OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Egineta

Egineta (en grec antic: Αἰγινήτης, llatí: Aegineta) va ser un escultor modelador (fictor) de l'antiga Grècia esmentat per Plini el Vell a la Naturalis Historia.
Egineta era germà del destacat pintor Pàsies, deixeble d'Erígon, qui, segons Plutarc, va ser deixeble de Nealces; com que Nealces era amic d'Arat de Sició, que va ser elegit estrateg de la Lliga Aquea l'any 243 aC, això indicaria que Egineta i el seu germà Pàsies van florir cap a l'any 220 aC. No obstant això, hi ha autors que afirmen que el terme «Egineta» no fa referència al nom d'un escultor sinó a la nacionalitat ('natural de l'illa d'Egina') d'un altre artista, com ara Pàsies.

## Referències

* ↑ Aegineta a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 26
# Berenguer Ramon I de Provença

Berenguer Ramon I de Provença (1115 - Melguelh, Llenguadoc 1144) fou infant de Barcelona i comte de Provença (1131-1144).

## Orígens familiars

Fill petit del comte Ramon Berenguer III i Dolça de Provença. Era net per línia paterna de Ramon Berenguer II i Mafalda de Pulla-Calàbria, i per línia materna de Gerbert de Gavaldà i Gerberge de Provença.

## Ascens al comtat

Mentre el seu germà Ramon Berenguer IV rebia com herència el Comtat de Barcelona a la mort de Ramon Berenguer III; Berenguer Ramon I rebia el Comtat de Provença.
El seu regnat es caracteritzà per les lluites pel poder a Provença amb la família dels Baus.

## Núpcies i descendents

Es va casar el 1135 amb la comtessa Beatriu de Melguer, filla de Bernat IV de Melguer i Guillema de Montpeller. D'aquesta unió nasqué un fill:
* l'infant Ramon Berenguer III de Provença (1140-1166), comte de Provença.

## Vegeu també

* Llista de comtes de Provença.
# Tenrec musaranya de dents de musaranya

El tenrec musaranya de dents de musaranya (Microgale soricoides) és una espècie de tenrec musaranya endèmica de Madagascar. Els seus hàbitats naturals són els boscos humits de terres baixes tropicals o subtropicals i les montanes humides tropicals i subtropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Turó de Morera

El Turó de Morera és una muntanya de 1.576 metres que es troba entre els municipis de Viladrau i el Brull, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Cal Curt

La Serra de Cal Curt és una serra situada al municipi de Santa Susanna a la comarca del Maresme, amb una elevació màxima de 228 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mainà de carpó gris

El mainà de carpó gris (Acridotheres melanopterus tertius; syn: Acridotheres tertius) és un tàxon d'ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae), endèmic de l'illa de Bali. El seus hàbitats són les sabanes, els matollars subtropicals i tropicals secs i humits, els boscos tropicals i subtropicals de frondoses secs, les tarres llaurables i les pastures. El seu estat de conservació es considera en perill d'extinció.

## Taxonomia

Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.1, gener 2020), el consideren encara una subespècie del mainà alanegre (Acridotheres melanopterus tertius).
El mainà de carpó gris és semblant al mainà alanegre però té el dors gris i les ales encara més negres. Això també passa amb el mainà tricolor, que a vegades també es considera sub-espècie del mainà alanegre. La diferencia respecte el mainà tricolor és que el gris de la part posterior, en el cas del mainà de carpó gris, baixa fins a la cua.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mainà de carpó gris». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 673. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-winged Myna. Acridotheres melanopterus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Craig, Adrian; Feare, Chris. «Family Sturnidae (Starlings)». A: del Hoyo, Josep. Handbook of the Birds of the World. Volume 14: Bush-shrikes to Old World Sparrows. Barcelona: Lynx Edicions, 2009, p. 736. ISBN 978-84-96553-50-7.
# Beriózovi (Krasnodar)

Beriózovi - Берёзовый (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, al nord del curs del riu Kuban, a 12,5 km al nord del centre de Krasnodar, la capital.
Pertanyen a aquest municipi les poblacions de Kolossisti, Krasnolit, Otdelénia № 2 SKZNIISiV, Otdelénia № 3 SKZNIISiV, Otdelénia № 3 OPKH KNIISKH, Vostotxni (Beriózovi), Kópanskoi, Novi i Txérnikov.
# Morro de Porc

El Morro de Porc és una muntanya de 966 metres que es troba al municipi de Centelles, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de Castellar (Dosrius)

El Turó de Castellar és una muntanya de 425 metres que es troba al municipi de Dosrius, a la comarca del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cistícola de Woosnam

La cisticola de Woosnam (Cisticola woosnami) és una espècie d'ocell de la família dels cisticòlids. Es troba a Burundi, República Democràtica del Congo, Kenya, Malawi, Ruanda, Tanzània, Uganda i Zàmbia.
Els hàbitats naturals són la sabana seca i les praderies seques subtropicals o tropicals de les terres baixes.

## Referències

* ↑ «Cistícola de Woosnam». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 06/11/2022(català)
* ↑ Avibase
# Berliner Symphoniker

Berliner Symphoniker (Simfònica de Berlín) és una orquestra simfònica de Berlín, Alemanya. L'orquestra va començar la seva activitat interpretativa l'1 de setembre de 1967 com a Symphonisches Orchester Berlin. El 1990 va passar a anomenar-se Berliner Symphoniker. El seu director titular des de 1997 ha estat Lior Shambadal.
No s'ha de confondre l'orquestra amb l'anterior Berliner Symphoniker de Berlín Oriental, fundada el 1950 i abandonada als anys 80, ni amb la Berliner Sinfonie-Orchester, també a l'antiga Berlín Oriental, que el 2006 va ser rebatejada com a Konzerthausorchester Berlin.

## Història

Del 1967 al 1990 l'orquestra va ser coneguda com a Symphonisches Orchester Berlin (SOB) i es va originar amb la fusió de dues orquestres independents, la Berliner Symphonisches Orchester (fundada el 1949) i la Deutsches Symphonieorchester.
El Symphonisches Orchester de Berlín solia realitzar uns 60 concerts a l'any a Berlín i en altres llocs. El seu primer director titular va ser Carl August Bünte, que va ocupar el càrrec fins al 1973; Alguns dels seus successors van ser Theodore Bloomfield, Daniel Nazareth i Alun Francis.

### Gires de concerts notables

* 1996: Brasil
* 1998–2000: EUA, Egipte, Regne Unit, Espanya, Suïssa, Itàlia
* 2001: Itàlia, Regne Unit, Amèrica del Sud
* 2002: Japó
* 2004: Japó, Hongria, República Txeca, Frankfurt am Main
* 2005: Corea del Sud, Xina, Suïssa, Itàlia, Grècia
* 2006: Espanya, Suïssa
* 2007: Argentina (Buenos Aires; Festival Internacional Ushuaia), Itàlia, Japó, Xina
* 2008: Festival de Mallorca, Japó, Xina

## Directors musicals

* 1967–1973: Carl August Bünte
* 1975–1982: Theodore Bloomfield
* 1982–1985: Daniel Natzaret
* 1989–1996: Alun Francis
* 1997–2019: Lior Shambadal

## Enllaços externs

* Web oficial del Berliner Symphoniker
* «Bibliografia relacionada amb Berliner Symphoniker» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
# Talp daurat del Congo

El talp daurat del Congo (Calcochloris leucorhinus) és una espècie de talp daurat originària d'Angola, el Camerun, la República Centreafricana, la República del Congo i la República Democràtica del Congo. Els seus hàbitats naturals són els boscos secs tropicals o subtropicals, els boscos humits tropicals o subtropicals, les montanes humides tropicals o subtropicals, les terres arables, les pastures, les plantacions i els jardins rurals.
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Turó de l'Alzina Rodona

El Turó de l'Alzina Rodona és una muntanya de 1.241 metres que es troba entre els municipis de Seva i de Viladrau, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carl d'Unker

Carl d'Unker (Estocolm, 3 de febrer de 1828 - Düsseldorf, 23 de març de 1866) va ser un artista suec. Va ser el primer d'un gran nombre d'artistes suecs que van estudiar a Düsseldorf entre 1850 i 1870. Era conegut principalment com un pintor de gènere d'orientació social les obres del qual representaven temes contemporanis, com les sales d'espera a les estacions de tren o escenes de cases d'empenyorament.

## Biografia

Va néixer a Estocolm, Suècia. El seu pare, Carl Henning d'Unker, era un soldat noruec, mentre que la seva mare, Anna Christina Brunstedt, era ciutadana sueca. Va començar la seva carrera com a soldat i va servir als Svea Life Guards durant un curt període de temps. El 1848 es va oferir voluntari per a la Primera Guerra de Schleswig (1848–1849). Poc després del seu retorn a Suècia va abandonar la seva carrera militar a favor d'una artística. Es va traslladar a Düsseldorf entre 1851 i 1853 per estudiar pintura on va ser alumne de Karl Ferdinand Sohn (1805-1867).
Durant els anys 1856 i 1857, va realitzar viatges d'estudis a Westfàlia, Bèlgica i París. Va assistir a l'acadèmia d'art d’Amsterdam durant 1859. Es va convertir en un artista molt popular al continent. A partir de 1861 va patir una malaltia al braç dret i es va veure obligat a pintar amb el braç esquerre. Va fer una breu visita a Suècia el 1865 i va ser nomenat professor pel rei Carles XV de Suècia. Va morir l'any següent a Düsseldorf.

## Vida personal

El 25 de juny de 1859 es va casar amb Clara Wilhelmine Therese Karoline Antonie Schnitzler (n. 1839), filla del mestre d'obres Peter Heinrich Gregor Anton Schnitzler (1796–1873), després de la qual va poder viure una vida sense preocupacions econòmicament. El 1864 ell i la seva dona van tenir un fill, Detlev Wilhelm Albert d'Unker Luetzow.

## Galeria

* Dona amb un rosari (1853)
* Sala d'espera de segona classe (ca 1865)
* Sala d'espera de tercera classe II (1865)
* Família gitana a la presó (1864) (1864)
* La casa d'empenyorament II (1859)
* La casa d'empenyorament V (1860)
* Festa - il·lustració de l'escena 1 de La traviata..

## Referències

* ↑ «Carl d’Unker - Uppslagsverk - NE.se» (en suec). [Consulta: 9 octubre 2023].
* ↑ «Carl Henrik D'Unker, Real Paintings, Real Testimonials».
* 1 2 3 4 Eskil Oronlund. «Carl Henrik d'Unker (d'Unker-Lützow)». Svenskt biografiskt lexikon. [Consulta: 1r març 2019].
* ↑ «Carl d Unker 1Australian Oil Painting Reproduction». www.oil-paintings.com.au. [Consulta: 26 desembre 2020].
* 1 2 «1065-1066 (Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 6. Degeberg - Egyptolog)» (en suec), 1907. [Consulta: 9 octubre 2023].
* ↑ «Carl Ferdinand Sohn». RKD – Nederlands Instituut voor Kunstgeschiedenis. [Consulta: 1r març 2019].
* ↑ Svenska Konstnärer, Biografisk Uppslagsbok 2000. Svenska Konstnärer Galleri och Bokförlag AB, 1999, p. 109. ISBN 91-973689-0-3.
# Turó de Vilanegra

El Turó de Vilanegra és una muntanya de 533 metres que es troba al municipi d'Arenys de Munt, a la comarca del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gadhia

Gadhia fou un petit estat tributari protegit al sud de Kathiawar a la presidència de Bombai.
Està format per 2 pobles amb dos tributaris separats. Es troba proper al bosc de Gir. La població el 1881 era de 777 habitants. Els ingressos estimats eren de 250 lliures i el tribut pagat de 27 lliures al Gaikwar de Baroda i de 2 lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cistícola emmascarada

La cistícola enmascarada (Cisticola nigriloris) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae endèmica del sud de la regió dels Grans Llacs d'Àfrica.

## Descripció

És una cistícola de mida grossa, d'uns 16 cm de llargària, inclosa la cua esgraonada, amb el plomatge de les parts superiors de tons bruns i les inferiors blanquinoses. Presenta la brida de color negre i és el que dona nom a l'espècie.
A diferència d'altres espècies del mateix gènere, té el llom de color uniforme i només presenta vetejat negre en les ales.

## Hàbitat i distribució

Es troba únicament a prop del llac Tanganika i al nord del llac Malawi i la serralada propera, distribuït per tot el nord de Malawi, el sud-oest de Tanzània i el nord-est de Zàmbia.
L'hàbitat natural són les praderies, sabanes i matollars tropicals i subtropicals i les zones de matolls de muntanya.

## Referències

* ↑ «Cistícola emmascarada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 13/11/2022(català)
# Lara Fútbol Club

El Lara Fútbol Club fou un club de futbol veneçolà de la ciutat de Barquisimeto.
El 2012 es traslladà a la ciutat de Los Teques, i a continuació a Caracas canviant el nom per Metropolitanos Fútbol Club.

## Palmarès

* Lliga veneçolana de futbol:
** 1965
* Copa veneçolana de futbol:
** Finalista 1965, 1968, 1979

## Referències

* ↑ «Venezuela - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 20 juny 2011].
* ↑ «Venezuela - List of Cup Winners and Runners Up». rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2018].
# Bernardino de Sahagún

Bernardino de Sahagún és el nom adoptat per Bernardino de Rivera, Ribera o Ribeira (Sahagún, León, Espanya ca. 1499-Ciutat de Mèxic, 5 de febrer de 1590) en fer-se frare franciscà. És l'autor d'un nombre d'obres en nàhuatl i espanyol, considerades avui entre els documents més valuosos per a la reconstrucció de la història de Mèxic antic abans de l'arribada dels conqueridors espanyols.

## Biografia

Cap a 1520 es va traslladar a Salamanca per estudiar a la seva Universitat, en aquells dies un centre d'irradiació del Renaixement a Espanya. Allí va aprendre llatí, història, filosofia i teologia. Cap a mitjan dècada, va decidir entrar en l'orde franciscà, i s'ordenà probablement cap a 1527. Dos anys després, en 1529, partirà cap a la recentment conquistada Nova Espanya (Mèxic) en missió amb una altra vintena de frares, encapçalats per fra Antonio de Ciutat Rodrigo.
Els seus primers anys al Nou Món van transcórrer en Tlalmanalco (1530-1532), per després ser guardià (i probablement fundador) del convent de Xochimilco (1535). En 1536 i per ordre real, l'arquebisbe de Mèxic Juan de Zumárraga funda l'Imperial Col·legi de la Santa Creu de Tlatelolco. Des del començament, el frare franciscà ensenyarà llatí allí. El propòsit del Col·legi era la instrucció acadèmica i religiosa de joves nahues, fonamentalment aquells fills de pipiltin (nobles). Amb algunes interrupcions, fra Bernardino estarà vinculat al Col·legi fins a la seva mort. Allí va formar deixebles que després serien els seus col·laboradors en les seves investigacions sobre la llengua i la cultura nahues; els noms d'alguns d'ells són coneguts: Antonio Valeriano, d'Azcapotzalco; Martín Jacobita i Andrés Leonardo, de Tlatelolco i Alonso Bejarano de Cuauhtitlán.
Va passar després pels convents de Xochimilco, Huejotzingo i Cholula; va ser missioner a les regions de Puebla, Tula i Tepeapulco (1539-1558); definidor provincial i visitador de la Custòdia de Michoacán (1558). Però des de 1547 es va consagrar gairebé totalment a la construcció de la seva obra històric-antropològica. Obra que hauria de portar-li no pocs problemes: en 1577 (o 1578) els seus treballs van ser confiscats per ordre real, probablement per temor al fet que el valor que Bernardino assignava a l'estudi de la cultura dels antics mexicans i al fet que els seus mètodes missionals que, en certa manera, respectaven els costums ancestrals, poguessin ser un obstacle per l'evangelització.
Una part de la campanya en contra seva va poder venir de sectors religiosos disconformes amb els seus mètodes missionals, però no van ser les raons religioses les més importants i que van portar a impedir la publicació de la seva obra, sinó polítiques, com ho demostra el fet que les tres còpies que fra Bernardino va fer del treball, acabessin a la biblioteca del Palau Real (dos d'elles van ser regalades pels reis posteriors), i no en arxius religiosos. La situació de l'Espanya de la segona meitat del segle xvi era d'intolerància davant l'avanç protestant. En aquest clima, no podien ser ben vistes per les autoritats colonials les investigacions de Sahagún sobre el món asteca, considerat pagà pels europeus.
# Talp daurat groc

El talp daurat groc (Calcochloris obtusirostris) és una espècie de talp daurat originària de Moçambic, Sud-àfrica i Zimbàbue. Els seus hàbitats naturals són els boscos secs tropicals o subtropicals, els boscos humits de terres baixes tropicals o subtropicals, les sabanes seques, sabanes humides, terres arables, pastures, plantacions i jardins rurals.
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Puig de l'Amat

El Puig de l'Amat és una muntanya de 942 metres que es troba al municipi de la Vall d'en Bas, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rebel·lió de la sal

La Rebel·lió de la sal va ser una revolta o motí de subsistències que es va produir a Biscaia entre 1631 i 1634, arran d'un conflicte econòmic sobre el preu i la propietat de la sal emmagatzemada a la Senyoria de Biscaia.
L'origen de la rebel·lió fou la Reial Ordre del 3 de gener de 1631, per la qual s'elevava el preu de la sal fins a un 44%, i s'ordenava requisar tota la sal emmagatzemada, que a partir d'aquell moment només podria ser venuda per la Reial Hisenda. El motiu d'aquesta mesura, que contravenia els privilegis forals de la Senyoria i la seva exempció fiscal, va ser la necessitat de la Corona dels Habsburg de mantenir el costós exèrcit a les guerres del nord d'Europa.
Davant d'aquesta mesura, que s'unia a d'altres aprovades anteriorment (com ara l'aplicació de taxes al comerç de la llana o els draps), els camperols i els burgesos van reaccionar contra els representants de l'autoritat reial, àdhuc assassinant el procurador de l'Audiència del Corregidor l'octubre de 1632. La revolta va arribar també a impedir la reunió de les Juntes Generals de Gernika de 1633, reclamant que es revoquessin tots els impostos abusius, segons el parer dels mariners i camperols, i es tornés a l'exempció fiscal recollida pels Furs. En aquest punt, la qüestió de l'embargament i el preu de la sal havia quedat ja pràcticament oblidada.
La rebel·lió, que va durar, amb intermitències, més de tres anys, va ser definitivament reprimida la primavera de 1634, quan els seus principals capitosts van ser detinguts i executats. Per tal d'aplacar els ànims, tanmateix, el rei va optar per perdonar la resta dels rebels i suspendre l'ordre original referent al preu de la sal.

## Bibliografia

* García de Cortázar, F. y Lorenzo, J.M. (1988), Historia del País Vasco: de los orígenes a nuestros días, Txertoa, Sant Sebastià.

## Vegeu també

* Matxinada

## Enllaços externs

* Article sobre la Rebel·lió de la sal al diari El Correo Digital
# Turó del Fangar

El Turó del Fangar és una muntanya de 319 metres que es troba al municipi d'Arenys de Munt, a la comarca del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gadwal

Gadwal o Keshavnagar fou un samasthan o estat tributari protegit, a la part oriental del districte de Raichur a l'Estat de Hyderabad. La principal ciutat era Gadwal (amb 10.195 habitants el 1901 situada a 56 km a l'est de Raichur) i 214 pobles. La superfície era de 2.237 km² i la població (1901) de 968.491. Els seus ingressos s'estimaven en 3 lakhs i pagava al nizam un tribut de 86.840 rupies. Els rius Kistna i Tungabhadra regaven la part nord i sud respectivament de l'estat i la terra a la vora d'aquestos rius era molt fèrtil. Gadwal ja existia quan es va fundar l'estat d'Hyderabad el 1724. Encunyava la seva pròpia moneda que al segle XIX encara estava en curs al districte de Raichur. De la seva història no se'n sap gairebé res. El 1703 va començar la construcció de la fortalesa de Gadwal que fou acabada el 1710 per Raja Somtadari. El 1902 va arribar al tron un menor d'edat i l'estat fou posat sota control de la junta de corts (Court of Wards) fins a la seva majoria.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.