OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# André Cherpillod

André Cherpillod (n. 1930) és un erudit, gramàtic, etimòleg, terminòleg, traductor, interlingüista i esperantista francès. És autor d'un gran nombre d'obres sobre temes molt variats. Va ser membre de l'Acadèmia d'Esperanto del 1992 al 2010.

## Enllaços externs

* Perfil publicat en un diari (en francès)
* Articles de i sobre André Cherpillod
* Llibres Arxivat 2014-10-07 a Wayback Machine. de i sobre André Cherpillod
# Al-Fashir

Al-Fashir o Al-Fasher (àrab: الفاشر, al-Fāxir) és una ciutat del Sudan, capital de l'estat de Sudan del Nord i de la regió del Darfur. "Fashir" és el nom donat a una residència reial i més concretament a l'espai obert on es feien les audiències públiques d'un sultà i també un mercat. És el mercat agrícola de la regió. La seva població el 2006 era de 264.734 habitants.

## Història

El 1791 o 1792 el sultà Abd al-Rahman ibn al-Rashid ibn Ahmad Bakr (vers 1785 o 1787 - 1799 o 1801) va escollir aquest lloc, al Wadi Tamdalti, en un turó, com a residència i una ciutat es va desenvolupar a l'entorn del palau. W. G. Browne hi va estar el 1793 i 1796 però només descriu el palau i no parla encara de la vila, sent la principal població llavors Cobbé o Kubbayh. Al-Tunisi la va visitar vers 1803 quan ja havia sorgit edificis i cases de palla. Fins al 1874 fou la capital del sultanat i després va estar en possessió dels pretendents Hasab Allah ibn Muhammad Fadl (1874) i Sayf ad-Din Muhammad Harun al-Rashid ibn Sayf al-Din Bush (1877-1880) que dominaven el Djebel Murra.
El 1884 fou ocupada per les forces de Muhàmmad Àhmad i Muhammad Khalid Zukal fou nomenat governador de Darfur amb seu a al-Fashir. El 1898 l'estat del Mahdi fou eliminat pels anglo-egipcis i el 21 de març de 1899 Ali Dinar ibn Zakariyya ibn Muhammad Fadl (conegut com a Ali Dinar), antic oficial mahdista que havia quedat amb el control de la ciutat, va proclamar el restabliment del sultanat amb al-Fashir com la seva capital. El sultanat fou ocupat pels anglo-egipcis que van derrotar l'exèrcit del sultà prop d'al-Fashir el 22 de maig de 1916, batalla en la qual va morir el mateix Ali Dinar, quedant el Darfur annexionat. Al-Fashir va esdevenir la capital de la província de Darfur. Amelia Earhart hi va passar en el seu intent de volta al món. El 1875 tenia un 2600 habitants però eren uns deu mil el 1905 i 26.161 el 1959. En aquest any es va obrir una via fèrria que va ajudar a desenvolupar la ciutat. El 2001 va arribar a 178.500 habitants. La missió de pau del Darfur de les Nacions Unides al començar el segle xxi i l'ajut humanitari ha permès desenvolupar més negocis a la ciutat.

## Enllaços externs

* Aventures del Sudan: Al-Fashir
* el temps a al-Fashir
# Dimissió

Dimitir o dimissió, en anglès: resign i resignation, és renunciar un càrrec.
Etimològicament aquest terme prové del llatí dimĭttĕre,que significa deixar, acomiadar, lliurar.

## Concepte

Dimissió és un concepte que fa referència a la renúncia voluntària o l'abandonament d'un lloc de treball, un càrrec, una comissió, etc.
Una dimissió pot ocórrer quan una persona que manté una posició guanyada per elecció o designació la deixa, però es considera que deixar una posició per expiració del temps no és una dimissió. L'abdicació és l'equivalent de la dimissió en un monarca regnant o altres formes de govern no elegides.
Quan una persona dimiteix està concretant un acte unilateral: qui ostenta el càrrec, decideix renunciar a ell. D'aquesta manera la dimissió es diferencia d'un acomiadament, on una autoritat o un superior jeràrquic obliguen la persona a deixar el seu càrrec.
Tanmateix, es presenten dimissions que no són unilaterals sinó consensuades. Per exemple, el director tècnic d'un equip esportiu pot reunir-se amb els directius del seu club després de patir una sèrie de derrotes i el convencen que presenti la seva dimissió.
Fins i tot hi ha casos en què la dimissió és exigida per una autoritat, cosa que ho fa semblant a un acomiadament, però que té conseqüències legals diferents (en dimitir, una persona no rep indemnització). El president d'un estat pot no estar conforme amb la tasca d'un dels seus ministres i davant aquesta situació, el president demana la dimissió dels ministres.
En el cas del president dels Estats Units Richard Nixon va dimitir del seu càrrec per l'escàndol Watergate quan va estar gairebé segur que seria sotmès al procediment d'Impeachment pel Congrés dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «Oxford Languages | The Home of Language Data» (en anglès britànic). [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ iec.cat
* ↑ «dcvb». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 11 desembre 2012].
# Valhergas

Valhergas (en francès Valiergues) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 83 | 106 | 109 | 120 | 124 | 121 | 142 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Denis Eymard | |
| 2008- | Daniel Delpy | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Badia Calavena

Badia Calavena (cimbri Kalwein) és un municipi italià, dins de la província de Verona. És un dels municipis de la minoria alemanya dels cimbris, encara que ja no s'hi parla la seva llengua. L'any 2007 tenia 2.574 habitants. Limita amb els municipis de San Mauro di Saline, Selva di Progno, Tregnago, Velo Veronese i Vestenanova.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Ermanno Anselmi | Llista cívica |
# Collada del Pessó

La Collada del Pessó o Colladó del Pessó és una collada que es troba en el límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i la Torre de Cabdella (Pallars Jussà), dins de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El nom "pessó significa munt cònic d'herba dallada, i s'aplica a cims de forma cònica".
El coll està situat a 2.690 metres d'altitud, entre el Pic del Pessó al nord-est i el lo Pessó Petit al sud-oest; comunica la Coma del Pessó (NO) i la zona de la Coma de Mig de la Vall del Riqüerna (SE).

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 3 desembre 2009].

## Bibliografia

* Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina.
* Mapa Carros de Foc 1:25.000. Editorial Alpina.
* Mapa Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici 1:25.000. Institut Cartogràfic de Catalunya. Segona edició: abril 1998.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bakı Futbol Klubu

El Bakı Futbol Klubu és un club azerbaidjanès de futbol de la ciutat de Bakú.

## Palmarès

* Lliga azerbaidjana de futbol: 3
** 2005/06, 2008/09, 2011/12
* Copa azerbaidjana de futbol : 1
** 2004/05

## Futbolistes destacats

* Alban Dragusha
* Suad Liçi
* Soso Grishikashvili
* Aleksander Rekhviashvili
* Pathé Bangoura
* Saliou Diallo
* Andrejs Stolcers
* Anatoly Ponomarev

## Enllaços externs

* FK Baku a AFFA.AZ
* FK Baku a EUFO.DE Arxivat 2010-03-10 a Wayback Machine.
* FK Baku a National Football Teams.com
# Ca l'Alberg

Ca l'Alberg és una masia del terme municipal de l'Estany, a la comarca catalana del Moianès.
Està situada a l'extrem nord del Raval del Prat, a ran del límit municipal i del del veí terme de Moià. És al costat sud de Cal Rotllan, al nord de Cal Rei i a ponent de Cal Xipiró.
# Al-Mudhàffar Sulayman

Al-Màlik al-Mudhàffar Sulayman ibn Taqí-d-Din ibn Xahanxah ibn Ayyub as-Sufí (mort el 1191) fou un príncep aiúbida, fill d'al-Mansur Muhàmmad ibn Taqí-d-Din Umar, emir del Iemen del 1214 al 1215 i d'Hama del 1229 al 1244.
Poc després de la mort d'an-Nàssir Ayyub (24 de maig de 1214), la seva mare que estava a Habb, després d'incitar la mort del visir Badr-ad-Din, va anar cap a Taizz; suposadament alarmada per diversos atacs de les tribus àrabs, va convidar a assolir el poder com emir a un príncep aiúbida, al-Mudhàffar Sulayman que estava fent el pelegrinatge a la Meca, i que va acceptar. Es va presentar a Taizz i fou reconegut per les guarnicions kurdes del país. Però no fou un bon emir i es va dedicar principalment als plaers i la beguda i mentre l'imam Abd-Al·lah es va apoderar de Sanà, Dhimar i Kawkaban.
Al-Àdil I va enviar al Iemen al seu net al-Massud Yússuf; un enviat d'aquest es va presentar a Sulayman al que va oferir el govern de les terres altes a condició de reconèixer a al-Massud les planes. Però un dels governadors aiúbides, Badr-ad-Din Hàssan ar-Rassul, va convèncer al-Massud d'anar a Taizz i de forçar els soldats i servidors de Sulayman a abandonar el servei d'aquest. Així ho va fer i, abandonat per tots, Sulayman es va rendir. El 10 de juny de 1215 al-Massud va entrar a la fortalesa de Taizz.
Sulayman fou enviat a Egipte. El 1221 el tron d'Hamat fou usurpat pel seu germà an-Nàssir Kilij Arslan ibn Taqí-d-Din, però finalment va poder ocupar el poder a Hamat el 1229/1230 i el va conservar fins a la seva mort el 1244/1245. El va succeir el seu fill al-Mansur Taqí-d-Din Mahmud ibn al-Mudhàffar.

## Font

* Ali ben al-Hasan al-Khazradji, The pearls-strings: a history of the Resuliyy dinasty of Yemen, traducció de Sir James W. Redhouse, Leyden i Londres, 1906
# Club Beisbol i Softbol Gavà

El Club Beisbol i Softbol Gavà és un club de beisbol i softbol del municipi de Gavà, fundat al final de la dècada de 1940.
Popular durant els anys de postguerra, el beisbol a Gavà va introduir-se per primer cop en un partit d'exhibició, disputat l'octubre de 1949 entre el FC Barcelona i el RCD Espanyol a les instal·lacions de Can Sellarès. Com a conseqüència d'aquest esdeveniment, un grup de treballadors de l'antiga fàbrica Companyia Roca Radiadors va fundar el club de beisbol amb el nom de Beisbol Roca Radiadores de Gavà. Va competir durant la dècada dels cinquanta i seixanta als Campionats d'Espanya i de Catalunya de beisbol en categoria juvenil, aconseguint diverses victòries. L'any 1973 la secció esportiva de la fàbrica es va dissoldre i antics membres van fundar el CBS Gavà. Actualment, es dedica a la difusió i a la pràctica del beisbol i softbol al municipi. Competeix al Campionat de Catalunya de beisbol, el qual va guanyar el 2009, i al de softbol. Disputa els seus partits a la zona esportiva de Can Torelló. Des de la temporada 1989-90 organitza anualment el Torneig Internacional de Beisbol Vila de Gavà.

## Palmarès

* 3 Campionats de Catalunya de beisbol: 1976, 1977, 1981

## Referències

* ↑ «Club Beisbol i Softbol Gavà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Campmany Guillot, 2009, p. 93-94.
* ↑ «El Gavà vencedor al batir al Barcelona por 9-8». Mundo Deportivo, 11-02-1974. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ «XXVII Torneig Internacional de Beisbol Vila de Gavà». FCBS, 30-06-2020. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ A.H.. «El Gavá, por primera vez campeón regional». Mundo Deportivo, 21-06-1976. [Consulta: 23 febrer 2020].
* ↑ «El Club Beisbol Gavà campió». Setmanari del Baix Llobregat, 29-07-1977. [Consulta: 23 octubre 2022].

## Bibliografia

* Campmany Guillot, Josep. Història del Futbol Club Gavà: 80 anys de futbol (i altres esports) a Gavà (1928-2008). Gavà: Centre d'Estudis Comarcals del Baix Llobregat; Centre d'Estudis de Gavà, 2009. ISBN 978-84-936503-2-2.

## Enllaços externs

* Club Beisbol i Softbol Gavà - Lloc web oficial
# Muller d'Hostafrancs

Muller o Muller d'Hostafrancs com era conegut antigament, és un ens local històric i també una entitat de població del municipi dels Plans de Sió, a la comarca de la Segarra. El poble, al sud del terme municipal, prop de l'Aranyó, està en fase de despoblament. L'església parroquial, dedicada a Santa Maria, depenia de la d'Hostafrancs.
Aquest poble va tenir ajuntament propi un cop acabat l'Antic Règim Senyorial, a principis del Segle XIX, però el 1847 va ser unit al terme de l'Aranyó. Aquest darrer, molt més endavant, va ser agregat el 1974 al municipi actual.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Muller d'Hostafrancs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
Viccionari
# Ca la Guidó (barri)

Ca la Guidó és un barri que ha agafat aquest nom d'una masia situada al mateix lloc. municipi de Blanes, a la comarca catalana de la Selva.

## Referències

* ↑ «Blanes». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 163, 2003.
* ↑ «El barri de Ca la Guidó de Blanes celebra la festa de la patrona Santa Teresa». La Ciutat de Girona, 18 acotubre 2021. [Consulta: 16 novembre 2024].
# Lleó Focas el Jove

Lleó Focas, en grec medieval Λέων Φωκᾶς, nascut entre el 915 i el 920 i mort després del 971 va ser un destacat general de l'Imperi Romà d'Orient que va obtenir algunes victòries a la frontera oriental de l'imperi a mitjà segle x al costat del seu germà gran l'emperador Nicèfor II. Va ser primer ministre amb el seu germà, però Joan I Tsimiscés, el seu successor, el va destituir i empresonar.
Lleó Focas, de la família Focas, era el fill petit de Bardes Focas el Vell, un general que va estar molt de temps al càrrec dels exèrcits imperials en temps de Constantí VII. No es coneix el nom de la seva mare. Va ser nomenat estrateg del tema de Capadòcia l'any 945, i deu anys més tard, el mateix càrrec al tema dels Anatòlics. Romà II el va nomenar Domèstic de les escolesde l'Oest, és a dir el cap dels exèrcits occidentals als Balcans, i li va donar el càrrec de Magister officiorum. Quan el seu germà Nicèfor va ser enviat conquerir l'Emirat de Creta el 960, Lleó va ser nomenat domèstic de l'Est, un càrrec de nova creació. Llavors va derrotar, a la batalla d'Andrassos a un antic enemic de l'imperi, l'emir d'Alep Sayf-ad-Dawla, que amb el seu exèrcit havia ocupat l'Àsia Menor romana d'Orient, penetrant profundament en territori imperial, i es retirava carregat de botí i de presoners. Lleó li va preparar una emboscada en un pas rocós de les muntanyes i va aniquilar la major part de l'exèrcit enemic. Sayf-ad-Dawla es va salvar per poc. Per aquestes victòries a la frontera, es creu que podria ser l'autor del tractat De velitatione bellica.
Al pujar Nicèfor II al tron l'any 963, va nomenar Lleó Curopalata i logoteta. Va ser el ministre principal del seu germà fins que Joan I Tsimiscés el va derrocar i matar el 969. El 970, Lleó va organitzar una revolta contra Tsimiscés, però la sublevació va fracassar i va ser desterrat a l'illa de Lesbos. Va tornar a aixecar-se contra l'emperador el 971, i, fet presoner, va ser exiliat a l'illa de Kınalıada, una de les Illes dels Prínceps, on el van deixar cec. No se sap quan va morir.
Va ser el pare de Bardes Focas i de Sofia Focena, esposa de Constantí Escler i mare de l'esposa d'Otó II del Sacre Imperi, Teòfano Esclerena.

## Referències

* ↑ Kajdan, Aleksandr P. The Oxford Dictionary of Byzantium. Nova York; Oxford: Oxford University Press, 1991, p. 1667. ISBN 9780195046526.
* ↑ Treadgold, Warren. A history of the Byzantine state and society. Stanford, Calif.: Stanford University Press, 1997, p. 492, 494-495, 507. ISBN 9780804724210.
# Nicèfor Úran

Nicèfor Úran (en llatí Nicephorus Uranus o Oranus, en grec Νικηφόρος) fou un militar i escriptor romà d'Orient.
La seva carrera militar en l'Imperi Romà d'Orient el va dur al càrrec de dux d'Antioquia; mentre era governador escribí Tàctica (Grec: Τακτικά), un manual militar enciclopèdic de 178 capítols.
Va escriure poemes i hagiografies, entre elles l'obra Vita S. Symeonis Stylitae junioris, també anomenada Sant Simeó de la Muntanya Admirable, sobre Simeó Estilita el Jove, que havia mort el 597.

## Referències

* ↑ Magdalino, Paul. Byzantium in the Year 1000. Leiden: Brill. ISBN ISBN 90-04-12097-1.
* ↑ 12.Nicephorus Uranus s. Oranus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1182
# La Ròcha de Fait

La Ròcha (en francès Laroche-près-Feyt) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 145 | 159 | 103 | 115 | 106 | 80 | 79 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Chevalier | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# 102 Dalmatians

102 Dalmatians és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Kevin Lima i estrenada el 2001. És continuació de 101 Dalmatians estrenada el 1996, treu a Glenn Close del sanatori i la torna al carrer per, en companyia de Gérard Depardieu, seguir atemptant contra els gossos blancs amb taques negres. Kevin Lima ha estat encarregat de narrar la tornada de Cruella, interpretada per una Glenn Close més Norma Desmond que mai.

## Argument

Cruella surt de la presó. El seu empresonament sembla haver-la transformat: està decidida a ajudar una gosera a punt de fer fallida. Però la seva bogeria per la pell torna amb l'aparició d'un modista francès, Jean-Pierre Le Petinent. Cerca ara 102 dàlmates per a afegir a l'abric dels seus somnis, una caputxa...
Entre els cadells capturats, un dàlmata sense taques s'associarà a un lloro per intentar oposar-se als propòsits de Cruella.

## Repartiment

* Glenn Close: Cruella
* Ioan Gruffudd: Kevin Shepherd
* Alice Evans: Chloe Simon
* Tim McInnerny: Alonso
* Ian Richardson: Sra. Torte
* Ben Crompton: Ewan
* Carol Macready: Agnès Wilford
* Jim Carter: Inspector Armstrong
* Ron Cook: Mr. Button
* David Horovitch: Doctor Dr.Pavlov
* Dick Brannick: Ajudant de Pavlov
* Mike Hayley: Agent de policia
* Nicholas Hutchison: Periodista
* Tim Willcox: Periodista d'ITN
* Eric Idle

## Crítica

"Continuació de la versió en personatges reals del clàssic de Disney (…) Molt repetitiu."

## Referències

* ↑ filmaffinity. 102 Dalmatians. filmaffinity.
* ↑ Fotogramas. 102 Dalmatians (en castellà). Fotogramas.
* ↑ Fernando Morales, El País
# Badia de Cadis

Bahía de Cádiz (Badia de Cadis, en català) és una comarca andalusa situada en la província de Cadis. Està formada pels municipis de Cadis, Chiclana de la Frontera, Puerto Real, El Puerto de Santa María i San Fernando. Limita amb l'oceà Atlàntic, la Costa Noroeste de Cádiz, la Campiña de Jerez i La Janda.
L'accident geogràfic que dona nom a la comarca és la Badia de Cadis, en la qual desemboquen els rius Guadalete, Iro i el Riu Salado de Rota i en el litoral del qual abunden els aiguamolls i corrents d'aigua salada, com el Riu San Pedro i el Caño de Sancti Petri. Gran part d'aquest territori marismeny està emmarcat en el Parc Natural de la Badia de Cadis. Tots els municipis de la comarca formen part de la Mancomunitat de Municipis Badia de Cadis, de l'Àrea metropolitana de la Badia de Cadis i del Consorci de transports de la Badia de Cadis.
Chiclana de la Frontera és cap del partit judicial nº 1 de la província de Cadis, mentre que Cadis és el partit nº 4, San Fernando el 9, El Puertu de Santa María el 10 i Puerto Real el 13. Totes les localitats de la comarca formen part de la Diòcesi de Cadis i Ceuta, sota la jurisdicció eclesiàstica del bisbat homònim, sufragani de l'Arquebisbat de Sevilla. Els territoris d'aquesta comarca formaven part de l'antic Regne de Sevilla i van estar durant segles sota diversos poders jurisdiccionals, com són la Casa Reial Espanyola, que va tenir Cadis i Port Real; la Casa de Medina-Sidonia, que va tenir Chiclana; la Casa de Medinaceli, que va tenir El Puerto de Santa María i la Casa de Arcos, que va tenir San Fernando.

## Enllaços externs

* DIARIO Bahía de Cádiz Periòdic digital de la Bahía Periòdic digital de la Bahía
* Casas en El Palmar Arxivat 2021-01-17 a Wayback Machine. Informació turística d'aquest poble de a Badia de Cádiz
# Coll Pla de Dalt

El Coll Pla de Dalt també anomenat, en alguns mapes, Coll de Dalt, Pas Ample o Coll Arenós, és un coll que es troba en el límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i la Torre de Cabdella (Pallars Jussà), en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El coll està situat a 2.718,8 metres d'altitud, entre el Pic de les Mussoles a l'oest-sud-oest i el Cap de Reguera a l'est. Comunica la Vall de les Mussoles al nord i la Coma de Mig, de la Vall del Riqüerna, al sud.
Es tracta d'una ampla extensió planera amb molt pocs desnivells, d'unes 5 hectàrees, amb la major part de la seva superfície estenen-sa cap al Pallars Jussà.
Antigament hi passava un dels camins de bast de Cabdella a Caldes de Boí.

## Rutes

1) La variant habitual per la Vall de Sant Nicolau surt del Planell de Sant Esperit i remuntant la Vall de les Mussoles.
Diverses són les rutes per la Vall del Riqüerna:
2) Mitjançant les diverses alternatives que pugen al circ de Cogomella i ascendint des del coll que es troba al nord del Cap de Reguera.
3) Seguint les vies que ascendeixen a la collada situada entre els estanys Redó i Salado, per pujar pel Forat Negra.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Balaixikha

Balaixikha - Балашиха (rus) - és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia.

## Demografia

Plantilla:Démographie
# BV-5101

La BV-5101 és una carretera actualment gestionada per la Generalitat de Catalunya. La B correspon a la demarcació de Barcelona, i la V al seu antic caràcter de veïnal. Discorre íntegrament pel terme municipal de Dosrius, a la comarca del Maresme. Enllaça Dosrius amb el poble de Canyamars en un recorregut de 5,1 quilòmetres.