OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camí de Sant Miquel del Fai

El Camí de Sant Miquel del Fai o de Sant Miquel del Fai a Can Sants, és una pista rural asfaltada del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Un tros, però, discorre pel terme municipal de Sant Martí de Centelles, a la comarca d'Osona.
El primer, denominat en el primer tram Camí de Sant Miquel del Fai, és una carretera asfaltada que surt del punt quilomètric 7 de la carretera C-1413b, a Can Sants. Des d'aquest lloc, el camí, després d'un revolt inicial de 360°, el Revolt de la Paella que entra en el terme municipal de Sant Martí de Centelles, emprèn cap al sud, fent nombroses girades per anar resseguint les valls i cingles per on passa, i en 2,4 quilòmetres arriba a llevant de la masia de Cabanyals i, a migdia de la masia, de la Costa de Cabanyals i de Roca Gironella. D'aquest lloc surt cap a llevant el Camí del Soler de Bertí.
Continua la carretera cap al sud, deixant a llevant la Cascada de Roca Gironella. Tot aquest tram, i ja fins a Sant Miquel del Fai, el camí discorre per sota i a llevant de la masia del Serrà i per damunt i a ponent del Rossinyol. Així, en 4 quilòmetres de recorregut arriba a Sant Miquel del Fai, passant una mica abans ran de la Caseta de Sant Miquel. A l'aparcament del centre turístic enllaça amb la carretera local BV-1485, que procedeix de Sant Feliu de Codines.

## Enllaços externs

* El Camí de Sant Miquel del Fai en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lèmur de cap gris

El lèmur de cap gris (Eulemur cinereiceps) és una espècie de primat estrepsirrí de la família dels lemúrids. És una espècie catemeral (activa tant de dia com de nit) endèmica del sud-est de Madagascar, entre els rius Manampatrana i Mananara.
Se'l classificà com a subespècie de lèmur bru fins a la separació d'aquesta espècie l'any 2001. Tanmateix, estudis més recents recolzarien la seva condició de subespècie.

## Referències

* ↑ Mittermeier, R., Ganzhorn, J., Konstant, W., Glander, K., Tattersall, I., Groves, C., Rylands, A., Hapke, A., Ratsimbazafy, J., Mayor, M., Louis, E., Rumpler, Y., Schwitzer, C. i Rasoloarison, R. «Lemur Diversity in Madagascar». International Journal of Primatology, 29, 6, 12-2008, pàg. 1607–1656. DOI: 10.1007/s10764-008-9317-y. (anglès)
* 1 2 Ganzhorn, J. [et al]. Lemurs of Madagascar. 2a edició. Conservation International, 2006, p. 251 i 280. ISBN 1-881173-88-7. (anglès)
* ↑ Garbutt. Mammals of Madagascar, A Complete Guide. A&C Black Publishers, 2007, p. 163-4. ISBN 978-0-300-12550-4. (anglès)
# El Castellet de Moror

El Castellet de Moror és una muntanya de 2.662 metres que es troba al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aegithina

Aegithina és un gènere d'aus de l'ordre dels passeriformes, l'únic de la família dels egitínids (Aegithinidae G. R. Gray, 1869). En moltes llengües, com ara en francès, anglès, espanyol o italià reben el nom vulgar de iores. Són aus que viuen a l'Índia i el sud-est asiàtic. El gènere (i la família) té només quatre espècies. Són una de les tres famílies endèmiques de la zona indomalaia. Antany eren classificats a la família dels irènids (Irenidae).

## Morfologia

* Són aus petites o mitjanes, que fan 11,5-15,5 cm de llargària
* Hi ha dimorfisme sexual, ja que els mascles són més grossos i de colors més vius al plomatge, amb colors grocs i verds.
* A diferència dels cloropseids (Chloropseidae), els membres d'aquesta família tenen les potes primes, i els seus becs són proporcionalment més llargs.

## Hàbitat i distribució

Viuen en matolls d'acàcia, límits del bosc i densitat forestal, terres de conreu i encara jardins, a la zona indomalaia. Generalment habiten les terres baixes i com a màxim arriben fins als boscos de muntanya mitjana. Dins dels boscos, habiten la part alta dels arbres, baixant a terra rarament. En general són aus sedentàries, però hi ha proves de moviments estacionals a l'oest de l'Índia.

## Alimentació

Mengen insectes i aranyes que troben entre les fulles i branquetes dels arbres, movent-se àgilment.

## Reproducció

El ritual de festeig és molt elaborat. Fan un niu en forma de tassa, folrats en l'interior de teranyines, on ponen 2 – 3 ous amb taques rosades i vires de color porpra. Els ous són covats uns 14 dies. [2] Ambos pares s'encarreguen de la cria i alimentació dels pollets.

## Taxonomia

S'han descrit 4 espècies:
* Aegithina tiphia - iora comuna.
* Aegithina nigrolutea - iora cuablanca.
* Aegithina viridissima - iora verda.
* Aegithina lafresnayei - iora grossa.

## Referències

* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Puig Terrers (Campmany)

El Puig Terrers és una muntanya de 134 metres que es troba al municipi de Campmany, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Samode

Samode fou un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Jaipur formada per 152 pobles. Fou concedida el 1550 a Sheo Singh I, un fill de Maharajà Prithwi Raj Singh d'Amber, però confiscada més tard i restablerta el 1757 en favor de Ram Singh.

## Llista de rawals

* Rawal Ram Singh 1757-?
* Rawal Indar Singh vers 1790
* Rawal Bairi Sal ?-1838 (ministre principal de Jaipur el 1818 i regent de Jaipur 1836-1838)
* Rawal Sheo Singh (II) 1838-? (fill, ministre principal de Jaipur vers 1854)
* Rawal Bijai Singh ?-1885 (fill)
* Rawal Fateh Singh 1885-? (fill adoptiu, fill biològic de Thakur Nathu Singh de Renwal)
* Rawal Sangram Singh ? (fill adoptiu)
* Rawal ??? Singh ?-1954 (fill) darrer rawal

## Referències

* Genealogia Arxivat 2009-04-28 a Wayback Machine.
# Camí de Sant Miquel del Fai (Riells del Fai)

El Camí de Sant Miquel del Fai és un camí rural en el primer tram i de muntanya en la meitat superior que uneix el poble de Riells del Fai amb l'antic monestir de Sant Miquel del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Arrenca de l'extrem nord-oest de Riells del Fai, a ponent de la Violeta, des d'on s'adreça cap a l'oest. Travessa el torrent de Llòbrega, poc després el Pla de la Vinya, i deixa la masia de Can Jaume a la dreta. Just al sud-oest de la masia el camí, que ve de llevant, emprèn cap al nord-nord-oest. Al cap de poc passa a l'est de la Pineda, que queda a sota del camí, després també a llevant de la Font de la Pineda, que és més lluny i també per dessota del camí. Poc després arriba al costat de llevant de la Madella, on hi ha l'entrada de la petita urbanització de les Torres de la Madella, que és el lloc on s'acaba el recorregut que es pot fer en vehicle, just en el lloc on travessa el torrent del Gat.
Des de les Torres de la Madella, el camí, en forma de corriol, s'adreça cap a les Costes de Sant Miquel, per on puja al capdamunt de la cinglera seguint la direcció nord-nord-est, fins que arriba a Sant Miquel del Fai en 2 quilòmetres i mig.
Un bon tram d'aquest camí discorre per un antic camí romà, l'empedrat del qual, reconstruït i consolidat, és visible en un tros força llarg.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és el camí que mena a Sant Miquel del Fai des de Riells del Fai.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tití gris

El tití gris (Plecturocebus moloch) és una espècie de primat del gènere Plecturocebus, dins la família dels pitècids (Pitheciidae). Com tots els titís, és un primat relativament petit, amb el pelatge espès i suau. Té una llargada corporal de 33 cm, amb un pes de 700-1.200 g. Els mascles són una mica més pesants que les femelles. És un dels titís de més àmplia distribució. Viu a l'est de la conca de l'Amazones, als estats brasilers de Pará i Mato Grosso.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 144. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Byrne, Hazel; Rylands, Anthony B.; Carneiro, Jeferson C.; Alfaro, Jessica W. Lynch; Bertuol, Fabricio; da Silva, Maria N. F.; Messias, Mariluce; Groves, Colin P.; Mittermeier, Russell A. «Phylogenetic relationships of the New World titi monkeys (Callicebus): first appraisal of taxonomy based on molecular evidence». Frontiers in Zoology, vol. 13, 01-01-2016, pàg. 10. DOI: 10.1186/s12983-016-0142-4. ISSN: 1742-9994. PMC: 4774130. PMID: 26937245.
* ↑ Hershkovitz, P. «Titis, New World Monkeys of the Genus Callicebus (Cebidae, Platyrrhini): A Preliminary Taxonomic Review». Fieldiana Zoology, vol. 55, 1990, pàg. 1–109. DOI: 10.5962/bhl.title.2843.
# Puialabrosta

El Puialabrosta és una muntanya de 1.783 metres que es troba al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dendroprionomys rousseloti

Dendroprionomys rousseloti és un rosegador rar de la subfamília dels dendromurins. És l'única espècie del gènere Dendroprionomys. Només se n'han trobat vuit exemplars, que viuen tots al jardí zoològic de Brazzaville. Fou descrit el 1966 per Francis Petter, basant-se en tres exemplars descoberts en una brolla de bambú.
L'holotip d'aquesta espècie té una llargada corporal de 77 mm i una llargada de la cua de 108 mm. La cua s'utilitza probablement per a agafar-se. El pelatge curt, espès i bla és de color marró a la part superior i de color gris clar fins a blanc a la part inferior. El cap també té la part superior de color marró i la part inferior de color blanc. A banda i banda del musell hi ha una ratlla marró negre que s'estén fins als ulls. Les mans manquen de pòl·lux i tenen el cinquè dit petit. Els dits de les potes anteriors tenen urpes curtes. El primer dit del peu és petit. Tret del primer, els dits del peu tenen urpes llargues. Basant-se en l'estructura de les dents, s'assumeix que D. rousseloti s'alimenta d'insectes.
El zoo de Brazzaville es troba en un bosc amb sòl sorrenc a 300 metres d'altitud.

## Bibliografia

* Jonathan Kingdon (editor): Mammals of Africa. volum 1, pàg. 184-185, A & C Black, 2013, ISBN 9781408122549
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Les Orelles de la Mula

Les Orelles de la Mula és una muntanya de 688 metres que es troba entre els municipis de Colera i de Rabós, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Deu el seu nom al fet que són dues muntanyes bessones situades en direcció nord-sud a la Serra de Balmenta. Les anomenen així els habitants dels pobles mariners, per exemple de Llançà, mentre que la gent d'interior en diu les Barbes del (o de) Boc.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Lluís Feliu i Pumarola, Recull casolà. Brau Edicions, Figueres, 2008
# Samuel Fritz

Samuel Fritz (9 d'abril de 1654, Trutnov, Bohèmia - † 20 de març de 1723, Jeberos) fou un missioner i cartògraf jesuïta de nacionalitat txeca i d'origen alemany. Explorà la conca del riu Amazones.

## Biografia

Va entrar a la Companyia de Jesús el 1684. Es dedicà a l'estudi de les matemàtiques, geodèsia i topografia. Destinat a les missions jesuïtes del riu Marañón, Fritz passà per Quito el 1685, i el 1686 arribà ja a les terres dels indis omaguas.
Fundà 38 pobles o reduccions d'indis, entre elles Nuestra Señora de las Nieves de Yurimaguas. L'Audiència de Quito li sol·licità ajuda per elaborar un mapa detallat dels rius amazònics. Per això feu un viatge pel riu Amazones fins a Belém a la recerca d'atenció mèdica, mentre cartografiava en gran detall el curs d'aquest riu, però fou detingut pel governador portuguès entre el 1689 i el 1691, acusant-lo de ser un espia al servei d'Espanya; fou alliberat gràcies al reclam fet davant del Consell d'Índies i per autorització del rei de Portugal.
Viatjà a Lima, al Virregnat del Perú per presentar-hi un valuós informe al virrei comte de la Monclova Melchor Portocarrero Lasso de la Vega, a qui també donà un mapa que havia fet durant el viatge pel riu Amazones.
De tornada a les seves missions el 1693, seguint el curs del riu Marañón, comprovà que el riu Amazones naixia a la llacuna Lauricocha; tot i que sense cap equipament científic per a aquesta tasca, i enmig de les dificultats que suposava ser missioner, Fritz aconseguí elaborar un mapa detallat i fidedigne basat en les seves observacions de primera mà, aquest treball continuà essent durant diverses dècades una de les fonts més idònies per al coneixement geogràfic del riu Amazones i els seus afluents, com el Marañón. Nomenat superior de la missió del Marañón fixà la seva residència a Lagunas, i va morir a la missió de Jeberos el 1725.
El seu mapa del riu Amazones fou publicat a Quito el 1707.

## Bibliografia

* Tauro del Pino,Alberto;Enciclopedia Ilustrada del Perú,Lima:PEISA,2001
* Fernández García,Enrique;Perú Cristiano,Evangelización de América y Filipinas,PUCP,Lima,2000.
* Ramirez,Luis Hernán;Samuel Fritz(1654-1725) defensor de la peruanidad en el territorio amazónico. Revista Alma Mater N°13-14,agosto de 1997, UNMSM(De donde sólo se han extraído datos puntuales).
# Camí de Sant Sebastià (Guàrdia de Noguera)

El Camí de Sant Sebastià és un camí del terme municipal de Castell de Mur, Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
Arrenca del Camí dels Prats de Dalt, a la partida de l'Hospital, de la cruïlla on també surt, cap al sud, el Camí del Lledó, i en 300 metres mena a l'ermita de Sant Sebastià, a la partida de lo Lledó.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cercopitec blau

El cercopitec blau (Cercopithecus mitis) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids. És originari de l'Àfrica central i Oriental, on viu entre la Vall del Rift i el riu Congo, fins al nord d'Angola i el nord-oest de Zàmbia. Habitualment se'n reconeixen sis subespècies.
# Anna Colonna de Pagliano

Anna Colonna de Pagliano era una noble italiana de la família Colonna, princesa de Pagliano, nascuda el 1605 i morta el 31 d'octubre de 1658, filla de Felip Colonna (1578-1639) i de Lucrècia Tomacelli de Galatro (1576-1622).
Va una de les dones més poderoses i influents en l'època del pontificat d'Urbà VIII. Però en morir aquest, el seu successor al Vaticà, el Papa Innocenci X inicià una investigació sobre les accions de la família Barberini en l'anomenada guerra de Castro, cosa que provocà el seu exili a París, sota la tutela del cardenal Mazzarino, emparentat i molt vinculat a la família Colonna. A París va encetar una forta amistat amb Anna d'Àustria, la vídua del rei Lluís XIII de França i aleshores regent.
Finalment un acord matrimonial entre un fill d'Anna Colonna, Maffeo, i una neboda del nou Papa Innocenci X, Olimpia Maidalchini, va permetre refer les relacions entre ambdues famílies, recuperar les possessions perdudes, i Anna Colonna va poder tornar a Roma.

## Matrimoni i fills

El 14 d'octubre de 1627 es va casar a Castel Gandolfo amb el príncep de Palestrina i duc de Monterotondo Taddeo Barberini (1603-1647), fill de Carles Barberini (1562-1630) i de Constança Magalotti (1575-1644). El casament el va celebrar l'oncle de Barberini, el Papa Urbà VIII El matrimoni va tenir cinc fills:
* Lucrècia (1628-1699), casada amb el duc de Mòdena Francesc I d'Este (1610-1658).
* Camil·la (1629-1631).
* Carles (1630-1704)
* Maffeo (1631-1685).
* Niccolò Maria (1635-1699).
# Tossal de Plana Ballestera

El Tossal de Plana Ballestera és una muntanya de 1.384 metres que es troba al municipi del Pont de Suert, a la comarca catalana de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gerbillus pulvinatus

Gerbillus pulvinatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Djibouti, el sud-oest d'Etiòpia, el nord-oest de Kenya i, possiblement, el sud-est del Sudan del Sud. Ocupa una gran varietat d'hàbitats secs, des de les planes rocoses fins als herbassars oberts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, pulvinatus, significa ‘en forma de coixí’ en llatí.

## Referències

* ↑ Schlitter, D. Gerbillus pulvinatus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 13 agost 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Puig de la Verneda

El Puig de la Verneda és una muntanya de 5 metres que es troba entre els municipis de Ventalló i de Viladamat, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Camí de Vila-rúbia

El Camí de Vila-rúbia és una pista forestal dels termes municipals de Castellterçol i de Granera (Moianès).
El camí arrenca del Barri del Castell, des d'on surt cap al nord-est. Passa tot el Barri de Baix, que deixa al sud-est, passant pel costat nord-oest de Can Miquel. Poc després arriba al seu punt de màxima alçada, al nord-oest del Pla del Milhomes. Al capdamunt -nord- d'aquest camp, trenca cap al nord-oest per tal de discórrer als peus -llevant- del Serrat del Pedró. Passa als peus de la Roca de l'Àliga i torna a trencar cap al nord-oest en una cruïlla que hi ha en aquell lloc. D'aquesta cruïlla arrenca cap al nord-est el Camí de Sant Llogari.
Fa tota la volta a ponent de la Quintana de la Manyosa, deixant a llevant la masia d'aquest mateix nom, i arriba a una cruïlla on emprèn cap al nord, pel camí que fa una lleugera costa amunt. En aquest lloc fa tota una girada per tal de fer la volta al Turó de Cisnolla, al qual s'acosta per primer cop des del sud-est, fa tot el tomb per llevant, el ressegueix pel nord-est i pel nord, i se n'allunya cap al nord-oest. Després d'uns quants revolts més, arriba a la masia de Vila-rúbia, ja en terme castellterçolenc.

## Enllaços externs

* El Camí de Vila-rúbia en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Macaco de cua de porc septentrional

El macaco de cua de porc septentrional (Macaca leonina) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids, que viu a Indoxina i Bangladesh. Fins fa poc se'l considerava una subespècie de Macaca nemestrina (el macaco de cua de porc meridional).

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 155. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Anna de Frísia Oriental

Anna de Frísia Oriental (en alemany Anna Maria von Ostfriesland, i en frisó Anna Maria fan East-Fryslân) va néixer a Auerk (Alemanya) el 23 de juny de 1601 i va morir a Schwerin el 4 de setembre de 1634. Era una noble de Frísia Oriental, de la casa de Cirksena, filla del príncep Enno II d'Ostfriesland (1563-1625) i d'Anna de Schleswig-Holstein-Gottorp (1575-1615).

## Matrimoni i fills

El 4 de setembre de 1622 es va casar a Vhorde Bei Bremervhorde amb Adolf Frederic I de Mecklenburg-Schwerin (1588-1658), fill del duc Joan VII (1558-1592) i de Sofia de Schleswig-Holstein-Gottorp (1569-1634). El matrimoni va tenir vuit fills:
* Cristià Lluís (1623-1692), duc de Mecklenburg-Schwerin de 1658 a 1692, casat primer amb Cristina de Mecklenburg-Güstrow, de qui es va divorciar el 1663, i després amb Elisabet de Bouteville.
* Sofia (1625-1670), abadessa del monestir de Rühn.
* Carles (1626-1670), duc de Mecklenburg-Mirow.
* Anna Maria (1627-1669), casada amb August de Saxònia-Weissenfels (1614-1680).
* Joan (1629-1675), duc de Meklenburg-Mirow, casat amb Elisabet de Brunsvic-Wolfenbüttel.
* Hedwig (1630-1631)
* Gustau Rudolf (1632-1670), casat amb Erdmuda de Saxònia-Lauenburg (1644-1689).
* Juliana (1633-1634)

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Tossal de Sant Romà

El Tossal de Sant Romà és una muntanya de 1.373 metres que es troba al municipi del Pont de Suert, a la comarca catalana de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Meriones crassus

Meriones crassus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a l'Afganistan, Algèria, l'Aràbia Saudita, Bahrain, Egipte, els Emirats Àrabs Units, l'Iran, l'Iraq, Israel, Jordània, Kuwait, Líbia, Mali, el Marroc, el Níger, Oman, el Pakistan, el Sàhara Occidental, Síria, el Sudan, Tunísia i Turquia. Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són els deserts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, crassus, significa ‘gras’ en llatí.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Meriones crassus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 16 agost 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Puig de les Forques (Rabós)

El Puig de les Forques és una muntanya de 404 metres que es troba entre els municipis de Rabós, a la comarca de l'Alt Empordà i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Camí de l'Otzet

El Camí de l'Otzet és una pista rural del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector occidental del terme; enllaça la carretera de Granera a la B-124 a ponent del coll de la Descàrrega amb la masia de l'Otzet.
L'actual camí de l'Otzet ha estat escurçat, atès que la part més meridional ha estat convertida en la carretera local de Granera a la B-124, al collet de la Caseta.
# Mangabei fosc

El mangabei fosc (Cercocebus atys) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids que viu a les regions equatorials entre el Senegal i Ghana. Té el pelatge de color negre o fosc brut. Pesa uns 8 kg. Té una fesomia esvelta i les potes llargues.
És una espècie arborícola de costums diürns. Es mou per les selves primàries o secundàries, els boscos de galeria o manglars, en grups de fins a 100 individus. És un omnívor que prefereix els fruits i les llavors, però que aprofita altres aliments com ara fulles o petits animals. Sovint és caçat pel consum humà a les regions on viu, cosa que ha provocat que sigui rar a moltes àrees, tot i que continua sent abundant, sobretot a Sierra Leone, Libèria i l'oest de Costa d'Ivori.
# Annette Gordon-Reed

Annette Gordon-Reed (Conroe, Texas, 19 de novembre del 1958) és una jurista i historiadora estatunidenca. El 2008 rebé el National Book Award per la seva obra The Hemingses of Monticello: An American Family.

## Enllaços externs

* De Annette Gordon-Reed Arxivat 2013-01-28 a Wayback Machine. al web de la New York Law School