# Kalandia

Kalandia, també coneguda com a Qalandia o Qalandiya (àrab: قلنديا, Qalandiyā; hebreu: קלנדיה‎), és un poble palestí situat a Cisjordània, entre Jerusalem i Ramal·lah, just a l'oest de la frontera del municipi de Jerusalem. D'acord amb l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina, 1.154 persones vivien a Kalandia el 2006. Kalandia és també el nom d'un camp de refugiats establert per l'UNRWA el 1949 per als refugiats palestins de Lod, Ramla i Jerusalem després de l'èxode palestí de 1948, la Nakba.

## Història

A Kalandia s'hi han trobat tombes de gran antiguitat. En diverses excavacions s'han trobat uns banys romans d'Orient i ceràmica del mateix període. Durant el període de les croades, Kalandia va ser un dels 21 pobles i llogarets atorgats pel rei Jofré de Bouillon com a feu als canonges del Basílica del Sant Sepulcre.
En 1151, l'abat va arrendar l'ús de les vinyes i hortes de Kalandia a un tal Nemes el Sirià, al seu germà Antoni i als seus fills. A canvi, el convent rebia una part de la producció anual d'aquestes terres. En 1152 la reina Melisenda de Jerusalem va intercanviar vilatans de la seva propietat per tendes i dos comptadors per al canvi de moneda. Als documents d'aquest intercanvi es reflecteixen els noms dels vilatans, tots ells noms cristians, la qual cosa indica que Kalandia era una població cristiana per aquella època.

### Època Otomana

En 1517, els otomans van incorporar el poble al seu Imperi juntament amb la resta de Palestina, i en 1596, Kalandia apareixia en els registres d'impostos otomans com una nàhiya o sub-districte d'al-Quds al liwà o districte homònim. Tenia una població de 15 llars musulmanes i pagava impostos sobre el blat, l'ordi, les olives, i alguns ingressos ocasionals, els ruscs i les cabres.
En el maig de 1863, l'explorador francès Victor Guérin va visitar el poble i el va descriure de la següent manera: "petit llogaret que consta d'unes poques cases amb plantacions de figueres al voltant". D'altra banda, un llistat otomà dels pobles i llogarets mostrava al voltant de 1870 que a Kalandia hi havia 16 cases habitades per 50 persones, encara que el recompte d'habitants solament incloïa als homes.
En 1883, la Fundació per a l'Exploració de Palestina va descriure Kalandia en el seu Estudi sobre Palestina Occidental com a "petit llogaret envoltat d'oliveres, amb pedreres cap a l'oest."

### Mandat Britànic de Palestina

En el cens de Palestina de 1922, dut a terme per les autoritats del Mandat Britànic de Palestina, Qalandieh (Qalandia) tenia 144 habitants, dels quals 122 eren musulmans i 22 jueus. La seva població havia disminuït en el cens de 1931, any en el qual Qalandiya tenia 120 habitants, tots ells musulmans, que vivien en 25 cases.
El 1945, la població de Kalandia era de 190 àrabs i el seu territori era de 3,940 dúnams, segons un estudi oficial sobre la terra i la seva població. D'ells, 427 dúnams estaven dedicats a plantacions i a terra irrigable, 2.202 a cereals i 6 dúnams eren considerats com zones urbanitzades.

#### Aeroport de Kalandia

Fins a 1930, l'únic aeroport civil del Mandat Britànic de Palestina estava situat a Kalandia, si la veritat és que hi havia uns quants aeroports militars. L'Aeroport de Kalandia era usat per importants viatgers amb destinació a Jerusalem. L'aeroport va ser obert per a vols regulars el 1936. Després de la Guerra dels Sis Dies, Israel es va apoderar de l'aeroport i el va rebatejar com a Aeroport d'Atarot, però va haver de tancar-lo el 2001, després de l'inici de la Segona Intifada.

### Ocupació jordana

A la conclusió de la Guerra araboisraeliana de 1948, i després de l'Armistici de 1949, Kalandia i la resta de Cisjordània van quedar sota control jordà.

#### Camp de refugiats de Kalandia

El camp de refugiats de Kalandia va ser establert el 1949 per la UNRWA en unes terres cedides per Jordània, que en aquells dies controlava la Cisjordània palestina. A data de 2006 ocupava una superfície de 353 dúnams (0.353 km²; 35.3 ha) i tenia 10.024 habitants, amb 935 estructures dividides en 8 blocs. Les autoritats israelianes la consideren part de la Gran Jerusalem i roman sota el seu control. L'ONU ha condemnat repetidament la materialització de la idea israeliana de la Gran Jerusalem mitjançant l'annexió de Jerusalem Est i de les seves zones circumdants, denominant-la "una violació del Dret internacional".

### Ocupació israeliana

Des de la Guerra dels Sis Dies de 1967, Kalandia roman sota ocupació israeliana.

#### Control de seguretat de Kalandia

El de Kalandia és el principal control de seguretat entre el nord de Cisjordània i Jerusalem. L'exèrcit israelià fa servir aquest lloc de seguretat per controlar l'accés dels palestins a Jerusalem Oriental. Israel exigeix que els palestins estiguin en possessió de permisos per passar a través d'aquest control de seguretat, ja sigui per motius de treball, assistència mèdica, educació o per motius religiosos.
Segons l'ONG israeliana B'Tselem, la majoria de les persones que passen per aquest control de seguretat són residents de Jerusalem Oriental separats de la resta de la ciutat pel Mur de Cisjordània. El 23 d'agost de 2013, un assalt israelià a Kalandia va resultar en enfrontaments amb residents locals, deixant tres morts i diversos ferits crítics entre els seus habitants.
El 24 de juliol de 2014, un jove palestí de 17 anys anomenat Mahmud Ziad va morir a causa d'un tret al cap mentre participava en una manifestació contra l'ofensiva israeliana a Gaza. El soldat israelià que va abatre'l va afirmar que Ziad li havia disparat prèviament. L'ONG israeliana B'Tselem afirma que anava desarmat.
El 3 de juliol de 2015, un adolescent palestí anomenat Mohamed Hani al-Kasba va morir tirotejat per un oficial israelià prop del lloc de control de Kalandia. Un portaveu de l'exèrcit israelià va assegurar que el jove, de 17 anys, estava llançant pedres als vehicles de l'exèrcit.

## Referències

* ↑ «Kalandia». ésAdir. [Consulta: 5 abril 2024].

## Bibliografia

* Baramki, D.C. «A Byzantine Bath at Qalandia». Quarterly of the Department of Antiquities in Palestine, 2, 1933, pàg. 105–109.
* Barron, J.B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923.
* Conder, C.R.; Kitchener, H.H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 3. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1883.
* Dauphin, Claudine. La Palestine byzantine, Peuplement et Populations (en francès). III : Catalogue. Oxford: Archeopress, 1998. ISBN 0-860549-05-4.
* Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Government of Palestine, 1945.
* Ellenblum, Ronnie. Frankish Rural Settlement in the Latin Kingdom of Jerusalem. Cambridge University Press, 2003. ISBN 9780521521871.
* Gelber, Y. Independence Versus Nakba. Kinneret Zmora-Bitan Dvir, 2004. ISBN 965-517-190-6.
* Guérin, V. Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (en francès). 1: Judee, pt. 1. París: L'Imprimerie Nationale, 1868.
* Guérin, V. Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (en francès). 1: Judee, pt. 3. París: L'Imprimerie Nationale, 1869.
* Hadawi, S. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Hartmann, M. «Die Ortschaftenliste des Liwa Jerusalem in dem türkischen Staatskalender für Syrien auf das Jahr 1288 der Flucht (1871)». Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins, 6, 1883, pàg. 102–149.
* Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal. Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft, 1977. ISBN 3-920405-41-2.
* Mills, E.. Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine, 1932.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.
* Rey, E.G.. Les colonies franques de Syrie aux XIIme et XIIIme siècles (en francès). París: A. Picard, 1883.
* Robinson, E.; Smith, E. Biblical Researches in Palestine, Mount Sinai and Arabia Petraea: A Journal of Travels in the year 1838. 2. Boston: Crocker & Brewster, 1841. (pp. 137, 141, 315)
* Röhricht, R. (RRH) Regesta regni Hierosolymitani (MXCVII-MCCXCI) (en llatí). Berlín: Libraria Academica Wageriana, 1893.
* Röhricht, R. (RRH Ad) Regesta regni Hierosolymitani Additamentum (en llatí). Berlín: Libraria Academica Wageriana, 1904.
* de Roziére. Cartulaire de l'église du Saint Sépulchre de Jérusalem: publié d'après les manuscrits du Vatican (en llatí, french). París: Imprimerie nationale, 1849.
* Schick, Conrad «Zur Einwohnerzahl des Bezirks Jerusalem». Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins, 19, 1896, pàg. 120–127.
* Socin, A. «Alphabetisches Verzeichniss von Ortschaften des Paschalik Jerusalem». Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins, 2, 1879, pàg. 135–163.

## Enllaços externs

* Benvinguts a Qalandiya (anglès)
* Qalandia, Welcome to Palestine
Localització i població dels Camps de refugiats palestins en 2015 :
Franja de Gaza 518,000 refugiats UNRWA Cisjordània 188,150 refugiats UNRWA Síria 319,958 refugiats UNRWA Líban 188,850 refugiats UNRWA Jordània 355,500 refugiats UNRWA
Al-Shati (Beach camp)87,000 Bureij 34,000 Deir al-Balah 21,000 Jabalia 110,000 Khan Yunis 72,000 Maghazi 24,000 Nuseirat 66,000 Rafah 104,000 Camp Canadà tancat
Aqabat Jaber6,400 Ein as-Sultan 1,900 Far'a 7,600 Fawwar 8,000 Jalazone 11,000 Kalandia 11,000 Am'ari 10,500 Deir 'Ammar 2,400 Dheisheh 13,000 Aida 4,700 Al-Arroub 10,400 Askar 15,900 Balata 23,600 'Azza (Beit Jibrin) 1,000 Ein Beit al-Ma' (Camp No. 1) 6,750 Camp de Tulkarem 18,000 Nur Shams 9,000 Camp de Jenin 16,000 Camp de Shuafat 11,000 Silwad
Sbeineh22,600 Khan Eshieh 20,000 Neirab 20,500 Homs 22,000 Camp de Jaramana 18,658 Camp de Daraa 10,000 Camp de Hama 8,000 Khan Dannun 10,000 Qabr Essit 23,700 Camps no oficialsEin Al-Tal 6,000Latakia Camp 10,000 Yarmouk 148,500
Bourj el-Barajneh17,945 Ain al-Hilweh 54,116 El Buss 11,254 Nahr al-Bared 5,857 Shatila 9,842 Wavel 8,806 Mar Elias 662 Mieh Mieh 5,250 Beddawi 16,500 Burj el-Shemali 22,789 Dbayeh camp 4,351 Rashidieh 31,478
Camp de Zarqa20,000 Jabal el-Hussein 29,000 Nou camp d'Amman (Wihdat) 51,500 Souf 20,000 Baqa'a 104,000 Husn (Camp del Màrtir Azmi el-Mufti) 22,000 Irbid camp 25,000 Jerash camp 24,000 Marka 53,000 Talbieh 8,000 :
Referències
↑ «Camp Profiles». United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East. [Consulta: 2 juliol 2015]. :