OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Anna d'Argelaguer

Santa Anna d'Argelaguer és un monument del municipi d'Argelaguer protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Capella situada a la sortida est del nucli urbà d'Argelaguer, fou restaurada l'any 1975 pels veïns del poble. És d'una nau, amb volta de canó. L'absis se situa al llevant, és semicircular i no té cap obertura o finestra. A migjorn hi ha una finestra i, e l'extrem oest, una masoveria annexionada als murs del temple. La porta d'entrada, a ponent, està adovellada i a la fusta es pot llegir "ME FESIS AÑ 1848".

## Història

L'altar major i el mobiliari complementari són fets amb elements procedents d'una premsa d'oli. Tot i la seva planta i carreus romànics, la capella de Santa Anna ha passat desapercebuda al llarg de la història com ho demostra la manca de notícies documentals sobre el seu passat.

## Referències

* 1 2 «Santa Anna d'Argelaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# BlackBerry OS

BlackBerry OS és un sistema operatiu mòbil desenvolupat per BlackBerry per a la seva línia de dispositius de mà i telèfons intel·ligents. El sistema operatiu proporciona multitasca i és compatible amb dispositius d'entrada especialitzats que han estat adoptades per BlackBerry Ltd per al seu ús en els seus dispositius de mà, sobretot amb la roda, roda de desplaçament, i més recentment, el trackpad i la pantalla tàctil.

## Característiques

El SO BlackBerry està clarament orientat al seu ús professional com a gestor de correu electrònic i agenda. Des de la quarta versió es pot sincronitzar el dispositiu amb el correu electrònic, el calendari, tasques, notes i contactes de Microsoft Exchange Server, a més és compatible també amb Lotus Notes i Novell GroupWise.
BlackBerry Enterprise Server (BES) proporciona l'accés i organització del correu electrònic a grans companyies identificant cada usuari amb un únic BlackBerry PIN. Els usuaris més petits compten amb el programari BlackBerry Internet Service, programa més senzill que proporciona accés a Internet i a correu POP3 / IMAP / Outlook Web Access sense haver d'usar BES.
Igual que en el SO Symbian desenvolupadors independents també poden crear programes per BlackBerry però en el cas de voler tenir accés a certes funcionalitats restringides necessiten ser signats digitalment per poder ser associats a un compte de desenvolupador de RIM .
# Mata-rodona (Begues)

El Mata-rodona és una muntanya de 406 metres que es troba entre els municipis de Begues, a la comarca del Baix Llobregat i d'Olivella, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Histrio histrio

Histrio histrio és un peix de la família dels peixos granota (Antennariidae), trobat en la superfície flotant del Mar dels Sargassos i en tots els oceans subtropicals. Mesura 20 cm. Aquest peix té nombrosos apèndixs semblants a dits per confondre's amb la macroalga flotant sargàs on s'hi troba. Té un llarg i prim pectoral. S'immobilitza per esperar passar crustacis i petits peixos, avançant ràpidament per atrapar a la seva presa.
# Turó del Mas

El Turó del Mas és una muntanya de 1.020 metres que es troba entre els municipis del Brull, a la comarca d'Osona i de Tagamanent, a la comarca del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Elena Perelman

Elena Perelman (en rus: Елена Перельман), coneguda com a artista com a Elena Nahum Leroy, és una matemàtica i artista rus-canadenca. És germana petita del també matemàtic Grigori Perelman.

## Vida i obra

Perelman va néixer a Leningrad, avui Sant Petersburg, deu anys després que el seu germà Grigori, en una família de llinatge jueu. El pare, Yakov Perelman, era enginyer elèctric i va emigrar a Israel el 1993. La mare, Lyubov Leibovna Steingolts, va treballar com a professora de matemàtiques en una escola professional. Després que el seu marit marxés a Israel, ella es va quedar a Sant Petersburg. En algunes fonts, se'ls atribueix als Perelman erròniament un parentiu directe amb Yakov Isidorovich Perelman, un famós físic, matemàtic i astrònom.
De 1993 a 1998 Elena va estudiar matemàtiques a la Universitat Estatal de Sant Petersburg obtenint un màster en ciències. Després va investigar a l'Institut Weizmann per la Ciència (Weizmann Institute for Science) a Rehovot, a Israel, on es va doctorar el 2003 amb Anthony Joseph com a tutor amb la tesi Quantization of hypersurface orbital varieties in simple Lie algebras of classical types.
És autora i editora de diversos llibres de text impresos per a universitats i centres de formació professional i també a actuat com consultora en fons d'inversió.

## Treballs científics

* amb Alexander Ploner, Stefano Calza, Yudi Pawitan: Detecció de l'expressió diferencial en dades de microarrays: comparació de procediments òptims A: BMC bioinformatics, Vol. 8, 26.1, 2007, Springer, doi:10.1186/1471-2105-8-28

## Referències

* ↑ «Перельман, Григорий. Российский математик, доказавший гипотезу Пуанкаре, Lenta.ru, 07.09.2009.». Arxivat de l'original el 2010-03-23.
* ↑ Sylvia Nasar, David Gruber. «Manifold Destiny», 26-08-2006. Arxivat de l'original el 2020-03-09. [Consulta: 16 febrer 2020].
* ↑ «Занимательный Перельман».
* ↑ «Mathematics Genealogy Project: Elena Perelman».
* ↑ «Elena Perelman: Weizmann Institute of Science». Arxivat de l'original el 2016-06-18.
* ↑ https://www.linkedin.com/in/elena-perelman-aa862614/?originalSubdomain=se

## Enllaços externs

* Researchgate profile
* Tesi (Projecte de Genealogia de Matemàtiques)
# Sant Feliu de Beuda

Sant Feliu de Beuda és un monument del municipi de Beuda (Garrotxa) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Construcció romànica del segle xii, de planta irregular, més estreta en la part davantera que en la del darrere. Al costat sud s'hi va annexionar posteriorment la sagristia. La part més destacable del temple és a ponent, on hi ha la porta d'entrada i tres finestres simètricament situades, una damunt la porta i les altres, menys enlairades, a cada un dels extrems i a l'alçada de les naus laterals. El campanar era originàriament una espadanya de doble obertura, convertit en torre sobrealçada i amb teulat a dues vessants. Guarda una campana datada de l'any 1754, fosa a Torredonjimeno (Jaén). L'accés al campanar es fa mitjançant una escala de pedra adossada al mur del costat nord.
La pica baptismal d'immersió data del segle xii, és la peça artística més valuosa que conté l'església. Està ornada amb elements florals, arcuacions cegues i quatre figures en relleu, relacionades aquestes amb el paisatge bíblic del pecat original.
El forrellat de la porta d'ingrés, té un acabat en forma de cap de dragó i està ornamentat amb diferents motius geomètrics. La porta d'entrada a l'església està formada per arcs en degradació, sostinguts per columnes i coronades per dobles capitells esculpits. Conserva restes de ferramenta romànica.

## Història

La primera notícia que es té, la "…parrochia S. Felicis cijus domus est fundata in villa Beutte…", correspon a un document de l'any 1004, en el qual s'hi transcriu un judici celebrat a Besalú entre els comtes Bernat Tallaferro i el bisbe de Girona Odó, reclamant aquest darrer la possessió de la parròquia. No fou aquesta la darrera vegada que hi hagué conflictes entre el bisbat gironí i el poder civil en relació amb la propietat de l'església de Beuda. Cinquanta anys més tard, vers el 1058, el prelat Berenguer Wifred demanà altra vegada la restitució de la parròquia, petició que fou atesa per la comtessa Ermessenda. Se cita "l'Ecclesia de Beuda" l'any 1279 i "l'ecclesia de Bauda" l'any 1280 a les Rationes Decimarum Hispaniae i la "ecclesia parrochiale sancti Felicis de Beuda" en els nomenclàtors del segle xv.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Feliu de Beuda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# Black Flag

Black Flag va ser una banda de música estatunidenca de punk rock, fundada l'any 1976 a Califòrnia principalment pel compositor, guitarrista, i posteriorment l'únic membre original Greg Ginn. El nom de la banda, que traduït seria bandera negra, és un dels símbols anarquistes.
Han estat reconeguts per molts músics influents i gent de l'escena punk americana com una de les bandes que va ajudar a definir i a donar-li forma a l'estil hardcore punk de final de la dècada de 1970, a causa dels seus ràpids acords i un estil vocal més agressiu que la majoria de les bandes punk de Los Angeles.
Han tingut diferents etapes musicals dins del que van durar com banda: en els seus principis sonaven com la típica banda punk de Califòrnia, després de la sortida de Keith Morris per formar Circle Jerks, la banda pren el so dur i un poc més veloç pel qual són reconeguts.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Damaged (1981)
* Everything Went Black (1982)
* The First Four Years (1983)
* My War (1983)
* Slip It In (1984)
* Family Man (1984)
* Live '84 (1984)
* Loose Nut (1985)
* Process of Weeding Out (1985)
* In My Head (1985)
* Who's Got the 10½? (1986)
* Wasted...Again (1987)

### Senzills i EPs

* Nervous Breakdown (1978)
* Jealous Again (1980)
* Louie Louie (1981)
* Six Pack (1982)
* T.V. Party (1985)
* Minuteflag (1985)
* Annihilate This Week (1986)
* I Can See You (1989)
# Puig de la Creu (Begues)

El Puig de la Creu és una muntanya de 461 metres que es troba al municipi de Begues, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Muere, monstruo, muere

Muere, monstruo, muere és una pel·lícula argentina de terror de 2018 escrita i dirigida per Alejandro Fadel. La pel·lícula va ser seleccionada per a participar en el 71è Festival Internacional de Cinema de Canes en la secció Un Certain Regard.
El títol de la pel·lícula prové de la cançó homònima del grup de heavy metall argentí Almafuerte, la qual obre el seu últim disc, Trillando la fina (2012).

## Argument

En una zona allunyada de la Serralada dels Andes troben el cos retallat d'una dona. Cruz, un oficial de la policia rural, es fa càrrec de la recerca. David, espòs de Francisca (qui al seu torn és l'amant de Cruz), es converteix ràpidament en el principal sospitós. Quan ho internen a David en un hospital psiquiàtric, culpa del succeït a un monstre que se li apareix sobtada i inexplicablement. Cruz comença a sospitar que el que diu David és cert i la seva recerca ho porta a descobrir una cosa impensada, mentre al mateix temps apareixen més cadàvers de dones assassinades i mutilades.

## Repartiment

* Víctor López... Cruz
* Esteban Bigliardi... David
* Tania Casciani... Francisca
* Francisco Carrasco... El nen
* Romina Iniesta... La psiquiatra
* Sofía Palomino... Sara
* Stéphane Rideau... El monstre
* Jorge Prado... El Capità

## Producció

La pel·lícula va ser filmada en localitats de la Província de Mendoza, sent la Vall de Uco la localització principal en aquest territori. A més, algunes de les altres escenes filmades durant l'hivern de 2017 a la província inclouen llocs com Tupungato, Tunuyán, San Rafael, la Caverna de Las Brujas en Malargüe, Huayquerías al nord-est de San Carlos, Ciutat de Mendoza, Potrerillos, Uspallata i Villavicencio.

## Premis i nominacions

| Festival | Data d'esdeveniment | Categoria | Premi |
| Festival de Canes | 9 al 19 de maig de 2018 | Un Certain Regard | Nominat |
| LI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya | 4 a 14 d’octubre de 2018 | Premi Blood Window | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Alejandro Fadel, el horror que se te graba» (en español). Los Andes. [Consulta: 19 abril 2018].
* 1 2 «Cannes 2018: otra película argentina integrará la sección oficial Un Certain Regard» (en español). Premios Óscar Latinos. [Consulta: 19 abril 2018].
* ↑ «Abren el casting para la película “¡Muere, monstruo muere!” que se filmará en Mendoza» (en español). Los Andes. [Consulta: 19 abril 2018].
* ↑ «"Muere, monstruo, muere": de Mendoza a Cannes» (en español). Sitio Andino. Arxivat de l'original el 20 de abril de 2018. [Consulta: 21 abril 2018].
* ↑ Palmarés: 'Clímax' y 'Lazzaro Feliz' arrasan en el Festival de Sitges 2018, Fotogramas, 18 d'octubre de 2018

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Turó del Pla de la Creu

El Turó del Pla de la Creu és una muntanya de 1.416 metres que es troba al municipi de Vidrà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa Girbau Estrada

La casa Girbau Estrada és un monument del municipi de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat situat a primer a línia de mar i envoltat per jardí. Consta de planta de baixa, pis principal i golfes. La coberta és de teula a dues vessants. La façana que dona al mar té, a la planta baixa, un porxo amb un gran arc de mig de punt de maó i un altre més petit al costat esquerre d'arc esglaonat. Al pis principal hi ha dues obertures que donen la terrassa: una d'elles, de grans dimensions, és allindanada, amb angles arrodonits. La terrassa és coberta per una gran marquesina sostinguda per 4 columnes. Aquesta marquesina serveix de base a una terrassa a la qual donen dues obertures del segon pis. Una altra finestra s'obre a la banda esquerra. A les golfes hi ha tres estretes obertures rectangulars. A la part posterior de la casa hi ha un ampli jardí des del qual s'accedeix al primer pis a través d'una escala. Els elements decoratius més remarcables del conjunt són els esgrafiats de les façanes i l'ús ornamental de la fusta.

## Història

La casa Girbau va ser realitzada per l'arquitecte Josep Goday l'any 1910, juntament amb la casa Domènech-Girbau, situada a la finca del costat i de característiques similars. Ambdues obres són de la primera etapa d'activitat professional de Goday: corresponen al moment de transició del modernisme al noucentisme, i expressen la influència en l'arquitecte de l'obra de l'anomenada etapa "blanca" del seu mestre Josep Puig i Cadafalch.

## Referències

* 1 2 «Casa Girbau Estrada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 setembre 2013].
# Blees

El Blees és un riu de Luxemburg afluent del Sauer, riu al qual s'uneix a l'altura de Bleesbruck. Té 14 kilòmetres de longitud i travessa els municipis de Brandenbourg, Bastendorf, Hosingen i Hoscheid-Dickt.
# Puig Servós

El Puig Servós és una muntanya de 409 metres que es troba entre els municipis de Begues, a la comarca del Baix Llobregat i d'Olivella, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bradyrhizobium

Bradyrhizobium és un gènere de bacteris del sòl, Gramnegatives, moltes de les quals fixen nitrogen de l'aire.
# Turó Rodó (Centelles)

El Turó Rodó és una muntanya de 967 metres que es troba al municipi de Centelles, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Creu d'en Baguer

La Creu d'en Baguer és un monument del municipi de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una creu de pedra de tipologia flordelisada. Els angles dels braços presenten motius decoratius de traceria que configuren un perfil estrellat al conjunt. La imatge de Jesús crucificat presideix l'anvers de la creu i, al revers, ocupa l'espai central la imatge de la Verge. El nus o capitell de la creu, de secció octogonal presenta dues petites escultures l'emplaçament de les quals coincideix amb les imatges de la creu. Es tracta de sant Martí, a l'anvers, i sant Sebastià màrtir, al revers. Damunt el nus hi ha una motllura on s'especifica la data 1563. El fust o columna vuitavada presenta la superfície estriada. La creu reposa damunt una base graonada de dos volums circulars i el superior, quadrangular. La columna i el peu són posteriors a la construcció de la creu segons s'especifica en una inscripció del la base: "Renovada en 1763. Joan Vaguer Vernich".

## Història

Antigament era situada a la cruïlla que formen els carrers Major i de la Creu. El nom d'aquest carrer li ve, precisament d'aquesta creu. Documentalment, però, aquest carrer era anomenat indistintament raval de la Creu, carrer de la creu i raval de Tudela. Sembla que l'any 1835 la creu va ser desplaçada d'aquest carrer, ja que molestava el pas dels veïns i, com era propietat de la família Baguer, aquesta la van enretirar i muntar de nou al pati del seu habitatge on actualment encara hi és.

## Referències

* 1 2 «Creu d'en Baguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 setembre 2013].
# Blondie (pel·lícula)

Blondie és una pel·lícula de 1938 dirigida per Frank Strayer, basada en la historieta del mateix nom. El guió cinematogràfic va ser escrit per Chic Young i Richard Flournoy.
Va ser la primera de 28 pel·lícules basades en la historieta; Columbia Pictures les va produir de 1938 a 1943. Quan la sèrie Blondie s'acabava amb Beware el 1950, s'anunciava que es canviaria per una sèrie de Gasoline Alley. Tanmateix, només dues se’n van fer, Gasoline Alley (1951) and Corky of Gasoline Alley (1951).
Columbia va utilitzar la sèrie com un aparador de molts dels seus intèrprets de talent. Rita Hayworth es va presentar a Blondie on a Budget; Glenn Ford a Blondie Plays Cupid, Larry Parks i Janet Blair a Blondie Goes to College, Shemp Howard a Blondie Knows Best, i Adele Jergens a Blondie's Anniversary. Altres papers van ser per Bruce Bennett, Lloyd Bridges, Ann Doran, Stanley Brown, Richard Fiske, Bud Jamison, Eddie Laughton, John Tyrrell, Alyn Lockwood, Jimmy Lloyd, Gay Nelson, i Ross Ford.

## Repartiment

* Penic Singleton com Blondie Bumstead
* Arthur Lake com Dagwood Bumstead
* Larry Simms com Dagwood "Baby Dumpling" Bumstead Jr.
* Marjorie Kent, també coneguda com a Marjorie Ann Mutchie com Cookie Bumstead
* Gene Lockhart com Clarence Percival 'C.P.' Hazlip
* Jonathan Hale com J.C. Dithers
* Gordon Oliver com Chester Franey
* Danny Mummert com Alvin Fuddle
* Kathleen Lockhart com Mrs. Moliner (La mare de Blondie)
* Ann Doran com Elsie Hazlip
* Dorothy Moore com Dorothy 'Dot' Miller (La germana de Blondie)
* Eddie Acuff com Mr. Beasley

## Sèrie de pel·lícules Blondie

| Blondie (1938) Blondie Meets the Boss (1939) Blondie Takes a Vacation (1939) Blondie Brings Up Baby (1939) Blondie on a Budget (1940) Blondie Has Servant Trouble (1940) Blondie Plays Cupid (1940) Blondie Goes Latin (1941) Blondie in Society (1941) Blondie Goes to College (1942) Blondie's Blessed Event (1942) Blondie for Victory (1942) It's a Great Life (1943) Footlight Glamour (1943) | Leave It to Blondie (1945) Life with Blondie (1945) Blondie's Lucky Day (1946) Blondie Knows Best (1946) Blondie's Big Moment (1947) Blondie's Holiday (1947) Blondie in the Dough (1947) Blondie's Anniversary (1947) Blondie's Reward (1948) Blondie's Secret (1948) Blondie's Big Deal (1949) Blondie Hits the Jackpot (1949) Blondie's Hero (1950) Beware of Blondie (1950) |

## Enllaços externs

* Blondie: La Sèrie
* Blondie Movies Photos and Music a youtube
* Blondie a youtube
# Turó de Can Planes

El Turó de Can Planes és una muntanya de 328 metres que es troba al municipi de Corbera de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sargantana d'Erhard

La sargantana d'Erhard (Podarcis erhardii) és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Lacertidae pròpia de la península Balcànica i les illes egees. En el continent s'estén d'Albània, Macedònia del Nord i de Bulgària meridional a la part del nord-est de la península de Peloponès a Grècia.

## Característiques

La longitud del cos de la sargantana és prop de 7 cm; la cua és dues vegades més llarga. El cap és ample, i la pell és llisa. El color d'aquesta espècie varia molt. El color principal és típicament gris o marró, de vegades verd.
# Serrat de Font Joana

El Serrat de Font Joana és una serra situada al municipi de Tona a la comarca d'Osona, amb una elevació màxima de 927 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rairakhol

Rairakhol fou un estat tributari protegit a Bengala (a Orissa) amb una superfície de 2.157 km². Estava inclòs dins les Províncies Centrals però el 1905 fou transferit a Orissa (part de Bengala). Estava situat al sud-est del districte de Sambalpur i tenia a nord i sud els estats de Bamra i Sonpur. La capital era a Rampur amb 1.416 habitants. La major part de l'estat era muntanyós i selvàtic però hi havia algunes zones planes al nord i sud. La família reial es considerava rajput kadambansi i branca de la família de rages de Bonai. La població el 1881 era de 17.750 habitants en 199 pobles i viles; el 1901 era de 26.888 habitants repartits en 319 pobles. La llengua comuna era el oriya; també es parlava el munda i el oraon. La casta principal eren els chases seguits de gandes i sudhs. Les tribus eren els kols (mundes i oraons) i els gonds. Els únics rius eren els rierols de Chanpali and Tikkira.
L'estat fou feudatari de Bamra però fou separat d'aquesta dependència i constituït com un dels estats de Garjhat pels rages de Patna al segle XVIII. Rairakhol, Bonai, Seraikhela i Kharswan eren branques de la mateixa família reial, descendents de quatre germans rathors rajputs del Rajasthan.
La tradició diu que la guerra entre Bamra i Rairakhol fou constant i que una vegada tota la família de Rairakhol fou aniquilada excepte un noi que es va amagar amb una dona butka sudh que el va situar en una forquilla suportada per quatre muntants, i quan el raja de Bamra es va presentar els sudhs van jurar que no sabien on era i van assegurar que si mentien que el deu els destruís; el raja satisfet de la resposta va abandonar el lloc i el noi es va salvar i quan fou gran va tornar al seu regne i el va recuperar. La casa de Rairakhol considerava als butka sudhs com els seus parents materns i els tenia concedits diversos pobles.
El raja Bishan Chandra Deo Janamuni (nascut el 1818) va morir el 1900 després d'ocupar el tron 75 anys; el seu net Gauro Chandra Deo Janamuni, de 30 anys, el va succeir però se li va imposar un diwan o ministre. L'agent britànic era el comissionat de Chhattisgarh fins al 1905 i després el comissionat d'Orissa. El raja va morir jove el 1906 havent adoptat a Lal Bir Chandra Deo, fill petit del raja Nilambar Chandra Deo de Bonai que va governar fins al 1948 i va morir el 1973.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bloomfield Road

El Bloomfield Road és un estadi de futbol de la ciutat de Blackpool, al comtat de Lancashire, al nord-oest d'Anglaterra. Actualment és la seu del Blackpool Football Club, club de la Premier League.
És la seu del Blackpool des del 1901 i l'estadi porta el nom del carrer en què es troba. Des del 2000 es troba en un procés de remodelació però actualment és l'estadi més petit de la Premier League.
# Turó de Vallcodina

El Turó de Vallcodina és una muntanya de 337 metres que es troba al municipi de Corbera de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya