Calders, a la comarca del Moianès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Gevrey-Chambertin

El cantó de Gevrey-Chambertin és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 32 municipis i el cap és Gevrey-Chambertin.

## Municipis

* Barges
* Bévy
* Brochon
* Broindon
* Chambœuf
* Chambolle-Musigny
* Chevannes
* Clémencey
* Collonges-lès-Bévy
* Corcelles-lès-Cîteaux
* Couchey
* Curley
* Curtil-Vergy
* Détain-et-Bruant
* Épernay-sous-Gevrey
* L'Étang-Vergy
* Fénay
* Fixin
* Gevrey-Chambertin
* Messanges
* Morey-Saint-Denis
* Noiron-sous-Gevrey
* Quemigny-Poisot
* Reulle-Vergy
* Saint-Philibert
* Saulon-la-Chapelle
* Saulon-la-Rue
* Savouges
* Segrois
* Semezanges
* Ternant
* Urcy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1955-1961 | Jacques Bazin | MRP |
| 1961-1965 | Arsène Amiot | Divers droite |
| 1965-1979 | Georges Lignier | Divers droite, després UDF |
| 1979- | Jean-Claude Robert | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 8.625 | 9.539 | 11.472 | 11.857 | 12.870 | 14.248 | 15.662 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Étréchy

El cantó d'Étréchy és un antic cantó francès del departament d'Essonne, que estava situat al districte d'Étampes. Comptava amb 12 municipis i el cap era Étréchy.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Dourdan, el cantó d'Arpajon i el cantó d'Étampes.

## Municipis

* Auvers-Saint-Georges
* Bouray-sur-Juine
* Chamarande
* Chauffour-lès-Étréchy
* Étréchy
* Janville-sur-Juine
* Lardy
* Mauchamps
* Souzy-la-Briche
* Torfou
* Villeconin
* Villeneuve-sur-Auvers

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1998 | Lucien Sergent | Divers droite, després UDF |
| 1998- | Claire-Lise Campion | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | 9.349 | 13.383 | 14.706 | 16.837 | 18.519 | 20.346 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Aaron Hunt

Aaron Hunt (nascut el 4 de setembre de 1986 en Goslar) és un futbolista alemany que actualment juga pel Werder Bremen.
# Serrat de la Peça

El Serrat de la Peça és una muntanya de 878 metres que es troba al municipi del Brull, a la comarca d'Osona.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 292106001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat del Lledó

El Serrat del Lledó és una muntanya de 408 metres que es troba al municipi de Balsareny, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Serrat del Lledó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.