OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iquique

Iquique és una ciutat port i comuna capital de la I Regió de Tarapacá, Xile. Forma part de la Província d'Iquique i integra juntament amb les comunas d'Alt Hospici, Huara, Camiña, Colchane, Pica (Xile) i Pou Almonte el Districte Electoral N° 2 i pertany a la 1a Circumscripció Senatorial (Tarapacá).
Entre 1821 i 1884 va pertànyer a la república del Perú.

## Geografia

* Latitud: 20° 13′ S
* Longitud: 070° 10′ O

## Persones destacades

* Arturo Godoy, boxejador
* Bobby Deglané, locutor de ràdio establert a Espanya

## Referències

* ↑ Calero, Manuel Chust; Frasquet, Ivana. Los colores de las independencias iberoamericanas: liberalismo, etnia y raza (en castellà). Editorial CSIC - CSIC Press, 2009, p. 233. ISBN 978-84-00-08787-6.
# Richard Marquand

Richard Marquand (Cardiff, Gal·les, 22 de setembre de 1937 - Tunbridge Wells, Kent, Anglaterra, 4 de setembre de 1987) va ser un director de cinema i televisió britànic d'origen gal·lès.
Va ser educat a l'escola Emanuel School (situada als voltants de Londres), a la Universitat de Marsella (a França) i al King's College, Cambridge.
El 1970 va començar la seva carrera dins del món de l'espectacle escrivint i dirigint per televisió i cinema. Alguns dels seus treballs més destacats inclouen L'ull de l'agulla (1981) i Jagged Edge (1985).
El seu treball realitzat el 1981 al capdavant de la direcció de l'ull de l'agulla impressionar a George Lucas, de manera que aquest va triar a Marquand per dirigir el seu, fins aquell moment, tercera pel·lícula de la saga de Star Wars titulada El retorn del Jedi.
Marquand ha estat l'únic director no nord-americà a dirigir una de les sis pel·lícules de la saga Star Wars. Va morir d'un atac al cor a Los Angeles (Califòrnia, Estats Units), a la primerenca edat de 49 anys.

## Filmografia

* Hearts of Fire (1987)
* Jagged Edge (1985)
* Until September (1984)
* Star Wars episodi VI: El retorn del jedi (1983)
* L'ull de l'agulla (1981)
* Birth of the Beatles (1979)
* El llegat (1978)
* Big Henry and the Polka Dot Kid (1976, telefilm)
* Luke Was There (1976, telefilm)
* The Search for the Nile (1971, minisèrie de televisió)
* Edward II (1970, telefilm)
# Bisbat d'Ondjiva

El Bisbat d'Ondjiva (portuguès: Diocese de Ondjiva; llatí: Dioecesis Ondiivana) és una seu de l'Església Catòlica a Angola, sufragània de l'arquebisbat de Lubango. El 2013 tenia 602.098 batejats al voltant de 962.000 habitants. Actualment és dirigida pel bisbe Pio Hipunyati.

## Territori

La diòcesi comprèn la província de Cunene a Angola. La seu episcopal és la ciutat d'Ondjiva, on s'hi troba la catedral de Nossa Senhora das Vitórias. Està subdividida en 14 parròquies.

## Història

La diòcesi de Pereira de Eça fou erigida el 10 d'agost de 1975 amb la butlla Quoniam apprime del papa Pau VI, aplegant el seu territori de la diòcesi de Sá da Bandeira (avui arquebisbat de Lubango). Originàriament era sufragani de l'arquebisbat de Luanda.
El 3 de febrer de 1977va entrar a formar part de la província eclesiàstica de l'arxidiòcesi de Lubango.
El 16 de maig de 1979 va assumir el nom actual. Fins al 1986 la diòcesi va estar cedida en administració apostòlica als arquebisbes de Lubango.

## Cronologia dels bisbes

* Eurico Dias Nogueira (10 agost 1975 - 3 febrer 1977 nomenat arquebisbe de Braga) (administrador apostòlic)
* Alexandre do Nascimento (3 febrer 1977 - 16 febrer 1986 nomenat arquebisbe de Luanda) (administrador apostòlic)
* Fernando Guimarães Kevanu (16 febrer 1986 - 30 gener 1988 nomenat bisbe d'Ondjiva) (administrador apostòlic)
* Fernando Guimarães Kevanu (30 gener 1988 - 23 novembre 2011 retirat)
* Pio Hipunyati, des del 23 novembre 2011

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 602.098 batejats sobre una població de 962.000 persones, equivalent al 62,6% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1980 | 37.800 | 164.000 | 23,0 | 8 | 7 | 1 | 4.725 | | 1 | 18 | 8 |
| 1990 | 165.000 | 215.000 | 76,7 | 3 | 2 | 1 | 55.000 | | 1 | 10 | 9 |
| 1999 | 496.015 | 673.000 | 73,7 | 10 | 7 | 3 | 49.601 | | 4 | 33 | 6 |
| 2000 | 552.027 | 790.458 | 69,8 | 11 | 7 | 4 | 50.184 | | 5 | 38 | 4 |
| 2001 | 500.334 | 790.458 | 63,3 | 10 | 5 | 5 | 50.033 | | 6 | 33 | 4 |
| 2002 | 519.893 | 790.558 | 65,8 | 9 | 5 | 4 | 57.765 | | 5 | 32 | 4 |
| 2003 | 534.823 | 805.558 | 66,4 | 9 | 7 | 2 | 59.424 | | 3 | 35 | 14 |
| 2004 | 541.668 | 812.381 | 66,7 | 16 | 12 | 4 | 33.854 | | 5 | 38 | 14 |
| 2013 | 602.098 | 962.000 | 62,6 | 28 | 25 | 3 | 21.503 | | 5 | 55 | 14 |

## Fonts

* Annuario Pontificio del 2014 i precedents, a http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/dondj.html
* (llatí) Butlla Quoniam apprime, AAS 67 (1975), p. 563
* (anglès) Fitxa de la diòcesi a www.gcatholic.org
* (portuguès) Fitxa de la diòcesi Arxivat 2014-04-19 a Wayback Machine. al web de la Conferència episcopal angolesa
# EL84

EL84, és una vàlvula electrònica de buit fabricada a Europa

## Classificació per tensió de filament i funció

Pertany al grup E, el que significa que l'alimentació del filament és de 6,3 V i L, el que significa que és un pèntode de sortida. Té una altra versió, la XL84 (8BQ5), en la que la tensió del filament és de 8,5 V.

### Característiques mitjana per a una vàlvula de sortida simple classe A.

* Tensió de placa: 250 V.
* Tensió de pantalla: 250 V
* Tensió de graella 1 o de control: -7,3 V respecte del càtode.
* Resistència interna de placa: 40.000 Ohms.
* Transconductància: 11,3 mA/V.
* Corrent de placa: 48 mA.
* Corrent de pantalla o graella 2: 5,5 mA.
* Factor d'amplificació entre grillas 1 i 2: 19,5
* Corrent màxim de placa amb senyal d'àudio aplicada: 49,5 mA.
* Corrent màxim de pantalla amb senyal d'àudio aplicada: 10,8 mA.
* Senyal pic d'àudio a l'entrada: 6,1 V.
* Potència de sortida, amb 5.200 ohms de càrrega de placa i 10% de distorsió harmònica total: 5,7 W

## Usos

La EL84 pot produir molta potència amb molt poca distorsió harmònica, és per això que el seu ús principal és com a vàlvula de sortida en amplificadors d'àudio:
* A l'etapa de potència en ràdios i televisors.
* En amplificadors de classe A o de sortida simètrica (classes AB1 o AB2) de baixa i mitjana potència.
* La EL84 va ser molt utilitzada en els amplificadors de guitarra de mitjana potència, com els fabricats per Watkins i especialment Vox. Actualment també l'utilitza Mesa Boogie i Fender.
* En l'actualitat s'utilitza també en classe A per amplificadors d'alta fidelitat de qualitat.

## Equivalències i reemplaçaments

El seu equivalent americà és la '6BQ5, i una altra versió és la 7189 de disseny per a aplicacions militars.

## Història

Aquesta vàlvula es va fabricar el 1952 per evitar la necessitat d'utilitzar etapes de preamplificació, que fins llavors es requerien amb la EL41, millorant la sensibilitat d'entrada de la EL84. Després es va dissenyar la EL86, augmentant encara més el corrent d'ànode, baixant-ne la tensió i augmentant la transconductància a baixos valors de tensió d'ànode, però no va arribar a reemplaçar al tipus EL84, encara que va ser utilitzada en diverses ràdios europees i en combinats amb sortida sense transformador i altaveus especials de 800 ohms o de 1.000 ohms (Philips). Més tard va aparèixer la ECL86 que és un tríode "C" i un pèntode "L" en la mateixa vàlvula. Pertany a les del tipus d'alimentació de 6,3 V "E".

## Versions actuals

Alguns dels fabricants actuals són Sovtek, Svetlana, JJ Electronics.

## Galeria

* Vàlvula de buit JJ EL84 de producció actual.
* Vàlvula EL84.
* Vàlvula de buit Mullard EL84 russa de producció actual.
* Lorenz Elektrik EL84.
* Clon rus de la EL84.
* Sovtek EL84.
* Hitachi 6BQ5.

## Referències

* ↑ http://www.pentodepress.com/receiving/balanced-amp/6BQ5.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ EL86 Amps.

## Enllaços externs

* «EL84» (en anglès). Mullard - G8LSD Valve Collection. [Consulta: 15 setembre 2013].
* «EL84» (en anglès). radiomuseum.org. [Consulta: 15 setembre 2013].
# Arctocephalus

Arctocephalus és un gènere de pinnípedes (foques).

## Taxonomia

* SUBORDRE PINNIPEDIA
* Família Otariidae
** Gènere Callorhinus
*** Callorhinus ursinus
** Gènere Arctocephalus
*** Arctocephalus gazella
*** Arctocephalus townsendi
*** Arctocephalus philippii
*** Arctocephalus galapagoensis
*** Arctocephalus pusillus
*** Arctocephalus forsteri
*** Arctocephalus tropicalis
*** Arctocephalus australis
* Família Phocidae: foques autèntiques
* Família Odobenidae: morses
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Ganagòbia

Ganagòbia (en francès Ganagobie) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 68 | 88 | 79 | 79 | 92 | 107 | 122 | 117 | 125 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 117 | 109 | 81 | 73 | 73 | 73 | 72 | 61 | 61 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 44 | 31 | 34 | 32 | 46 | 26 | 24 | 11 | 11 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 10 | 121 | 50 | 64 | 75 | 91 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Bernadette Auric | dreta |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Picco Luigi Amedeo

El Picco Luigi Amedeo o Pointe Louis Amédée és una muntanya de 4469 metres del massis del Mont Blanc a la Vall d'Aosta. El pic rep el nom en honor del Lluís Amadeu de Savoia-Aosta, Duc dels Abruços, que era alpinista.

## Referències

* ↑ «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Cinta Arasa i Carot

Cinta Arasa i Carot (Jesús, Tortosa, Baix Ebre, 1978) és una escriptora i politòloga catalana. És llicenciada en Ciències Polítiques i de l'Administració. Escriu des que tenia onze anys i mai no ha deixat de fer-ho. És sòcia de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana i membre de la junta del PEN Català.

## Obres

* On és el Sol, Cucafera? (2007, Aeditors). Il·lustr. Cristina Girol.
* Arran de l'Ebre (2009, Aeditors). Il·lustr. Cristina Girol.
* Emergència al País de la Màgia (2010, Onada Edicions).
* El món dalt d'una sabata (2012, Barcanova). Il·lustr. Marta Costa.
* Missió Trobairitz! (2013, Animallibres). Il·lustr. Ignasi Blanch.
* La lluna és dolça, Ahmed (2013, Cadí). Il·lustr. Núria Feijoó.
* Zeineb, la primera enxaneta (2013, Cadí). Il·lustr. Carles Arbat.
* Ja som a l'hivern! (2013, Barcanova). Il·lustr. Ana Zurita.
* Vaig fer la maleta un dia de juny (2014, Edicions del Bullent).
* Ha arribat la primavera! (2014, Barcanova). Il·lustr. Mónica Carretero.
* L'estiu és aquí! (2014, Barcanova). Il·lustr. Núria Coll.
* Comença la tardor! (2014, Barcanova). Il·lustr. Marta Álvarez.
* Les fades són calbes (2016, Jollibre). Il·lustr. Xan López Domínguez.
* Mamá, vull que siguis com un elefant (2017, Animallibres). Il·lustr. Marta Montañá.
* En Bernat, el gat afamat (2017, Santillana Grup Promotor). Il·lustr. Carles Arbat.
* La paraula màgica (2018, Somoslibros). Il·lustr. Àfrica Fanlo.
* El Gla, un aprenent d'esquirol (2019, Barcanova). Il·lustr. Susana Hoslet.
* Paraules, flors i pólvora (2020, Animallibres).
* Acqua Alta (2021, Jollibre).
* Els fets d'armes de Catalunya (2022, Sidillà). Il·lustr. Carles Arbat.
* Sant Jordi i el drac (2022, Bruixola). Il·lustr. Núria Aparicio.
* El dia que les onades del mar em van entrar a la panxa (2023, Animallibres). Il·lustr. Joan Turu.
* Una abraçada amb olor de xocolata (2023, Jollibre). Il·lustr. Nur Ventura.

## Premis i reconeixements

El 2013 va rebre el Premi Enric Valor de narrativa juvenil per Vaig fer la maleta un dia de juny (2014). Al 2016 li atorguen el Premi del Mèrit de les Lletres Ebrenques i al 2021 el Premi Crítica Serra d'Or en la categoria de literatura infantil i juvenil per Paraules, flors i pólvora.

## Referències

* ↑ http://www.beaba.info/modules.php?name=topMusic&op=artist&idartist=341
* ↑ «Enllaç a la notícia del veredicte del Premi Enric Valor».
* ↑ «L'escriptora Cinta Arasa, mèrit de les Lletres Ebrenques 2016». ebredigital.cat, 24-10-2016 [Consulta: 2 octubre 2020].
* ↑ «Cinta Arasa: "Si els Països Catalans fóssim un estat, la Rodoreda seria una escriptora universal"». [Consulta: 1r abril 2024].

## Enllaços externs

* «Cinta Arasa i Carot». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
# Bisbat d'Ostrava-Opava

El bisbat d'Ostrava-Opava (txec: Diecéze ostravsko-opavská, llatí: Dioecesis Ostraviensis-Opaviensis) és una seu de l'Església Catòlica a Txèquia, sufragània de l'arquebisbat d'Olomouc. L'any 2013 tenia 429.000 batejats sobre una població de 1.313.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe František Václav Lobkowicz, O. Praem.

## Territori

La diòcesi comprèn part de septentrional de Moràvia.
La seu episcopal és la ciutat d'Ostrava, on es troba la catedral del Salvador Diví. A Opava hi ha la cocatedral de l'Assumpció de Maria Verge.
El territori s'estén sobre 6.150  km², i està dividit en 276 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 30 de maig de 1996 mitjançant la butlla del Papa Joan Pau II, prenent el territori de l'arquebisbat d'Olomouc.

## Cronologia episcopal

* František Václav Lobkowicz, O. Praem., des del 30 de maig de 1996

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 429.000 batejats sobre una població d'1.313.000 persones, equivalent al 32,7% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1999 | 600.000 | 1.370.000 | 43,8 | 202 | 146 | 56 | 2.970 | 16 | 61 | 402 | 279 |
| 2000 | 600.000 | 1.370.000 | 43,8 | 210 | 152 | 58 | 2.857 | 17 | 63 | 399 | 277 |
| 2001 | 600.000 | 1.370.000 | 43,8 | 205 | 151 | 54 | 2.926 | 16 | 57 | 364 | 276 |
| 2002 | 600.000 | 1.370.000 | 43,8 | 204 | 149 | 55 | 2.941 | 16 | 59 | 327 | 276 |
| 2003 | 424.000 | 1.320.000 | 32,1 | 203 | 151 | 52 | 2.088 | 17 | 56 | 318 | 276 |
| 2004 | 423.000 | 1.311.000 | 32,3 | 205 | 155 | 50 | 2.063 | 17 | 55 | 291 | 277 |
| 2013 | 429.000 | 1.313.000 | 32,7 | 227 | 179 | 48 | 1.889 | 28 | 56 | 155 | 276 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Ostrava-Opava (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (txec)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Ad Christifidelium spirituali (llatí)

## Vegeu també

* Catedral d'Ostrava
* Cocatedral d'Opava
# Cerastoderma

Cerastoderma és un gènere de mol·luscs bivalves marins que inclou l'escopinya catxel. Cardium és un sínònim, d'on prové la ceràmica cardial.

## Taxonomia

Entre les extintes i actuals s'inclouen:
* Cerastoderma edule (Linnaeus, 1758) - catxel, escopinya de gallet
* Cerastoderma elegantulum (Beck, 1842)
* Cerastoderma glaucum (Poiret, 1789)
* Cerastoderma lamarcki
* Cerastoderma latisulcum
* Cerastoderma pinnulatum (Conrad, 1831)
* Cerastoderma shinjiense - sinònim Cardium shinjiense
* Cerastoderma uyemurai - sinònim Cardium uyemurai
* Cerastoderma vindobonensis

## Enllaços externs

* Fossil Cerastoderma
# Leis Amèrgues

Leis Amèrgues (en francès Les Omergues) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 221 | 422 | 404 | 428 | 509 | 478 | 500 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Henri Bouchet | Divers droite |
| 2008- | Alain Coste | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Georges d'Amboise

Georges d'Amboise (1460 - 25 de maig de 1510) va ser un cardenal francès que a banda de la seva carrera com religiós també va exercir com a ministre d'estat.

## Família

Va pertànyer a la Família d'Amboise, una família noble amb considerable influència en àmbit eclesiàstic, ja que dels seus nou germans quatre van ser bisbes. El seu pare, Pierre d'Amboise, va ser camarlenc de Carles VII i Lluís XI, així com ambaixador a Roma. El germà gran de Georges, Charles, va ser governador d'Illa de França, Xampanya i Borgonya, i conseller de Lluís XI.

## Biografia

Va néixer a Chaumont-sur-Loire. La seva carrera eclesiàstica té els seus primers èxits a finals del segle xv, ja que entre 1493 i 1498 va ser arquebisbe de Rouen. En aquest últim any, que coincideix amb l'ascens de Lluís XII, va ser nomenat cardenal, així com a ministre d'estat, ostentant plens poders.
El seu mandat va estar marcat per una profunda reforma en el sistema judicial, així com per una baixada d'impostos generalitzada. Entre 1499 i 1503 va dirigir certes operacions militars al nord d'Itàlia, contra el Ducat de Milà. En el marc d'aquests enfrontaments va prendre contacte amb la cultura del Renaixement, de la qual Georges d'Amboise és un dels introductors a França.
Coincidint amb la seva plenitud política i religiosa quan va morir Alexandre VI, i Amboise va tractar d'arribar a ser Papa, cosa que no va aconseguir.
Va morir el 1510 als cinquanta anys.

## Referències

* ↑ Gilles Rossignol, Eure. Li Guide , Tournai, La Renaissance du livre, 2001, p. 123-124
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Georges d'Amboise en Catholic Encyclopedia
# Bisbat de Tete

La diòcesi de Tete (portuguès: Diocese de Tete; llatí: Dioecesis Tetiensis) és una seu de l'Església Catòlica a Moçambic, sufragània de l'arquebisbat de Beira. Al 2012 tenia 274.501 batejats sobre 1.784.967 habitants. Actualment està regida pel bisbe Inácio Saure, I.M.C..

## Territori

La diòcesi comprèn tota la província de Tete, a Moçambic.
La seu episcopal és la ciutat de Tete, on es troba la catedral de catedral de São Tiago.
El territori s'estén sobre 62.557 km², i està dividida en 27 parròquies.

## Història

La diòcesi fou erigida el 6 de maig de 1962 amb la bolla Quae verba del papa Joan XXIII, prenent territori de la diòcesi de Beira (avui arxidiòcesi). Originariàment era sufragània de l'arxidiòcesi de Lourenço Marques (avui arquebisbat de Maputo).
El 4 de juny de 1984 entrà a formar part de la província eclesiàstica de l'arxidiòcesi de Beira.

## Cronolgloia dels bisbes

* Félix Niza Ribeiro † (20 desembre 1962 - 19 febrer 1972 nomenat bisbe de João Belo)
* Augusto César Alves Ferreira da Silva, C.M. (19 febrer 1972 - 31 maig 1976 dimitit)
* Paulo Mandlate, S.S.S. (31 maig 1976 - 18 abril 2009 retirat)
* Inácio Saure, I.M.C., des del 12 d'abril de 2011

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 274.501 batejats sobre una població de 1.784.967 persones, equivalent al 15,4% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1969 | 85.036 | 545.487 | 15,6 | 54 | 3 | 51 | 1.574 | | 79 | 72 | 17 |
| 1980 | 112.000 | 639.000 | 17,5 | 18 | 1 | 17 | 6.222 | | 25 | 48 | 26 |
| 1990 | 124.000 | 918.000 | 13,5 | 12 | 1 | 11 | 10.333 | | 16 | 36 | 25 |
| 1999 | 237.460 | 1.200.000 | 19,8 | 25 | 7 | 18 | 9.498 | | 22 | 54 | 25 |
| 2000 | 237.500 | 1.200.000 | 19,8 | 24 | 7 | 17 | 9.895 | | 21 | 54 | 25 |
| 2001 | 238.000 | 1.210.000 | 19,7 | 21 | 6 | 15 | 11.333 | | 19 | 45 | 25 |
| 2002 | 239.000 | 1.210.000 | 19,8 | 23 | 5 | 18 | 10.391 | | 24 | 47 | 25 |
| 2003 | 240.000 | 1.210.000 | 19,8 | 23 | 4 | 19 | 10.434 | | 21 | 52 | 25 |
| 2004 | 245.000 | 1.210.000 | 20,2 | 23 | 3 | 20 | 10.652 | | 25 | 53 | 26 |
| 2010 | 267.492 | 1.593.258 | 16,8 | 36 | 5 | 31 | 7.430 | | 35 | 55 | 26 |
| 2014 | 274.501 | 1.784.967 | 15,4 | 33 | 7 | 26 | 8.318 | | 30 | 58 | 27 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2013 i precedents, a Catholic-hierarchy
* (llatí) Butlla Quae verba, AAS 55 (1963), p. 215
* (anglès) Scheda della diocesi a www.gcatholic.org
# Speothos

Speothos és un gènere de cànid originari de Centreamèrica i Sud-amèrica. El gènere inclou una espècie vivent, el gos dels matolls) (Speothos venaticus), i una espècie extinta del Plistocè (Speothos pacivorus). Cosa poc habitual, l'espècie fòssil fou descrita abans que es descobrís l'actual, de manera que l'espècie tipus del gènere és S. pacivorus.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :