OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El senyor de Hawaii

El senyor de Hawaii (original en anglès: Diamond Head) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Guy Green, estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'oposició al matrimoni de la seva germana amb un jove de les illes d'un important propietari de Hawaii i igualment candidat a les eleccions a qui s'anomena "el Rei".

## Repartiment

* Charlton Heston: Richard "King" Howland
* Yvette Mimieux: Sloane Howland
* George Chakiris: Dr. Dean Kahana
* France Nuyen: Mai Chen
* James Darren: Paul Kahana
* Aline MacMahon: Kapiolani Kahana
* Elizabeth Allen: Laura Beckett
* Vaughn Taylor: Juiz James Blanding
* Marc Marno: Bobbie Chen
* Philip Ahn: Mr. Immacona
* Harold Fong: Coyama
* Edward Mallory: Robert Parsons

## Crítica

* "Una cinta d'ambients tropicals que es mostra, malgrat els seus indubtables encerts, una mica desperdiciada."

## Referències

* ↑ esadir.cat. El senyor de Hawaii. esadir.cat.
* ↑ «Diamond Head». The New York Times.
* ↑ Fernando Morales, El País
# Song of the Islands

Song of the Islands és una pel·lícula musical estatunidenca de Walter Lang, estrenada el 1942.

## Argument

Efervescència a l'illa hawaiana d'Ahmi-Oni: l'irlandès O'Brien, integrat a la vida autòctona, rep la seva filla Eileen de tornada d'estudis amb algun mobiliari...
Una mica més tard, un altre vaixell sense ningú al timó embarranca a la platja; únics passatgers, Jefferson Harper i Rusty Smith dormen a bord ! El primer contacte és encisador entre Eileen, que té un paper ingenu, i Jefferson, que amb els seus aires desimbolts arriba segons les ordres del seu pare, home de negocis de Chicago, per inspeccionar el seu ranxo situat a l'altra banda de l'illa. Per la seva banda, Rusty es veu afalagat per Palola.
L'hedonisme del vell irlandès indolent xoca aviat amb el mercantilisme forassenyat de l'americà que es mou per activar les negociacions i recomprar la seva terra per tal de construir-hi una escullera, magatzems i així facilitar el pas seu bestiar. L'idil·li naixent entre els joves temperarà l'antagonisme entre els seus pares amb visions diametralment oposades, ajudats per una tempesta intempestiva, pluges diluvianes, l'alcohol local i la música...

## Repartiment

* Betty Grable: Eileen O'Brien
* Victor Mature: Jeff Harper
* Jack Oakie: Rusty Smith
* Thomas Mitchell: Dennis O'Brien
* George Barbier: Jefferson Harper Sr.
* Billy Gilbert: el pare de Palola
* Hilo Hattie: Palola
* Lillian Porter: la cosina de Palola
* Hal K. Dawson: John Rodney
* Harry Owens: ell mateix

## Al voltant de la pel·lícula

Si la mitja dotzena de passatges cantats fa aparentar la pel·lícula a una comèdia musical, els decorats hawaianes són d'opereta, recreats per a l'essencial en estudi, sense que tot plegat tregui l'encant d'aquesta agradable comèdia sentimental. Bonics exteriors autèntics apareixen tanmateix per retroprojecció o fins i tot en alguns plans generals.
«Blue Shadows & White Gardenias», una peça gravada per la parella protagonista, va ser relegat al segon pla sonor; Victor Mature era doblat per Ben Gage. La peça va ser igualment gravada per Bing Crosby.

## Referències

* ↑ «Song of the Islands». The New York Times.
# Mirapeish (Pirineus Atlàntics)

Mirapeish (en francès Mirepeix) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 473 | 517 | 695 | 634 | 687 | 724 | 814 | 860 | 861 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 845 | 822 | 813 | 787 | 792 | 800 | 789 | 847 | 892 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 843 | 844 | 809 | 733 | 761 | 778 | 742 | 703 | 665 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 752 | 756 | 766 | 886 | 921 | 962 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | André Ségot |
| 2001-2008 | Gérard Turon-Lagot |
| 2008- | Stéphane Virto |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 3 desembre 2010].
# Albí (bisbe d'Usès)

Albí (llatí: Albinus) fou un bisbe gal·loromà, sisè bisbe d'Usès, vers l'any 581.
Fou prefecte de Marsella del 573 al 575. El 581 Albí va succeir com a bisbe d'Usès a sant Ferriol, per influència de Dinami, rector de Provença (575-587), sense la intervenció del rei Khildebert II. Va exercir durant tres mesos i van morir quan ja es pensava a desposseir-lo. Va ocupar el seu lloc Joví d'Usès.
# Phomopsis

Phomopsis és un gènere de fongs ascomicets dins la família Diaporthaceae.

## Algunes espècies

* Phomopsis arnoldiae
* Phomopsis asparagi
* Phomopsis asparagicola
* Phomopsis azadirachtae
* Phomopsis cannabina
* Phomopsis caricae-papayae
* Phomopsis coffeae
* Phomopsis elaeagni
* Phomopsis ganjae
* Phomopsis javanica
* Phomopsis juniperovora
* Phomopsis lokoyae
* Phomopsis mangiferae
* Phomopsis obscurans
* Phomopsis perseae
* Phomopsis prunorum
* Phomopsis scabra
* Phomopsis sclerotioides
* Phomopsis tanakae
* Phomopsis theae
* Phomopsis viticola

## Infecció en les plantes

L'espècie Phomopsis viticola, causa la malaltia de les plantes anomenada també phomopsis. Normalment la infecció comença a la primavera. Afecta les fulles, fruit, raquis i brots de les plantes de la vinya.
P. juniperovora, infecta plantes delgènere Juniperus.

## Enllaços externs

* http://winegrapes.tamu.edu/grow/diseases/phomopsis.shtml
* http://na.fs.fed.us/spfo/pubs/fidls/phomopsis/phomopsis.htm Arxivat 2013-01-29 a Wayback Machine.
# Camí vell d'Hortoneda a l'Espluga de Cuberes

El camí vell d'Hortoneda a l'Espluga de Cuberes és un camí rural del poble d'Hortoneda, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, actualment pertanyent a Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Arrenca de la mateixa Hortoneda cap al nord, al peu dels Ribots, passa als peus i a llevant del Solà d'Hortoneda i a ponent de l'Escaleta i la Colladeta, on en surt, cap al nord-oest, el Camí del Bosc de Llania. Poc després, als peus del Roc de Tomàs, però, es perd en forma de camí. Segueix en forma de corriols de muntanya, molt perdedors: el desús del camí l'ha fet quasi desaparèixer del tot.
# Cantó de Cambrin

El cantó de Cambrin és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Béthune. Té 8 municipis i el cap és Cambrin.

## Municipis

* Annequin
* Auchy-les-Mines
* Cambrin
* Cuinchy
* Festubert
* Noyelles-lès-Vermelles
* Richebourg
* Vermelles

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Gaston Coquel | PCF |
| 1949-1958 | M. Deschamps | SFIO |
| 1958-1973 | M. Lefebvre | SFIO, després PS |
| 1973-1978 | Henri Lucas | PCF |
| 1978-1992 | Angèle Chavatte | PCF |
| 1992-2004 | Jean-Marc Déalet | PCF |
| 2004- | Odette Duriez | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 15.493 | 16.287 | 15.706 | 16.397 | 18.596 | 19.269 | 19.775 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Oreshnik

El 9M729-Oreshnik, o simplement Oreshnik (rus : Орешник, lit. “ avellaner"), és un míssil balístic hipersònic ( IRBM ) rus d'abast intermedi. Probablement és el primer míssil de mig abast del món amb una ogiva múltiple utilitzat en condicions de combat Segons Maxim Starchak, investigador de la Queen's University, l'Orechnik és una modificació del complex RS-26 Roubej Fabian Hoffmann, expert en defensa de la Universitat d'Oslo, va afirmar que el míssil rus en qüestió probablement no tenia més de 10 % de peces noves

## Història

Va ser presentat per primera vegada el 21 de novembre de 2024, per Vladimir Putin Amb una velocitat estimada de Mach 10, està dissenyat per ser difícil d'interceptar. Aquest míssil va ser utilitzat el mateix dia en el conflicte rus-ucraïnès, colpejant una instal·lació propietat de l'empresa ucraïnesa Pivdenmach a Dnipro, Ucraïna durant la guerra rus-ucraïnesa

## Especificacions

L'Orechnik podria equipar-se amb Múltiples Càrregues Independentment Marcables (MIRV), millorant el seu potencial destructiu. Hauria estat llançat des d'Astrakhan, probablement des del lloc militar de Kapustin Iar. Descrit com a experimental, es mantindria en una producció limitada, i les seves capacitats inclourien una càrrega útil convencional o nuclear, amb un missatge estratègic clar per a l'OTAN i les potències occidentals. El míssil seria capaç d'assolir velocitats superiors a Mach 11 (és a dir, 13.500 km/h o 3,74 km/s). Segons la Marina d'Ucraïna, estaria equipada amb sis ogives, cadascuna composta per sis submunicions El servei rus de la BBC va explicar que la velocitat de Mach 10 anunciada correspondria en realitat a la velocitat normal de descens dels blocs de míssils balístics El 24 de novembre de 2024, el Servei de Seguretat d'Ucraïna (SBU) va presentar deixalles metàl·liques d'aquest míssil rus. Aquestes restes es van mostrar suposadament a un grup de periodistes, inclosos els de l'Agence France-Presse (AFP)

## Referències

* ↑ «Vladimir Putin fires a new missile to amplify his nuclear threats». The Economist, 21-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Maxim Starcak - Profil». Forbes Russie. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Выглядит грозно, но ничего не меняет». Meduza, 22-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «What is Russia's Oreshnik missile and what happens next?». Kyiv Independent, 22-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «BBC News Live - Post 38739364». BBC News. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Russia Fired ICBM for First Time in War, Ukraine’s Military Claims». The Moscow Times, 21-11-2024. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Ukraine says new missile fired by Russia flew 15 minutes faster than Mach». Reuters, 22-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Владимир Путин заявил, что военные усилия России оправданы». BBC Russian, 22-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «En direct : guerre en Ukraine, suivez la situation en direct». Le Monde, 24-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
# Paper Mate

Paper Mate és una divisió de Sanford LP, una empresa de Newell Brands que produeix instruments d'escriptura . Les oficines de Paper Mate es troben a Oak Brook, Illinois, juntament amb les d'altres divisions de productes d'oficina de Newell Rubbermaid.
La seva línia de productes inclou bolígrafs i bolígrafs de gel, llapis mecànics i llapis de fusta, gomes d'esborrar i líquids correctores.

## Història

A principis de 1941, Patrick J. Frawley va adquirir la seva primera empresa, un fabricant de peces de bolígraf que havia incompliment del seu préstec. El 1949, The Frawley Pen Company va desenvolupar una tinta que s'assecava a l'instant. El bolígraf que va lliurar aquesta tinta es deia "The Paper Mate".
El 1955, la Frawley Pen Company va ser adquirida per The Gillette Company, Inc. per 15,5 milions de dòlars, i va constituir la base de la divisió Paper Mate de Gillette. Vint-i-cinc anys més tard, el 1980, Gillette va adquirir Liquid Paper i Waterman ; amb aquestes adquisicions, la Divisió Paper Mate es va canviar al Grup de Productes de Papereria. El 1984, un Paper Mate Sharpwriter va aparèixer al vídeo musical de "Turn Up the Radio" d' Autograph .
A finals de 2000, la divisió de productes de papereria de Gillette va ser comprada per Newell Rubbermaid i es va fusionar amb la divisió Sanford Brands de Newell Rubbermaid. Com a empleat de PaperMate, Norman Holtzman va dissenyar el logotip de doble cor fa més de 50 anys, i encara és la identitat de PaperMate el 2021.

## Productes

Els productes Paper Mate s'ofereixen en una gran varietat de colors i formes. El 1966 es va llançar el bolígraf Flair. El retolador és un rotulador amb tinta a base d'aigua d'assecat ràpid. El 1979, Paper Mate va introduir la marca Eraser Mate o Erasermate. A la dècada de 1980, Paper Mate va inventar el bolígraf Replay 2000, amb tinta esborrable i una goma en un extrem. El 2010, Paper Mate va introduir bolígrafs, llapis i gomes d'esborrar biodegradables "ecològics".
El 2012, Paper Mate va presentar la marca InkJoy.

## Referències

* ↑ "The Gillette Company". International Directory of Company Histories. (c) 2006.
* ↑ «Paper Mate products as of 2012». Arxivat de l'original el 2011-07-14. [Consulta: 9 abril 2011].
* ↑ «About us». Papermate.com. [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ (en anglès) , 25-01-1979.
* ↑ Paper Mate biodegradable products Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine.
* ↑ «Newell Rubbermaid's Paper Mate Brand Revolutionizes Everyday Writing with Global Launch of InkJoy» (en anglès). www.prnewswire.com.

## Enllaços externs

* The Gillette Company at Encyclopedia.com: Paper Mate as part of Gillette (1955 to 2000)
# Procés de generació de dades

En estadística i en ciències empíriques, un procés de generació de dades és un procés del món real que "genera" les seves dades. Normalment, els estudiants no coneixen el model real de la generació de dades. Tot i així, se suposa que aquests models reals tenen conseqüències observables. Aquestes conseqüències són les distribucions de les dades a la població. Aquestes distribucions o models es poden representar mitjançant funcions matemàtiques. Hi ha moltes funcions de distribució de dades. Per exemple, la distribució normal, distribució de Bernoulli, distribució de Poisson, etc.

## Referències

* https://datascience.recursos.uoc.edu/cicle-de-vida-de-les-dades/
* https://stats.stackexchange.com/questions/443320/what-does-a-data-generating-process-dgp-actually-mean
# Alcamo

Alcamo (sicilià Àrcamu) és un municipi italià, situat a la regió de Sicília i a la província de Trapani. L'any 2004 tenia 45.652 habitants. Limita amb els municipis de Balestrate (PA), Calatafimi Segesta, Camporeale (PA), Castellammare del Golfo, Monreale (PA) i Partinico (PA).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Giacomo Scala | Centreesquerra |

## Agermanaments

* Jelgava
# Alcobaça

Alcobaça és un municipi portuguès a la regió del Centre i a la Subregió de l'Oeste. L'any 2006 tenia 55.597 habitants. Limita al nord amb Marinha Grande, a l'est amb Leiria, Porto de Mós, Santarém i Rio Maior, al sud-oest amb Caldas da Rainha i a l'oest Nazaré i l'oceà Atlàntic.

## Població

Població del concelho d'Alcobaça (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 4630 | 14711 | 28969 | 38462 | 50027 | 52347 | 54382 | 56794 | 55269 |

## Freguesies

* Alcobaça e Vestiaria
* Alfeizerão
* Aljubarrota
* Bárrio
* Benedita
* Cela
* Cós, Alpedriz e Montes
* Évora de Alcobaça
* Maiorga
* Pataias e Martingança
* São Martinho do Porto
* Turquel
* Vimeiro
# Alconchel de Ariza

Alconchel de Ariza (en aragonès: Aconchel de Fariza) és un municipi de la aragonès de la província de Saragossa, proper a Guadalajara i Sòria i situat a l'oest de la comarca de la Comunitat de Calataiud, al partit judicial de la qual depèn. Forma part de la mancomunitat de la Sabina. Des del punt de vista eclesiàstic, pertany a l'arxiprestat de l'Alt Jalón, diòcesi de Tarazona i arxidiòcesi de Saragossa. La seva població són jubilats, agricultors de secà, ramaders de porcí, oví i boví i obrers de la construcció.
Tot i tenir menys de 100 habitants, compta amb una botiga, un bar, dues caixes d'estalvi, una biblioteca, una piscina municipal, un frontó, una pista de tennis, una farmàcia i un consultori mèdic. A l'estiu les cases que durant l'any han estat tancades s'obren, i la població es multiplica fins a arribar als 250 o 350 habitants.
# Alcoy (Cebú)

Alcoy és un municipi de la província de Cebú, a la regió filipina de les Visayas Centrals. Segons les dades del cens de l'any 2007 té una població de 14.571 habitants distribuïts en una superfície de 61,63 km².
Alcoy està políticament subdividida en 8 barangays:
* Atabay
* Daan-Lungsod
* Guiwang
* Nug-as
* Pasol
* Poblacion
* Pugalo
* San Agustin
# Aldoè

Aldoè o Audoè, en francès Ouen o Dadon (Sancy-les-Cheminots, Picardia, 609 - Clichy-sur-Seine, Illa de França, 24 d'agost de 684) fou un aristòcrata franc, conseller de diversos reis merovingis i bisbe de Rouen. És venerat com a sant a l'Església catòlica i l'ortodoxa.
Va néixer a prop de Soissons en una família noble de Nèustria i fou educat al monestir de Saint-Médard de Soissons, on conegué els sants Columbà i Faró de Meaux. Encara jove, entrà al servei de Clotari II i a la cort conegué altres personalitats, com Vandregisil, Romà, Desideri de Caors o Sulpici el Pietós, després canonitzats. El seu successor Dagobert I el feu conseller seu, càrrec que també va tenir amb el seu fill Clodoveu II. També aconsellà santa Batilde, esposa de Clodoveu i regent en nom de Clotari III.
Laic encara, el 636 Audoè va fundar l'abadia de Rebais, de monjos columbanians procedents de Luxeuil. El 640 fou elegit bisbe de Rouen i el 13 de maig de 641 fou ordenat bisbe. El 644 va convocar el sínode de Chalon-sur-Saône per combatre la simonia; va afavorir les missions d'evangelització dels pagans i la difusió dels monestirs, especialment els columbanians, fundant-ne els de Fontenelle i Jumièges. Va escriure una Vita Eligii, explicant la vida del seu bon amic Eloi de Noyon.
Morí el 684 a Clichy, prop de París i fou sebollit al monestir de Saint-Pierre de Rouen, anomenat llavors de Saint-Ouen.

## Enllaços externs

* SantieBeati.it
# Aleksandr Golovànov

Aleksandr Evgenievitx Golovànov (1904-1975) va ser un pilot soviètic. El 1943 esdevingué Mariscal de la Força Aèria (el segon després d'Aleksandr Nóvikov, i el 19 d'agost de 1944 va ser promogut al rang de Cap Mariscal de la Força Aèria.
Fill d'un treballador de transport fluvial, va ingressar el 1919 a l'Exèrcit Roig, i membre del Partit Comunista des del 1929. El 1931 treballà al Comissariat dels Treballadors de la Indústria Pesant, aprenent a volar a un aero-club. Es graduà a l'Escola de Vol de Osoaviakhim el 1932, obtenint el títol de pilot. Entre 1933 i 1941 treballà a l'aviació civil. El 1938 és cap de la Flota Aèria Experimental. Participà en les Guerres Frontereres Soviètico-Japoneses de 1938-1939 (prenent part a la batalla de Khalkhin Gol) i a la Guerra Soviètico-Finesa de l'hivern de 1939-40 (a on obtingué la seva Orde de Lenin).
Des de l'inici de la Gran Guerra Patriòtica va ser comandant del 212è Regiment de l'Aire de Bombarders de Llarg Abast, sent nomenat posteriorment comandant d'una divisió de bombarders de llarg abast, subordinat a la Comandament Suprem. La divisió realitzà bombardeigs (amb la seva participació personal) en el curs de les operacions de Stalingrad, Kursk, Kharkov, així com ciutats enemigues com Berlín, Königsberg, Danzig, Ploiesti i d'altres. Des de febrer de 1943 va ser nomenat Comandant de la Força Aèria de Llarg Abast, transformada en el 18è Exèrcit de l'Aire el desembre de 1944. Les seves unitats van portar a terme diversos atacs aeris contra la rereguarda de l'Eix, donant suport a les forces terrestres a les operacions de Prússia Oriental, Viena o Berlín, així com als Partisans iugoslaus.
Després de la guerra, comandà l'aviació soviètica de llarg abast; el 1952 és nomenat Comandant del Cos Aerotransportat, i el 1953 passa a la reserva. També el 1953 ingressa com a diputat al Soviet Suprem.

## Condecoracions

* Orde de Lenin
* Orde de la Bandera Roja (3)
* Orde de Suvorov de 1a classe
* Orde de l'Estrella Roja
* Medalla de la victòria sobre Alemanya
* Medalla de la defensa de Leningrad
* Medalla de la defensa de Moscou
* Medalla de la defensa de Stalingrad
* Medalla per la Conquesta de Viena
* Medalla per la Conquesta de Königsberg
* Medalla per la Conquesta de Berlín
* Medalla del 20è Aniversari de l'Exèrcit Roig
* Medalla del 30è Aniversari de l'Exèrcit i l'Armada Soviètics
# Aleksandr Lébed

Aleksandr Ivànovitx Lébed (rus Алекса́ндр Ива́нович Ле́бедь) (Novotxerkassk, óblast de Rostov 20 d'abril de 1950-Abakan, Khakàssia 28 d'abril de 2002) fou un popular tinent general i polític rus mort en un accident amb un helicòpter Mi-8.
Era fill d'una família obrera del Caucas, emprengué de jove la carrera militar i arribà a ser un heroi de la guerra de l'Afganistan. Mercè a això fou nomenat comandant de la 106a Divisió Aerotransportada de Tula de 1990 a 1991. Quan es va produir el cop soviètic de 1991 per membres de la vella guàrdia comunista que segrestaren Mikhaïl Gorbatxov, va desobeir les ordres d'atacar els parlamentaris encapçalats per Borís Ieltsin atrinxerats a la Casa Blanca. Gràcies a aquests fets fou nomenat adjunt al comandant de les Tropes Aerotransportades Russes, general Pavel Gratxov. El 1992 fou el cap del 14è Exèrcit Rus a Moldàvia, i jugà un rol important en els conflictes amb Gagaúsia i Transnístria.
El juny del 1995 abandonà les forces armades per dedicar-se a la política. El 1995 fou elegit diputat de la Duma pel partit Congrés de les Comunitats Russes (KRO). Al juliol del 1996, després de presentar-se com a candidat a les eleccions presidencials de Rússia (1996), el president de Rússia Borís Ieltsin el nomenà nou secretari del Consell de Seguretat de Rússia, però hom el va fer cessar a l'octubre acusat de preparar un cop d'estat. Fundà el Partit Nacional Republicà i l'any 1998 fou escollit governador del krai de Krasnoiarsk. Morí en accident d'helicòpter en estranyes circumstàncies.

## Enllaços externs

* Biografia de Lébed Arxivat 2006-10-11 a Wayback Machine.
# Aleksandra Beltsova

Aleksandra Belcova (Suraj, gubèrnia de Txernígov, 17 de març de 1892 – Riga, RSS de Letònia, 1 de febrer de 1981) fou una pintora letona-russa. Va estudiar a l'Escola d'Art de Penza i al Taller d'Art Lliure de Petrograd. Es va traslladar a Letònia el 1919 juntament amb Romas Suta, just després de la fi de la primera guerra mundial, i va entrar al Grup d'Artistes de Riga. En els anys següents, Belcova va participar en les exposicions del grup Roller i de l'Associació d'Artistes Gràfics de Riga. Les seves pintures van ser majoritàriament retrats i natures mortes, començant com a cubista i migrant posteriorment al realisme. Els seus mitjans van ser l'oli, l'aquarel·la, les arts gràfiques i també porcellana.
# Aleksandras Stulginskis

Aleksandras Stulginkis (Kutaliai, districte municipal de Šilalė, prop de Tauragė, Lituània, Imperi Rus, 26 de febrer de 1885 - Kaunas, 22 de setembre de 1969) va ser un polític lituà que va arribar a ser el segon President de Lituània, i va ocupar aquest càrrec entre el 19 de juny de 1920 i el 7 de juny de 1926. Va ser a més president provisional per unes hores durant el Cop d'estat de 1926 a Lituània.

## Enllaços externs

* Informació sobre Aleksandras Stulginskis Arxivat 2004-04-21 a Wayback Machine.
* Informació addicional Arxivat 2004-02-25 a Wayback Machine.
# Alekséievskaia

Alekséievskaia - Алексеевская (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la vora esquerra del riu Txelbas, davant de Mostaltxuk, a 9 km al sud-est de Tikhoretsk i a 119 km al nord-est de Krasnodar.
Pertanyen a aquest municipi les stanitses de Krasnoktiàbrskaia, Novoarkhànguelskaia, els possiolki de Kirpitxni, Ovosxnoi, Prígorodni i els khútors de Krasni Partizan, Mostaltxuk i Xkolni.