OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Veh-Mihr-Shapur d'Armènia

Veh-Mihr-Shapur va ser marzban (governador) d'Armènia de l'any 428 al 442. El nakharar (noble armeni) Vahan Amatuni va ser nomenat lloctinent reial (hazarapet) al seu costat.
L'any 428, a petició dels nakharar d'Armènia, el rei sassànida Bahram V va deposar al rei Artaxes IV i va decidir d'abolir la dinastia arsàcida que havia governat Armènia durant molts anys. Per governat el país, que havia convertit en província, va nomenar Veh-Mihr-Shapur amb el títol de marzban. El nomenament de Vahan Amatuni el va fer per congraciar-se amb els nakharar armenis, i va donar altres títols importants a diversos nobles, com ara Sahak II Bagratuní, Vasak de Siunia i Vardan II Mamikonian.
En aquell moment, Bahram V va voler, que l'Església Armènia s'adhereixi a l'Església Siríaca, d'una banda perquè aquesta Església és l'única d'observança cristiana que admet l'Imperi Sassànida, i també perquè si s'ajuntaven, trauria l'Església Armènia de la influència de l'Imperi Romà d'Orient. Amb aquesta finalitat, en substitució del Catolicós sant Sahak, deposat al mateix temps que Artaxes IV, Bahram va nomenar pel càrrec l'any 428 un armeni favorable als sassànides, Surmak, a qui va deposar l'any 429 potser també a petició dels nakharar i el va enviar com a bisbe de Beznunik al nord del Llac Van, per nomenar al seu lloc un cristià siríac de Pèrsia, Berqitxo, que va ser deposat l'any 432 per ser substituït per Sant Sahak que es cuidaria exclusivament del poder espiritual, i per un siríac, Samuel, del poder temporal. Per la seva banda el cap de la milícia d'orient de l'Imperi Romà d'Orient, Anatol, havia demanat també al rei de Pèrsia que o bé restaurés a Sahak o bé el deixés lliure per anar a les províncies romanes d'Orient de població armènia per exercir com a cap de l'església allí. Samuel, a la seva mort el 437, va ser substituït per Surmak, nomenat Catolicós. Sant Sahak, per la seva banda, va anar a la cort de Bahram i va aconseguir l'alliberament de dos ostatges armenis, el seu nét Vardan Mamikonian i Gazavon, el més jove de la família dels Kamsarakan de Shirak. Sahak va dirigir dos sínodes, un el 432 i un altre el 435 on es va condemnar als nestorians. El 437 Samuel va morir, i els nakharar van pregar a Sahak d'ocupar el lloc, assegurant que obtindrien el suport de la cort. Sahak va refusar i Surmak va ser elegit altre cop. Sahak va morir l'any 439, i l'any 440 el seu col·laborador Mesrop d'Armènia, inventor de l'alfabet armeni.
Veh-Mihr-Shapur va morir l'any 442, després d'una administració considerada justa. Havia sabut mantenir l'ordre sense ofendre frontalment el sentiment nacional. Vasak de Siunia va ser nomenat marzban en el seu lloc. El va succeir Vasak de Siunia.

## Referències

* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1947, p. 182-187.
# Palaeoloxodon falconeri

Palaeoloxodon falconeri és un elefant fòssil del Plistocè. Se n'han trobat fòssils a diferents illes del mar Mediterrani: Malta, Sicília, Creta i diverses illes gregues. Aquests animals eren molt més petits que les espècies del continent. S'han trobat fòssils a Sicília i Malta que mostren que els adults no superaven un metre.
L'avantpassat d'aquesta espècie fou l'elefant de bosc del Plistocè Elephas antiquus. Vivia en regions boscoses de tot Europa i part d'Àsia. En comparació amb l'elefant nan (Elephas falconeri), E. antiquus tenia una alçada a la creu d'uns bons tres metres.
Els elefants són i eren bons nedadors. Durant les edats glacials, el nivell del mar era més baix que en l'actualitat. Així doncs, les distàncies entre les illes eren menors i hi havia ponts de terra. Els animals simplement nedaven d'una illa a l'altra. Quan el gel es fongué i el nivell del mar pujà, els animals ja no pogueren travessar més el mar. Com que la vegetació disponible a les illes era limitada, els elefants evolucionaren en espècies més petites.
S'han trobat espècies similars d'elefants nans a l'illa indonèsia de Sulawesi.
# Nico Krisch

Nico Krisch (7 d'abril de 1972) és un acadèmic del dret especialitzat en dret internacional, teoria constitucional i en governança mundial. És actualment professor de l'Institut Universitari d'Alts Estudis Internacionals de Ginebra. Anteriorment, havia estat fent recerca a l'ICREA, a l'IBEI i membre honorari a la Hertie School of Governance de Berlín. També ha estat professor de dret internacional a la Hertie School, ha fet conferències en el Departament de Dret de la London School of Economics i ha fet recerca al Merton College (Oxford), a la New York University School of Law i al Max Planck Institute for International Law, a Heildelberg. A més, ha estat professor visitant a la prestigiosa Harvard Law School.
Krisch té un doctorat en dret de la Universitat de Heidelberg i un diploma en dret europeu de l'Acadèmia de Dret Europeu de l'Institut Universitari Europeu a Florència, Itàlia. És autor de Selbstverteidigung und kollektive Sicherheit (Auto-defensa i Seguretat Col·lectiva, 2001) i d'articles sobre les Nacions Unides, l'hegemonia del dret internacional, i de la governança mundial des de l'òptica legal. Ha estat cofundador del projecte Global Administrative Law a l'Escola de Dret de la NYU. El seu llibre més recent, de 2010, Beyond Constitutionalism: The Pluralist Structure of Postnational Law (Més enllà del constitucionalisme: l'estructura pluralista de la llei postnacional) va ser premiat amb el Certificate of Merit of the American Society of International Law. Krisch és, a més, membre del Council of the International Society for Public Law Arxivat 2015-07-12 a Wayback Machine..
L'any 2018, Krisch es va unir al grup d'advocats que coordinarien l'estratègia internacional dels presos i exiliats pel procés independentista català. Va ser ell qui va elaborar la demanda de Jordi Sànchez davant del Comitè de Drets Humans de l'ONU.

## Referències

* ↑ Worldcat
* ↑ Benedict Kingsbury, Nico Krisch & Richard B. Stewart, 'The Emergence of Global Administrative Law', Law & Contemporary Problems 68:3-4 (2005), 15-61. Full text
* ↑ Krisch, Nico. Beyond Constitutionalism: The Pluralist Structure of Postnational Law. Oxford: Oxford University Press, 2010. WorldCat
* ↑ Book Review by Jeffrey L. Dunoff, American Journal of International Law, v107 n2): 483-488
* ↑ «Nico Krisch: “Si Espanya no permet a Sànchez ser investit, violarà les seves obligacions”». Diari ARA. Núria Orriols, 31-03-2018. [Consulta: 1r abril 2018].

## Enllaços externs

* Web personal de Nico Krisch
* perfil de Nico Krisch al web de l'IBEI Arxivat 2016-04-12 a Wayback Machine.
* Publicacions de Nico Krisch
* Articles de Nico Krisch al SSRN
# Arvieus

Arvieus (en francès Arvieux) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1841 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 1006 | 411 | 412 | 324 | 351 | 338 | 355 | 348 | 363 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1959 | Laurent Nicolas Meissimilly | |
| 1959-1977 | Louis Blanc-Chabrand | UNR, UDR, RPR |
| 1977-1995 | Pierre Blanc | PS |
| 1995-2001 | Alain Blanc | |
| 2001-2008 | Pierre Blanc | |
| 2008-2014 | Alain Blanc | |
| 2014-2020 | Philippe Chabrand | |
| 2020- | Christian Blanc | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# Borger-Odoorn

Borger-Odoorn és un municipi de la província de Drenthe, al nord-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 26.171 habitants repartits sobre una superfície de 277,92 km² (dels quals 2,73 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

| Nieuw-Buinen4880 Borger4.830 Valthermond3.620 Tweede Exloërmond2.360 Odoorn1.810 Exloo1.700 Valthe1.070 Klijndijk810 Buinen790 Drouwen460 Buinerveen410 | Eerste Exloërmond410 Ees340 Odoornerveen340 Drouwenerveen240 Bronneger110 Westdorp90 Eesergroen80 Zandberg70 Exloërveen60 Tweede Valthermond50 |

## Administració

El consistori actual, després de les eleccions municipals de 2007, és dirigit per Marco Out. El consistori consta de 21 membres, compost per:
* Partit del Treball, (PvdA) 9 escons
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 3 escons
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 3 escons
* Gemeenden Belangen, 3 escons
* GroenLinks, 1 escó
* Demòcrates 66, 1 escó
* ChristenUnie, 1 escó

## Enllaços externs

* www.borger-odoorn.nl
# Puig d'en Pellisser

El Puig d'en Pellisser és un turó de 57 metres que es troba al municipi de Sant Jordi Desvalls, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Zaglossus ramsayi

Zaglossus ramsayi és una espècie d'equidna prehistòric que visqué en allò que avui en dia és Nova Gal·les del Sud i Austràlia Meridional durant el Plistocè mitjà. Mesurava uns 75 cm de llargada i s'extingí fa aproximadament 50.000 anys. Tenia un aspecte similar al de l'equidna de musell llarg occidental d'avui en dia, però era més gran.
# Bnei Herzliya

El Bnei Herzliya (en hebreu: בני הרצליה) és un club de bàsquet professional amb seu a Hertseliyya, al centre d'Israel. Disputa la màxima divisió del seu país, la Ligat HaAl.
El club es va fundar originalment el 1985, amb el nom de Hapoel Herzliya. El 2002, el club es va fusionar amb el Maccabi Ra'anana, i va ser rebatejat com a Bnei Hasharon. La fusió es va fer a causa dels problemes financers del Maccabi Ra'anana i del descens de Bnei Hasharon de la Superlliga israeliana.
Al final de la temporada 2010-11, la fusió va acabar i l'equip va començar a jugar només a la ciutat de Hertseliyya. El 2012, el club va ser rebatejat com a Bnei Herzliya.

## Títols

* Copa israeliana de bàsquet
** Guanyadors (1): 1994–95
** Finalistes (3): 2004–05, 2006–07, 2009–10

## Enllaços externs

* Web oficial
# Nikolai Ivànovitx Kuznetsov

Nikolai Ivànovitx Kuznetsov (en rus: Николай Иванович Кузнецов) (27 de juliol de 1911 - 9 de març de 1944), va ser un agent d'intel·ligència soviètic i guerriller que va operar en la Ucraïna ocupada durant la Segona Guerra Mundial, principalment sota el pseudònim Gratxev.

## Biografia

Va néixer en una família camperola a prop de Iekaterinburg. Tenia talent pels idiomes, i va aprendre l'alemany, l'esperanto, el polonès i l'ucraïnès. El 1938 Kuznetsov va anar a Moscou, on va ser reclutat per l'NKVD. En començar la Segona Guerra Mundial, Kuznetsov va demanar ser enviat les guerrilles que operaven a la Ucraïna ocupada. Va participar en diverses operacions incloent l'assassinat i segrest de diversos alts oficials alemanys a la zona de Rivne i Lviv. Kuznetsov va ser un dels primers oficials d'intel·ligència soviètics que va descobrir els plans alemanys d'ofensiva a Kursk i plans de Hitler d'assassinar als líders aliats en la conferència de Teheran el 1943.
El 8 de març de 1944 va morir a prop de Lviv en un combat amb membres de l'Exèrcit Insurgent Ucraïnès, que el van prendre per un oficial alemany, ja que en duia l'uniforme. La versió de soviètica va ser que en ser capturat pels nacionalistes, i atesa la seva situació, se suïcidà amb una granada, matant també els seus captors. Una altra versió és que va ser executat pels nacionalistes.
Nikolai Ivànovitx Kuznetsov va ser condecorat pòstumament amb el títol d'Heroi de la Unió Soviètica. Les seves restes descansen avui al Turó de la Glòria a Lviv.

## Condecoracions

* Heroi de la Unió Soviètica
* Orde de Lenin (2)
* Medalla dels Partisans

## Referències

* ↑ Ukrainian Insurgent Army On 1944, famous Soviet intelligence agent Nikolai Kuznetsov was killed in a firefight with UPA members, which have taken Kuznetsov for a German, since he wore the Wehrmacht officer uniform.
* ↑ Kuznetsov, Nikolay Ivanovizh 9 марта 1944 года Н.И. Кузнецов погиб, когда его захватили украинские националисты-бандеровцы в селе Боратин Бродовского района Львовской области. Видя полную безвыходность положения, он взорвал себя и окруживших его врагов гранатой. "El 9 de març de 1944, NI Kuznetsov mor en el moment de ser capturat pels nacionalistes ucraïnesos de bandera, al raión de Brodovsk, a la província de Lviv. Veient-se en una situació sense esperança, es va volar a si mateix amb una granada, i a tots els enemics circumdants"
* ↑ http://www.day.kiev.ua/156087/ However, according to newly released documents, the Ukrainian insurgents executed him on March 9, 1944. "No obstant això, d'acord amb els recents documents lliurats, els insurgents ucraïnesos que van executar el 9 març 1944"
* ↑ Henry Sakaida Heroes of the Soviet Union 1941-45; Ed Osprey Publishing, 2004. ISBN 1-84176-769-7, pàgina 41

## Bibliografia

* Henry Sakaida Heroes of the Soviet Union 1941-45; Ed Osprey Publishing, 2004. ISBN 1-84176-769-7 (anglès)

## Enllaços externs

* Biografia (rus)
* Biografia (rus)
* The other side of the legend (anglès)
# Sándor Végh

Sándor Végh (Cluj-Napoca, 17 de maig de 1912 - Salzburg, 7 de gener de 1997) va ser un compositor, violinista i director hongarès, més tard francès. Se'l coneix sobretot per ser un dels més importants violinistes de música de cambra de segle xx.
Estudià a l'Escola Superior de Música de Budapest, on ingressà com a professor el 1940, encara que ja en el decenni anterior havia conquerit molta anomenada com a instrumentista: el 1931 havia fundat el Trio Hongarès, i quatre anys després un Quartet amb el mateix nom. Al final de la Segona Guerra Mundial abandonà el seu país nadiu i paulatinament anà adquirint fama internacional per la seva gran vàlua com a solista, basat en gran manera en la netedat de la seva sonoritat i emotivitat expressiva. La fundació del Quartet Végh que va mantenir la seva activitat fins a final dels anys 1970, marcà el seu moment de major notorietat, ja que en el seu repertori comptava, per no mencionar altres obres, amb la sèrie completa dels quartets de Beethoven, que presentà arreu del món i enregistrà en disc, en una versió considerada per molts com a exemplar.
El 1978 va esdevenir director de la Camerata Acadèmica de Mozarteum. Amb ella va realitzar un enregistrament dels divertiments i serenates de Mozart que va obtenir el Gran Prix du Disque el 1989. En aquesta estada a Salzburg tingué entre els seus alumnes al nerlandès Jeroen de Groot. Abans va viure uns anys a Suïssa, dedicat sobretot a la ensenyança, i on va tenir com alumna la que després seria famosa violinista suïssa Ursula Bagdasarjanz, malgrat que no va oblidar la carrera de solista. Es va presentar a recitals i convocatòries internacionals, com el "Festival di Cervo" (Imperia, Itàlia), en el qual intervenia amb regularitat.
Se'l va nomenar «Cavaller de la Legió d'Honor» el 1986, doctor honoris causa per les universitats de Warwick i Exeter (1987), «Commander» de l'Order of the British Empire (CBE) a títol honorífic el 1988 i se li va concedir la Medalla d'Or de Salzburg el 1987.
Després d'una breu malaltia, va morir en un hospital de Freilassing, a Alemanya, a prop de Salzburg.

## Referències

* ↑ Gran enciclopedia de la música clásica. (en castellà). IV. Madrid: Sarpe, 1980, p. 1507. ISBN 84-7291-226-4.
* 1 2 3 Mortimer, Elizabeth. «Sándor Végh und die Camerata Academia Salzburg» (en anglès). Edinburgh Festival journal, 1997. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ Jeroen de Groot
# Galaxias

Galaxias és un gènere de peixos de riu de la família dels galàxids, distribuïts per aigües fluvials de clima temperat de l'hemisferi Sud: Oceania, Amèrica del Sud i Sud-àfrica.

## Taxonomia

* Galaxias anomalus (Stokell, 1959)
* Galaxias argenteus (Gmelin, 1789)
* Galaxias auratus (Johnston, 1883)
* Galaxias brevipinnis (Günther, 1866)
* Galaxias cobitinis (McDowall i Waters, 2002)
* Galaxias depressiceps (McDowall i Wallis, 1996)
* Galaxias divergens (Stokell, 1959)
* Galaxias eldoni (McDowall, 1997)
* Galaxias fasciatus (Gray, 1842)
* Galaxias fontanus (Fulton, 1978)
* Galaxias fuscus (Mack, 1936)
* Galaxias globiceps (Eigenmann, 1928)
* Galaxias gollumoides (McDowall i Chadderton, 1999)
* Galaxias gracilis (McDowall, 1967)
* Galaxias johnstoni (Scott, 1936)
* Galaxias macronasus (McDowall i Waters, 2003)
* Galaxias maculatus (Jenyns, 1842)
* Galaxias neocaledonicus (Weber i de Beaufort, 1913)
* Galaxias niger (Andrews, 1985)
* Galaxias occidentalis (Ogilby, 1899)
* Galaxias olidus (Günther, 1866)
* Galaxias parvus (Frankenberg, 1968)
* Galaxias paucispondylus (Stokell, 1938)
* Galaxias pedderensis (Frankenberg, 1968)
* Galaxias platei (Steindachner, 1898)
* Galaxias postvectis (Clarke, 1899)
* Galaxias prognathus (Stokell, 1940)
* Galaxias pullus (McDowall, 1997)
* Galaxias rekohua (Mitchell, 1995)
* Galaxias rostratus (Klunzinger, 1872)
* Galaxias tanycephalus (Fulton, 1978)
* Galaxias truttaceus (Valenciennes, 1846)
* Galaxias vulgaris (Stokell, 1949)
* Galaxias zebratus (Castelnau, 1861)
# Borgloon

Borgloon (sovint escurçat Loon), (francés Looz, limburguès Loeën) és una ciutat a la província de Limburg, amb aproximadament 10.000 habitants.

## Història

Loon és un mot d'origen germànic que significa turó emboscat, Borg significa fortificació. Borgloon deu doncs el seu nom a la posició al cim d'un turó d'uns 30 metres. La primera menció escrita data del 1078. La ciutat es trobà al costat d'una via romana. Els comtes de Loon van triar el lloc estratègic per a construir un castell, centre de la ciutat fortificada amb dues corones de muralles el 1200, quan va obtenir el dret de ciutat i incorporar-se a les Bones Viles del principat de Lieja.
Aviat, la ciutat perdrà la seva importància quan la ciutat de Hasselt, amb una posició més central al comtat, creixerà i finalment rebrà el títol de capital del comtat, en detriment de Loon.
L'any 1795 els francesos van annexar la ciutat, que va ser territori francès fins a la desfeta de Waterloo i la creació el 1815 del Regne Unit dels Països Baixos. Des de 1830, la ciutat és belga.

## Economia

Borgloon és al centre de la part septentrional d'Haspengouw, conegut pel conreu de la fruita (maduixes, pomes, peres, gerdons…). Hom i troba una de les subhastes més llargues del país, la Veiling Borgloon.

## Monuments

* Castell de Rullingen
* Castell de Rullingen (del darrere)
# Progimnospermòpsides

Els progimnospermòfits (Progymnospermophyta) són una divisió extinta de plantes vasculars del Paleozoic. Inclou només la classe de les progimnospermòpsides (Progymnospermopsida).

## Característiques

* El cambium vascular amb creixement il·limitat i també té xilema i floema.
* Ancestres de les primeres plantes amb llavors com també dels primers arbres veritables.
* Superficialment semblaven coníferes
* Hi ha un fort creixement monopòdic.
* Tenen macròfils a més de fulles simples.
* Alguns eren heteròspors però altres eren homòspors.

## Enllaços externs

* http://books.google.cat/books?id=0DfYJsVRmUcC&pg=PA723&lpg=PA723&dq=Progymnospermophyta&source=bl&ots=8gLDGKNZ3U&sig=K86Hb_ITkTlATOtMQpJrByaMx3w&hl=ca&sa=X&oi=book_result&resnum=7&ct=result
# Bob Gerard

Bob Gerard va ser un pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Bob Gerard va néixer el 19 de gener del 1914 a Leicester, Anglaterra i va morir el 26 de gener del 1990 a South Croxton, Leicestershire.

## A la F1

Va participar en la primera cursa de la història de la Fórmula 1 disputada el 13 de maig del 1950, el GP de la Gran Bretanya, que formava part del campionat del món de la temporada 1950 de F1, de la que va disputar només dues proves.
Gerard va participar en un total de vuit curses puntuables pel campionat de la F1, repartides al llarg de sis temporades a la F1, les que corresponen als anys 1950, 1951, 1953, 1954, 1956, i 1957.
També va disputar i guanyar (abans i després de la II Guerra Mundial) nombroses curses no puntuables pel mundial de la F1.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1950 | ERA | ERA Tipus B | Straight-4 | GBR 6 | | | | | | | | | 24th | 0 |
| 1950 | ERA | ERA Tipus A | Straight-4 | | MON 6 | 500 | SUI | FRA | BEL | ITA | | | 24th | 0 |
| 1951 | ERA | ERA | Straight-4 | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR 11 | ALE | ITA | ESP | | 40º | 0 |
| 1953 | Cooper | Bristol | Straight-6 | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA 11 | GBR Ret | ALE | SUI | ITA | 40º | 0 |
| 1954 | Cooper | Bristol | Straight-6 | ARG | 500 | BEL | FRA | GBR 10 | ALE | SUI | ITA | ESP | 41º | 0 |
| 1956 | Cooper | Bristol | Straight-6 | ARG | MON | 500 | BEL | FRA | GBR 12 | ALE | ITA | | 43º | 0 |
| 1957 | Cooper | Bristol | Straight-6 | ARG | MON | 500 | FRA | GBR 6 | ALE | PES | ITA | | 25º | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Obstrucció del trànsit

L'obstrucció del trànsit és una tàctica de protesta que s’utilitza durant les manifestacions públiques.

## Legalitat

La majoria de jurisdiccions consideren que l’obstrucció del trànsit és una activitat il·legal i han desenvolupat regles per perseguir aquells que bloquegen, obstrueixen, impedeixen o interfereixen el flux normal de trànsit de vehicles o vianants en un carrer o carretera pública.

## Exemples

Alguns exemples d’obstruccions intencionades del trànsit dirigides a articular una agenda de protesta inclouen protestes contra la rebel·lió de l'extinció, vagues de controladors de trànsit aeri, revoltes contra la construcció d'una autopista o infrastructura, passejades en bicicleta amb massa crítica blocant interseccions, i d'altres.

## Raasta roko

Raasta roko (hindi: obstruir la carretera) és una forma de protesta que es practica habitualment a l'Índia. Sol implicar un gran nombre de persones que impedeixen que el trànsit de vehicles transite per una via. No es contempla blocar el trànsit de vianants. Quan es bloqueja el pas d'un ferrocarril s'anomena Rail roko.

## Referències

* ↑ «Why highways have become the center of civil rights protest». The Washington post, 13-07-2016.
* ↑ Yongshun, Cai. Collective Resistance in China: Why Popular Protests Succeed Or Fail. Stanford University Press, 2010, p. 110-111. ISBN 978-0804763394.
* ↑ «Proposed laws would crack down on protesters who block roadways». CNN, 26-01-2017.
* ↑ «Stopping traffic: Minnesota lawmakers try increase penalties for common protest tactic». Salon. [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ «In Protests, Who Owns the Highways?». citylab. [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ Chen, Xi. Social Protest and Contentious Authoritarianism in China. Cambridge University Press, 2011, p. 176.
* ↑ https://timesofindia.indiatimes.com/india/protesters-cant-block-roads-or-public-spaces-rules-sc/articleshow/78544230.cms
* ↑ Emilie Ruscoe. «70 people arrested protesting climate change outside New York Times hq in Midtown», 23-06-2019.
* ↑ K. Bhushan. Attack on Akshardham: temple terror. A.P.H. Pub. Corp., 1 gener 2003. ISBN 978-81-7648-446-6.
* ↑ Immanuel Ness. Ours to Master and to Own: Workers' Control from the Commune to the Present. Haymarket Books, 5 juliol 2011, p. 360–. ISBN 978-1-60846-119-6.
# Scapteromys tumidus

Scapteromys tumidus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids pròpia de Sud-amèrica, on viu al Brasil i l'Uruguai. El seu cariotip té 2n = 24, una xifra bastant inferior a la que té el seu parent més proper, S. aquaticus, que té 2n = 32.
# Orsiera

Orsiera (en francès Orcières) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1846 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2018 |
| 1588 | 514 | 734 | 855 | 890 | 841 | 810 | 725 | 670 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1998- | Patrick Ricou | UMP |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# Boríssovo (Ivànovo)

Boríssovo (en rus: Борисово) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia vuit habitants.
# Cap del Solà (les Valls de Valira)

El Cap del Solà és una muntanya de 1.832 metres que es troba al municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya