OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bathyergus

Bathyergus és un gènere de rosegadors de la família de les rates talp.
Les espècies d'aquest grup tenen el cos cilíndric i rodanxó i el cap ample. La cua és molt curta i té pèls en forma de rajos. Manquen d'orelles i tenen els ulls molt petits. Les dents incisives tenen una gran prominència i es fan servir per excavar juntament amb les potes.
B. suillus, del sud d'Àfrica, mesura uns 30 cm de llargada i és de color groguenc a l'esquena i gris al ventre. Aquesta espècie viu en zones sorrenques en les quals excava galeries subterrànies.
# Ctenodactílids

Els ctenodactílids (Ctenodactylidae) són un grup de petits rosegadors robusts que viuen a Àfrica. Habiten en deserts rocosos a la part septentrional del continent. Aquesta família inclou cinc espècies vivents repartides en quatre gèneres, així com nombrosos gèneres i espècies extints. Es troben a la superfamília Ctenodactyloidea. Foren descoberts per naturalistes occidentals per primer cop a Trípoli el 1774.
# Ctenodactylus

Ctenodactylus és un gènere de rosegadors de la família dels ctenodactílids. Els animals d'aquest grup mesuren entre 160 i 208 mm, tenen una cua d'entre 10 i 25 mm i pesen una mitjana de 174 g (C. vali) o 289 g (C. gundi). El seu nom genèric, Ctenodactylus, significa ‘dit de pinta’ i es refereix a la presència de cerres a les potes posteriors. Les femelles tenen dos parells de mamelles.
| Ctenodactylidae | Ctenodactylus  Ctenodactylus gundi Ctenodactylus vali Felovia Massoutiera Pectinator |
# Physignathus

Physignathus és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels agàmids.

## Classificació

* Physignathus cocincinus - Drac d'aigua xinès
* Physignathus lesueurii - Drac d'aigua australià
# Platicnèmids

Els platicnèmids (Platycnemididae) són una família d'odonats zigòpters de potes amples i de cap ample amb els ulls separats.
A nivell mundial n'hi ha al voltant de 190 espècies conegudes, en 25 gèneres.
Els Platicnèmids són de mida petita o mitjana. La majoria viuen prop d'aigües lentes amb molta vegetació.
A Europa només n'hi ha un gènere, Platycnemis, que té cinc espècies, de les quals tres es poden trobar a Catalunya:
* Polaines blau (Platycnemis pennipes)
* Polaines ruborós (Platycnemis acutipennis)
* Polaines lívid (Platycnemis latipes)

## Galeria

* Platycnemis pennipes
* Platycnemis acutipennis
* Platycnemis latipes

## Enllaços externs

* Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya. Arxivat 2016-01-17 a Wayback Machine.
# Erythromma najas

Erythromma najas és un odonat zigòpter de la família Coenagrionidae.

## Aspecte

L'Erythromma najas és un petit odonat que fa uns 35 mil·límetres de llargada, de coloració negra amb taques blaves.
El mascle s'assembla a altres cenagriònids (Ischnura sp.), però es distingeix pels seus ulls grans i espaiats que són d'un vermell intens. És molt similar a l'ullroig petit (Erythromma viridulum).

## Comportament

Els mascles passen la major part del seu temps perxats sobre les fulles de la vegetació flotant de pantans, basses i canals. S'aparellen amb les femelles que fan la posta sobre la vegetació aquàtica.

## Distribució

Es distribueix pel centre d'Europa i part de l'Àsia occidental. No és present a Catalunya.

## Enllaços externs

* Erythromma najas (en anglès). http://www.british-dragonflies.org.uk/species/red-eyed-damselfly
* Erythromma najas .Catalogue of Life (en anglès). http://www.catalogueoflife.org/col/details/species/id/3ab1dadc619c454ab677cd69505b9ce1
# Cerradomys

Cerradomys és un gènere de rosegadors de la tribu dels orizominis que viu al cerrado, la caatinga i el Gran Chaco, des del centre del Brasil fins a l'est de Bolívia i el Paraguai. Anteriorment era considerat un subgènere d'Oryzomys, però el 2006 el grup fou descrit com a nou gènere.
El pelatge dorsal és marró i el ventral gris. Les orelles són petites i la cua és relativament llarga. Les potes posteriors tenen flocs de pèls a la base de les urpes.

## Taxonomia

El gènere conté les espècies següents:
* C. akroai
* C. goytaca
* C. maracajuensis
* C. marinhus
* C. scotti
* C. subflavus
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Al·ligatòrids

Els al·ligatòrids (Alligatoridae) són una família de cocodrils exclusius d'Amèrica (amb excepció d'una espècie), que inclou els al·ligàtors, caimans i els yacarés. Inclou els gèneres actuals Alligator, Caiman, Melanosuchus i Paleosuchus, a més de nombrosos gèneres extingits.

## Taxonomia

La família Alligatoridae conté els següents gèneres:
* Gènere Leidyosuchus †
* Gènere Deinosuchus †
* Subfamília Alligatorinae
** Gènere Albertochampsa †
** Gènere Chrysochampsa †
** Gènere Hassiacosuchus †
** Gènere Navahosuchus †
** Gènere Ceratosuchus †
** Gènere Allognathosuchus †
** Gènere Hispanochampsa †
** Gènere Arambourgia †
** Gènere Procaimanoidea †
** Gènere Wannaganosuchus †
** Gènere Alligator
*** Alligator prenasalis †
*** Alligator mcgrewi †
*** Alligator olseni †
*** Alligator mefferdi †
*** Alligator sinensis - al·ligàtor xinès
*** Alligator mississippiensis - al·ligàtor del Mississipi
* Subfamília Caimaninae
** Gènere Necrosuchus †
** Gènere Eocaiman †
** Gènere Purussaurus †
** Gènere Mourasuchus †
** Gènere Orthogenysuchus †
** Gènere Paleosuchus
*** Paleosuchus palpebrosus - caiman nan de Cuvier
*** Paleosuchus trigonatus
** Gènere Caiman
*** Caiman yacare - caiman yacaré
*** Caiman brevorostris †
*** Caiman crocodilus - caiman comú
*** Caiman latirostris - caiman de musell ample
*** Caiman lutescans †
*** Caiman venezuelensis †
*** Caiman wannlangstoni †
** Gènere Melanosuchus
*** Melanosuchus fisheri †
*** Melanosuchus niger - caiman negre
# Gustavo Santaolalla

Gustavo Santaolalla (El Palomar, Buenos Aires, 1952) és un compositor, músic i productor musical argentí guanyador dues vegades del premi Oscar. Santaolalla amb freqüència combina elements de música rock, soul, ritmes africans i música popular llatinoamericana. Avui en dia és un dels músics més populars en l'escena llatinoamericana.

## Biografia

Santaolalla va néixer a Ciudad Jardín Lomas del Palomar, Argentina. i va créixer durant el govern de la junta militar argentina i el període més tard conegut per la guerra bruta. La seva carrera professional a la música va començar el 1967, quan va cofundar el grup Arco Iris. Va deixar el grup el 1975.
Al final dels anys 90 va començar la seva carrera com a compositor de bandes sonores per a pel·lícules com Amores perros, 21 grams o Diarios de motocicleta. Un dels seus treballs més recents ha estat la part instrumental de la banda sonora de la pel·lícula Brokeback Mountain per la qual va guanyar l'Oscar. D'aquesta banda sonora, Love That Will Never Grow Old va guanyar el Globus d'Or i un altre per Babel, per la qual va rebre un altre Oscar, per segona vegada consecutiva. Actualment està assentat a l'estat de Califòrnia (Estats Units).

## Filmografia

* Norita (2024)
* Pedro Páramo (2024)
* Mi dulce niña (Liebes kind, 2023) (Sèrie)
* The Last of Us (2023) (Sèrie)
* The House (2022)
* The Last of Us Part II (2020)
* Narcos: Mexico (2018) (Sèrie)
* Before the Flood (2016)
* Borrowed Time (2015) (Curtmetratge d'animació)
* Making a Murderer (2015) (Sèrie documental)
* El Libro de la Vida (2014)
* Relatos salvajes (2014)
* The Last of Us (2013) (Sèrie)
* August: Osage County (2013)
* Néstor Kirchner, la película (2012)
* On the Road (2012)
* Eva de la Argentina (2011)
* Les yeux de sa mère (2011)
* Dhobi Ghat (Mumbai Diaries) (2010)
* Biutiful (2010)
* Rolling with Stone (2010) (Documental)
* The Sun Behind the Clouds: Tibet's Struggle for Freedom (2010) (Documental)
* Nanga Parbat (2010)
* I Come with the Rain (2009
* My Blueberry Nights (2008)
* Linha de Passe (2008)
* Babel (2006)
* Fast Food Nation (2006) - versió de la seva cançó "Iguazu".
* Brokeback Mountain (2005)
* North Country (2005)
* Yes (2005)
* Salinas grandes (2004) (TV)
* Rendezvous (2004)
* Diarios de motocicleta (2004)
* 21 Grams (2003)
* Amores perros (2000)
* El dilema (1999) - versió de la seva cançó "Iguazu".
* She Dances Alone (1981)

## Referències

* ↑ «Gustavo Santaolalla discography». [Consulta: 30 setembre 2016].
* ↑ «Gustavo Santaolalla - How Movie Music Moves Us». Arxivat de l'original el 12 de juny 2015. [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ Rohter, Larry «Gustavo Santaolalla’s Film Scores Are Minimalist and His Tango Is Newfangled» (en anglès). The New York Times, 14-08-2008 [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ «ARCO IRIS». [Consulta: 13 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Interviews a NPR
* I've Always Been Obsessed By Identity: An Interview With Gustavo Santoalalla Arxivat 2015-04-01 a Wayback Machine.
# El Cogulló (Planoles)

El Cogulló és una muntanya de 1.794 metres que es troba entre els municipis de Planoles i de Toses, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ectotiorodospiràcies

Els Ectothiorhodospiraceae són una família de bacteris porpres del sofre, que es distingeixen pel fet de produir glòbuls de sofre fora de les seves cèl·lules. En general, són organismes marins.
Moltes de les seves espècies són fototròfiques en condicions d'anòxia i anaeròbia. Es mouen per flagels.
Els Ectothiorhodospiraceae oxiden els sulfurs mitjançant la fotosíntesi, o sulfur d'hidrogen a sofre elemental l'emmagatzemen en forma de glòbuls extracel·lularment. Després el sofre es pot oxidar a sulfat extracel·lularment.Com que no s'allibera oxigen té lloc la fotosíntesi en anòxia.
# Nekane Aramburu

Nekane Aramburu (Sant Sebastià, 1965) és gestora cultural i comissària basca originària de Sant Sebastià (Guipúscoa). Ha viscut i treballat en diverses ciutats i països. Actualment està instal·lada a Palma, Mallorca, on dirigeix el Museu d'Art Modern i Contemporani de Palma des de març de 2013, després d'haver guanyat un concurs públic per a aquesta plaça.

## Referències

* ↑ Mallorca, Diario de «Nekane Aramburu, nueva directora de Es Baluard». [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Nekane Aramburu, nueva directora de Es Baluard» (en castellà). , 18-03-2013 [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Nekane Aramburu, nueva directora de Es Baluard - hoyesarte.com» (en castellà). [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Nekane Aramburu nueva directora de Es Baluard | Exit Express» (en castellà). , 19-03-2013 [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ Internet, Unidad Editorial «Nekane Aramburu, nueva directora de Es Baluard». [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Arte Al Día» (en castellà). [Consulta: 3 octubre 2018].
# Cantó de Bry-sur-Marne

El cantó de Bry-sur-Marne és un antic cantó francès del departament de Val-de-Marne, que estava situat al districte de Nogent-sur-Marne. Comptava amb 2 municipis i el cap era Bry-sur-Marne.
Va desaparèixer al 2015

## Municipis

* Bry-sur-Marne
* Champigny-sur-Marne (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1970 | Raymond Segal | PCF |
| 1970-1982 | Jacques Lasne | UDR, després RPR |
| 1982-1994 | Etienne Audfray | UDF |
| 1994-2001 | Jacques Lasne | RPR |
| 2001- | Dominique Roblin | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 21.877 | 22.815 | 24.716 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Willem Hussem

Willem Hussem (Rotterdam, 29 de gener 1900 — La Haia, 21 de juliol 1974) era un poeta, pintor i escultor neerlandès.
Hussem va estudiar a l'Acadèmia d'Arts Visuals de Rotterdam durant un any i després va estudiar amb l'artista gràfic Dirk Nijland. Des de 1919 es va dedicar completament a la pintura. Va romandre a França durant anys, on es va estar molt de temps a Angles a Occitània. Es va establir definitivament a La Haia el 1936. Allà va conèixer nombrosos pintors i escriptors al bar «De Posthoorn», un punt de trobada d'artistes. És principalment l'escriptor J.C. Bloem (1887-1966) que el va estimular a escriure poesia.
Les seves obres visuals van evolucionar a poc a poc. Durant el seu període francès va realitzar obres impressionistes poc excepcionals. Va tenir un bloqueig d'artista de 1938 a 1945. Va tornar a l'art visual pel seu interés per al budisme zen i la cal·ligrafia que va evolucionar vers una cal·ligrafia abstracte.

## Obres destacades
### Poesia

* De kustlijn de 1940
* Schaduw van de Hand de 1964, premi Jan Campert

### Art visual

Obres seves s'exposen al Museu Municipal de La Haia, l'Stedelijk Museum Amsterdam, el Museu de Dordrecht i el Rijksmuseum Twenthe.

## Referències

* ↑ «Willem Hussem» (en neerlandès). RKD – Nederlands Instituut voor Kunstgeschiedenis, 30-01-1992. [Consulta: 10 abril 2019].
* 1 2 van Bork, 2006.
* ↑ Steenbruggen, Han «Willem Hussem» (en neerlandès). Collect, 4-2018. (amb fotos d'obres)

## Bibliografia

* van Bork, G.J.. «Hussem, Willem». A: De Nederlandse en Vlaamse auteurs. març 2006. Biblioteca digital de la literatura neerlandesa, 1985, p. 448-449.
# Conoïdeus

Els conoïdeus (Conoidea) són una superfamília de mol·luscs gastròpodes del subordre Hypsogastropoda. Aquesta superfamilia abasta les famílies Clavatulidae, Conidae (Cons), Drilliidae, Pseudomelatomidae, Speightiidae, Strictispiridae, Terebridae, i Turridae.
# Volvocals

Les volvocals (Volvocales) són un ordre d'algues verdes de la classe Chlorophyceae que formen colònies planars o esfèriques. Varien de Gonium (4 a 32 cèl·lules) a Volvox (500 cèl·lules o més). Cada cèl·lula té dos flagels, i és similar en aparença a Chlamydomonas, amb els flagels de tota la colònia movent-se coordinadament.
Es reprodueix tant asexualment com sexualment. Les cèl·lules es divideixen i van formant noves colònies, que després s'alliberen. En les formes més petites típicament totes les cèl·lules estan involucrades, en les més grans hi ha cèl·lules anteriors vegetatives i posteriors reproductives. La reproducció sexual varia d'isogàmia (tots dos sexes produeixen gàmetes flagel·lats d'igual mida i estructura) a oogàmia (el sexe femení produeix un gàmeta molt més gran, immòbil).
La classificació de les volvocals varia. Molt freqüentment les hi inclou en els ordres Chlamydomonadales i Dunallielales, contenint estretament flagel·lats unicel·lulars vinculats, com a subordres.

## Llista de família

* Asteromonadaceae Péterfi
* Astrephomenaceae M.A. Pocock
* Carteriaceae Pascher
* Chlamydomonadaceae F. Stein
* Dangeardinellaceae Ettl
* Dunaliellaceae T. Christensen
* Gloeotilaceae Ettl & Gärtner
* Goniaceae Pascher
* Haematococcaceae G.M. Smith
* Phacotaceae Francé
* Raciborskiellaceae Korshikov
* Spondylomoraceae Korshikov
* Tetrabaenaceae H. Nozaki & M. Itoh
* Volvocaceae Ehrenberg
# Psil·loïdeus

Els psil·loïdeus o les psil·les (Psylloidea) són una superfamília d'hemípters del subordre Sternorrhyncha, incloent entre altres els polls.
# Iberolacerta

Iberolacerta és un gènere des sauròpsids escatosos de la família Lacertidae que inclou diverses espècies de sargantanes autòctones de la península Ibèrica i els Alps. Fins fa poc temps les seves espècies s'incloïen en el gènere Lacerta.

## Taxonomia

Els noms comuns i la distribució de les espècies segons Llista de rèptils d'Espanya.
* Iberolacerta aranica (sargantana aranesa), Pirineus central (la Val d'Aran, Arièja)
* Iberolacerta aurelioi (sargantana pallaresa), Pirineus central i oriental
* Iberolacerta bonnali (sargantana pirinenca), Pirineus
* Iberolacerta cyreni (sargantana carpetana), Península Ibèrica (Sistema Central)
* Iberolacerta galani (sargantana lleonesa), Península Ibèrica (Montes de León)
* Iberolacerta horvathi (sargantana d'Horvath), Alps
* Iberolacerta martinezricai (sargantana batueca), Península Ibèrica (Sierra de Francia)
* Iberolacerta monticola (sargantana serrana), NW Península Ibèrica
# Deomins

Els deomins (Deomyinae) són una subfamília de rosegadors miomorfs de la família Muridae. Conté quatre gèneres que estaven col·locats en les subfamílies Murinae o Dendromurinae fins a 2000. De vegades s'anomenen Acomyinae. Els Deomyinae no comparteixen característiques morfològiques que poden utilitzar-se per separar-los d'altres Muroidea, encara que s'ha suggerit els delicats aspectes de la tercera molar superior. Aquesta subfamília està unida solament sobre la base de mutacions compartides. Aquestes conclusions s'han demostrat amb bon estadístic usant ADN nuclear i mitocondrial, i hibridació ADN-ADN. A causa de la falta de caràcters físics suports del grup, és molt possible que aquesta subfamília, com se la coneix ara, sigui objecte d'ampliacions. Molts dels gèneres actualment en Murinae o en Dendromurinae mai ho estiguessin sense s'inclogués una anàlisi de filogènia molecular. Pot haver-hi potencials sorpreses esperant quan ocorri. Tots els gèneres es troben a Àfrica, suggerint que els Deomyinae poden haver-se originat allí. Les lauchas (Acomys) també estan a Àsia.
# Llei de Vierordt

La llei de Vierordt és un principi psicològic establert pel fisiòleg alemany Karl von Vierordt el 1868, que tracta sobre la percepció subjectiva del temps. Segons aquesta llei, les persones tendeixen a subestimar la durada dels intervals temporals llargs i a sobreestimar els curts. Aquest fenomen es produeix perquè el cervell humà ajusta la percepció del temps en funció de la seva experiència i les expectatives. La llei de Vierordt ha tingut un paper significatiu en l'estudi de la psicologia del temps i continua essent rellevant en àmbits com la neurociència, la psicologia cognitiva i el disseny d'experiències temporals, com ara en l'art i la tecnologia interactiva.

## Referències

* ↑ Fortin, Claudette; and Rousseau, Robert; (1998) Interference from short-term memory processing on encoding and reproducing brief durations, Psychological Research, 61, pp. 269-276
# Joop Atsma

Johannes Jan "Joop" Atsma (Surhuisterveen, 6 de juliol de 1956) és un polític neerlandès del partit Crida Demòcrata Cristiana (CDA). Des del 9 de juny del 2015 és membre del Senat.
Atsma va ser el secretari d'Estat d'Infraestructures i Medi Ambient en el primer gabinet Rutte, des del 14 d'octubre de 2010 al 5 de novembre de 2012. Anteriorment va ser membre de la Cambra de Representants del 19 de maig de 1998 fins al 14 d'octubre de 2010.

## Biografia

Joop Atsma és el fill del productor de llet Pieter Atsma i Tjitske van der Meer. Després de l'educació secundària, va començar a estudiar la història de la Universitat de Groningen, però no va completar els seus estudis. El 1978 va començar la seva carrera com a periodista treballant per a la Nederlandse Omroep Stichting, a Friesch Dagblad, News/North i Omrop Fryslân.
A partir de 1989 va treballar en el KNWU Straatsma, primer com a president d'una secció de ciclisme aficionat i més tard com a president de l'entitat. Atsma va ser cap de l'equip de ciclisme els Jocs Olímpics de Seül (1988), de Barcelona (1992), d'Atlanta (1996) i de Sydney (2000). El 2009 Joop Atsma va ser nomenat president del Comitè de Carretera de la Unió Ciclista Internacional. Aquesta comissió és la responsable de la regulació esportiva, l'admissió dels equips, el calendari dels partits i dels criteris de qualificació per als Campionats del Món i dels Jocs Olímpics. Durant la reunió de la Unió Ciclista Internacional a Lugano el 2009 Atsma va ser reelegit com a membre de la junta de la Unió. De 1994 a 2006 va ser president de la Unió Ciclista Reial Neerlandesa.
Atsma va començar la seva carrera política com a membre dels Estats Provincials de Frísia. El 1998, Atsma va ser escollit al Parlament i va jurar el seu càrrec en frisó. A la cambra va involucrar en temes com l'esport, agricultura, alimentació, mitjans de comunicació i la mineria. També va ser president de la comissió permanent d'Agricultura, Natura i Qualitat dels Aliments i vicepresident de la comissió permanent de la Salut, Benestar i Esports. El 14 d'octubre de 2010 Atsma va ser nomenat secretari d'Estat d'Infraestructures i Medi Ambient en el govern Rutte.

## Referències

* ↑ (neerlandès) Joop Atsma Perdefinitie.nl

## Enllaços externs

* Biografia a Parlement.com (neerlandès)
# Oh, Canada

Oh, Canada és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2024 escrita i dirigida per Paul Schrader, basada en la novel·la Foregone del 2021 de Russell Banks. És protagonitzada per Richard Gere, Uma Thurman, Michael Imperioli, Jacob Elordi, Victoria Hill i Kristine Froseth. A la pel·lícula, un cineasta moribund (interpretat per Gere en el present i Elordi en els salts enrere) s'asseu per a una entrevista final, durant la qual admet que la seva condició d'icona progressista es construeix sobre una base de mentides i mitges veritats, i que ha utilitzat i descartat repetidament la seva família i amics. La pel·lícula va suposar la segona col·laboració entre Gere i Schrader després d'American Gigolo (1980), així com la segona adaptació de Schrader d'una novel·la de Banks després d'Aflicció de 1997. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va exhibir per primer cop al 77è Festival de Canes el 17 de maig de 2024. Es va estrenar als cinemes el 6 de desembre de 2024 a càrrec de Kino Lorber.

## Referències

* ↑ Oh, Canada a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «The Screenings Guide of the 77th Festival de Cannes». Festival de Cannes, 08-05-2024. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ «Oh Canada». Kino Lorber. [Consulta: 6 octubre 2024].
# Al-Mustànjid (abbàssida del Caire)

Abu-l-Mahàssin Yússuf al-Mústanjid bi-L·lah —àrab: أبو المحاسن يوسف المستنجد بالله, Abū l-Maḥāsin Yūsuf al-Mustanjid bi-Llāh—, més conegut pel seu làqab com a al-Mústanjid (?-1479), fou califa abbàssida del Caire (1455-1479), sota la tutela dels mamelucs d'Egipte.
Era fill d'al-Mutawàkkil I, el cinquè i darrer de cinc germans que va ser califa. Fou proclamat el 1455 com a successor del seu germà al-Qàïm (1451-1455) i va servir sota sis sultans mamelucs. Quan el sultà al-Màlik adh-Dhàhir Sayf-ad-Din Khúixqadam an-Nassirí al-Muayyadí va pujar al poder el 1461 va posar al califa, als jutges suprems i als generals en arrest a la ciutadella del Caire, per privar al seu rival Janim al-Aixrafí de possibles partidaris que el poguessin legitimar. Janim va morir a Edessa el 1462. Els presoners d'alt rang foren autoritzats a retornar a les seves residències, excepte el califa, que va haver de restar a la ciutadella, on de fet va restar presoner fins a la seva mort el 1479, gaudint però dels mitjans adients a un cap politicoreligiós del seu rang.
Sembla que es dedicava a l'estudi de l'Alcorà i que estava satisfet amb la seva situació.
# Al-Múhsin ibn al-Qàïd

Al-Múhsin ibn al-Qàïd (àrab: المحسن بن القائد, al-Muḥsin b. al-Qāʾid) (mort el 1055) fou emir hammadita del 1054 al 1055. Era fill d'Al-Qàïd ibn Hammad al que va succeir a la seva mort. El seu pare li va recomanar estar a l'aguait amb els seus oncles però tractar-los bé, cosa que no va complir.
Al cap de tres mesos de govern tirànic va ser assassinat pel seu cosí Bulugguín ibn Muhàmmad, que era fill de Muhammad ibn Hammad, fill del fundador de la dinastia Hammad ibn Bulugguín. L'assassí va pujar al poder.