OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abha

Abha és una ciutat de l'Aràbia Saudita capital de la província d'Asir, a la riba del wadi Abha i a 2200 metres sobre el nivell del mar. Disposa d'un aeroport regional.
Està formada per diverses viles avui unides, entre les quals Manazir, Al-Kara, Mukabil, Na'man, Al-Rubu, Al-Nasab (amb la principal mesquita), Al-Khasha i Al-Miftaba. A la rodalia hi ha alguns fortins otomans destacant els de Dhira i el de Shamsan (al sud i al nord).
De la seva història abans del començament del segle xix no se'n sap res. El 1834 fou ocupada per les forces otomano-egípcies durant un mes; després hi governava el clan Al-Ayid dels Banu Mughayd, que va estar aliat als wahhabites. El 1871 quan els otomans van iniciar la recuperació del Iemen, Muhammad ben Ayid els va atacar a les terres baixes però fou derrotat i la ciutat fou ocupada pels otomans, passant a ser un kaza del vilayat del Iemen; va restar turca fins al 1910, quan fou conquerida pels idríssides de Sabya, obligant a la retirada del governador Sulayman Shafik; es van enviar socors des de la Meca que quan van arribar el juny de 1911 van trobar que Sulayman ja havia reprès la ciutat, que va restar turca fins a l'armistici de 1918 que va posar fi a la I Guerra Mundial, quan els Al-Ayid van quedar independents.
Aviat van haver de lluitar contra els idríssides (Muhammad al-Idrisi) i els saudites. Aquestos van derrotar els Al-Ayid en dues campanyes el 1921 i 1922, la segona sota el comandament de Faysal ben Abd al-Aziz. Un governador saudita es va instal·lar a la ciutat. La seva importància va augmentar quan els saudites van annexionar els territoris idríssides el 1926.
El 1934 va servir com a base de l'exèrcit saudita dirigit per Saud ben Abd al-Aziz en la guerra del Iemen.
# Abington

Abington (comtat de Plymouth, Massachusetts) és un lloc designat pel cens ubicat al comtat de Plymouth a l'estat nord-americà de Massachusetts. Al Cens de 2010 tenia 15.985 habitants i una densitat poblacional de 624,05 persones per km².
Abington està ubicat a les coordenades 42° 7′ 12″ N 70° 57′ 26″ O. Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, Abington té una superfície total de 25.61 km², de la qual 25 km² corresponen a terra ferma i (2,41%) 0,62 km² és aigua.
Segons el cens del 2010, hi havia 15.985 persones residint a Abington. La densitat de població era de 624,05 hab./km². Dels 15.985 habitants, Abington estava compost pel 92,51% blancs, el 14,02% eren afroamericans, el 0,29% eren amerindis, l'1,78% eren asiàtics, el 0,01% eren illencs del Pacífic, l'1,9% eren d'altres races i l'1,37% pertanyien a dues o més races. Del total de la població l'1,94% eren hispans o llatins de qualsevol raça.
# Abismos de pasión

Abismos de pasión (1954) és una pel·lícula dirigida per Luis Buñuel. El 1931, Buñuel i Pierre Unik havien escrit un guió cinematogràfic basat en la novel·la Cims borrascosos d'Emily Brontë, però no podien finançar-la. La pel·lícula de 1954 va ser produïda per Óscar Dancigers i protagonitzada per Irasema Dilián i Jorge Mistral en els papers de Catherine Earnshaw i Heathcliff.

## Argument

Alejandro torna a la finca El Robledal després de ser absent deu anys. El seu desig és casar-se amb Catalina, el seu amor de joventut. Però aquesta ja s'ha casat amb Eduardo. Per despit es casarà amb la cunyada de Catalina, Isabel, però en no estimar-la la tractarà amb distància i menyspreu. Alejandro i Eduardo tenen un dur enfrontament, i Catalina mor. Alejandro tracta de baixar al panteó on reposen les restes de Catalina per besar-la, però Ricardo, germà de la morta el mata d'un tret.

## Producció

Luis Buñuel va acariciar molt de temps el projecte d'adaptar la novel·la d'Emily Brontë al cinema. En els anys 30, redacta un guió inspirat en el llibre en col·laboració amb el poeta Pierre Unik, però el projecte no es realitza.
Durant els anys 50, establert a Mèxic des de fa diversos anys, el productor Oscar Dancigers li ofereix a Buñuel realitzar una comèdia musical. Es nega i proposa filmar 'Abismos de pasión'. L'acció del llibre és transposat d'Anglaterra a Mèxic: Heathcliff es converteix en Alejandro i Cathy, Catalina. En el transcurs del rodatge, Buñuel ha de tractar amb un pressupost modest i un repartiment imposat pel productor. Per aquestes raons, continuarà sent sempre bastant crític respecte a aquesta pel·lícula. Tanmateix, encara que hagi pres certes llibertats respecte a la novel·la, es considera en general que Buñuel ha sabut ser fidel a l'atmosfera romàntica i tenebrosa de l'obra d'Emily Brontë.

## Repartiment

* Irasema Dilián: Catalina
* Jorge Mistral: Alejandro
* Lilia Prado: Isabel
* Ernesto Alonso: Eduardo
* Francisco Reiguera: José
* Hortensia Santoveña: María
* Jaime González Quiñones: Jorge
* Luis Aceves Castañeda: Ricardo

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Abu-l-Abbàs Muhàmmad (I)

Abu-l-Abbàs Muhàmmad (I) —àrab: أبو العباس محمد, Abū al-ʿAbbās Muḥammad— (? - 856) fou el cinquè emir aglàbida d'Ifríqiya (841-847 i 848-856).
Va succeir Abu-Iqal al-Àghlab ibn Ibrahim el 841.
Al cap de sis anys de govern fou deposat pel seu germà Àhmad ibn al-Àghlab (847) però l'any següent va recuperar el poder.
El 233 de l'hègira (847 - 848) va fer front a la revolta de Salim ben Ghalbun, i el 850 a la d'Àmir ibn Salim al Tujibí.
Va afavorir els malikites, especialment el cadi Sahnun.
Va morir el 10 de maig del 856 i el va succeir el seu nebot Abu-Ibrahim Àhmad ibn Muhàmmad.
# Abu-l-Hudhayl al-Al·laf

Abu-l-Hudhayl Muhàmmad ibn al-Hudhayl ibn Ubayd-Al·lah ibn Mak·hul al-Abdí al-Al·laf (Bàssora, probablement cap al 752 - Samarra, 840) més conegut simplement com a Abu-l-Hudhayl al-Al·laf, fou el primer teòleg especulatiu del mutazilisme, corrent que va sistematitzar i formalitzar a l'Iraq. La nisba al-Abdí provindria de la seva condició de mawla dels Abd-al-Qays. Durant la seva vida, la teologia d'Abu-l-Hudhayl va exercir una influència enorme i va tenir al seu entorn un bon nombre de deixebles de diverses edats. La seva escola teològica va persistir força temps.
# Abu-Úmar Uthman

Abu-Amr Uthman ibn Muhàmmad al-Mansur (àrab: أبو عمرو عثمان بن محمد المنصور, Abū ʿAmr ʿUṯmān b. Muḥammad al-Manṣūr) (28 d'octubre de 1418 - setembre de 1488) fou un emir hàfsida, successor el 1435 del seu germà, Muhàmmad (IV) al-Múntasir, i com aquest fill d'Abu-l-Hàssan Muhàmmad, i net d'Abu-Faris Abd-al-Aziz (el pare havia mort abans que l'avi).
Va ser un emir pietós i just i va mantenir l'obra del seu avi. Va fer nombrosos obres hidràuliques i moltes zàwiyes es van crear en aquests anys. Va protegir el taumaturg Sidi Ben Arous (mort el 1463).
Alguns dels seus parents romangueren rebels, i especialment son oncle Abu-l-Hàssan Alí, fill d'Abu-Faris Abd-al-Aziz, governador de Bugia, a qui finalment va derrotar el 1439 i va expulsar de la ciutat, tot i que encara va resistir un temps al Constantinès, tot i que va deixar de ser un perill i de fet els territoris hàfsides van quedar pràcticament pacificats.
El 1441 va iniciar la primera de les seves expedicions al sud que es van reproduir els següents anys, fins al 1451, però més per reforçar la seva autoritat que per fer guerres de conquesta o contra rebels. Les províncies eren governades per lliberts (alcaids) de la seva confiança; un alcaid que va agafar massa influència, Nabil, fou empresonat (1453).
A partir d'aquest any una sèrie d'epidèmies i pestes van afectar l'emirat; van esclatar revoltes tribals al sud i sud-oest; la revolta de les tribus que va esclatar el 1463 fou la més important, i encara que fou sufocada, no fou totalment extinta. L'emir va encapçalar algunes expedicions al sud i sud-oest entre el 1458 i el 1465, i el 1462 va fer una expedició a Tlemcen, on un nou emir abdalwadida havia sortit de la sobirania hàfsida. Va aconseguir sotmetre'l, però tornava a estar revoltat el 1466 i hi va haver de tornar.
Encara el 1472 el nou emir del Marroc, de la dinastia dels Banu Wattàs o wattàssides de Fes, el va reconèixer com a sobirà. Dels darrers anys no hi ha prou informació, però sembla que encara va poder mantenir el control del país i la sobirania sobre Tlemcen, tot i que molts parents governaven províncies.
Va morir el 1488 i el va succeir el seu net Abu-Zakariyyà Yahya (IV), fill del més gran dels seus fills, que l'havia premort.
# Abu l-Fadl Xirazi

Abu-l-Fadl al-Abbàs ibn al-Hussayn aix-Xirazí (Xiraz, 915 - Kufa, 973) fou visir en temps dels buwàyhides i patró del poeta xiïta àrab Ibn al-Hajj.
Va arribar a Bagdad amb el buwàyhida Muïzz-ad-Dawla i fou lloctinent d'al-Muhal·labí (mort 962), amb la filla del qual es va casar. Va avançar en la seva carrera mercès a al-Muhal·labí que fou durant trenta anys el visir de Muïzz-ad-Dawla. El 962, en morir el seu sogre, va ser nomenat al seu lloc; després, el 966, fou nomenat visir d'Izz-ad-Dawla i del califa al-Muti (946-974), però només va exercir tres mesos.
El 971 va tornar a ser nomenat visir i fou acusat de tirania i opressió i es diu que va arribar a calar foc a la ciutat en revenja per l'assassinat d'un oficial de l'administració, foc que va afectar una gran àrea (el mercat de Kark), va destruir 320 cases, 300 botigues i 33 mesquites, i va matar 17.000 persones (que sembla un nombre massa gran per les cases cremades); la seva responsabilitat, però, és dubtosa: l'any anterior hi havia hagut un altre foc causat pels disturbis entre xiïtes i sunnites. Com que les protestes augmentaven Izz-ad-Dawla el va fer detenir, li va confiscar els béns i el va castigar (no s'indica la forma) per finalment fer-lo enverinar a Kufa; el verí no el va matar però li va produir ulceres que el van matar un temps després.
# Abuko

La Reserva de la Natura d'Abuko (en anglès Abuko Nature Reserve) és un parc nacional de Gàmbia, al sud de Serekunda.
Té un accés difícil, ja que la carretera s'acaba uns 10 quilòmetres abans d'arribar al parc, el qual es pot visitar en unes tres hores. Té abundant vegetació autòctona (especialment de baobabs), però els animals no hi són abundosos, excepte els primats. S'hi poden veure també alguns grans termiters.
En un petit estany al mig del parc s'hi poden veure, a la matinada o a la tarda, alguns animals, com ocells, antílops i cocodrils. En un altre lloc s'hi poden veure antílops, voltors, micos negres, una gran tortuga i algunes guineus en captivitat. El lleó del parc es va escapar de l'àrea assignada i va ser mort a trets per l'exèrcit nacional.
# Abuse Me

Abuse Me és el segon senzill de l'àlbum Freak Show, que també és el segon àlbum de la banda australiana Silverchair. Als Estats Units, Sony va decidir llançar-lo com a primer senzill tot i les protestes del grup. La cançó també es va incloure en la compilació The Best of Volume 1.
El senzill conté la cara-b "Undecided", una versió sobre "The Masters Apprentices" que no té res a veure amb la cançó inclosa en el primer treball de la banda Frogstomp. En aquesta versió hi participa com a guitarrista principal Deniz Tek del grup Radio Birdman, autors de la cançó. També s'hi inclou una remescla de Freak produïda per Paul Mac, fet que marca el primer cop que treballen junts Daniel Johns i Paul Mac.

## Llista de cançons

CD Senzill AUS (MATTCD049) / 7" Ltd. (MATTV049)
* "Abuse Me"
* "Undecided"
* "Freak (Remix for Us Rejects)"
CD1 Senzill UK (6643681)
* "Abuse Me"
* "Freak (Remix for Us Rejects)"
CD2 Senzill UK (6647905)
* "Abuse Me"
* "Surfin' Bird"
* "Slab (Nicklaunoise Mix)"
* Conté un poster desplegable.
CD Senzill EU (6647902)
* "Abuse Me"
* "Freak (Remix for Us Rejects)"
* "Blind"
Promo CD US(ESK9310)
* "Abuse Me"
* La coberta és la mateixa que el senzill "Freak".

## Enllaços externs

* Abuse Me a YouTube
# Acanthoscurria geniculata

La taràntula de genolls blancs (Acanthoscurria geniculata) és una espècie d'aranya migalomorfa d'uns 8 cm i que pot aconseguir 20 cm de legspan (llarg comprès entre la primera pota d'un costat fins a la quarta pota del costat oposat). Al contrari de moltes altres taràntules terrestres, aquesta es veu acolorida a causa dels seus pèls blancs brillants al voltant de les articulacions de les seves cames. El seu cos és de color negre amb truges llargues de color vermell en l'opistosoma
Viu en el Nord del Brasil, en la pluviselva tropical. Habita en caus, però també sota roques i en troncs en descomposició. S'alimenta de gairebé tots els animals petits que estiguin en el seu hàbitat, com a grills i llagostes, o petits mamífers, com a ratolins.
La taràntula de genolls blancs és molt vinguda de gust com a mascota, a causa de la seva grandària i la seva coloració. Són lleugerament defensives, capaces de projectar cap a l'agressor les seves truges urticants, que en el cas de l'humà són alguna cosa irritants. Són fàcils de provocar, però afortunadament, atès que posseeixen truges urticants, mossegar no és típicament el seu primer acte de defensa. El seu verí no és mèdicament rellevant, però, per la seva grandària, el dany de la mossegada pot ser de consideració.
# Acarosporomicètides

Els Acarosporomycetidae són una subclasse de fongs de la classe Lecanoromycetes. Aquesta subclasse conté l'únic ordre Acarosporales, que circumscriu la família única Acarosporaceae

## Enllaços externs

* Outline of Ascomycota 2007
# Ace Frehley (àlbum)

Ace Frehley és l'àlbum en directe de la banda Kiss.

## Llista de cançons

* Rip It Out – 03:59
* Speedin' Back to My Baby – 03:35
* Snow Blind – 03:54
* Ozone – 04:41
* What's on Your Mind? – 03:26
* New York Groove – 03:01
* I'm in Need of Love – 04:36
* Wiped-Out – 04:10
* Fractured Mirror – 05:25
# Ace of Base

Ace of Base és un grup de música suec que canta en anglès cançons d'estil pop i dance. Format el 1987 ha patit diversos canvis en els seus membres, fet que no ha evitat que formin part de les llistes top 100 d'èxits internacionals. Ha influït en cantants posteriors com Lady Gaga o Katy Perry per les seves melodies fàcils de reconèixer, l'electrònica suau i la veu femenina que recull l'herència del pop clàssic. El seu àlbum debut va batre diversos rècords de vendes.
El nom de la formació sembla venir dels asos de la baralla (eren 4 quan van batejar el grup) i el basement o soterrani on assajaven. Se'ls compara amb Roxette i ABBA, també suecs, pel seu èxit internacional, especialment al món anglosaxó.

## Publicacions
### Àlbums

* Happy Nation (1993)
* The Bridge (1995)
* Cruel Summer (1998)
* Greatest Hits (2000)
* Da Capo (2002)

### Singles de més èxit

* All that she wants (1993)
* The Sign (1994)
* Beautiful Life (1995)
* C'est la vie! (1999)

## Guardons
### Nominacions

* 1995: Grammy al millor nou artista

## Enllaços externs

* Jenny Berggren's Project
* Ulf Ekberg and Jonas Berggren's Project Arxivat 2010-08-30 a Wayback Machine.
# Achensee

L'Achensee és un llac del Tirol, Àustria, al nord de Jenbach. És el llac més llarg de l'estat federal i té una profunditat màxima de 133 metres. Achensee té una llargària màxima de 9,4 km i una amplitud màxima d'un 1 km; el llac s'estén en una àrea total de 6,8 km². Està situat a una altura de 929 m sobre el nivell del mar i a 350 m per damunt de la vall de l'Inn. Juntament amb la vall d'Achental, separa la serralada de Karwendel a l'oest i els alps de Brandenberg a l'est.
La qualitat de l'aigua és a prop de ser potable, amb una visibilitat de fins a 10 metres sota la superfície. Es tracta d'un llac alpí, i la temperatura de l'aigua és, conseqüentment, baixa, rarament per sobre els 20 °C. Compleix les condicions adequades de mida i vent per poder practicar el surf. A les ribes del llaç hi ha els centres turístics de Maurach i de Pertisau.

## Enllaços externs

* «Achensee». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Informació turística d'Achensee(anglès)
# Can Pujades (Amer)

Can Pujades és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres d'una sola planta i coberta de doble vessant a façana. La façana està arrebossada i pintada de color verd, a imitació de grans blocs. Hi ha una terrassa amb una destacada balustrada de tres nivells i coronada de quatre grans copes de les quals en manca una.
L'exterior està format per un pati limitat per una paret i la porta d'entrada, la casa, una terrassa i un gran pati posterior. Els interiors destaquen per la seva decoració ceràmica de motius vegetals als sòcols. El pati de la part anterior de la casa està ben ajardinat i decorat amb capitells i taules de pedra.
La façana principal consta de tres obertures, dues finestres enreixades i la porta principal, amb un fanal a banda i banda. Les tres obertures estan emmarcades amb uns grans guardapols emmotllats de ciment pintat. La decoració és modernista i barroquitzant, de motius vegetals, i la part de la llinda té l'aparença de la pedra poc desbastada.
Entre la terrassa amb la balustrada i les obertures hi ha una gran cornisa sostinguda i decorada amb 8 mènsules de decoració vegetal i 7 nivells de motllures que enllacen amb la balustrada.

## Història

Aquesta casa es data d'entre 1927 i 1930.
Al costat de Can Pujades hi ha la Torre, un edifici de la mateixa època i amb decoració també modernista (veure la fitxa corresponent a la Torre, Amer).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Pujades». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Acquaviva Collecroce

Acquaviva Collecroce (croat molisià Kruč) és un municipi italià, situat a la regió de Molise. L'any 2007 tenia 733 habitants. Limita amb els municipis de Castelmauro, Guardialfiera, Palata, San Felice del Molise i Tavenna.
Igual que a San Felice del Molise i Montemitro hi ha una població de croats que s'hi establiren vers el 1297 en una primera onada, i en els segles xv i xvi, procedents de la vall del Narenta, entre les actuals Croàcia i Bòsnia i Hercegovina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Enrico Fagnani | Llista cívica |
# Adolf Heyduk

Adolf Heyduk (1835-1923) va ésser un distingit poeta i escriptor txec. Molts dels seus poemes van ser adaptats després per Antonín Dvořák.

## Enllaços externs

* Poema d'Adolf Heyduk en esperanto. Arxivat 2006-10-02 a Wayback Machine.
# Adolfo Aldana Torres

Adolfo Aldana Torres (nascut a San Roque, Cadis; 5 de gener de 1966), és un exfutbolista professional andalús. Tot i que va començar com a davanter va evolucionar en la seva demarcació per passar a migcampista o interior dret, encara que sempre amb vocació ofensiva.

## Trajectòria

Format en les categories juvenils del Reial Madrid, va debutar amb el primer equip el 2 de gener de 1989 en un partit enfront del Futbol Club Barcelona en el qual va resultar vencedor l'equip blanc. Des d'aquest moment va esdevenir un dels jugadors suplents més utilitzats, sent el seu rendiment de gran nivell, com a substitut de Míchel, titular a la banda dreta.
Col·labora activament en la consecució de les lligues de 1988-89 i 1989-90 de l'equip blanc així com en la Copa del Rei de 1989 i el subcampionat de 1990. El seu bon rendiment i les seves bones maneres fan que altres equips es fixin en ell, especialment l'Atlètic de Madrid del polèmic Jesús Gil, no obstant això, Aldana romandrà en el Reial Madrid fins a 1992.
Després del fitxatge de Luis Enrique pel club del Bernabéu, les seves oportunitats a Madrid van decréixer, en un equip que a més a més arrossega greus problemes econòmics, un tot plegat que obrí les portes de sortida del Reial Madrid.
La seva destinació, no serà un club gran, sinó el modest Deportivo de La Corunya, que havia ascendit feia solament un parell d'anys. En el club blanc-i-blau, presidit per Augusto César Lendoiro i dirigit per Arsenio Iglesias va a realitzar una gran temporada, que li va a dur a la selecció de la mà de Javier Clemente, per a substituir curiosament a Míchel, i va ajudar el Depor a lluitar pel títol de lliga.
Una greu lesió el manté 14 mesos allunyats dels terrenys de joc, i no pot acudir al mundial dels Estats Units. No torna a jugar fins a la temporada 94-95, en la qual segueix comptant amb el suport dels tècnics i de l'afició, si bé el seu rendiment mai arriba a ser tan bo com el d'abans. En la temporada 1995-96 deixa el Depor per a reforçar a l'Espanyol classificat per a la copa de la UEFA, no obstant això, juga pocs partits i decideix retirar-se dels terrenys de joc.
Després de deixar el futbol va cursar els estudis que l'han convertit en entrenador nacional, ocupant en l'actualitat el càrrec de seleccionador andalús.

## Palmarès

* Lliga 1988-89, 1989-90 amb el Reial Madrid.
* Copa del Rei 1989 amb el Reial Madrid.
* Supercopa 1990 amb el Reial Madrid.
* Copa del Rei 1995 amb el Deportivo de La Corunya.
* Supercopa 1995 amb el Deportivo de la Corunya.
# Adolfo Calzado y Sanjurjo

Adolfo Calzado y Sanjurjo fou un polític espanyol. Treballà en un banc i fou membre del Partit Demòcrata Possibilista, amb el que fou elegit diputat pel districte de les Borges Blanques a les eleccions generals espanyoles de 1886 i 1893. Posteriorment fou diputat de Fusió Republicana pel districte de Balaguer a les eleccions generals espanyoles de 1898. Després ingressà en el Partit Liberal Fusionista i fou senador per la província de Lleida el 1901-1902.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
* Lleida (1890-1936): caciquisme polític i lluita electoral per Conxita Mir, p. 81, 107 i 377
# Adrapana

Adrapana fou una residència reial dels parts. És esmentada per Isidor de Carax que l'anomena "basileia" (reial).
Fou destruïda per Tigranes II d'Armènia el Gran en la seva campanya contra els parts el 87 aC.
Ha estat identificada amb la moderna Asadabad.
# Adriano Fabiano Rossato

Adriano Fabiano Rossato (nascut el 27 d'agost de 1977 a Vila Velha, Espírito Santo) és un futbolista brasiler que actualment es troba sense equip en finalitzar el seu contracte amb el Màlaga CF.

## Clubs

| Club | Any |
| Marilia AC | 2001 |
| CD Nacional | 2002-2003 |
| FC Porto | 2003-2004 |
| Reial Societat | 2004-2005 |
| Sporting Braga | 2005-2006 |
| Reial Societat | 2006 |
| U. D. Leiria | 2007 |
| Màlaga CF | 2007-2009 |
# Adriano García-Lomas

Adriano García-Lomas (Arenas de Iguña, Cantàbria, 1891 – 1972) fou un enginyer de mines i etnòleg espanyol.
Va néixer a Arenas de Iguña, en una masia de pedra del segle xix, convertida en fonda. Va dedicar gran part de la seva vida a l'estudi de la tradició i costums dels habitants de Cantàbria. Amb les dades recopilades al llarg dels anys va escriure valuosos llibres ben documentats que serveixen de consulta als erudits per a qualsevol tema relacionat amb el llenguatge, costums i etnologia càntabres. Els més destacats són:
* El lenguaje popular de la Cantabria montañesa.
* Mitología y supersticiones de Cantabria.
* Los pasiegos.
* Del solar y la raza, en col·laboració amb l'escriptor Jesús Cancio (1885-1961).
Va estudiar i va donar a conèixer l'argot dels mestres picapedrers de Trasmiera anomenat pantoja.

## Enllaços externs

* http://www.loslomas.com/entrada.htm Arxivat 2005-09-11 a Wayback Machine.