OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ibigny

Ibigny (lorenès Ibgneu) és un municipi francès situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 90 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ibigny era de 90 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 40 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 35 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ibigny el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 49 persones, 30 eren actives i 19 eren inactives. De les 30 persones actives 27 estaven ocupades (14 homes i 13 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 19 persones inactives 8 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Ibigny hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 87 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ibigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ibigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lo Monestièr de Briançon

Lo Monastièr (en francès Le Monêtier-les-Bains) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1836 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2017 |
| 2849 | 734 | 806 | 832 | 970 | 987 | 1.009 | 1.062 | 1.056 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1984 | Jacques Gendron | |
| 1984-1989 | Jean Louis Damarius | |
| 1989-1995 | Paul Finat | |
| 1995-2014 | Pierre Bouvier | RPR |
| 2014-2020 | Anne-Marie Forgeoux-Damarius | divers droite |
| 2020- | Jean-Marie Rey | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# La Bastia Nòva

La Bastia Nòva (en francès La Bâtie-Neuve) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 808 | 794 | 851 | 716 | 855 | 821 | 830 | 905 | 851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 840 | 767 | 798 | 766 | 773 | 947 | 820 | 752 | 694 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 656 | 623 | 620 | 554 | 608 | 573 | 638 | 518 | 474 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 528 | 510 | 627 | 837 | 1 327 | 1 692 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Yves Hernandez | PS |
| 2008- | Joël Bonnaffoux | PS |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# La Mota de Champsaur

La Mota de Champsaur (en francès La Motte-en-Champsaur) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1851 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 448 | 222 | 182 | 151 | 167 | 155 | 177 | 175 | 215 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2014 | Claire Bouchet | Divers gauche |
| 2014-2020 | Bernard Nicolas | |
| 2020- | Bernard Gauthier | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# Lo Chastèu e Vilavielha

Chastèu Vila Vielha (en francès Château-Ville-Vieille) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1831 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 1378 | 313 | 304 | 283 | 268 | 271 | 321 | 309 | 338 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001 ?-2008 | Jacky Pascal | |
| 2008- | Jean-Louis Poncet | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Aigliers

Aigliers (en francès Eygliers) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2013 |
| 413 | 414 | 403 | 502 | 596 | 697 | 738 | 761 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Louis Abrard | PRG |
| 2008-2014 | Jean Morel | |
| 2014- | Anne Chouvet | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Sent Ginièis de Malgoiriés

Sent Ginièis de Malgoiriés (en francès Saint-Geniès-de-Malgoirès) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# U.S. Marshals

U.S. Marshals és un thriller estatunidenc dirigit per Stuart Baird l'any 1998. És un pel·lícula derivada del film El fugitiu i del seu Marshal, Sam Gerard. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Chicago, a conseqüència de la caiguda d'un avió transportant presoners, el US Marshal Sam Gerard ha ajudat per l'un dels detinguts, Mark Sheridan, per salvar alguns supervivents, a continuació veu com aquest s'escapa. Gerard i el seu equip l'acorralen, però descobreixen que aquest fugitiu tė una història complexa. Per la seva banda, Sheridan intenta demostrar la seva innocència confonent els seus adversaris.

## Repartiment

* Tommy Lee Jones: l'adjunt en cap Marshal Samuel Gerard
* Wesley Snipes: Mark J. Sheridan / Warren / Mark Roberts
* Robert Downey Jr. Jr.: agent especial John Royce
* Joe Pantoliano: Marshal Cosmo Renfro
* Daniel Roebuck: Marshal Robert Biggs
* Tom Wood: Marshal Noah Newman
* Latanya Richardson: Marshal Savannah Cooper
* Irène Jacob: Marie Bineaux
* Kate Nelligan: Catherine Walsh
* Patrick Malahide: Bertram Lamb, director del DSS
* Rick Snyder: agent especial Frank Barrows
* Michael Paul Chan: Xian Chen
* Johnny Lee Davenport: Marshal adjunt Henry
* Donald Li: inspector Kim
* Marc Vann: adjunt Jackson
* Robert Mohler: el jove policia
* Karen Vaccaro: la secretària que ingressa els diners a l'hospital
* David Kersner: sergent
* Tony Fitzpatrick: Greg Conroy

## Acollida
### Taquilla

La pel·lícula ha estat un èxit comercial modest, informant 57,1 milions de dòlars als Estats Units, i 45 milions a la resta del món, amb un total de 102 milions per a un pressupost de producció estimat de 60 milions de dòlars.

## Nominacions

* Nominat als premis Blockbuster Entertainment de 1999 per al millor duo de pel·lícula d'aventures per a Tommy Lee Jones i Wesley Snipes.

## Referències

* ↑ «U. S. Marshals». esadir.cat.
* ↑ «Movie Review - FILM REVIEW; Again: A Fugitive, Wild Stunts and Tommy Lee Jones - NYTimes.com» (en anglès). [Consulta: 1r març 2018].
# Gareud

Gareut (en francès Garéoult) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 674 | 711 | 1.051 | 1.849 | 3.432 | 4.882 | 5.435 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1991-2001 | Jean-Louis Bosio | |
| 2001-2005 | Michel Laffineur | |
| 2005- | Gérard Fabre | UMP |

## Referències

* ↑ Forma adoptada per la viquipèdia occitana
# Charmensac

Charmensac (en occità i francès) és un municipi francès situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 97 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 97 habitants. i hi havia 64 cases, 44 habitatges principals, dotze segones residències i vuit estaven desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 47 eren actives i 18 eren inactives. Hi havia tres empreses de construcció i un restaurant. L'any 2000 a Charmensac hi havia 20 explotacions agrícoles que conreaven un total de 1.155 hectàrees.

## Llocs d'interés

* Església de Saint-Cyr-et-Sainte-Juliette.
* Capella «au Bru» del segle xiv.
* Ruïnes del castell de Charmensac.
* Forns comuns de Charmensac, La Pironnet i La Sagne
* Cova del Cuze
* Església de Saint-Cyr-et-Sainte-Juliette
* interior de l'esglisia
* El forn banal del veïnat de La Sagne
* Puy carré - La Cuze
* El forn banal de Charmensac

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Cigne (nom comú)

Cigne és el nom comú de diverses aus anseriformes de la família Anatidae. Són aus aquàtiques molt grans. La majoria de les espècies pertanyen al gènere Cygnus.

## Espècies de cignes

Diverses espècies d'aus són conegudes com a cigne:
* Cigne noi (Cygnus columbianus) - Àrtic, Amèrica del Nord, Europa i Àsia, hivernen al sud.
* Cigne de Bewick (Cygnus bewickii) - Sibèria, hiverna en les costes del mar del Nord, mar Caspi i Mar Groga i Japó. Alguns la consideren subespècie de C. columbianus.
* Cigne cantaire (Cygnus cygnus) - Subàrtic, Europa i Àsia, hiverna en el sud.
* Cigne trompeta (Cygnus buccinator) - Subàrtic, Amèrica del Nord, hiverna en el sud.
* Cigne mut (Cygnus olor) - Europa temperada i Àsia, resident.
* Cigne negre (Cygnus atratus) - Austràlia, resident o nòmada.
* Cigne negre de Nova Zelanda (Cygnus sumnerensis†) - Possiblement a les illes Chatham, extint en època prehistòrica; també considerada subespècie de Cygnus atratus (Cygnus atratus sumnerensis). A Nova Zelanda es va introduir posteriorment la forma australiana Cygnus atratus.
* Cigne de coll negre (Cygnus melancoryphus) - Sud-est d'Amèrica del Sud, hiverna en el nord.
* Cigne coscoroba (Coscoroba coscoroba) - Sud i centre d'Amèrica del Sud, hiverna al nord.
* Podria confondre's amb el cigne ansar o oca-cigne (Anser cygnoides), propi d'Àsia oriental, que no és pròpiament un cigne.

## Mitologia

El cigne era una au consagrada a Apol·lo, com a déu de la música, perquè es creia que el cigne poc abans de morir cantava melodiosament. Per això va dir Pitàgores que aquesta au s'assemblava a una ànima que mai mor i que el seu cant abans de morir ve de l'alegria que experimenta perquè es deslliura del seu cos mortal. Plató sembla ser de la mateixa opinió i alguns altres diuen que està consagrada a Apol·lo, perquè gaudeix del do de preveure els béns de l'altra vida dels quals espera gaudir després de la seva mort.
Ovidi col·loca als cignes als Camps Elisis. Estaven també consagrats a Venus, ja per la seva meravellosa blancor, pel seu temperament bastant semblant al de la deessa del gaudi. La carrossa de Venus és estirada algunes vegades per cignes. Zeus es va transformar en aquesta au per enganyar a Leda.

## Referències

* ↑ BirdLife International ({{{any}}}). "{{{títol}}}." {{{any}}} Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició {{{any}}}. [Consulta: {{{consulta}}}]
* ↑ Diccionario universal de mitología
# Ostatges (pel·lícula)

Ostatges (títol original en rus, Заложники; transcrit com a Zalojniki; títol original en georgià, მძევლები; transcrit com a Mdzèvlebi) és una pel·lícula dramàtica del 2017 dirigida i escrita per Rèvaz Guiguinèixvili, que ha escrit el guió amb Laixa Búgadze. Es va projectar a la secció Panorama del 67è Festival Internacional de Cinema de Berlín. S'ha doblat i subtitulat al català.
El film s basa en una història real sobre un grup de joves soviètics de Geòrgia que intenten escapar de la Unió Soviètica segrestant un avió el 1983.

## Referències

* ↑ Hostages, 2017, WestEnd Films, <https://westendfilms.com/library/hostages>. Consulta: 2 desembre 2024
* ↑ «Panorama 2017 Programme Complete». Berlinale, 25-01-2017. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Ostatges». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «Four in Soviet Doomed In Georgian Hijacking». The New York Times, 16-08-1984. [Consulta: 7 febrer 2017].
# Miguel Purroi

Miguel Purroi (Aragó, segle XVII - segle XVIII) o Miguel Purroy va ser un militar aragonès austriacista. Va rebre el càrrec de Governador de Xàtiva i l'encomana de defensar la ciutat front a les tropes borbòniques el maig del 1707, així com que també va comandar la defensa del llarg setge d'Ares del Maestrat el mateix any. Totes dues poblacions foren després cremades. El 1789, el tardà cronista borbònic Carles Castanyeda, l'anomena, sembla que erròniament, Francisco Purroy i no Miguel.

## Referències

* ↑ «[https://bivia.info/srvimg/img102/00054001_00054500/00054070/guarda/00054070_0001.pdf. L A DESFETA D ’ALCOI. UNA VILA VALENCIANA ENTRE L’ÀUSTRIA I EL BORBÓ]». [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «El cronista de Ares rememora la quema del municipio en el 300 aniversario» (en castellà), 29-12-2007. [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «Fènix | Descriu», 07-07-2017. [Consulta: 21 desembre 2024].

## Vegeu també

* Setge de Xàtiva (1707)
* Setge d'Ares
* Socarrats
* Guerra de Successió
# Musaranya cuacurta xinesa

La musaranya cuacurta xinesa (Blarinella quadraticauda) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae). És endèmica de la Xina.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ TSN 633752 al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ «Blarinella quadraticauda». A: Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Lídia Vives i Rodrigo

Lídia Vives i Rodrigo (Lleida, 29 de gener de 1991) és una artista visual catalana especialitzada en fotografia artística. El seu treball es caracteritza per crear entorns pictòrics, l'ús del color i els missatges velats que amaga en les seves fotografies, incitant l'espectador a veure-hi més enllà. Vives utilitza el maquillatge, les perruques, el Photoshop i els vestits per a dotar cada personatge d'una actitud i personalitat diferent, convertint el seu propi cos en un mitjà d'expressió artística.
Ha col·laborat amb grups musicals com Love of Lesbian i Projecte Mut, i ha treballat amb revistes internacionals com Esquire, Vogue Italia i Worbz. El 2015 va exhibir la seva sèrie Sex al Museu del Louvre i el 2019 va ser considerada com un dels «23 fotògrafs de retrat a seguir a internet».

## Trajectòria

Vives va estudiar Belles Arts a la Universitat de Barcelona. Inspirada en els artistes renaixentistes italians i barrocs es va especialitzar en fotografia, sota la influència del treball d'Henri Cartier-Bresson, Tim Walker, Steven Klein, Annie Leibovitz i Guy Bourdain.
La seva primera sèrie fotogràfica i exposició, Wonderland, va ser exhibida a Lleida el 2013, una sèrie de fotografies en què reinterpretava la història d'Alícia en terra de meravelles, de Lewis Carrol, basades en els seus malsons, pors i obsessions. El 2017, va escriure el seu primer llibre, Òpera prima, el qual conté microcontes acompanyats de fotografies.

## Obra publicada

* Ópera prima. Alcoi: Luhu, 2017. ISBN 978-84-947125-1-7.

## Referències

* ↑ «LA MIRADA DE HELIOS — Lídia Vives» (en castellà), 01-02-2019. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ Sàez, Anna. «Soc introvertida, però tots els artistes tenim alguna cosa d'exhibicionistes». Lectura. Suplement dominical del diari Segre, 07-08-2022. Arxivat de l'original el 2022-09-20. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «"Jordi Wonka" en Esquire España».
* ↑ «Lídia Vives en Vogue Italia».
* ↑ «Worbz Magazine - Lídia Vives». Arxivat de l'original el 2020-10-18. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Fotofever Paris, 2015» (en espanyol europeu), 12-11-2015. Arxivat de l'original el 2020-10-22. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ Jesús León. «23 fotógrafos de retratos a los que seguir». Xataka, 10-06-2019.
* ↑ «Lomography - LomoWomen: La Fotógrafa Lídia Vives Sobre Autoretratos» (en castellà). [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Atrapando Dandelions: LÍDIA VIVES RODRIGO», 07-12-2015. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Wonderland, By Lídia Vives».
* ↑ «El País de las maravillas, de Lídia Vives | POSTA», 31-03-2017. Arxivat de l'original el 2017-03-31. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Lidia Vives: del selfie al autorretrato» (en castellà), 01-06-2017. [Consulta: 19 setembre 2022].
# Talatosucs

Els talatosucs (Thalattosuchia, gr. "cocodrils marins") són un subordre d'arcosaures crocodiliformes mesoeucrocodilians que van viure des de principis del període Juràssic fins a mitjans del Cretaci, fa aproximadament entre 190 a 112 milions d'anys enrere, durant el Sinemurià a l'Aptià. És un clade crocodilomorf marins que van aconseguir una distribució cosmopolita. Se'ls anomena col·loquialment cocodrils marins (significat literal del seu nom científic) malgrat que actualment no se'ls hi considera membres de Crocodilia.
# Platecarpus

Platecarpus és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels mosasàurids que visqueren en el Cretaci superior en el que avui és Amèrica del Nord. Mesuraven uns 4 m i es creu que s'alimentaven de peixos, calamars i ammonites.

## Taxonomia

* Platecarpus planifrons
* Platecarpus tympaniticus
* Platecarpus bocagei
* Platecarpus coryphaeus
# Stenopterygius

Stenopterygius és un gènere d'ictiosaures que van viure des del Juràssic inferior fins al Juràssic mitjà, en el que avui és Alemanya.
# Hotton

Hotton (en való Houton) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona. És dividit en dos pel riu Ourthe i es troba a 12 kilòmetres de Marche-en-Famenne. L'1 de gener del 2024 tenia 5.695 habitants.
Es divideix en les seccions de Ny, Fronville, Hampteau i Marenne. Actualment el municipi de Hotton té 12 viles: Deulin, Fronville, Hampteau, Hotton, Melreux, Ménil-Favay, Monteuville, Monville, Ny i Werpin.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Hotton: il faudra porter le masque dans les 12 villages» (en francès). L'Avenir, 30-07-2020. [Consulta: 22 desembre 2024].
# Hesperosuchus

Hesperosuchus és un gènere extint de cocodrilomorf que conté una única espècie, Hesperosuchus agilis. Aquest animal formà part de la dieta del dinosaure Coelophysis, com ha mostrat el contingut fossilitzat d'aquests animals. Les restes d'Hesperosuchus s'han trobat a Arizona i Nou Mèxic.
# Instrument transpositor

Un instrument transpositor és un instrument musical que no toca en la tonalitat real, és a dir, la nota que l'intèrpret executa no és la que realment se sent.
Els instruments transpositors s'anomenen sempre pel seu to d'afinació, és a dir, si en tocar la nota do a l'instrument se sent la nota fa, es diu que l'instrument està afinat en fa; si és un si bemoll, que l'instrument està afinat en si bemoll, etc.
* To d'escriptura: És el que està escrit en la partitura.
* To d'efecte: És el que realment se sent quan es toca en el to d'escriptura.
Els instruments transpositors són generalment en si bemoll o en mi bemoll. Quan executen un do, sonen un si bemoll o mi bemoll ([n 8es i] una 2a o 6a major baixa o rarament una 3a o 7a menor alta). Les excepcions comunes són:
* El clarinet en la. Quan executa un do, sona un la (una 3a menor baixa) i quan executa una escala major, sona una tònica sostinguda a la medianta (do-re-mi-fa-sol-la-si sona com la-si-do sostingut-re-mi-fa sostingut-sol sostingut).
* La flauta contralt en sol. Quan toca un do, sona un sol (una 4a justa baixa).
* El corn anglès o la trompa en fa. Quan toca un do, sona un fa (una 5a justa baixa).
* El contrafagot. Sona una 8a baixa.
* El xilòfon o la celesta. Sona una 8a alta.
* El glockenspiel. Sona dues 8es altes.
* Els instruments transpositors en:
** Locrí: sonen una 2a menor menys baixa del seu to d'afinació.
** Menor: sonen una 3a menor menys baixa del seu to d'afinació.
** (mixo)lidí: sonen una 4a justa menys baixa o alta del seu to d'afinació.
** Frigí: sonen una 3a major menys alta del seu to d'afinació.
** Dóric: sonen una 2a major menys alta del seu to d'afinació.
A l'hora de fer transposicions escrites cal fixar-se en la tonalitat del compàs i buscar la relació tonal entre aquest (+2 sostinguts en el cas dels si bemoll i els seus modes o -2 bemolls en el cas dels re i els seus modes). Una vegada trobada la tonalitat de l'instrument transpositor s'afegeixen les notes en relació i només si s'alteren en relació les que ja hi ha alterades al text principal.
# Dolicorrincop

Els dolicorrincops (Dolichorhynchops) són un gènere de plesiosaure que visqué al Cretaci superior al que avui en dia és Nord-amèrica. Es coneixen dues espècies d'aquest gènere, D. osborni i D. herschelensis.
# Riortièr

Reotier (en francès Réotier) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1856 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2014 |
| 610 | 172 | 163 | 132 | 128 | 136 | 161 | 178 | 198 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marcel Cannat | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77