OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ATP Studena Croatia Open Umag 2010

El Torneig d'Umag 2010, oficialment conegut com a ATP Studena Croatia Open Umag 2010, és una competició tennística jugada sobre terra batuda que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La 20a edició del torneig es va celebrar entre el 26 de juliol i l'1 d'agost de 2010 a l'International Tennis Center d'Umag (Croàcia).

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | N. Davidenko | 6 | 6 | |
| | S. Robert | 1 | 2 | | 1 | N. Davidenko | 2 | 1 |
| Q | S. Bolelli | 6⁵ | 7 | 1 | 8 | J.I. Chela | 6 | 6 |
| 8 | J.I. Chela | 7 | 6$^4$ | 6 | | | | | 8 | J.I. Chela | 7 | 3 | 2 |
| 3 | I. Ljubičić | 4 | 6 | 6 | | | | | | P. Starace | 6$^4$ | 6 | 6 |
| WC | I. Dodig | 6 | 4 | 2 | 3 | I. Ljubičić | 4 | 6⁶ | | | | | |
| | B. Phau | 4 | 0 | | | P. Starace | 6 | 7 | | | | | |
| | P. Starace | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | P. Starace | 4 | 4 |
| 6 | A. Dolhopòlov | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 4 | J.C. Ferrero | 6 | 6 |
| WC | F. Škugor | 6¹ | 3 | | 6 | A. Dolhopòlov | 1 | 2 | | | | | |
| | P. Cuevas | 6 | 4 | 4 | 4 | J.C. Ferrero | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | J.C. Ferrero | 4 | 6 | 6 | | | | | 4 | J.C. Ferrero | 6 | 6 | |
| | O. Rochus | 4 | 2 | | | | | | | A. Seppi | 4 | 2 | |
| | A. Seppi | 6 | 6 | | | A. Seppi | 6 | 6 | | | | | |
| | J. Hájek | 1 | 0 | | 2 | J. Melzer | 1 | 4 |
| 2 | J. Melzer | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Jürgen Melzer Philipp Petzschner | 1 | 3 |
| | Leoš Friedl Filip Polášek | 6 | 6 | | Leoš Friedl Filip Polášek | 6 | 3 | [10] |
| 3 | Juan Ignacio Chela Pablo Cuevas | 5 | 4 | | Máximo González Sebastián Prieto | 3 | 6 | [7] |
| | Máximo González Sebastián Prieto | 7 | 6 | | | | | | | Leoš Friedl Filip Polášek | 6 | 7 |
| | Jeff Coetzee Jamie Murray | 6 | 6 | | | | | | 2 | František Čermák Michal Mertiňák | 3 | 6$^7$ |
| | Simone Bolelli Potito Starace | 2 | 3 | | Jeff Coetzee Jamie Murray | 5 | 3 | |
| WC | Marin Draganja Dino Marcan | 4 | 2 | 2 | František Čermák Michal Mertiňák | 7 | 6 | |
| 2 | František Čermák Michal Mertiňák | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-05-16 a Wayback Machine. (croat) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Umag :
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Brian David Josephson

Brian David Josephson (Cardiff, País de Gal·les 1940) és un físic britànic guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1973.

## Biografia

Va néixer el 4 de gener de 1940 a la ciutat de Cardiff. Es llicencià en física l'any 1960 a la Universitat de Cambridge, universitat en la qual es doctorà quatre anys després.

## Recerca científica

Inicià les seves activitats d'investigació al Laboratori Cavendish de la mateixa Universitat de Cambridge, lloc on ha desenvolupat la totalitat de les seves recerques científiques. El 1962 explicà, el que s'anomenaria efecte Josephson, segons el qual si un corrent elèctric flueix entre dos elements de material superconductor separats per una prima capa de matèria aïllant, perden aquests tota la seva resistència elèctrica quan se'ls sotmet a una temperatura propera al zero absolut.
El 1973 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física pels seus treballs teòrics sobre superconductors, coneguts amb el nom de l'efecte Josephson, premi que compartí amb els físics Leo Esaki i Ivar Giaever.

## Enllaços externs

* «Brian David Josephson» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Carlos Gómez Carrera

Carlos Gómez Carrera, [per error figura de vegades com Carreras], (àlies Bluff), (Madrid, 1903 - Paterna, L'Horta Oest, 28 de juny de 1940) va ser un dibuixant espanyol. Va destacar durant la Guerra Civil amb els seus dibuixos i col·laboracions a publicacions com Adelante, La Correspondencia de Valencia, La Libertad i La Traca, mitjançant vinyetes amb clar rerefons antifeixista, i en les que va caricaturitzar a Franco «com una figura mofletuda i amb un barret fet amb plàtans».
Al final de la guerra va ser detingut de manera preventiva. Va ser jutjat i condemnat a mort, però la pena li va ser commutada. Ja en la Presó Cel·lular de València, es va acollir a la redempció de pena pel treball que havia propugnat la dictadura a través d'Acció Catòlica en l'Ordre del Ministeri de Justícia de l'11 de març de 1940. Així, Gómez Carrera va venir en crear una historieta - Don Canuto, ciudadano preso bruto - que es publicava al diari de presons, Redención, editat per la Direcció General de Presons i dirigit als presos. Amb el pas del temps s'incrementaren les subscripcions de Redención fins a prop d'un 100%, sobretot al País Valencià, el que va portar a les autoritats penitenciàries a assenyalar com a responsable de l'increment a Gómez Carrera i, després d'analitzar les seues vinyetes, van arribar a la conclusió de què una en concret, l'última que seria publicada, ocultava dibuixos de punys tancats i estreles roges, símbols del comunisme. Un Consell de guerra el va jutjar per rebel·lió, el va condemnar a mort i va ser executat al camp de tir de Paterna, junt unes altres sis persones, entre elles l'empresari Vicent Miguel Carceller, responsable de la revista La Traca, on havia publicat.

## Referències

* ↑ Article a un blog, extret de la wikipedia amb la portada a que esta cita fa referència (castellà)
* ↑ «La prisión de los intelectuales» (en castellà). Público, 01-05-2009.
* ↑ «El dibujante ´satánico´ que desafió a Franco» (en castellà). Levante-EMV, 29-06-2012.
* ↑ Giménez, Miguel «Fusilar al humorista: cuando el franquismo condenó a muerte al director y al dibujante estrella de 'La Traca'» (en castellà). El Diario, 28-12-2019 [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ «Homenaje a Bluff, por Lamber» (en castellà). Feco España, 29-06-2010.

## Bibliografia

* Gómez Bravo, Gutmaro. El exilio interior. Cárcel y represión en la España franquista, 1939-1950 (en castellà). Editorial Taurus, 2009, p. 130-132. ISBN 9788430606825.
# Barisó I de Lacon

Barisó I de Lacon fou fill de Constantí III de Lacon i jutge de Gallura. Apareix per primer cop com a jutge el 1173, segurament després de la mort del seu pare. El seu nom és esmentat en actes del 1182 i 1184. Va morir el 1203 o poc abans. Estava casat amb Elena de Lacon que era viva encara l'estiu del 1206. Només va deixar una filla, Elena de Lacon, que va heretar el jutjat.
# Bobolestes zenge

Bobolestes zenge és una espècie d'euteris extints, l'única del gènere Bobolestes. Se n'han trobat restes fòssils a l'Àsia central.

## Enllaços externs

* Mammals from the Mid-Cretaceous Khodzhakul Formation, Kyzylkum Desert, Uzbekistan Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Joaquim Micó i Millan

Joaquim Micó i Millan (Barcelona, 14 d'agost del 1960) Escriptor de contes i novel·la juvenil, guionista de còmic, TV i historiador. Usa el nom de ploma Joaquim Micó, i el pseudònim Químius com a guionista de còmics. També és llicenciat en Història Medieval i enòleg. Algunes de les seves obres han estat traduïdes al castellà, italià, francès, gallec, àrab i braille.
De jove va fer de clown, venedor de formatges, relacions públiques del teatre de varietats El Molino, guionista per a la desapareguda Editorial Bruguera, negre literari, director de l'emissora local Ràdio Cubelles, guionista de TV i cap de premsa dels llargmetratges Qui t'estima Babel i Un submarí a les estovalles, tots dos del director vallenc Ignasi P. Ferré; també ha estat col·laborador de diversos mitjans de comunicació, professor de secundària i UNED, secretari general de les JERC i president del Club Unesco del Garraf. Viu a Cubelles (Garraf).
Entre la seva obra per a nens i joves destaquen: Noves aventures dels set nans i Noves aventures d'Aladí i la llàntia meravellosa, Editorial Ariel, 1987-88; Qualsevol nit pot sortir el sol, Editorial Pirene, 1989 (Premi Crítica Serra d'Or de Literatura Infantil i Juvenil, 1989); 221-B Baker Street, Editorial Pirene, 1990; Una correspondència estrafolària, Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1991; El grafitti de Moctezuma, Editorial Pirene, 1992; Perkins & Mcllroy investigadors privats, Edicions Baula, 1994; Ulleres de soul, Editorial Pirene, 1994; Paraula de sioux, Edicions Baula, 1995.

## Referències

* Joaquim Micó i Millan al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
# Cosés

Cosés (en francès Couzeix) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.538 | 3.004 | 3.958 | 5.019 | 6.151 | 6.635 | 7.526 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Jean-Marc Gabouty | UMP |

## Agermanaments

* Oberasbach
* Brisighella
* Casola Valsenio
* Riolo Terme

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# A Terra de Trives

A Terra de Trives és una comarca de Galícia situada al nord de la província d'Ourense. Limita amb la comarca de Quiroga al nord, amb les comarques de Valdeorras i de Viana a l'est, amb la comarca de Verín al sud i amb A Terra de Caldelas a l'oest. En formen part els municipis de:

## Municipis (Concellos)

Municipis de la comarca d'A Terra de Trives :
| Municipi (Concello) | Població (2009) | Superfície (km²) | Densitat (hab/km²) |
| Chandrexa de Queixa | 679 | 171,8 | 4,0 |
| Manzaneda | 1.028 | 114,6 | 9,0 |
| Pobra de Trives, A | 2.549 | 84,2 | 30,3 |
| San Xoán de Río | 759 | 61,1 | 12,4 |
| A Terra de Trives | 5.015 | 431,7 | 11,6 |
Font: IGE

## Evolució demogràfica

| Any | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 |
| Població | 14.232 | 14.227 | 14.950 | 15.382 | 15.403 | 15.543 | 15.168 | 15.161 |
| Any | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 | 2009 |
| Població | 15.186 | 14.596 | 13.023 | 12.806 | 11.108 | 6.890 | 6.012 | 5.015 |
Font: INE
# Isabel Preysler

Maria Isabel Preysler Arrastia, coneguda com a Isabel Preysler (Manila, Filipines, 18 de febrer de 1950) és una ex-model i presentadora espanyola, d'origen filipí.
Ha estat imatge publicitària de diverses marques com Porcelanosa i Ferrero Rocher.
Ha estat també casada amb el cantant espanyol Julio Iglesias i Carlos Falcó y Fernández de Córdoba, 5è Marquès de Griñón. També va estar casada amb Miguel Boyer, ministre d'Hisenda entre 1982 i 1985, al primer govern del PSOE.
És mare del cantant Enrique Iglesias, fill de Julio Iglesias.

## Referències

* ↑ «The return of Isabel Preysler». Philippine Daily Inquirer [Consulta: 25 novembre 2007]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el de març 31, 2009. [Consulta: de juny 28, 2022].
* ↑ «Preysler Family». www.geocities.com. Arxivat de l'original el 27 març 2009.
* ↑ «Musica – Biografia». vh1la.
* ↑ R. Arce. «Filipino peoples' Real Ancestry». Filipino Cultured, 04-10-2007.
* ↑ «Spain's Insiders in Insider Scandal» (en anglès). The New York Times, 23-05-1992. ISSN: 0362-4331.
# Barmul Pass

Barmul Pass és un pas de muntanya a l'Índia, a l'antic estat de Daspalla, avui districte de Nagayarh a Orissa 20° 30′ N, 84° 50′ E﻿ / ﻿20.500°N,84.833°E﻿ / 20.500; 84.833. El creua el riu Mahanadi.
Fou escenari d'una batalla durant la guerra anglo maratha del 1803; una força britànica dirigida pel major Forbes va forçar el pas en el que els marathes van oferir la seva darrera resistència fins que foren derrotats el 2 de novembre de 1803 i es van desbandar cap a les muntanyes.
# Hostal Cuba

L'Hostal Cuba és un establiment hoteler d'influència modernista construït el 1904 al barri de Santa Catalina, a la ciutat de Palma, Mallorca.

## Història

Els orígens de l'Hostal Cuba estan lligats a Rafel Juan Roca,
# Bainac (Alta Viena)

Beinac (en francès Beynac) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 326 | 372 | 349 | 386 | 467 | 478 | 618 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Beaudou | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bangka

Bangka (de vegades escrit Banka) és una illa indonèsia situada davant la costa oriental de Sumatra que, juntament amb l'illa de Belitung, forma la província de Bangka-Belitung. Té una extensió d'11.910 km² i una població, el 2004, de 789.809 habitants.
L'illa, separada de Sumatra per l'estret de Bangka, està banyada al nord per la mar de la Xina Meridional, i al sud per la mar de Java; a l'est, l'estret de Gaspar la separa de l'illa de Belitung. Bangka està formada per planes baixes, aiguamolls, petits turons i llargues platges, amb camps de pebrers i mines d'estany que conformen la base de l'economia de l'illa, una de les principals productores mundials d'estany.
La ciutat principal és Pangkal Pinang, capital de la província, a la costa est. La segona ciutat en importància és Sungailiat. Muntok és el port principal de la costa oest. Altres poblacions importants són Toboali, al sud; Koba, centre miner, i Belinyu, port de la costa nord.
# Aalst

Aalst (francès: Alost, brabançó: Oilsjt) és una ciutat i municipalitat a Flandes, Bèlgica, a la riba del riu Dender, a menys de 30 km al nord-oest de Brussel·les, a la província de Flandes Oriental. La població al cens publicat l'1 de gener del 2008 era de 78.271 habitants.

## Seccions

| # | Nom | Extensió (km²) | Població 01/01/2010 | Densitat (inw./km²) |
| I | Aalst | 18,96 | 42.204 | 2.226 |
| II | Baardegem | 6,20 | 1.889 | 305 |
| III | Erembodegem | 10,81 | 10.900 | 1.008 |
| IV | Gijzegem | 4,66 | 3.247 | 697 |
| V | Herdersem | 5,33 | 2.577 | 483 |
| VI | Hofstade | 6,59 | 5.787 | 878 |
| VII | Meldert | 8,82 | 2.868 | 325 |
| VIII | Moorsel | 9,43 | 4.709 | 499 |
| IX | Nieuwerkerken | 7,28 | 5.854 | 804 |
| Total | Gran Aalst | 78,11 | 80.035 | 1.025 |
    Font: «www.aalst.be». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 juny 2012].

## Demografia

* Fonts:NIS i ajuntament d'Aalst
* 1971: intercanvi amb Erembodegem
* 1977: annexió de Baardegem, Erembodegem, Gijzegem, Herdersem, Hofstade, Meldert, Moorsel i Nieuwerkerken

## Agermanaments

* Gàbrovo
* Oss

## Personatges il·lustres

* Louis Paul Boon, escriptor flamenc.

## Vegeu també

* Comtat d'Alost

## Enllaços externs

* (neerlandès) Web de la vila
* Web d'Aalst al web de l'oficina de turisme de Flandes Arxivat 2008-06-05 a Wayback Machine.
# Barranc d'Adons

El barranc d'Adons barranc afluent del barranc de Viu. Discorre del tot dins de l'antic terme de Viu de Llevata, i es forma per transformació del barranc de la Beguda just en haver deixat enrere el poble de la Beguda d'Adons.
Des del nord del poble de la Beguda d'Adons va, de forma sinuosa, cap al nord. Al cap d'un bon tram, arriba a l'altura del Coll de Llevata, al sud-est del poble de Viu de Llevata, on se l'ajunten primer el barranquet dels Feners i després el barranc de Pallavia, lloc on entre els tres formen el barranc de Viu, a la zona de la Roca de l'Obac.
# Hallopus

Hallopus fou un rèptil prehistòric, classificat per O. C. Marsh l'any 1881 com a dinosaure. De fet probablement era un crocodilià o possiblement un, encara més primitiu, crurotarsi. Es creu que estava emparentat amb Junggarsuchus.
# Digenis Akritas Morphou

El Digenis Akritas Morphou (grec: Διγενής Ακρίτας Μόρφου) és un club de futbol xipriota de la ciutat de Morfou.

## Història

El club va ser fundat el 23 d'abril de 1931. El nom del club prové de l'heroi medieval grec Digenis Acritas. El primer ascens a primera divisió fou la temporada 1969-70. Després de quedar segon el 1971, es classificà per la Copa de la UEFA. Des de l'ocupació turca del nord de l'illa el 1974, el club juga a l'exili a Nicòsia. La temporada 2004-05 fou finalista de la copa xipriota.

## Palmarès
### Futbol

* Segona divisió xipriota de futbol:
** 1969-70, 1999-00
* Tercera divisió xipriota de futbol:
** 1987-88

### Basquetbol

* Primera divisió xipriota de bàsquet:
** 1966-67, 1967-68
* Segona divisió xipriota de bàsquet:
** 2009

## Referències

* 1 2 Διγενης Ακριτας Μορφου | Digenis Akritas Morfou Arxivat 3 July 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Cyprus - Final Tables». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Cyprus - List of Cup Finals».

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-06-28 a Wayback Machine.
# Cerelhac

Cerelhac (en francès Séreilhac) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània. La ciutat forma part d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.285 | 1.362 | 1.352 | 1.462 | 1.614 | 1.595 | 1.734 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Pierre Bouissou | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bangkok Bank Football Club

El Bangkok Bank Football Club (tailandès สโมสรฟุตบอลธนาคารกรุงเทพ) fou un club tailandès de futbol de la ciutat de Bangkok.

## Història

Fou un club semi-professional fundat l'any 1955 i que jugà a la lliga tailandesa. Fou un dels clubs més importants del país amb nombrosos campionats. El club era propietat del Bangkok Bank. L'any 2008 es dissolgué.

## Palmarès

* Lliga tailandesa de futbol:
** 1997
* Kor Royal Cup (ถ้วย ก.) :
** 1964, 1966, 1967 (compartit), 1981, 1984, 1986, 1994
* Copa tailandesa de futbol:
** 1980, 1981, 1998, 1999
* Queen's Cup de Tailàndia:
** 1970 ((compartit), 1983, 2000
* Khor Royal Cup (ถ้วย ค.) :
** 1964, 1966, 1967, 1969, 1970, 1981, 1984, 1986, 1989, 1994, 1996

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-03-05 a Wayback Machine.
# Abadia de Senhanca

L'abadia de Senhanca (nom occità; Sénanque en francès) és un edifici religiós cistercenc prop de la localitat de Gòrda al departament de la Valclusa, a la Provença, Occitània (estat francès).

## Història

Neix com a comunitat de monjos cirstercencs l'any 1148, provinents de l'Abadia de Masan al Vivarès, Ardecha, sota el patronatge d'Alfant, bisbe de Cavalhon, i Ramon Berenguer II, Comte de Provença. Consagrada l'any 1178, coneix la seva màxima esplendor del segle viii al segle xiv, arribant a posseir quatre molins, set granges i nombroses terres a la Provença. L'any 1544, amb les guerres de religió, el monestir és devastat.
No és fins a l'any 1854 que el lloc fou recomprat per una comunitat nova de monjos cistercencs de la Concepció Immaculada, sota una regla menys estricta que la de l'orde de la Trapa. La comunitat fou expulsada entre 1903 i 1926 i marxava a la seu de l'Orde, l'Abadia de Lerins a l'illa de Sant Onorat, prop de Canes. El 1988, amb el renaixement de les vocacions a la casa mare de l'Abadia de Lerins, s'hi reinsereix una petita comunitat de monjos.

## Arquitectura

L'església construïda en forma de creu de tau amb un absis que projecta més enllà de les parets exteriors de l'abadia, és extremadament austera, com és típic als edificis cistercencs. El claustre és el lloc de pas que comunica les diferents parts del monestir. La sala capitular, gràcies a les sis voltes de creu ogivals, es caracteritza per la finesa de la seva acústica (era l'única estança on era permès parlar), amb l'abat al centre i la Tarasca, figura del dimoni, esculpida al claustre del davant.
Una mica inusualment, el seu extrem oriental litúrgic mira a cap al nord, perquè la vall estreta i aïllada no oferia cap espai per a l'acolliment convencional.
# Barranc de Marcó

El barranc de Marcó és un barranc dels termes municipals d'Àger i de Camarasa, a la comarca catalana de la Noguera.
És un barranc del vessant meridional de la Serra del Montsec, afluent del Riu Fred de Pui just abans que aquest riu s'aboqui en la Noguera Pallaresa just davant, i a ponent, de la Baronia de Sant Oïsme. Es forma en el costat de migdia del Pla de Moltó, al nord-oest de l'Ametlla del Montsec, al vessant sud de la Serra del Montsec, a 768 metres d'altitud, des d'on davalla cap al sud, però decantantant-se progressivament cap al sud-est.
Just a l'entrada del Clot del Gros rep per la dreta lo Barranquill, travessa el Camí de la Bassa, i discorre pel costat de ponent de lo Tossal, i passa entre el Corral de Cisco, que queda a ponent, el barri del Tossal, de l'Ametlla del Montsec. Al cap de poc troba la Font de Cònsol, després de la qual entra en el Clot de la Seca. Allí troba la Font de l'Hort de la Seca i de seguida la Font de Colàs, on ja agafa decididament la direcció sud-est. Discorre a llevant de los Buenos i a ponent de lo Ram de Cabaler i lo Ram de Cotó, fins que entra en el Racó de l'Infern, al final del qual entra ja en la Vall d'Àger. Passa per sota la C-12 en el Pont del Petit, i pel costat de llevant del Serrat de Narta ateny aviat el Riu Fred de Pui al sud-est de la Casa Vella d'en Saura, poc abans que aquest aiguavessi en la Noguera Pallaresa.
# Odontochelys semitestacea

Odontochelys semitestacea és la tortuga més antiga que s'ha descobert. És l'única espècie del gènere Odontochelys i de la família Odontochelyidae. L'espècie primer va ser descripta a partir tres especimenes de fa 220 milions d'anys d'antiguedad en una excavació d'un dipòsit del Triàsic originari de Guizhou, Xina.
# Valentina

Valentina és una novel·la escrita per Carles Soldevila publicada el 1933. Va guanyar el premi Crexells de narrativa el mateix any. Fou adaptada al teatre pel mateix autor, estrenada el 1934 al Coliseu Pompeia de Barcelona. Representada al Teatre Nacional de Catalunya durant la tardor del 2006 amb una adaptació de Jordi Galceran, sota la direcció de Toni Casares i amb l'actriu Alba Sanmartí amb el paper protagonista.
Valentina forma part d'una trilogia junt amb les obres Fanny i Eva. La novel·la explora la dinàmica d’una família peculiar formada per Clotilde, una vídua; la seva filla Valentina, que idolatra l’home a qui creu que és el seu pare; i Eusebi, l’amant de Clotilde i el pare biològic de la noia. Les relacions entre tots tres es deterioren quan Valentina descobreix que Eusebi és el seu pare i aquest decideix casar-se amb Clotilde. El conflicte arriba al seu punt màxim quan Valentina acaba assassinant el seu pare.
La novel·la està narrada en tercera persona, però també hi destaca el monòleg interior i el diàleg.

## Referències

* ↑ «"Valentina" al web "escriptors.cat"». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 29 maig 2014].
* 1 2 Biografia i obres de Carles Soldevila
# La Crosilha (Alta Viena)

La Crosilha (en francès La Croisille-sur-Briance) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 974 | 1.038 | 1.025 | 815 | 701 | 700 | 704 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Monique Daude | |
| 2008- | Jean-Gérard Didiere | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bank One Corporation

Bank One Corporation és el sisè banc estatunidenc. Cotitza a la borsa de Nova York amb el símbol ONE. La companyia es va fusionar amb JP Morgan Chase l'1 de juny de 2004. Té la seu i quarter general a la torre Bank One Plaza (actualment la Chase Tower) a Chicago, Illinois.
# Abbeyfeale

Abbeyfeale (/ˈæbifeɪl/, en irlandès Mainistir na Féile) és una ciutat d'Irlanda, al comtat de Limerick, a la província de Munster. Ha tingut certa importància històrica com a centre comercial i mercat, ja que es troba a mig camí entre Limerick i Tralee.

## Enllaços externs

* Abbeyfeale - Lloc web oficial