OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Huningue

El cantó de Huningue (alsacià kanton Hinige) és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alt Rin i a la regió del Gran Est

## Composició

El cantó aplega 21 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Àtteschwíller | Attenschwiller | Attenschweiler |
| Blohze | Blotzheim | Blotzheim |
| Büschwíller | Buschwiller | Buschweiler |
| Folgeschburg | Folgensbourg | Folgensburg |
| Hagene | Hégenheim | Hegenheim |
| Häsige | Hésingue | Hesingen |
| Hìnige | Huningue | Hüningen |
| Knehrige | Knœringue | Knöringen |
| Layme | Leymen | Leymen |
| Liebedswíller | Liebenswiller | Liebensweiler |
| Neederhàgethàl | Hagenthal-le-Bas | Niederhagenthal |
| Needermíchelbàch | Michelbach-le-Bas | Niedermichelbach |
| Neederraischbe | Ranspach-le-Bas | Niederranspach |
| Neidorf | Village-Neuf | Neudorf |
| Neiwíller | Neuwiller | Neuweiler |
| Oberhàgethàl | Hagenthal-le-Haut | Oberhagenthal |
| Obermíchelbàch | Michelbach-le-Haut | Obermichelbach |
| Oberraispe | Ranspach-le-Haut | Oberranspach |
| Rosenöi | Rosenau | Rosenau |
| Saint-Louis | Saint-Louis (Alt Rin) | Sankt Ludwig |
| Wanzwíller | Wentzwiller | Wenzweiler |

## Conseller general de l'Alt Rin

* 1967-1992: André-Paul Weber (UDF)
* 1992- : Frédéric Striby (DVD)

## Enllaços externs

* Cantó de Mulhouse-Nord al Web del Consell General Arxivat 2006-11-30 a Wayback Machine.
# Ban d'Astell

El Ban d'Astell és una devesa muntanyenca del terme municipal de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà, dins del seu terme primigeni.
Està situat al nord del poble d'Astell, a l'esquerra del barranc del Mallo, entre el barranc de les Forques (oest) i el barranc del Solà (est).

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Arxidiòcesi de Santiago de Compostel·la

L'arxidiòcesi de Santiago de Compostel·la és la diòcesi o bisbat (territori eclesiàstic de l'Església Catòlica regit per un arquebisbe) amb la seu eclesiàstica a la catedral de Santiago de Compostel·la.
L'arxidiòcesi cobreix una superfície de 8.546 km² i segons dades de 2004 hi vivien 1.287.118 persones, d'aquests 1.132.664 catòlics, que representen el 88% de la població i en depenen 1.069 parròquies. A la diòcesi hi havia 627 sacerdots diocesans i 141 sacerdots religiosos, 1.017 religioses i 278 religiosos. De l'arxidiòcesi depenen quatre diòcesis: Lugo, Mondoñedo-Ferrol, Ourense i Tui-Vigo. L'actual titular és Julián Barrio.

## Història

Va adquirir el rang d'arxidiòcesi el 1120, era la continuació de la Diòcesi d'Iria, com que després del descobriment de la tomba de Sant Jaume entre 820 i 830 el bisbe va canviar la seva residència a la ciutat de Compostela, encara que oficialment no es va traslladar la seu fins al 1095.
En aquells primers segles el territori de l'arxidiòcesi, a mesura que avançava la Reconquesta, es va estendre per tot el regne de Lleó i part del de Castella, fins que ja a l'edat moderna es van crear altres arxidiòcesis.
Durant l'edat mitjana l'arquebisbe de Santiago de Compostel·la, per privilegi concedit per la monarquia, exercia jurisdicció senyorial sobre la Terra de Santiago.

### Llista d'arquebisbes

Vegeu: Llista d'arquebisbes de Santiago de Compostel·la

## Enllaços externs

* Web oficial de l'arxidiòcesi de Santiago de Compostel·la
# Cantó de Château-Porcien

El cantó de Château-Porcien és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Rethel. Té 16 municipis i el cap és Château-Porcien.

## Municipis

* Avançon
* Banogne-Recouvrance
* Château-Porcien
* Condé-lès-Herpy
* Écly
* Hannogne-Saint-Rémy
* Hauteville
* Herpy-l'Arlésienne
* Inaumont
* Saint-Fergeux
* Saint-Loup-en-Champagne
* Saint-Quentin-le-Petit
* Seraincourt
* Sévigny-Waleppe
* Son
* Taizy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Edmond Pasté | Divers gauche |
| 1970-19.. | Jean Dion | RI |
| 19..-1994 | Marcel Cheyère | UDF |
| 1994- | Thierry Dion | UDF, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.664 | 4.153 | 3.905 | 3.891 | 3.888 | 3.770 | 4.095 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Joan Anton Oriol Dauder

Joan-Anton Oriol Dauder (Badalona, 1935-2016) va ser un escriptor català. Va publicar diversos llibres d'assaig literari i també articles d'opinió en publicacions com Revista de Badalona, Carrer dels Arbres, Canigó, L'Estruç i Revista de Girona, entre d'altres. Amb el recull de poemes Elegies paganes va guanyar, el 1994, el Premi Parnàs de creació literària convocat per la revista Auriga i, dos anys més tard, va quedar finalista del Premi Àgora d'assaig amb El mite d'Acteó. Fou coautor del primer Diccionari de fígures retòriques (1995) escrit en català.

## Obra publicada

* Botànica màgica (1994). Ed. Llibres de l'Índex.
* Diccionari de figures retòriques i altres recursos expressius (1995). Ed. Llibres de l'Índex.
* Eriopis i les tenebroses (1996). Ed. Llibres de l'Índex.
* La llegenda del mal caçador [assaig breu] (1997). Cardona.
* De l'insòlit a la facècia (Anecdotari badaloní) (1998). Museu de Badalona.
* El simpòsium dels espectres (2000). Quaderns Crema.
* Diccionari d'éssers fantàstics (2019). Quid Pro Quo.

## Referències

* ↑ Article En record de Joan Anton Oriol Dauder a Núvol (17-06-2016)
* ↑ Premi parnàs (1994).
* ↑ Botànica màgica (1994).
* ↑ Diccionari de figures retòriques i altres recursos expressius (1995).
* ↑ Eriopis i les tenebroses (1996).
* ↑ Patronat municipal del Museu de Cardona (1997).
* ↑ De l'insòlit a la facècia (1998).
* ↑ El simpòsium dels espectres (2000).
* ↑ Diccionari d'éssers fantàstics (2019).
# Parc Nacional Hustai

El Parc Nacional Hustai (mongol: Хустайн байгалийн цогцолборт газар), situat a les muntanyes Khustai de la província de Töv, és un parc nacional de Mongòlia. També es coneix com a Parc Nacional Khustain Nuruu. Té una superfície de 506 km². El riu Tuul travessa el parc.

## Història

El govern mongol va declarar el Parc Nacional Hustai com a Zona Especialment Protegida l'any 1993, un any després de l'inici del projecte de reintroducció del Takhi (cavall de Przewalski) als Hustain Nuruu. La PNH s'estén a través de les muntanyes Khentii i inclou la vora occidental de l'⁣estepa mongola als límits d'⁣Altanbulag, Argalant i Bayankhangai Soums de la província de Töv. El parc és q uns 100 km de la capital, Ulaanbaatar, a l'oest.
L'any 2002, l'organització Man and the Biosphere Reserves de la UNESCO va certificar el Parc Nacional Hustai com a membre de la xarxa mundial de reserves naturals de la biosfera. Es va inscriure com a membre de la UICN el 2007.

## Fauna salvatge

El parc acull 459 espècies de plantes vasculars, 85 espècies de líquens, 90 espècies de molsa i 33 espècies de bolets. S'han registrat unes 44 espècies de mamífers, entre les quals hi ha uapití de l'Altai, gasela mongol, cabirol, senglar, ovella salvatge, íbex de Sibèria, marmota mongol, llop gris, linx eurasiàtic, gat de Pallas, guineu vermella, guineu de l'estepa i toixó euroasiàtic. El parc ha estat designat Àrea important per a la conservació de les aus per BirdLife International; les seves 217 espècies d'ocells inclouen l'àguila daurada, l'àguila, l'avutarda, el cigne cantor, la cigonya negra, la perdiu de Dàuria i el mussol petit. Hi ha 16 espècies de peixos, dues espècies d'⁣amfibis i 385 espècies d'⁣insectes (incloent-hi 21 espècies de formigues, 55 espècies de papallones, 10 espècies de grills arbustius i 29 espècies de llagostes). S'ha trobat una nova espècie d'insecte del sòl a Hustai i se li ha donat el nom científic d'Epidamaeus khustaiensis.

## Referències

* ↑ «Hustain Nuruu» (en anglès). Protected Planet. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ «The Takhi». International Takhi-Group. Arxivat de l'original el February 6, 2010. [Consulta: 25 octubre 2010].
* ↑ Uchida, Deborah. Wild Horses of Mongolia: The Przewalski Horse in Hustai National Park, 2019.
* ↑ «The Remarkable Comeback of the Przewalski's Horse» (en anglès). Smithsonian Magazine. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ «Hustai Nuruu» (en anglès). UNESCO Man and Biosphere Program. [Consulta: 11 abril 2020].
# Cantó de Charleville-La Houillère

El cantó de Charleville-La Houillère és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Charleville-Mézières. Té 2 municipis i part del de Charleville-Mézières.

## Municipis

* Charleville-Mézières (part)
* Damouzy
* Houldizy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1981 | Jean Delautre | PS |
| 1981-1988 | Yves Saliou | PS |
| 1988-1994 | Marie-Thérèse Berger | PS |
| 1994-2001 | Philippe Pailla | PS |
| 2001-2008 | Philippe Mathot | DL |
| 2008- | Boris Ravignon | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | - | 14.925 | 13.054 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Banc Dogger

El Banc Dogger (en anglès Dogger Bank, basat en dogge, antiga paraula neerlandesa que defineix al vaixell de pesca) és un gran banc sorrenc situat en la zona central del Mar del Nord, a 100 km de la costa de Gran Bretanya. S'estén sobre una àrea la superfície de la qual és d'uns 17.600 km², sent les seues dimensions màximes de 260 km en direcció Est-Oest i de 96 km en direcció Nord-Sud. La profunditat de l'aigua és escassa, arribant als 36 m., uns 20 m. menys profunda que el mar circumdant. Geològicament consisteix en una morrena formada en el límit meridional de l'inlandsis europeu durant l'última Edat del Gel, sent per tant terra emergida en aquesta etapa (una illa o una àrea unida directament al continent) que sol rebre la denominació de Doggerland. Els pesquers d'arrossegament solen dragar grans quantitats de torba de pantà, nombroses dents i ullals de rinoceronts llanuts i mamuts i ocasionalment artefactes de caça paleolítics.
El banc ha estat escenari de diversos enfrontaments navals. Durant la Guerra d'Independència nord-americana, una esquadra de la Royal Navy es va enfrontar a una neerlandesa en la denominada batalla del Banc Dogger de 1781. Durant la Guerra Russo-japonesa, els vaixells de guerra russos van obrir foc sobre diversos pesquers britànics en el que es va conèixer com l'incident del Banc Dogger de 1904, al confondre'ls amb vaixells torpeders japonesos. En la Primera Guerra Mundial, la zona va ser escenari de la batalla del Banc Dogger de 1915, una trobada naval entre unitats de la Royal Navy i de la Kaiserliche Marine que intentava bombardejar les ciutats de Scarborough i Whitby en Yorkshire, i la de Hartlepool en Durham.
En 1931 es va produir en la zona el denominat terratrèmol del Banc Dogger, que va arribar un valor de 6,1 en l'escala de Richter. El seu focus es va situar a 23 km sota el banc, arribant a sentir-se el tremolor en diversos països riberencs del mar del Nord, i causant danys al llarg de la costa oriental d'Anglaterra.
El banc és una important àrea pesquera, on es capturen grans quantitats de bacallà i areng; també acull diversos vaixells enfonsats. El banc dona el seu nom a la regió marítima homònima emprada en el Shipping Forecast (Pronòstic marítim) de BBC Radie 4.
# Kharwa

Kharwa fou un estat tributari protegit del tipus istimrari (terra cedida a canvi de renda perpètua) feudatari de Jodhpur amb 15 pobles. Era governat per una dinastia rathor del subclan Sakatsinghot. L'estat el va fundar a final del segle XVI Rao Sakat Singh, fill del raja Udai Singh de Jodhpur, per concessió d'Akbar el Gran. Disset pobles de l'estat foren incorporats al districte de Merwara (a la província d'Ajmer-Merwara) quan es formà i el thakur va rebre una compensació econòmica dels britànics en forma de renda; el 1877 el thakur Madho Singh va rebre el títol de Rao Sahib de manera personal, després hereditària.

## Llista de rages

* Thakur Sakat singh, vers 1590
* Thakur karan singh (fill)
* Thakur hukum gir (fill)
* Thakur kalu singh (fill)
* Thakur fateh singh (fill)
* Thakur amar singh (fill)
* Thakur ram singh (fill)
* Thakur suraj mal (fill)
* Thakur deo singh (fill)
* Thakur pratap singh (fill)
* Thakur ram singh (fill)
* Rao saheb thakur madho singh (fill) segona meitat del segle xix
* Rao saheb thakur gopal singh ?-1939
* Rao Sahib Thakur XXX Singh 1939-1953

## Referències

* ↑ «Genealogia». Arxivat de l'original el 2010-03-10. [Consulta: 21 octubre 2009].
# Arxius Nacionals del Regne Unit

Els Arxius Nacionals del Regne Unit (oficialment, en anglès: The National Archives, o TNA) és un organisme governamental britànic constituït l'abril de 2003 per ser un arxiu nacional dels països d'Anglaterra, Gal·les i Irlanda del Nord. Escòcia no hi va ser inclosa perquè ja posseïa el seu propi arxiu nacional, els National Archives of Scotland.
El TNA eren, anteriorment, quatre organitzacions separades: la Public Record Office («Oficina de Registre Públic»), la Historical Manuscripts Commission («Comissió de Manuscrits Històrics»), l'Office of Public Sector Information, OPSI («Oficina d'Informació del Sector Públic»), i la Her Majesty's Stationery Office,HMSO («Oficina de Documents de Sa Majestat»).
El TNA reivindica tenir la més gran col·lecció de documents del món, contenint prop de 1.000 anys d'història britànica, des del Domesday Book fins als documents emesos pel govern recentment al públic.
La seva seu està localitzada a Richmond upon Thames, al sud-oest de la ciutat de Londres, als Reials Jardins Botànics de Kew.

## Enllaços externs

* The National Archives
# Cantó de Fumay

El cantó de Fumay és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Charleville-Mézières. Té 5 municipis i el cap és Fumay.

## Municipis

* Fépin
* Fumay
* Hargnies
* Haybes
* Montigny-sur-Meuse

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Camille Titeux | SFIO, després PS |
| 1973-1985 | Gabriel Sacrez | UDR, després RPR |
| 1985-1998 | Bernard Auburtin | RPR |
| 1998- | Benoît Sonnet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 9.105 | 9.623 | 9.190 | 8.826 | 8.312 | 7.595 | 6.612 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Dujana

Dujana fou un estat tributari protegit al govern de Panjab (a uns 60 km a l'oest de Delhi, a l'estat actual d'Haryana).
El nawab era d'origen afganès. L'estat fou concedit originalment a Abdul Samand Khan i els seus fills de per vida per Lord Lake, com a recompensa per serveis als britànics (les parganes de Nahar i Bahu amb una comarca a Haryana). El 1806 la tinença es va fer perpètua per sanad del governador general i li foren afegides algunes comarques, bescanviades per les viles de Dujana (i de Mehana) a Rohtak (1809). El nawab aporta un contingent de 200 cavallers al govern britànic quan li són demanats. La superfície era de 295 km² i la població de 23.416 habitants (1881) i 24.174 (1901). L'exèrcit, incloent la policia, era de 130 homes. El nawab fou fidel el 1857. Administrativament el formaven dos tahsils: Dujana i Nahar.
La capital era Dujana (5545 habitants el 1901) i incloïa 30 pobles. La va fundar un santó de nom Durjan Shah.

## Llista de nawabs

* 1. Nawab ABDUS SAMAD KHAN 1803-1825
* 2. Nawab DONDI KHERA KHAN 1825-1850
* 3. Nawab HASAN ALI KHAN 1850-1867
* 4. Nawab MUHAMMED SAADAT ALI KHAN 1867-1879
* 5. Jalaluddin Nawab MUHAMMED MUMTAZ ALI KHAN Bahadur Mustaqil-i-Jan 1879-1908
* 6. Jalaluddin Nawab MUHAMMED KHURSHID ALI KHAN Bahadur Mustaqil-i-Jan 1908-1925
* 7. Jalaluddaula Nawab MUHAMMED IQTIDAR ALI KHAN Bahadur Mustaqil-i-Jan, 1925-1948 (+ abans de 1970)

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia per H. Soszynski Arxivat 2009-05-29 a Wayback Machine.
# Jordi Bonet Coll

Jordi Bonet-Coll (La Bisbal d'Empordà, 1969) és un empordanès que compagina el negoci familiar amb l'escriptura. Col·labora a diverses revistes, sobretot a la Revista de Girona i a Gavarres. L'any 1999 va guanyar el premi de narració dels premis Recull de Blanes i l'editorial Proa li va publicar un conjunt de relats titulat T'arriben les veus. L'any 2003 va guanyar el Premi Valldaura de novel·la Memorial Pere Calders, que convoquen l'ajuntament de Cerdanyola del Vallès i la UAB, i el Servei de Publicacions de la universitat li va publicar la novel·la curta S'ha trencat alguna cosa. L'any 2011, va col·laborar en el llibre col·lectiu Tombes i lletres: homenatge fotogràfic i literari a 41 escriptors nostres (Edicions Sidillà). L'any 2012 va publicar El llibre del recuit: Vida i miracles d'un llevant de taula (Edicions Sidillà). A més d'aquestes obres, té publicats contes en tres reculls col·lectius i l'any 2007 va escriure el guió del documental La Bisbal d'Empordà: 100 anys de ciutat.

## Publicacions

* T'arriben les veus (Proa, 1999)
* S'ha trencat alguna cosa (Servei de Publicacions de la UAB, 2003) ISBN 9788449023132
* El llibre del recuit: Vida i miracles d'un llevant de taula (Edicions Sidillà, 2012)

## Referències

* ↑ «Grafits de fa cent anys». Revista de Girona. [Consulta: 24 juliol 2011].
* ↑ «El llibre S'ha trencat alguna cosa a Google Books». [Consulta: 24 juliol 2011].
* ↑ «Llibres de Jordi Bonet Coll» (en castellà). buscalibros.cl. [Consulta: 24 juliol 2011].
# Procés de Bessel

En matemàtiques, un procés de Bessel, que rep el nom de Friedrich Bessel, és un tipus de procés estocàstic.

## Definició formal

El procés de Bessel d'ordre n és el procés de valor real X donat (quan n ≥ 2) per
$X_{t}=\|W_{t}\|,$
on ||·|| denota la norma euclidiana en R$^n$ i W és un procés de Wiener n-dimensional (moviment brownià). Per a qualsevol n, el procés de Bessel n -dimensional és la solució de l'equació diferencial estocàstica (SDE)
$dX_{t}=dW_{t}+{\frac {n-1}{2}}{\frac {dt}{X_{t}}}$
on W és un procés de Wiener unidimensional ( moviment brownià ). Tingueu en compte que aquest SDE té sentit per a qualsevol paràmetre real $n$ (tot i que el terme de deriva és singular a zero).

## Notació

Una notació per al procés de Bessel de dimensió n començat a zero és BES$_0$(n).

## En dimensions específiques

Per n ≥ 2, el procés de Wiener n -dimensional iniciat a l'origen és transitori des del seu punt de partida: amb una probabilitat, és a dir, X $_t$ > 0 per a totes les t > 0. És, però, recurrent veïnal per al n = 2, és a dir, amb probabilitat 1, per a qualsevol r > 0, hi ha t arbitràriament grans amb X $_t$ < r ; d'altra banda, és realment transitori per a n > 2, és a dir que X $_t$ ≥ r per a tots els t prou grans.
Per n ≤ 0, el procés de Bessel s'inicia normalment en punts diferents de 0, ja que la deriva cap a 0 és tan forta que el procés s'encalla a 0 tan aviat com arriba a 0.

### Relació amb el moviment brownià

Els processos de Bessel 0 i 2-dimensionals estan relacionats amb els temps locals del moviment brownià mitjançant els teoremes de Ray-Knight.
La llei d'un moviment brownià prop de l'extrema x és la llei d'un procés de Bessel tridimensional (teorema de Tanaka).

## Referències

* ↑ «Notes on the Bessel Process» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «6. Bessel Processes Part I — Understanding Quantitative Finance» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «BESSEL PROCESSES AND A FUNCTIONAL OF BROWNIAN MOTION∗» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ Revuz, D. Continuous Martingales and Brownian Motion (en anglès). Berlin: Springer, 1999. ISBN 3-540-52167-4.
# Cantó de Flize

El cantó de Flize és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Charleville-Mézières. Té 22 municipis i el cap és Flize.

## Municipis

* Les Ayvelles
* Balaives-et-Butz
* Boulzicourt
* Boutancourt
* Chalandry-Elaire
* Champigneul-sur-Vence
* Dom-le-Mesnil
* Élan
* Étrépigny
* Flize
* Guignicourt-sur-Vence
* Hannogne-Saint-Martin
* Mondigny
* Nouvion-sur-Meuse
* Omicourt
* Saint-Marceau
* Saint-Pierre-sur-Vence
* Sapogne-et-Feuchères
* Villers-le-Tilleul
* Villers-sur-le-Mont
* Vrigne-Meuse
* Yvernaumont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Henri Clin | SFIO |
| 1951-1958 | Roger Villemaux | PCF |
| 1958-1970 | Marcel Jacquemin | SFIO |
| 1970-1994 | Roger Villemaux | PCF |
| 1994-2000 | Jacques Habran | Divers gauche |
| 2000- | Hugues Mahieu | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 8.932 | 9.484 | 9.127 | 9.165 | 10.036 | 10.356 | 10.722 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Banc de Suècia

El Banc de Suècia (en suec: Sveriges riksbank) és el banc central del Regne de Suècia. Fundat el 1668, és el banc central més antic del món. Amb seu central a Estocolm, és l'autoritat monetària de Suècia, el banc aquesta encarregat d'encunyar les monedes i bitllets de la corona sueca. És membre del Sistema Europeu de Bancs Centrals.

## Premis Nobels

El 1968, en ocasió del tricentenari de la seva creació, es va crear el Premi del Banc de Suècia de ciències econòmiques en memòria d'Alfred Nobel, anomenat el "Nobel d'Economia". Aquest es lliura en la mateixa cerimònia dels Premis Nobel a Estocolm, els 10 de desembre, coincidint amb l'aniversari de la mort de Nobel.

## Enllaços externs

* Web oficial(anglès)(suec)
# Khetri

Khetri fou un estat tributari protegit, una thikana feudataria de Jaipur, formada per les parganes de Khetri, Babai, Singhana i Jhunjhunu, amb uns ingressos estimats de 35.000 lliures i un tribut a pagar a Jaipur de 8000. A més a més el sobirà tenia en feu també la pargana de Kot Putli, amb uns ingressos de 10.000 liures més, cedida a perpetuïtat pels britànics al raja Abhai Singh, pels serveis militars al costat de Lord Lake contra els marathes als primers anys del segle xix, especialment en la batalla entre el coronel Monson i les forces de Daulat Rao Sindhia a la riba del Chambal el 1803. La capital era Kethri amb 5.283 habitants on hi ha una fortalesa a un turó.
Segons T. M. Harchandani recollit a "Flags and arms of Indian Princely States" de John Mc Meekin, la bandera era rectangular d'un sol color, però el color no és conegut, ja que només es disposa en blanc i negre de l'escut que és on apareix. Els colors a la imatge de l'escut en aquesta pàgina són suposats.
L'estat fou fundat al segle XVIII i apareix relacionat amb les famílies Harina, Alsisar, Badangarh i Aruka. Khetri fou construïda per Bhopal Singh a la meitat del segle XVIII. Madhav Rao I Scindia (18 de gener de 1768 - 12 de febrer de 1794) li va concedir al thakur Bagh Singh el títol de raja, que fou confirmat pel maharajà de Jaipur al seu fill Abhai Singh. El 1806 va rebre la pargana de Kot Putli. L'estat estava en part al Shekawati i en part al nizamat de Torawati i el formaven tres ciutats principals: Khetri, Chirawa i Kot Putli i 225 pobles. La població el 1901 era de 131.913, el 92% hindus, i el 8% musulmans; el sobirà tenia part en altres 26 pobles i la meitat de la vila de Singhana. Kote Putli o Kot Putli el tenia lliure de renda i per la resta pagava al darbar de Jaipur un tribut de 73.780 rúpies.

## Llista de thakurs i rages

* Thakur KISHAN SINGH 1742-1745
* Thakur BHOPAL SINGH 1745-1771 (fill)
* Raja BAGH SINGH 1771-1800 (fill)
* Raja ABHAI SINGH 1800-1826 (fill)
* Raja BAKHTAWAR SINGH 1826-1829 (fill)
* Raja SHIVNATH SINGH 1829-1843 (fill)
* Raja FATEH SINGH 1843-1870 (fill)
* Raja AJIT SINGH Bahadur 1870-1901 (adoptat de la branca d'Alsisar)
* Raja Shri JAI SINGH Sahib 1901-1910 (fill)
* Raja Bahadur AMAR SINGH 1911-1927 (adoptat de la branca d'Alsisar)
* Raja SARDAR SINGH Bahadur 1927-1953 (parent, mort sense fills el 23 de febrer de 1987)

## Vegeu també

* Kot Puli.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.