OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tió de la Freita

El Tió de la Freita és el títol d'un conte escrit per Albert Galindo Mallol. Aquest conte inventa la llegenda segons la qual els minairons, per Nadal, treballen a l'interior del tió per fer joguines i gormanderies a petits i grans. El Tió de la Freita és l'imaginari en el qual es basa des de l'any 2004 el Món Màgic de les Muntanyes, que és el festival que agrupa les activitats durant les festes de Nadal a la Seu d'Urgell.
El Tió de la Freita reuneix elements tradicionals de la cultura pirinenca, com els minairons, el “Peirot” i el tió de Nadal, però afegeix elements nous com els escrofus, que són l'exèrcit del Peirot, i la vinculació dels minairons amb el “tió”.
Pilar Planavila va escriure una cantata infantil basada en el conte i el 26 d'abril de 2015, juntament amb Ivan Caro, van dirigir a la Seu “La cantata dels minairons de la Freita”, un projecte social amb participació d'alumnes de primària de la comarca de l'Alt Urgell i altres entitats.
Des de l'any 2019, existeix una versió teatral del mateix conte, escrita per Agustí Franch Reche, amb el títol “El rescat dels Minairons”. El dia 21 de desembre de 2019 es va fer la primera representació d'aquesta obra dirigida per Joel Pla i Dasha Lavrinienko.
La primera aparició del conte va ser a una edició de Cruïlla, l'any 2009, sota el títol “La Seu d'Urgell”, formant part de la col·lecció Pictogrames. L'any 2017 Editorial Salòria va editar “El tió de la Freita” acompanyat d'un disc amb música i lletra de Pilar Planavila. Totes dues edicions amb text d'Albert Galindo Mallol i il·lustracions de Laura Pal Ordeig.

## Referències

* ↑ «Notícia al web de Balaguer tv».
* ↑ «Notícia de la presentació de la primera edició del conte.».
* ↑ Galindo Mallol, Albert; Pal Ordeig, Laura. La Seu d'Urgell. Barcelona: Cruïlla, 01-06-2009. ISBN 978-84-661-2512-3.
* ↑ Galindo Mallol, Albert; Pal Ordeig, Laura (il.). El tió de la Freita. Primera edició sencera. La Seu d'Urgell: Editorial Salòria, 01-12-2017. ISBN ISBN 978-84-947550-3-3.

## Vegeu també

* Món Màgic de les Muntanyes
# Principi de Mach

El principi de Mach estableix que «La massa d'allà influeix sobre la inèrcia d'aquí». Com que tots els elements de l'univers mantenen entre si una mínima força (força gravitatòria), elements externs afecten a altres interns del nostre planeta, com en el cas de les marees, provocades per l'atracció lunar.
Aquest concepte també interpreta que tot moviment és relatiu, és a dir, que no té sentit moure's si no és en relació a alguna altra cosa. El principi de Mach fou formulat pel físic austríac Ernst Mach l'any 1893.
La idea de Mach, influïda per les idees de Gottfried Leibniz, desbancava el pensament que formulà Newton en intentar comprendre les relacions entre objectes i moviment, imaginant un cub ple d'aigua que donava voltes. Al principi, el cub començaria a girar mentre que el líquid es mantindria estàtic, això no obstant, passats uns segons, la superfície de l'aigua es faria còncava vorejant els límits del cub. Newton argumentava que tan sols observant podríem saber si el cub gira o no, ja que s'aprecien les forces que hi actuen al provocar la forma còncava a l'aigua.
Uns dos-cents anys més tard, Mach es preguntà: «I si el cub ple d'aigua fos l'única cosa en l'univers? No es podia saber també si l'aigua girava en relació al cub? L'única forma d'aportar-li un sentit al seu moviment seria el d'afegir-li a aquest univers un altre element (un altre got, una estrella, un planeta...) que ens servís de referència. Amb aquest nou element ja podríem saber si el cub realment es mou.» Mach argumentava que si el nostre univers estigués desproveït d'estrelles, mai sabríem si la Terra es mou.
El concepte d'un moviment relatiu formulat per Mach va servir d'inspiració per a molts físics posteriors, com en el cas d'Albert Einstein, que va mantenir la mateixa idea que Mach va formular en les seves teories de relativitat general i especial.

## Referències

* 1 2 3 Baker, Joanne. 50 cosas que hay que saber sobre física (en castellà). Ariel, S.A., agost de 2009, p. 8-11. ISBN 9788434488137.
* ↑ Taillet, R.; Villain, L.; Febvre, P. Dictionnaire de physique (en francès). De Boeck supérieur, 2018, p. 445 (HORS COLLECTION). ISBN 978-2-8073-0744-5.
# Estadi Modelo Alberto Spencer

L'Estadi Modelo Alberto Spencer, o tot just Estadi Modelo, és un estadi esportiu de la ciutat de Guayaquil, a l'Equador. Duu el nom del futbolista Alberto Spencer, mort el novembre de 2006.
Principalment s'utilitza per la pràctica del futbol i és la seu dels clubs Club 9 de Octubre, Club Sport Patria, Club Deportivo Everest, Calvi Fútbol Club, Panamá Sporting Club, Rocafuerte Fútbol Club i Club Sport Norteamérica. Té una capacitat per a 42.000 espectadors i fou inaugurat el juliol de 1959.
Va ser seu del Campionat sud-americà de futbol de 1959.

## Referències

* ↑ «Estadio Modelo Alberto Spencer Herrera». soccerway. [Consulta: 18 agost 2017].
* ↑ Campionat sud-americà de futbol 1959 a RSSSF
# Tairac (Òlt i Garona)

Tairac (en francès Tayrac) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 235 | 257 | 209 | 231 | 345 | 320 | 313 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Gilbert Tovo | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Antonio Acosta Rivera

Antonio Acosta Rivera, conegut com a Acosta, (Madrid, 22 de novembre de 1971) és un exfutbolista madrileny, que jugava com a migcampista. Va ser internacional sub-21 amb Espanya.

## Trajectòria

Acosta va començar a destacar al RSD Alcalá de la localitat madrilenya. Va ser captat per l'Atlètic de Madrid, i va militar al filial la temporada 91/92. A l'any següent debuta amb els matalassers a primera divisió, jugant 4 partits.
Als anys següents recala a diferents equips de Primera i Segona Divisió, però sense massa èxit: UE Lleida i Cadis CF la temporada 93/94, CD Logroñes la temporada 94/95 i Sestao la temporada 95/96. L'estiu de 1996 fitxa pel Getafe CF, de la Segona Divisió B.
La temporada 97/98 marxa a Bèlgica, al Royal Amberes, on roman dues temporades. De nou a l'estat espanyol, milita en equips de la Tercera madrilenya, com el Carabanchel i l'Alcalá una altra vegada, on es retira el 2001, amb 32 partits a la primera divisió.
# Cantó de Franconville

El cantó de Franconville és un cantó francès del departament de Val-d'Oise, situat al districte de Pontoise. Des del 2015 té 2 municipis i el cap és Franconville.

## Municipis

* Cormeilles-en-Parisis
* Franconville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | André Blondé | Divers droite |
| 1973-1979 | Annie Brunet | PCF |
| 1979-1988 | Francis Delattre | UDF-PR |
| 1988-2004 | René di Piazza | UDF-PR, després UMP |
| 2004-2011 | Gérard Sebaoun | PS |
| 2011- | Marie-Christine Cavecchi | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 11.185 | 16.205 | 24.231 | 32.948 | 33.802 | 33.492 | 33.097 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Lo Canet

El cantó de Lo Canet és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Grassa. Inclou el municipi de Lo Canet.

## Municipis

* Lo Canet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1976 | Gaston Ducros | CR |
| 1976-1988 | Pierre Bachelet | RPR |
| 1988-1994 | Lucien Griffa | RPR |
| 1994-2002 | Michèle Tabarot | DL |
| 2002- | Patrick Tambay | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 29.365 | 29.975 |
# Arnod

Arnod fou un principat de l'Índia, un jagir de Pratabgarh al Rajasthan. El va fundar a finals del segle XVIII el príncep Lal Sing, fill de maharawat Salim Singh de Pratabgarh (que va cedir el jagir al seu fill); els sobirans, de la dinastia Ranawat dels Sisòdia van portar el títol de maharajàs.

## Llista de sobirans

* Lal Soing
* Arjun Singh.
* Kushal Singh, ?-1858
* Raghunath Singh, 1858-1890, heretà Pratapgarh el 1890 (va governar fins al 1929)
* Desconegut, 1890-1901.
* Goverdhan Singh, 1901-1949.

## Enllaços externs

* http://www.pratapgarhrajasthan.nic.in Arxivat 2012-03-24 a Wayback Machine.
* Henry Soszynski, Genealogia
# Arnór Ingvi Traustason

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Arnór Ingvi Traustason (Keflavík, el 30 d'abril de 1993) és un futbolista islandès que juga amb l'IFK Norrköping com a migcampista.
# Arrivederci, papà!

Arrivederci, papà! és una pel·lícula italiana del 1948 dirigida per Camillo Mastrocinque i protagonitzada per Gino Bechi i Mariella Lotti.

## Sinopsi

Un músic no aconsegueix apreciar la música que compon i no li dona importància als seus talents de cantant que tothom veu en ell. És una persona molt sensible, però alhora amb moltes pors en les seves relacions amb l'altre sexe. Per animar-lo a no perdre l'esperança, un amic li diu que trobarà la seva parella quan els seus nens, que ja existeixen en la ment de Déu, escullin la dona que haurà de ser la seva mare. A partir de llavors el protagonista viurà una sèrie d'esdeveniments que el portaran a trobar-se amb qui serà la seva dona.
# Art of Fighting 2

Art of Fighting 2 és la segona part del famós videojoc Art of Fighting desenvolupat per SNK.
El videojoc presenta notables diferències respecte al primer: pots escollir a tots els personatges, inclou millores gràfiques i la història té una menor importància.
El joc va tenir la seua versió per a Super Nintendo però solament fou llançada en Japó.

## Història

El moment del videojoc es desenvolupa dos anys després d'Art of fighting. En el començament es relata que el culpable del segrest és el mateix pare de Yuri, Takuma Sakazaki, que va ser obligat per Gesse Howard.
El cap és Mr. Big. A part d'això s'inclou un cap ocult que és Gesse Howard, molt més jove del que apareix en Fatal Fury, amb un disseny que es repetiria en KOF Neo Wave de Play Station 2 i Xbox.
Quasi tots els personatges són descendents de la primera part encara que hi ha alguns nous, com Yuri, Eiji o Temjin.

## Personatges i estils de combat

* Ryo Sakazaki - Kyokugenryu Karate
* Robert Garcia - Kyokugenryu Karate
* Yuri Sakazaki - Kyokugenryu Karate
* Takuma Sakazaki - Kyokugenryu Karate
* Jack Turner - Combat cos a cos
* Lee Pai Long - Arts Marcials xineses
* King - Muay Thai
* Mickey Rogers - Boxa
* John Crawley - Arts Marcials
* Mr. Big - Esgrima
* Eiji Kisaragi - Ninjutsu
* Temjin - Sumo Mongoles
# Artavasdes de Pàrtia

Artavades fou rei de Pàrtia proclamat el 226 i va resistir als perses un temps probablement inferior a cinc anys.
Mort el rei Artaban V de Pàrtia es va proclamar rei el seu fill Artavasdes o Artabaces que va rebre el suport del rei àrab d'Hatra (amb el que estava emparentat), que amb tot va mantenir la seva independència. El rei part de Bactriàna, Vesadyan (possible identitat amb Vologès VI de Pàrtia), del casal de Karen Pahlav, va atacar Ardeshir, però aquest va eludir el combat i vers el 228 Vesadyan fou assassinat; el príncep d'Hircània, del casal de Dyesfenshah va reconèixer Ardashir com el seu sobirà i fou confirmat en el seu feu.
Vers el 231 Ardashir va ocupar Atropatene mentre l'emperador romà Sever Alexandre va atacar els perses des Armènia, entrant també a la Mèdia (Atropatene). Segons Moisès de Khoren, el rei Tiridates II d'Armènia (Khosrov I) va buscar l'aliança dels albans, ibers, alans, i dels escites de l'Imperi de Kushan (que regnaven a la part oriental a l'actual Afganistan i part de Pakistan i el Panjab Indi) el rei dels quals era Vasudeva (armeni Vehsadjan) però els sassànides van envair l'imperi Kushan entre el 241 i el 251, van ocupar Pushkabur (Peshawar) i van deposar a Vasudeva.
Tiridates II fou traïdorament assassinat per un exiliat part, de nom Anak (suposat pare de Gregori l'Il·luminat el primer patriarca d'Armènia), que havia acollit a la capital Valarshapat, i que estava secretament al servei dels sassànides. La data tradicional (Aghatange, Moisès de Khoren i Tornebize) és el 238. Llavors Armènia hauria passat als sassànides. El relat tradicional diu que el petit fill del rei, Tiridates (futur Tiridates III d'Armènia), va ser salvat i enviat amb els romans. Però se sap que el 244 el tractat entre l'emperador romà Filip l'àrab i Shapur I de Pèrsia, cedia Armènia als perses però les legions es van aixecar contra aquest fet i van obligar a anul·lar-lo, de manera que la data tradicional sembla errònia. Només se sap segur que el 252 Shapur ja dominava Armènia (així ho testimonia Zonaràs) i en aquest any va instal·lar com a rei a Artavasdes VII, en el que alguns han vist la figura del darrer emperador part, si bé per les dates del seu regnat (252-287) sembla que no és possible que foren la mateixa persona.
| Precedit per: Artaban V | Imperi Part | Succeït per: Ardashir I de Pèrsia |
# Artaz

Artaz fou un districte del nord-est de Vaspurakan, la capital del qual fou Maku. Limitava al nord amb el Kogovit i el Masiatsun; a l'est amb el riu Artaxes que el separava del districte de Nakhjavan (Nakhichevan); al sud amb el Djuash; i a l'oest, amb el Mardastan i el Thornavan. El formava la vall del riu Tghmut.
Artaz va ser originalment un Antic domini de la família príncep d'Amatuni, amb el seu centre al castell de Shavarshan (més tard Maku)
# Artegna

Artegna (friülà Dartigne) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 2.964 habitants. Limita amb els municipis de Buja, Gemona del Friuli, Magnano in Riviera, Montenars i Treppo Grande.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Roberto Venturini | Llista cívica |
# Artemita d'Apol·linatis

Artemita d'Apol·linatis fou una ciutat de Mesopotàmia oriental, del període part, capital de la província d'Apol·linatis (Apollinatis). Fou el lloc de naixement de l'historiador Apol·lodor d'Artemita.
Estava situada entre Selèucia i les muntanyes Zagros, a la ruta principal. Isidor de Carax diu que també se l'anomenà Chalasar que probablement derivaria de la província de Chalonitis (Chala + sar; sar vol dir en part "cim"). Segons Isidor la ciutat estava creuada pel riu Sillas (Diyala) i a uns 80 km de Selèucia; a la taula de Peutinger la distància és de 105 km per error tipogràfic però correctament hauria de ser 93 km.
Isidor la descriu com una ciutat grega i Plini el Vell diu que fou fundada pels macedonis, però segons Tàcit i Esteve de Bizanci era una ciutat habitada pels parts, encara que probablement es tractaria d'una ciutat grega que més tard fou poblada per elements iranians i va perdre el seu caràcter.
L'any 31 va donar suport a Tiridates II de Pàrtia, pretendent enviat per Roma en oposició a Artaban II de Pàrtia. Sota els sassànides ja no és esmentada però va seguir existint; encara s'esmenta sota els àrabs.

## Vegeu també

* Ciutats de l'antic Orient Mitjà
# Arthur Francis Cockfield

Arthur Francis Cockfield PC (Horsham, Anglaterra 1916 - Oxford 2007) fou un economista i polític anglès que fou vicepresident de la Comissió Europea entre 1985 i 1989.

## Biografia

Va néixer el 28 de setembre de 1916 a la població de Horsham, situada al comtat de West Sussex. Va cursar els estudis secundaris a la ciutat de Dover i posteriorment estudià economia a la London School of Economics.
Ingressà l'any 1938 al "Inland Revenue", organisme britànic regulador dels impostos, en la qual va esdevenir Director de la Secció d'Estadística entre 1945 i 1952.
L'any 1973 fou nomenat Cavaller per part de la reina Elisabet II del Regne Unit, i l'any 1978 li fou concedit el títol de "Baró Cockfield". Morí el 8 de gener de 2007 a la seva residència de la ciutat d'Oxford.

## Activitat política

Membre del Partit Conservador, passà a esdevenir assessor en termes d'impostos i matèria econòmica als ministres d'Economia Iain Macleod i Anthony Barber. Amb l'elecció el maig de 1979 de Margaret Thatcher com a Primera Ministra del Regne Unit fou nomenat Ministre d'Estat del Tresor, càrrec que va mantenir fins a l'abril de 1982, moment en el qual passà al Ministeri d'Indústria. Després de les eleccions generals de 1983 fou nomenat Chancellor of the Duchy of Lancaster, membre del govern i assessor directe de la primera ministra.
L'any 1984 abandonà la política nacional per esdevenir membre de la Comissió Delors I el gener de 1985, sent nomenat Vicepresident de la mateixa i Comissari Europeu de Mercat Interior i Fiscalitat i Unió Aduanera. Tot i pertànyer al mateix partit euroescèptic que Margaret Thatcher fou un dels principals impulsors del Mercat Únic Europeu, creat finalment l'any 1992. No fou escollit per a realitzar un segon mandat al capdavant de la Comissió Europea i fou substituït per Leon Brittan.
# Artiúsxenko

Artiúsxenko - Артющенко (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la península de Taman, al delta del riu Kuban, a 48 km al sud-oest de Temriük i a 170 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Tamanski.
# Arturo Sorlí Llorens

Arturo Sorlí Llorens (València, 1925 - València, 13 de desembre de 2007) fou un escultor valencià, un dels màxims representants de l'escultura figurativa mediterrània. Sorlí, deixeble de l'escultor Ricard Boix, va rebre nombrosos premis, com el de la Fundació Roig, i la seva obra fou objecte d'una tesi: Arturo Sorlí Llorens: una generació perduda, de l'investigador de la Universitat Politècnica de València Amador Griñó. Part de l'obra de l'artista és repartida en col·leccions privades de província de Salta (Argentina), Mèxic, Màlaga, Madrid, Tarragona, València, i també en tenen la Diputació de València i la Caixa d'Estalvis de València. La crítica el considerava un escultor figuratiu, que buscava la forma i l'estilització, i que combinava el classicisme amb una estilització de tall mediterrani. La seva obra, que comprèn una àmplia gamma de materials, des d'alabastres fins a terracotes, presenta una preocupació humanista. Va morir a València als 82 anys.

## Font

* http://www.vilaweb.cat/noticia/2666728/20071214/noticia.html
# Arturo de Pardo Inchausti

Arturo de Pardo Inchausti (Madrid, 21 de juliol de 1840 - 17 de març de 1907) fou un polític i aristòcrata espanyol, marquès consort de Rafal i de la Puebla de Rocamora i comte de Via Manuel.

## Biografia

Fill de grans propietaris bascos, ingressà a l'Acadèmia militar i assolí el grau de capità de cavalleria. El 1867 es casà amb Isabel Manuel de Villena y Álvarez de Bohorques, marquesa de la Puebla de Rocamora; des de 1876 Comtessa de Via Manuel i des de 1884 marquesa de Rafal. Fill seu fou Arturo de Pardo y Manuel de Villena
Gràcies al seu matrimoni esdevingué un dels més grans propietaris del Baix Segura, cosa que li va permetre ser el cap del Partit Conservador provincial d'Alacant (1887-1893) i diputat pel districte de Dolors a les eleccions generals espanyoles de 1876, 1879, 1884 i 1891, i pel d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1898. Al Congrés dels Diputats va defensar els interessos dels vinyaters alacantins i la construcció dels ferrocarrils Iecla-Torrevella i Múrcia-Novelda. Del 1897 al 1903 fou cap de la Unió Conservadora de Francisco Silvela a Alacant, i dirigí el diari La Opinión. El 1899 fou nomenat senador vitalici.

## Enllaços externs

* Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.417-418. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
* Arturo de Pardo Inchausti a geneall.net
# Arukku

Arukku és un nom persa (elamita Har-ri-u-uk-qa = Har(r)iuwukka) que vol dir "Ambar de Persèpolis" i deriva de l'antic persa Arya(v)uka o en contracció AryūÂ¦ka. El personatge més notable que el va portar fou:
# Arzignano

Arzignano (vènet Arzignan) és un municipi italià, situat a la regió del Vèneto i a la província de Vicenza. L'any 2005 tenia 25.143 habitants.
# Asaf Khan

Abu-l-Hàssan Asaf (en persa: عبدل حسان اصف خان) fou el segon fill d'Itimad ad-Dawla Ghiyath ad-Din, que era wakil-i kul de l'emperador mogol Jahangir. Era el germà gran de la princesa Nur Jahan.
Nur Jahan es va casar amb Jahangir el 1611 i llavors l'emperador el va nomenar khan-saman i li va donar el títol d’Itikad Khan. L'any següent la seva filla Arjmand Banu Begam Mumtaz Mahal es va casar amb el príncep mogol Kurram (el futur Xa Jahan) i en aquesta ocasió va rebre el títol d’Asaf Khan. El 1614 va arribar al rang de dhat de 6.000 i suwar un dels més alts de l'administració. El 1616 se li va confiar la custòdia del príncep Khusraw, el fill gran de Jahangir, que estava presoner.
El 1623 fou nomenat subadar (governador) de Bengala. Asaf Khan va romandre indiferent quan el general Mahabat Khan, enemic de Nur Jahan i d'Itimad ad-Dawla Ghiyath ad-Din, revoltat contra Jahangir, es va apoderar de la persona de l'emperador a la vora del riu Jhelum (1626), amb la fugida de Nur Jahan a Atak i la seva posterior captura (planejada) per les forces de Mahabat Khan. Amb l'emperador, la reina Nur Jahan, Asaf Khan, el príncep Shuryar i altres membres de la casa reial com a ostatges, es van dirigir cap a Kabul, on la influència de Mahabat Khan va decaure a causa del poc suport que tenia fora dels seus soldats, fins que al cap de poc més de tres mesos l'emperador li va poder ordenar marxar amb l'exèrcit imperial (que obeïa a Jahangir). Mahabat Khan es va emportar a Asaf Khan com a ostatge, però després Nur Jahan va pressionar per una reconciliació i el va deixar anar reunint-se amb l'emperador a Kabul mentre Mahabat Khan acabava refugiat al Mewar. Asaf Khan va conservar la seva influència a través de la seva germana i filla, i va ser nomenat governador del Panjab amb seu a Lahore el mateix 1626 i va rebre el rang de wakil.
Va donar la notícia de la mort de Jahangir a Kurram que era al Dècan i va contribuir a la seva elevació al tron. Esperant la seva arribada va proclamar diplomàticament a Dawar Bakhx (l'altra fill de Jahangir) com a padshah a Bhimbar i va fer empresonar a la seva germana Nur Jahan que donava suport als drets del príncep Shahryar (Nur Jahan era la seva sogre, ja que Shahriyar estava casat amb una filla de Nur d'un primer matrimoni amb Sher Afgan Kuli Khan) al que va derrotar en una batalla prop de Lahore.
Per aquests serveis va rebre de Xa Jahan el títol de Yamin al-Dawla i el rang de dhat de 9000, suwar, do-aspa sih-aspa i el càrrec de wakil.
El 1631/1632 va dirigir l'exèrcit que va lluitar contra Muhammad Adil Xah de Bijapur, però va fracassar en el setge a la ciutat (1632) i va començar a perdre el favor de l'emperador.
Va morir el 12 de juny de 1641. La seva tomba és a Shahdara al complex de la tomba de Xa Jahan a l'oest del mausoleu de Jahangir.

## Galeria

* Tomba a Lahore
* Sarcòfag
* Sarcòfag.
* Exterior
# Asamoah Gyan

Asamoah Gyan (nascut a Accra, Ghana el 22 de novembre del 1985), és un futbolista ghanès que actualment juga de davanter a l'Al-Ahli Club Dubai dels Emirats Àrabs Units. Gyan, també juga per la selecció de Ghana des del 2003.

## Carrera en clubs

Havent signat pel Udinese en 2003 d'un club ghanès Liberty Professionals, Gyan va passar dos anys cedit al Modena FC (un club de la Serie B) per a guanyar experiència de partits.

## Enllaços externs

* Perfil al web del Rennes (francès)