# Subirats

Subirats és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès limítrof amb les comarques del Baix Llobregat i el Garraf. Té una extensió de 55,91 km², i el punt més alt del municipi es troba a 644 metres (El Montcau).

## Història

Els primers assentaments al municipi són antiquíssims, probablement anteriors al neolític. Els assentaments ibers són els primers que esdevenen estables i importants. Els seguiran les etapes romana i visigoda, fins a l'entrada dels sarraïns, al segle viii. No fou fins dos-cents anys més tard que la plana es va repoblar. El primer fogatge data del 1358 i diu que el castell de Subirats pertany a Ramon de Riu-sec, i s'hi compten 142 focs, que equivalen a 639 habitants. Al segle xv, la població es va reduir a la meitat a causa de les epidèmies i de l'emigració cap als regnes de València i de Mallorca. Fins al segle xvii hi ha poca informació per la pèrdua dels arxius durant la Guerra Civil Espanyola. Se sap que hi hagué moltes morts a causa de la Guerra de Successió Espanyola. L'any 1764, la parròquia de Sant Sadurní de Subirats es va separar del municipi i es va passar dir Sant Sadurní d'Anoia. Novament, la Guerra del Francès va suposar una important davallada demogràfica per al municipi. Al segle xix és quan els pobles creixen més i adopten l'actual fesomia. L'any 1887, Subirats va assolir els 3.194 habitants. L'envestida de la fil·loxera, al contrari del que es pot pensar, no va fer minvar gaire la població, i no va ser fins a la Guerra Civil Espanyola que es va constatar una nova davallada demogràfica. Amb l'arribada de la democràcia i, sobretot, a partir dels anys noranta, el municipi experimenta un creixement general de la població.

## Geografia

* Llista de topònims de Subirats (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets…; hidrografia: rius, fonts…; edificis: cases, masies, esglésies, etc.).
Està format per 15 entitats de població:
| Entitat de població | Habitants (2023) |
| Ordal | 662 |
| Sant Pau d’Ordal | 603 |
| Lavern | 456 |
| Casablanca | 438 |
| Can Cartró | 184 |
| Can Rossell de la Costa | 172 |
| la Muntanya Rodona | 106 |
| Ca l'Avi | 102 |
| Cantallops | 97 |
| els Casots | 86 |
| Can Rossell | 80 |
| Can Batista | 73 |
| Sant Joan Salerm | 71 |
| el Pago | 65 |
| Can Bas | 47 |
| Pas de Piles | |
(Font: Idescat)

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 46 | 45 | 51 | 394 | 671 | 2.394 | 2.539 | 3.194 | 2.989 | 2.993 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 3.207 | 3.115 | 2.832 | 2.769 | 2.629 | 2.522 | 2.194 | 2.138 | 2.103 | 2.103 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 2.307 | 2.376 | 2.529 | 2.623 | 2.736 | 2.943 | 3.052 | 3.076 | 3.076 | 3.029 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 2.997 | 3.025 | 3.104 | 3.241 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Subiratencs il·lustres

* Ramon (o Raimon) Martí (circa 1230-1284): frare dominic. Va ser el millor especialista en coneixements aràbics i jueus del seu temps, així com un aferrissat lluitador teològic contra l'islam i el judaisme. És autor d'un diccionari àrab-llatí per a ús dels missioners cristians, d'una Explanatio symboli apostolorum, on resumia els arguments apologètics a favor de la fe cristiana, del Capistrum iudeorum, contra jueus i sarraïns, i sobretot del Pugio christianorum (1278) (més endavant conegut com al Pugio fidei, "Punyal de la fe") escrit en llatí i farcit de textos en hebreu, una de les obres apologètiques més divulgades.
* Salvador Mata del Racó i Puig (1859-1933): Farmacèutic, filòsof, viticulor, escriptor, conferenciant i delegat a l'Assemblea de Manresa (1892). Va ser president del Consell Comarcal de Vilafranca del Penedès i fundador i president del Centre Agrícola de Vilafranca. El 1925 és nomenat director del Laboratori Químic de Vilafranca del Penedès.
* Pompeyo Mata del Racó i Puig (1869-1935?): Diplomàtic. Entre d'altres, destaquen el seu càrrec com a canceller d'Espanya a Caracas (Veneçuela), nomenat pel rei Alfons XIII el 1919.
* Pere Guerau Maristany i Oliver (1863-1926) També anomenat Pere Grau. Hisendat, polític i mecenes, de família enriquida amb el comerç de vins i caves amb Amèrica. Ennoblit el 1912 pel rei Alfons XII amb el títol de comte de Lavern. Entre d'altres, va ser vicepresident i president en funcions de l'Ateneu Barcelonès, per donar pas a Pompeu Fabra. Va ser elegit diputat com a liberal monàrquic el 1901. Va ser un gran mecenes i, entre altres coses, donà la col·lecció completa de manuscrits originals de Jacint Verdaguer a la Biblioteca de Catalunya. A Lavern hi va fer construir una masia monumental anomenada Cal Maristany. Fou enterrat al Masnou, en un magnífic panteó obra de Josep Llimona.
* Domènec Cols i Puig (Sant Pau d'Ordal, 1928 - Barcelona 2011): compositor, organista i prevere.

## Referències

* ↑ «Subirats». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Serral de Lavern.
* Font Clara
* Torrota del Moro
* Ateneu Agrícola de Lavern
* Sant Pere de Lavern
* Museu d'Esperanto de Subirats
* Jaciment dels Casots
* Torrota de Can Llopart

## Bibliografia

* Subirats. Capital de la vinya. Ajuntament de Subirats, 2023. ISBN 978-84-16445-82-0.
* Querol i Rovira, Carles. Subirats. Conèixer el seu atractiu, viure'l i gaudir-lo. Gramagraf, SCCL, 2008. ISBN 978-84-96995-03-1.
* Gotims. Notes històriques de Subirats. Ajuntament de Subirats, 2021. ISBN 978-84-946740-8-2.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya