OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alberic II

Alberic II (911 o 912-Roma 31 d'agost del 954), era fill de Mariozza i d'Alberic I de Spoleto. Va heretar (vers 925) el gran patrimoni del seu avi Teofilacte I. El dia que la mare Mariozza es va casar per tercera vegada (març del 932) va organitzar una revolta popular i va expulsar de la ciutat a Hug de Provença i va fer presonera a la mare a la que va tancar en un convent.
Des de llavors va governar com a senyor absolut imposant també la seva voluntat a son germanastre el Papa Joan XI. Primer es va aliar amb els romans d'Orient i més tard amb Hug de Provença amb el que es va reconciliar. Roma va assolir tranquil·litat després d'un període administrativament anàrquic. El poder religiós i el laic foren separats i no es va interferir en els afers de l'Església però va controlar la seva política. El seu fill Octavià fou elegit Papa (Joan XII), i altres fills i parents (els crescenzi) es van repartir el patrimoni. Els crescenzi van substituir als teofilactes en el govern de Roma fins al 1012.
Alberic fou el fundador del castell de Túsculum vers el 950 però encara no va portar el títol de comte de Túsculum.
Es va casar vers el 937 amb Alda, filla d'Hug de Provença rei d'Itàlia, que va morir abans que el marit, el qual es va casar per segon cop amb Estefania, una dama de la noblesa romana, probablement germana del Papa Joan XIII (962-972). Se li coneixen tres fills: Octavià que fou Papa (Joan XII), Donat i Gregori I de Túsculum.
Viccionari
# Cal Sastre de Valls

Cal Sastre de Valls és una masia situada al municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès.
# Llista de topònims de Cornellà del Bercol

Llista de topònims (noms propis de lloc) de Cornellà del Bercol (Rosselló).
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## església

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Sant Cristòfol de Cornellà del Bercol | Cornellà del Bercol | església | | 42° 37′ 32″ N, 2° 57′ 02″ E﻿ / ﻿42.625694444444°N,2.9504444444444°E﻿ / 42.625694444444; 2.9504444444444 18.7 msnm | | Église Saint-Christophe de Corneilla-del-Vercol | |
| | santuari de la Mare de Déu del Paradís | Cornellà del Bercol | església Ús: capella | | 42° 37′ 40″ N, 2° 57′ 31″ E﻿ / ﻿42.6279°N,2.95868°E﻿ / 42.6279; 2.95868 | | Chapelle Notre-Dame-du-Paradis | |

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Commons (més fotos) |
| Agulla de la Mar | Pirineus Orientals | canal | Desemboca: Estany de Sant Nazari Llarg: 13.3km | 42° 38′ 58″ N, 3° 01′ 05″ E﻿ / ﻿42.649575°N,3.018182°E﻿ / 42.649575; 3.018182 | |
| Castell de Cornellà del Bercol | Cornellà del Bercol | castell | | 42° 37′ 32″ N, 2° 56′ 56″ E﻿ / ﻿42.625675°N,2.94893333333°E﻿ / 42.625675; 2.94893333333 20 msnm | |
| casa de la vila de Cornellà del Bercol | Cornellà del Bercol | instal·lació Ús: seu del govern local | | 42° 37′ 32″ N, 2° 56′ 58″ E﻿ / ﻿42.6256326938978°N,2.94941750798401°E﻿ / 42.6256326938978; 2.94941750798401 fr:66200 CORNEILLA-DEL-VERCOL | Town hall of Corneilla-del-Vercol |
| estació de Cornellà | Cornellà del Bercol | antiga estació de ferrocarril | | 42° 37′ 23″ N, 2° 57′ 11″ E﻿ / ﻿42.623°N,2.953°E﻿ / 42.623; 2.953 | |
# Roca del Gònec

La Roca del Gònec és una muntanya de 2.382,7 metres que es troba al municipi de Cava, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Adolf Pla i Garrigós

Adolf Pla i Garrigós (Sabadell, 4 d'octubre de 1960) és un pianista i director català.

## Biografia

Els seus primers mestres van ser Magda Caballé, Teresa Segarra i Josep Maria Martí Aragonés. Posteriorment es formà al Conservatori Superior de Música de Barcelona amb Miquel Farré, a l'Acadèmia Franz Liszt de Budapest amb els mestres Rádos Ferenc i Nádor György i a la Hochschule für Musik Würzburg, sota la direcció de Peter Hollfelder. A Alemanya va obtenir el MeisterKlasse Diplom i fou distingit per la Fundació Robert Wagner.
Va ser professor de piano del Conservatori de Sabadell –del qual també va exercir de director– i, des del 2004, imparteix classes del seu instrument a l'ESMUC.
El 1985 el van seleccionar per representar Espanya a la Primera Trobada Internacional de Joves Intèrprets d'Europa. Ha fet recitals per diversos països de tot el món. Ha col·laborat amb el Mozarteum Quartett de Salzburg i ha fet diverses gires i gravacions amb el flautista sabadellenc Bernat Castillejo. Ha enregistrat discos també per als segells La Mà de Guido i Ars Harmònica, en la qual s'inclou l'obra completa per a piano de Frederic Mompou, a més de gravar música d'altres compositors com Schumann, Ravel, Enric Granados, Toldrà… Ha realitzat produccions per al Canal Clàssic de Via Digital, RNE, Catalunya Ràdio, Ràdio San Petersburg, TVE, TV3, TV Costa Rica, TV Perú i TV Uruguai. Col·labora habitualment en diferents mitjans de comunicació com ara Catalunya Música, Revista Musical Catalana, Revista Cultural de l'AECID, etc.
Com a director, ha dirigit diverses orquestres (Orquestra Municipal de Caracas, Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra, Orquestra Nacional de Bolívia, entre d'altres). El 2012 va dirigir la Suite Goya (Sis peces desagradables per a deu solistes) a L'Auditori per commemorar el 50è aniversari de la mort del compositor Ricard Lamote de Grignon.

## Referències

* 1 2 3 4 «Adolf Pla». ESMUC. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «El libro de Adolf Pla sobre Mompou, publicado por La Mà de Guido, Premio Codalario 'Mejor producto musical 2013'». Codalario. La Revista de la Música Clásica. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «Adolf Pla Garrigós». La Mà de Guido. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ Miralles, Xavi. «El pianista i compositor sabadellenc Adolf Pla ofereix aquest divendres un concert al Sant Vicenç». Ràdio Sabadell. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ Lalanza, Jordi. «Adolf Pla. Pianista i professor de piano de l'ESMUC». ESMUC digital. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Adolf Pla i Garrigós - Lloc web oficial
* El pianista Adolf Pla enregistra música inèdita de Frederic Mompou, a TV3
# Xerentes

Xerentes és un poble indígena que habita a l'estat brasiler de Tocantins, al marge dret del riu Tocantins, al cerrado proper a la ciutat de Tocantínia que, situada entre dues terres indígenes xerentes, ha estat escenari de tensions entre colons i xerentes.
L'ètnia xerente està formada per aproximadament 3.500 persones, distribuïdes en 33 pobles que componen les terres indígenes de xerente i Funil, amb 183.542 hectàrees demarcades.
Parlen la llengua akwe, pertanyent a la família lingüística Gê. Són experts en l'artesania de trenat. Amb la llana de babaçu i la seda de buriti, produeixen cistelles, senalles, bosses, tapets i ornaments per al cos.

## Referències

* ↑ «Xerente - Povos Indígenas no Brasil». [Consulta: 14 agost 2020].
# Boxa als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - pes gall

El pes gall va ser la segona categoria de boxa més lleugera de les disputades als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 22 de setembre de 1904, sent la primera vegada que es disputava en unes Olímpiades. Sols hi van prendre part dos participants. Els participants havien de pesar menys de 52,2 kg.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Oliver Kirk | George Finnegan | cap |

## Resultats

| Final | Final |
| Oliver Kirk | KO al 3r assalt |
| George Finnegan | - |

## Classificació final

| Posició | Boxejador |
| | Oliver Kirk |
| | George Finnegan |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bantamweight (≤115 pounds), Men». [Consulta: 24 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 8 novembre 2008].
# Oramar

Oramar o Urmar en kurd, Dağlıca en turc, és una vila de Turquia al sud-est del país, fronterera amb l'Iran, situada al districte (Ilçe) de Yüksekova, província de Hakkâri. El 1955 la població tenia 943 habitants i el subdistricte (amb 9 pobles) en tenia 3.632. Els diversos pobles es troben al llarg del riu Rudbar-i Sin. La zona està poblada per kurds.
Al segle xix hi havia dues esglésies nestorianes però una (Mar Daniyal) va ser convertida en mesquita al final del segle o inicis del segle xx.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 175 i 176
# Alberic I de Spoleto

Alberic I fou marcgravi de Camerino i duc de Spoleto. Va aconseguir el poder el 898 després d'assassinat al marcgravi i duc Guiu IV de Spoleto a finals del 897.
És esmentat com a patge de Guiu IV a la batalla de Trèbia el 889. Probablement va rebre el feu del comtat de Fermo. Va teixir aliances que li van permetre ser prcolamat duc després d'assassinar al seu senyor el 897. El rei d'Itàlia, Berengari de Friül el va reconèixer el 888. Alberic va combatre junt amb el rei contra els hongaresos que havien envaït Itàlia (899-900).
Alberic es va aliar al seu veí Adalbert II de Toscana contra el Papa Sergi III i van bloquejar la via fins a Roma per impedir que Berengari anés a Roma i fos coronat emperador (906-907). Va forjar també una aliança estreta amb la família dels Crescentii de Roma, i es va casar amb Maròzia, filla de Teofilacte I comte de Túsculum i Teodora, i va rebre el títol de Patrici dels romans (Patricius romanorum). Tot i que mai no fou comte de Túsculum, se l'anomena a Túsculum com Alberic I.
Fou un dels caps de la Lliga cristiana que va combatre els sarraïns el juny del 915 a Garigliano i va aconseguir una victoria decisiva. Formaven la lliga el Papa Joan X, Alberic de Camerino i Spoleto, Teofilacte de Túsculum, Adalbert II de Toscana, els romans d'Orient (Nicolas Picingli, catepà de Bari), Guaimar II de Salern, Landulf I de Benevent, Atenulf II de Càpua, Joan I i Docibilis II de Gaeta, i Gregori IV i Joan II de Nàpols. Després de la batalla Alberic I va rebre el títol de cònsol dels romans. Apareix per darrer cop al Liber largitorius de l'abadia de Farfa el 917.
Fou assassinat a Orte després de fugir de Roma (vers 924). Fou el pare d'Alberic II de Túsculum.
# Baga de Setcomelles

La Baga de Setcomelles, és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble de Serradell.
Està situada al vessant sud-oriental de la serra de Camporan, per damunt de la Pista de Cérvoles. És al nord-est de la Coma Pi.
# Roca Grossa (Cava)

La Roca Grossa és una muntanya de 2.474 metres que es troba al municipi de Cava, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Boxa als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - pes ploma

El pes ploma va ser la tercera categoria de boxa més lleugera de les disputades als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 21 i 22 de setembre de 1904, sent la primera vegada que es disputava en unes Olimpíades. Sols hi van prendre part tres participants, els quals havien de pesar menys de 56,7 kg.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Oliver Kirk | Frank Haller | Frederick Gilmore |

## Resultats

| Semifinals | Semifinals | | | Final | Final |
| 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre |
| Oliver Kirk | lliura | |
| | | | | 22 de setembre | 22 de setembre |
| | | | | Oliver Kirk | G |
| | | | | Frank Haller | P |
| 21 de setembre | 21 de setembre | | |
| Frank Haller | G | | |
| Frederick Gilmore | P | | | |
G: Guanya P: Perd

## Classificació final

* Boxejador
* Oliver Kirk
* Frank Haller
* Frederick Gilmore

## Referències

* ↑ «Olympedia – Featherweight (≤125 pounds), Men». [Consulta: 24 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 8 novembre 2008].
# Apatophyseinae

Apatophyseinae és una subfamília de coleòpters dins de la família dels cerambícids. És considerada sinònim de Dorcasominae per alguns taxonoms.
Foren descrits per Lacordaire l'any 1869.
Comprèn les següents tribus: Apatophyseini. Hi ha almenys 90 gèneres i més de 300 espècies descrites a Apatophyseini, que es troben a Europa, Àsia i Àfrica. Al voltant de 250 d'aquestes espècies són natives de Madagascar.
Apatophyseini és l'única tribu de la subfamília Apatophyseinae, encara que de vegades s'ha tractat com una tribu de la subfamília Dorcasominae.

## Referències

* 1 2 3 Bouchard P. et al Family-group names in Coleoptera (Insecta) ZooKeys 2011; 88: 1-972
* 1 2 3 «Catalogue of Life, Apatophyseini (Lacordaire 1869)». [Consulta: 5 setembre 2024].
* 1 2 Bezark, Larry G. «A Photographic Catalog of the Cerambycidae Of the Old World». [Consulta: 18 agost 2024].
* 1 2 3 Tavakilian, Gerard. «TITAN Cerambycidae database». Muséum national d'Histoire naturelle, Paris, 2023. DOI: 10.48580/dg9ld-38m.

## Enllaços externs

* Animalia. Coleoptera (anglès)
# Borràs (masia de Riner)

Borràs és una mas del municipi de Riner, a la comarca catalana del Solsonès. Les últimes generacions encara porten el cognom Borràs com la Masia. D'aquesta Masia i Mas han sortit generacions i generacions de Borràs i Tristany. Dues famílies que han marxat en paral·lel a la zona del Miracle/ Riner/Pinós. La Masia està envoltada d'una propietat que segueix l'anomenada "rasa de Borràs". Les Masies veïnes son El Soler, La Serra entre d'altres. És una exemple de Masies i famílies que que han continuat els seus llinatges des de la reconquesta. Van participar activament a les guerres medievals, més endavant a les carlines i també van viure la guerra civil del 1936. Son exemples de com vivia la gent al camp. Aquesta masia la de Borràs fins fa unes dècades encara tenia una font de toll en la que brollava l' aigua del terra i es podia veure amb les pròpies mans o amb un vas recollint-la directament del toll, o bé posar-hi el canti. Els que hi vivien l'anomenaven font de toll (en castellà "manantial").
# Tosseta de Vallcivera

La Tosseta de Vallcivera és una muntanya de 2.847 metres que es troba entre els municipis de Lles de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya i Andorra.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bony de Costa Llímpia

El Bony de Costa Llímpia és una muntanya de 2.247 metres que es troba al municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Şereflikoçhisar

Şerefli koçhisarı o Şereflikoçhisar (antiga Sherefli Koč Hisari), és una ciutat i districte de la província d'Ankara, a Turquia, a 8 km de la riba nord del Tuz Gölü; antigament portà el nom d'Ebs-keshan.
Hi ha mines de sal al llac de Kaldırım. Població el 1950: 4.468 habitants, i el districte (97 pobles) 46.300. Població actual del districte (2.034 km²): 59.128 (2000).

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 245
# Tal·lus

El tal·lus (del llatí: thallus, plural thalli; del grec θαλλός, thallós 'brot verd') és un cos vegetatiu no diferenciat en arrel, tija o fulles, i format per teixits poc diferenciats. Tenen tal·lus les algues, els fongs, els líquens i els briòfits, agrupats sota el nom de tal·lòfits. Els tal·lòfits són un grup polifilètic. L'estructura d'un organisme que sembla un tal·lus es diu tal·loide, tal·liforme o tal·losa.
Un tal·lus normalment es refereix al cos sencer d'un organisme pluricel·lular i que no es mou, en el qual no hi ha diferenciació en els teixits biològics en òrgans. Encara que els tal·lus no estiguin organitzats en distintes parts com les fulles arrels i tiges que sí que tenen les plantes vasculars, tenen estructures anàlogues equivalents amb similars funcions i estructura macroscòpica, però diferent estructura microscòpica; per exemple el tal·lus no té teixit vascular.
Malgrat que el tal·lus té una anatomia en gran part indiferenciada, es poden veure diferències. Una alga kelp, per exemple, pot tenir el tal·lus dividit en tres regions d'ancoratge, d'estípit i unes làmines que fan la fotosíntesi.
El tal·lus dels fongs normalment es diu miceli. En els líquens també el tal·lus es refereix al cos vegetatiu. En les algues marines els tal·lus de vegades s'anomenen fronda.
El gametòfit d'algunes plantes no tal·lòfites com les falgueres i plantes relacionades s'anomena protal·lus.

## Referències

* ↑ Haupt, Arthur W. Plant Morphology. New York: McGraw-Hill Book company, 1953, p. 7.
# Paldeo

Paldeo fou un estat tributari protegit a l'agència del Bundelkhand (agència de l'Índia Central) i des de 1896 a l'agència del Baghelkhand, retornant al Bundelkhand el 1931. La superfície és de 73 km² i la població el 1881 de 8.824 habitants dels quals 8645 eren hindús i la resta musulmans (32 animistes), i el 1901 de 8.598 habitants, repartits en 18 pobles. Els ingressos estimats eren de 2000 lliures (2.600 el 1901). Paldeo era un dels estats Chaubis, un dels principats en què es va dividir el districte de Kalinjar entre la família Chaubi o Chaube el 1812. Fou concedit a Daryau Singh cap de la família Chaubi. El sobirà el 1881 es deia Anirudh Singh i el 1901 Jagat Rai que el 1903 va rebre el títol de Rao Bahadur. Disposava d'una força de 250 infants. La capital de l'estat, Naugaon o Naigaon, estava a 40 km al sud de Kalinjar, a 25° 06′ N, 80° 50′ E﻿ / ﻿25.100°N,80.833°E﻿ / 25.100; 80.833 i tenia 1.087 persones (826 el 1901).

## Llista de chaubis

* Chaube Baldeo Singh 1780-1812
* Daryau o Dariao Singh (fill) 1812-?
* Un successor ?-1874
* Rao Chaube Anirudh Singh 1874-?
* Un successor ?-1929
* Chaube Shiva Prasad 1929-1950

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Albert Víctor del Regne Unit

Albert Víctor del Regne Unit, duc de Clarence (Windsor 1864 - Londres 1892). Príncep del Regne Unit de la Gran Bretanya i d'Irlanda i duc de Clarence era fill primògenit dels reis Eduard VII del Regne Unit i Alexandra de Dinamarca. Era per tant, net de la reina Victòria I del Regne Unit, del príncep Albert de Saxònia-Coburg Gotha i del rei Cristià IX de Dinamarca i de la princesa Lluïsa de Hessen-Kassel.
Nascut a Windsor dos mesos prematurament era intel·lectualment limitat, inclús s'arribà a afirmar que patia cert endarreriment mental. El príncep i el seu germà, el príncep Jordi van rebre una formació militar a la marina anglesa entrant al HMS Bacchante.
L'any 1891 es prometé amb la seva cosina la princesa Maria de Teck filla del duc Alexandre de Teck i de la princesa Maria Adelaida del Regne Unit. El compromís amb la princesa de Teck arribava després de diversos intents frustrats de compromís amb la princesa Alexandra de Hessen-Darmstadt i de la princesa Helena d'Orleans, en el primer cas el príncep britànic no era correspost i en el segon la princesa era catòlica i no estava disposada a abandonar la seva fe.
El compromís arribava després d'una vida realment escandalosa; mentre segons el biograf oficial de la reina Maria de Teck, que havia estat la seva promesa, el príncep portava una vida 'dissipada', d'acord amb el biògraf del rei Jordi V del Regne Unit el príncep havia estat involucrat en un escàndol relacionat amb un prostíbul d'homosexuals. A part d'aquests comentaris el temps atribuí un seguit de responsabilitats al duc de Clarence. Se li atribuí la personalitat de Jack the Ripper, un delinqüent anònim que assassinà a un seguit de prostitutes londinenques la primavera de 1888, aquesta atribució històricament fou desmentida perquè el príncep vivia a Escòcia durant aquest temps. També se li atribuí ésser present durant l'escàndol a un prostibul londinenc, a Cleveland Street, que implicà a nombrosos aristòcrates britànics l'any 1890.
El 14 de gener de 1892 el príncep moria a causa d'una pneumònia abans de contraure matrimoni. La princesa de Teck es casà amb el príncep i futur rei Jordi V del Regne Unit formant un llarg i feliç matrimoni. La mort del duc de Clarence tampoc fou lliure de comentaris. S'afirmà que en realitat fou un suïcidi argumentant que el príncep s'administrà conscientment una alta dosis de morfina. Es digué que fou eliminat per tal de saltar-se'l a la línia de successió. Altres rumors digueren que en realitat visqué fins als anys 1920 en una habitació del Palau d'Osborne a l'illa de Wight.
# Canal de la Rama

La Canal de la Rama és una canal del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Senyús. Està situat a la dreta del torrent de Perauba, al sud-est del Forcat de les Llaus, al nord dels Rocs de la Torre,
# Turó de la Garganta

El Turó de la Garganta és una muntanya de 1.283 metres que es troba al municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Boxa als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - pes mig

El pes mig va ser la segona categoria de boxa més pesant de les disputades als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 22 de setembre de 1904, sent la primera vegada que es disputava en unes Olímpiades. Sols hi van prendre part dos participants. Els participants havien de pesar menys de 71,7 kg.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Charles Mayer | Benjamin Spradley | cap |

## Resultats

| Final | Final |
| Charles Mayer | KO al 3r assalt |
| Benjamin Spradley | - |

## Classificació final

| Posició | Boxejador |
| | Charles Mayer |
| | Benjamin Spradley |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Middleweight (≤158 pounds), Men». [Consulta: 24 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 14 novembre 2008].
# Pargana d'Aurangabad (Sitapur)

La pargana d'Aurangabad fou una divisió administrativa del districte de Sitapur a l'Oudh, Províncies Unides d'Agra i Oudh. Limitava al nord amb la pargana de Misrikh, a l'est amb la de Kurauna, i al sud i oest amb el riu Gumti que la separava del districte d'Hardoi. La pargana fou creada pels britànics el 1858 després de l'annexió d'Oudh i abans formava part del Nimkhar (des del temps d'Akbar el Gran, districte distribuït en 6 grans mahals). Abans del regnat d'Aurangzeb va pertànyer als rajputs Ponwar, però l'emperador la va cedir en jagir a Bahadur Beg i al segle xix no hi havia ni un sol propietari zamindar rajput.
La població el 1881 era de 21.057 habitants el 1881. La pargana estava en part administrada per un cap musulmà que era propietari de 27 dels 34 pobles. La capital era Aurangabad

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Canal de l'Obaga

La Canal de l'Obaga, és una canal del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en terres de l'antic poble de Perauba.
Està situada al nord de l'Obaga de Sacoberta i al sud de la Solana de Palles, a prop i a llevant de la Canal de Pleta Bogada. És a l'esquerra de la llau de l'Obaga de Sacoberta, a prop de la Font de l'Aviador.