OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hwasong-10

El Hwasong-10 (coreà: 《火性-10》型; Hanja: 火星 10型; lit. Mart Tipus 10), també conegut amb els noms BM-25 i Musudan (coreà: 무수단; Hanja: 舞水端), És un míssil balístic d'abast intermedi desenvolupat per Corea del Nord. El Hwasong-10 va ser revelat per primera vegada a la comunitat internacional en una desfilada militar el 10 d'octubre del 2010 per celebrar el 65è aniversari del Partit del Treball de Corea, encara que els experts creuen que es tractava de maquetes del míssil. El Hwasong-10 s'assembla en forma almíssil llançat des d'un submarí R-27 Zyb de la Unió Soviètica, però és una mica més llarg. Es basa en el R-27 Zyb, que utilitza un motor 4D10 propulsat per dimetilhidrazina asimètrica (UDMH) i tetròxid de nitrogen (NTO). Aquests propulsors són molt més avançats que els compostos de querosè utilitzats en els míssils Scud i Hwasong-7 de Corea del Nord.
Des d'abril del 2016, el Hwasong-10 ha estat provat diverses vegades, amb dos aparents èxits parcials i diversos fracassos. El Hwasong-10 no es va mostrar a les desfilades militars de l'abril del 2017 i el febrer del 2018, cosa que suggereix que el disseny no s'havia desplegat.
Suposant un abast de 3.200 km, el Musudan podria assolir qualsevol objectiu a l'est d'Àsia (incloses les bases militars nord-americanes a Guam i Okinawa). L'inventari és inferior a 50 llançadors.
Al maig de 2017, Corea del Nord va provar amb èxit un nou míssil, el Hwasong-12, amb un abast similar al del Hwasong-10. A la desfilada militar d'abril de 2017 es va exhibir un nou míssil al llançador mòbil Hwasong-10, i és possible que el Hwasong-12 reemplaci el Hwasong-10, que es va mostrar poc fiable durant el seu programa de prova. El Hwasong-10 no es va mostrar a la desfilada militar del febrer del 2018, cosa que suggereix novament que el disseny no s'havia desplegat.

## Referències

* ↑ Markus Schiller (2012). Characterizing the North Korean Nuclear Missile Threat. RAND Corporation. ISBN 978-0-8330-7621-2. TR-1268-TSF.
* ↑ «Musudan (BM-25) - Missile Threat». [Consulta: 18 agost 2017].
* 1 2 Panda, Ankit «North Korea's New Intermediate-Range Ballistic Missile, the Hwasong-12: First Takeaways». The Diplomat, 15-05-2017.
* 1 2 Elleman, Michael «North Korea's Army Day Military Parade: One New Missile System Unveiled». U.S.-Korea Institute, Johns Hopkins University School of Advanced International Studies, 08-02-2018.
* ↑ https://csis-prod.s3.amazonaws.com/s3fs-public/legacy_files/files/publication/150325_Korea_Military_Balance.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ «North Korea's Latest Missile Test: Advancing towards an Intercontinental Ballistic Missile (ICBM) While Avoiding US Military Action». .
# John Charles Manning

John Charles Manning (Pietermaritzburg, 1962) és un botànic sud-africà, investigador al Herbari Compton de l'Institut Nacional Botànic de Sud-àfrica des de 1989. Ha treballat en el jardí botànic nacional de Kirstenbosch de Ciutat del Cap.

## Algunes publicacions

* Goldblatt, P & JC Manning. 1996. Reduction of Schizostylis (Iridaceae: Ixioideae). En Hesperantha Novon 6 (3) : 262-264
* Goldblatt, P & JC Manning. Notes on the systematics & nomenclature of Tritonia (Iridaceae: Crocoideae). Bothalia 36: 2006
* Goldblatt, P & JC Manning. Hyacinthaceae. Ornithogalum kirstenii sp. nov. (Albuca group: subgenus Falconera) from Western Capi, South Africa & new combinations in the group. Bothalia 36: 2006
* Goldblatt, P & JC Manning. New species of Iridaceae from the Bokkeveld & the Hantam-Roggeveld centre of endemism, South Africa. Bothalia 36: 2006
* Goldblatt, P & JC Manning. Asphodelaceae. A new species of Trachyandra section Trachyandra from Western Capi, South Africa. Bothalia 36:2006
* Goldblatt, P & JC Manning. A systematic revision of the southern African genus Babiana (Iridaceae: Crocoideae). Strelitzia 2006
* Goldblatt, P & JC Manning. Pollination of Romulea syringodeoflora (Iridaceae: Crocoideae) by a long-proboscid fly, Prosoeca sp. (Diptera: Nemestrinidae). S. African J. Bot. 2006

### Llibres

* Manning, JC; P Goldblatt. 2004. Crocosmia & Chasmanthe. Ed. Timber Press, 236 pàg. ISBN 0-88192-651-5
* Goldblatt, P & JC Manning. 2003. Gladiolus in Tropical Africa: Systematics, Biology & Evolution. Ed. Timber Press. 338 pàg. ISBN 0-88192-333-8
* Manning, JC; P Goldblatt; D Snijman. 2002. The Color Encyclopedia of Capi Bulbs. Ed. Timber Press. 486 pàg. ISBN 0-88192-547-0
* Goldblatt, P & JC Manning. 1998. Gladiolus in Southern Africa. Ed. Fernwood Books. 320 pàg. ISBN 1-874950-32-6

## Referències

* I.J. Verwey (ed) New dictionary of South African biography. Pretòria. 1995
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Arvicola

Arvicola és un gènere de mamífers rosegadors de la família dels cricètids. És un gènere de distribució eurasiàtica, denominades rates d'aigua o rates toperes, de costums semiaquàtics i subterranis.

## Taxonomia

* Arvicola amphibius (Linné, 1758).
* Arvicola sapidus (Miller, 1908).
* Arvicola scherman (Shaw, 1801).
# Boega

Boega és una illa portuguesa al curs del riu Miño, prop de la seva desembocadura, entre les parròquies de Loivo i Gondarém, al municipi (concelho) de Vila Nova de Cerveira, districte de Viana do Castelo, a Portugal. És una petita illa d'uns 1.400 m de llarg amb 400 m d'ample, producte de l'acumulació dels sediments arrossegats pel riu, i la seva posterior cobertura amb vegetació d'herbes. L'illa està envoltada per una filera d'arbres (verns, salzes, acàcies), amb la part interior recobert d'herbes, utilitzades com a pastura.

## Enllaços externs

* http://vmd.acer-pt.org/index.php?option=com_content&task=view&id=536&Itemid=77
* http://vmd.acer-pt.org/index.php?option=com_content&task=view&id=536&Itemid=77
# Borsa de Nova Zelanda

La Borsa de Nova Zelanda (en anglès: New Zealand Exchange) o NZX Limited és una borsa de valors situada a Wellington, Nova Zelanda. Des de juliol del 2005 s'ha situat en el NZX Centre, el renovat "Odlins Building" en el front costaner de Wellington.
El 30 d'agost de 2020, l'NZX tenia un total de 184 valors cotitzats amb un valor de mercat combinat de 184,87 mil milions de NZ$. El tauler de negociació principal sol estar obert de 10 a 16:45.

## Història

NZX va començar com una sèrie de borses de valors regionals durant la febre de l'or de la dècada de 1870. El 1974, aquests mercats regionals es van fusionar per formar una Borsa Nacional de Valors, la Borsa de Nova Zelandia (NZSE).
El 24 de juny de 1991, la NZSE va implementar un sistema comercial informatitzat, i va suprimir el mercat a veu. Aquest sistema informàtic va ser substituït pel sistema Faster de comerç més ràpid al setembre de 1999.
El 16 d'octubre de 2002, les empreses membres de la Borsa de Nova Zelanda van votar a favor de la desmutualizatció, i el 31 de desembre de 2002, NZSE es va convertir en una societat de responsabilitat limitada. El 30 de maig de 2003, New Zealand Estoc Exchange Limited oficialment va canviar el seu nom a Nova Zelanda Exchange Limited, coneguda comercialment com a NZX, i el 3 de juny de 2003 va llistar els seus propis valors al seu mercat de valors principal.

## Referències

* ↑ «NZX listings». New Zealand Exchange, 30-08-2020. [Consulta: 30 agost 2020].
* ↑ «NZX Market Holidays & Trading Hours». New Zealand's Exchange. [Consulta: 30 agost 2020].

## Enllaços externs

* Borsa de Nova Zelanda - Lloc web oficial
# Juan Alvarez de Almorox

Juan Álvarez de Almorox (vers el 1470 - Toledo, 21 de novembre, 1551) va ser un compositor musical espanyol del Renaixement.
Durant els anys de 1482 i 1510 va estar al servei del rei Ferran el Catòlic a la Catedral de Segòvia i se'n conserven diverses de les composicions, una d'elles una missa a tres veus que és qualificada com una de les meravelles del contrapunt.

## Bibliografia

* Treinta compositores del cancionero español, una selección y adaptación de Eduardo Grau
* Editorial SARPE. Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pag. 37 (ISBN 84-7291-226-4)

## Referències

* ↑ http://datos.bne.es/persona/XX4883467.html
* ↑ «Copia archivada». Archivado desde el original el 22 de abril de 2017. Consultado el 21 de abril de 2017
* ↑ http://www.trito.es/product,es/Treinta-composiciones-del-Cancionero-espanol-XV-y-XVI-adaptaciones-de-Eduardo-Grau/DP09963
# Mantis

Mantis és un gènere d'insectes mantodeus de la família Mantidae que inclou el pregadéu, un dels mantodeus més coneguts i freqüents d'Europa.

## Taxonomia

Té descrites 15 espècies:
* Mantis beieri
* Mantis callifera
* Mantis carinata
* Mantis dilaticollis
* Mantis emortualis
* Mantis griveaudi
* Mantis indica
* Mantis insignis
* Mantis macroalata
* Mantis macrocephala
* Mantis octospilota
* Mantis pia
* Mantis religiosa
* Mantis splendida
* Mantis tricolor
# Boekel

Boekel és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 9.744 habitants repartits sobre una superfície de 34,52 km² (dels quals 0,01 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Uden, a l'oest amb Veghel, a l'est amb Sint Anthonis i al sud amb Gemert-Bakel

## Centres de població

* Boekel
* Venhorst

## Ajuntament

* CDA 4 regidors
* GBV 3 regidors
* BW 2 regidors
* DOP 4 regidors

## Enllaços externs

* www.boekel.nl
# Ebbe Sand

Ebbe Sand (Hadsund, 19 de juliol de 1972) és un exfutbolista danès de la dècada de 1990.
Fou 66 cops internacional amb la selecció de Dinamarca.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Brøndby IF i Schalke 04.

## Referències

* ↑ Caruso, Jesper Dahl «Sidste sang fra Sand» (en danish). Berlingske Tidende, 29-06-2004.
* ↑ «Club matches for Ebbe Sand». worldfootball.net. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ Danish national team profile Arxivat 2011-08-18 a Wayback Machine. (danès)
* ↑ «Daniel Agger skifter til Liverpool» (en danish). Danmarks Radio, 11-01-2006. Arxivat de l'original el 17 febrer 2006.
* ↑ Hansen, Jens Gjesse. «Sand stopper i Schalke næste år» (en danish). Danmarks Radio, 21-07-2005. Arxivat de l'original el 16 gener 2006.
* ↑ «Brøndby IF – Årbog 2008» (en danish). Brøndby IF. Arxivat de l'original el 23 juliol 2011. [Consulta: 4 setembre 2010].
Ebbe Sand amb la selecció danesa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Dinamarca – Copa del Món de Futbol de 1998
1 Schmeichel •
2 Schjønberg •
3 Rieper •
4 Høgh •
5 Heintze •
6 Helveg •
7 Nielsen •
8 Frandsen •
9 Molnar •
10 M. Laudrup •
11 B. Laudrup •
12 Colding •
13 Laursen •
14 Wieghorst •
15 Tøfting •
16 Krogh •
17 Goldbæk •
18 Møller •
19 Sand •
20 Henriksen •
21 Jørgensen •
22 Kjær •
Seleccionador: Johansson
Selecció de futbol de Dinamarca – Copa del Món de Futbol de 2002
1 Sørensen •
2 Tøfting •
3 Henriksen •
4 Laursen •
5 Heintze •
6 Helveg •
7 Gravesen •
8 Grønkjær •
9 Tomasson •
10 Jørgensen •
11 Sand •
12 N. Jensen •
13 Lustü •
14 C. Jensen •
15 Michaelsen •
16 Kjær •
17 Poulsen •
18 Løvenkrands •
19 Rommedahl •
20 Bøgelund •
21 Madsen •
22 Christiansen •
23 Nielsen •
Seleccionador: Olsen
Selecció de futbol de Dinamarca – Eurocopa 2004
1 Sørensen •
2 Bøgelund •
3 Henriksen •
4 Laursen •
5 Jensen •
6 Helveg •
7 Gravesen •
8 Grønkjær •
9 Tomasson •
10 Jørgensen •
11 Sand •
12 Kahlenberg •
13 Krøldrup •
14 C. Jensen •
15 D. Jensen •
16 Skov-Jensen •
17 Poulsen •
18 Priske •
19 Rommedahl •
20 Perez •
21 Madsen •
22 Andersen •
23 Løvenkrands •
Seleccionador: Olsen :
# Dinocàrides

Els dinocàrides (Dinocarida, gr. 'gambes terribles') són una classe extinta de l'embrancament Lobopodia del Cambrià inicial i mitjà. Se subdivideix en els anomalocarídids i els opabínids. El nom prové del grec deinos i caris, la qual cosa significa 'gamba terrible' o 'cranc terrible', a causa de la seva aparença de crustacis i les hipòtesis que aquesta classe eren els superdepredadors del seu temps.
Els dinocàrides tenien simetria bilateral, un exoesquelet no mineralitzat i el cos dividit en dos tagmes o seccions. La frontal hauria de tenir una o més urpes just enfront de la boca, localitzada en la part inferior. El cos posseïa almenys tretze segments, cadascun amb brànquies i lòbuls natatoris. Es creu que aquests lòbuls es movien a dalt i a baix per propulsar l'animal cap endavant d'una manera similar a com fan les sèpies.
# Håkan Alexandersson

Håkan Björn Mauritz Alexandersson, nascut el 21 d'abril de 1940 a Mariesstad, mort l'1 de març 2004 a la parròquia de Vantörs a Estocolm, era un director de cinema suec.
Alexandersson va estudiar a Konstfack. Va pensar a convertir-se en pintor i bateria de jazz, però va descobrir que el cinema també englobava aquestes formes d'expressió. Juntament amb Carl Johan De Geer, va produir una sèrie de pel·lícules.
L'any 2004 va debutar pòstumament com a escriptor amb la novel·la Magister Hoffmann. La novel·la es va concebre per primera vegada com un guió de pel·lícula, però es va reelaborar en un llibre. Va morir de càncer el mes abans del seu llançament. Una selecció dels seus textos breus en prosa es va publicar l'any següent al volum Poste restante.
Håkan Alexandersson està enterrat a Skogskyrkogården a Estocolm.

## Filmografia

* 1973 – Tårtan
* 1983 – Privatdetektiven Kant
* 1987 – Res aldrig på enkel biljett
* 1987 – Spårvagn till havet
* 1989 – Nils Olof Andersson (N.O.A)
* 1990 – Werther
* 1991 – Rabarber, rabarber, rabarber
* 1992 – Hammar
* 1999 – Åteln igen
* 2001 – Evert
* 2003 – Grötmyndigheten
* 2004 – Mannen på gatan

## Guionista

* 1975 – Vad ska Joel göra?

## Referències

* ↑ https://www.svenskagravar.se/gravsatt/698e8b55-9508-491a-a408-53c4e08719c8 Alexandersson, Håkan Björn Mauritz] på SvenskaGravar.se
* ↑ Håkan Alexandersson, alex.se

## Enllaços externs

* Håkan Alexandersson al Svensk Filmdatabas
# Azomonas agilis

Azomonas agilis és una espècie de proteobacteri pertanyent al gènere Azomonas. Les representants d'aquesta espècie presenten motilitat, són Gram-negatius i es troben típicament en el sòl i l'aigua.
Els bacteris de A. agilis són capaços d'efectuar la fixació de nitrogen atmosfèric.
Aquest bacteri també s'ha emprat en la biorremediació d'aigua contaminada amb cadmi.
# Boissy-Saint-Léger

Boissy-Saint-Léger és un comú francès al departament de la Val-de-Marne i a la regió d'Illa de França. Forma part del cantó de Plateau briard i del districte de Créteil. I des del 2016, de la divisió Grand Paris Sud Est Avenir de la Metròpoli del Gran París.
# Pambdelurion whittingtoni

Pambdelurion whittingtoni és un organisme nectónic cec trobat pedrera de Lagerstätte Passet Sirius, del Cambrià de Groenlàndia. La seva anatomia suggereix que, juntament amb el seu parent Kerygmachela kierkegaardi, va ser un parent proper dels anomalocarídids.
P. whittingtoni tenia un parell de grans membres anteriors que corresponien als membres que usaven els anomalocàrid. Els membres anteriors tenien una fila de pèl flexible, com les espines que es corresponien amb cada segment de cada membre. A diferència de la K. kierkegaardi la seva boca era relativament gran, encara que no sembla tenir cap gran superfície per mossegar com la boca de l'Anomalocaris. Tenia 11 parells de lòbuls laterals, i 11 parells relativament grans, lobòpodes. Cap dels espècimens fòssils té cap indici de cèrcols posteriors o cua, o aletes.
Els membres anteriors massius, amb la seva fila d'espines, suggereixen que P.whittingtoni era un planctívor.
# Kitahimbwa

Kitahimbwa o Yosia (1869-1902) fou rei omukama (1898 - 1902) de Bunyoro, avui Uganda. Assumí el càrrec quan el seu pare Chwa II Kabarega fou exiliat a les Seychelles, però en realitat el govern estava sota administració britànica.

## Referències

* ↑ http://www.1911encyclopedia.org/Unyoro

## Enllaços externs

* rulers.org/rulu
# Boku no Natsuyasumi 3

Boku no Natsuyasmi 3: Hokkoku Hen: Chiisana Boku no Dai Sougen (ぼくのなつやすみ3 -北国編- 小さなボクの大草原, lit. "Les meves vacances d'estiu 3: El capítol nòrdic: El petit Prairie del gran Boku") és un videojoc creat per Millennium Kitchen i publicat Sony Computer Entertainment per la PlayStation 3. És part de la saga Boku no Natsuyasumi i va ser llançat al Japó el 5 de juliol del 2007.

## Jugabilitat

El videojoc tracta que un noi va de vacances d'estiu a la granja dels seus tiets al camp a Hokkaido. Les seves activitats s'inclouen agafar una gran varietat d'insectes, un passatemps popular al Japó.

## Enllaços externs

* (japonès) Web oficial (SCE) Arxivat 2007-06-23 a Wayback Machine.
* (anglès) Anàlisi (Crunk Games)
* (anglès) El videojoc a la IGN
# Galeàspids

Els galeàspids (Galeaspida) són una classe extinta de peixos àgnats que van viure tant en aigua dolça com en el mar des del Silurià mitjà al Devonià inferior (430 a 370 milions d'anys enrere). Els seus fòssils s'han trobat a la Xina i el Vietnam.

## Característiques

La seva morfologia és superficialment més similar a la dels heterostracis que a la dels osteostracis, ja que no existeixen proves que els galeàspids tinguessin aletes paris. No obstant això, es consideren més relacionats amb els osteostracis, ja que la morfologia de l'escut cefàlic és més similar a la d'aquests. El cos estava cobert per diminutes escates ordenades en files obliqües i solament posseïen altea cabal.
Els galeàspids tenien una gran obertura en la superfície dorsal de l'escut cefàlic que connectava amb la faringe i amb la càmera branquial, que tal vegada servia tant com a òrgan olfactori com d'entrada de l'aigua oxigenada, com el conducte nasofaríngeo dels actuals mixins.
# Bisbat de Troyes

El bisbat de Troyes és una jurisdicció eclesiàstica de França a la Xampanya. Els bisbes foren també vescomtes de Troyes a la segona meitat del segle x i fins al 1284

## Llista de bisbes

* Sant Amador segle iv
* Opcià c. 344
* Lleó Heracli segle iv
* Sant Melani segle iv
* Aurelià c. 426
* Sant Urs 426
* Sant Llop I 426-479
* desconeguts 479-511
* Sant Camelià 511-525
* desconegut 525-533
* Sant Vicenç 533-541
* desconegut 541-549
* Ambrós 549
* desconegut 549-573
* Galomagnus 573-582
* desconegut 582-585
* Agrecius 585-586
* Llop II 586-631
* Evod 631
* Modesgisle 631-?
* Ragnegisild ?-?
* Sant Leuconi ?-?
* Bertoald ?-666
* Abbó 666-673
* desconegut 673-675
* Waimer 675-678
* Vulfred 678-?
* Ragembert ?-?
* Aldebert ?-?
* Gautxer ?-?
* Arduí ?-722
* Censard 722-766
* Sant Boví 766
* Aming 766-787
* Adelgari 787
* Bertulf 787-829
* Elies 829-836
* Adalbert 836-845
* Sant Prudenci 845-861
* Fucher 861-869
* desconegut 869-880
* Otulf 880-890
* Bodó 890-895
* Riveu 895-910
* Otbert 910-? (inicialment només bisbe, fou el primer bisbe vescomte fins al 965)

## Llista de bisbes-vescomtes

* Otbert ?-965
* Angesis 965-971
* Waló 971-?
* Airic ?-980
* Miló I 980-982
* Desconegut 982-991
* Manases I 991-?
* Renaud I ?-?
* Fromond I ?1034
* Mainard 1034-1049
* Fromond II 1049-1050
* Hug I 1050-1075
* Gualteri 1075
* Hug II 1075-1082
* Miló II 1082-1118
* Renaud II 1118-1122
* Attó 1122-1145
* Enric I 1145-1169
* Mateu 1169-1180
* Manases II 1180-1190
* Bartomeu 1190-1193
* Garnier 1193-1206
* Hervé 1206-1223
* Robert 1223-1233
* Nicolau 1233-1269
* Joan I 1269-1298
* el vescomtat passa a la corona francesa 1284

## Llista de bisbes administradors

* Guitxard 1298-1314
* Joan II d'Auxois 1314-1317
* Guillem I 1317-1324
* Joan III 1324-1326
* Joan IV 1326-1341
* Joan V 1341-1353
* Enric II 1353-1370
* Joan VI 1370-1375
* Pere I 1375-1377
* Pere II 1377-1395
* Esteve de Gibry 1395-1426
* Joan VII 1426-1450
* Llís I 1450-1483
* Jaume Raguier 1483-1518
* Guillem II 1518-1527
* Odoard Hennequin 1527-1544
* Lluís II 1544-1550
* A. Caraccioli 1550-1561
* C. de Beauffremont 1562-1593
* R. de Breslay 1593-1641
* F. Malier de Houssay 1641-1678
* Francesc I Bouthillier de Chavigny 1678-1697
* Francesc II Bouthillier de Chavigny 1697-1716
* Jaume Benigne Bousset 1716-1742
* M. Poncel de la Riviere 1742-1758
* J. B. M. Champion de Lice 1758-1761
* C. M. J. de Barral 1761-1790
* Abolició dels drets feudals 1789
# Imre Keéri-Szántó

Imre Keéri-Szántó (Budapest, 12 de gener, 1884 - Idem. 22 de febrer, 1940), va ser un pianista, professor universitari i de secundària.

## Biografia

Imre Keéri-Szántó va assistir a un gimnàs a la seva ciutat natal, després va obtenir una llicenciatura en dret a la Universitat Reial de Budapest, al mateix temps diplomes de piano i pedagogia musical a la Reial Acadèmia Nacional de Música d'Hongria. Els seus professors de música més importants van ser István Thomán i Kalman Chovan. Després dels seus estudis va donar recitals a Europa. L'any 1912 va tornar a casa i entre 1912 i 1919 va fer classes en una escola de música. Des del curs escolar de 1918 va ensenyar fins a la seva mort a l'Acadèmia de Música, a més va actuar al país, sobretot a la capital.

## Deixebles escollits

* Géza Anda
* Béla Böszörményi-Nagy
* György Cziffra
* Géza Frid
* Katalin Nemes
* György Sebők

## Referències

* ↑ https://www.arcanum.hu/en/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/k-760F2/keeri-szanto-imre-7629F/

## Fonts

* Biografia en llengua hongaresa amb foto
# L'Aldosa de Canillo

L'Aldosa de Canillo (abans l'Aldosa) és un nucli de població oficial o veïnat de la parròquia de Canillo, al Principat d'Andorra. L'any 2023 tenia 289 habitants.

## Geografia

El veïnat de l'Aldosa està localitzat a la marge dreta del riu Valira, al llarg de la CG-2, per la qual s'arriba, entre els veïnats de Ransol al nord a 2 kilòmetres i El Vilar al sud, a 3 kilòmetres. Canillo, el centre parroquial, es troba només a 4 kilòmetres.

### Nomenclàtor

Heus ací el nomenclàtor de la població segons el Govern d'Andorra:
* Camí de l'Aldosa
* Carretera de l'Aldosa
* Pujada de l'Era de Dalt
* Plaça de la Font
* Carrer de Sant Antoni
* Camí de les Rocatelles

## Història

Segons en Joan Coromines, el topònim d'"Aldosa" prové de l'arrel romànica "Elze", que donà lloc a la paraula "Alzina". El Sant Patró de l'Aldosa és Sant Antoni de Pàdua, que dona nom a la capella de Sant Antoni de l'Aldosa, i la seua festivitat es commemora el 13 de juny.
L'any 1666, el Copríncep, Melcior de Palau i Boscà, autoritzà a la població a construir una església. Tot i així, el projecte no es dugué a termini. L'any 1848, el Copríncep Simó de Guardiola i Hortoneda concedí una segona autorització i en aquesta ocasió si es va construir una església, la de Sant Antoni de l'Aldosa, en un estil que recorda al romànic medieval, el típic de les valls d'Andorra.
Arran de l'aprovació del Nomenclàtor d'Andorra l'any 2010, la població se li va afegir el "de Canillo" per diferenciar-lo de l'Aldosa de la Massana.

## Demografia

* Gràfica d'evolució de L'Aldosa de Canillo entre 2010 i 2023

## Transport
### Carretera

* CG-2 - CS-255

### Públic

* Cooperativa Interurbana Andorrana (Coopalsa)
** Línia 3 (Andorra la Vella-Soldeu): 131 (La Creu de l'Aldosa) - 134 (L'Aldosa)
** Línia 4 (Andorra la Vella-el Pas de la Casa): 131 (La Creu de l'Aldosa) - 134 (L'Aldosa)

## Referències

* ↑ «L'Aldosa de Canillo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2010].
* 1 2 Google Maps
* ↑ https://www.cartografia.ad/planols-de-viles
* ↑ https://www.ideandorra.ad/geoportal/index.jsp?lang=ca
* ↑ https://www.elperiodic.ad/noticia/15155/laldosa-de-canillo-celebra-la-festa-del-seu-patro
* ↑ https://www.andorradifusio.ad/noticies/diada-de-sant-antoni-de-laldosa-canillo
* ↑ «Aprovat el Nomenclàtor d'Andorra». catala.ad. Servei de Política Lingüística (Govern d'Andorra), 20-10-2010. [Consulta: 30 novembre 2010].
* ↑ https://bus.ad/linia-andorra-pasdelacasa/
# Notosaures

Els notosaures (Nothosauria) són un ordre extint de rèptils sauropterigis que tingueren una distribució cosmopolita durant el Triàsic, fa entre 201,3 i 251,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, l'Aràbia Saudita, Àustria, Espanya, França, Hongria, Israel, Itàlia, Luxemburg, Nova Zelanda, Polònia, el Regne Unit i la Xina.

## Referències

* 1 2 Entrada «Nothosauria (nothosaur)» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ Kear et al., 2024, p. R562.

## Bibliografia

* Kear, B. P.; Roberts, A. J.; Young, G.; Terezow, M.; Mantle, D. J.; Santos Barros, I.; Hurum, J. H. «Oldest southern sauropterygian reveals early marine reptile globalization» (en anglès). Current Biology, 34, 12, 2024, pàg. R562-R563. DOI: 10.1016/j.cub.2024.03.035.