OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Chambray-lès-Tours

El cantó de Chambray-lès-Tours és un cantó francès del departament de l'Indre i Loira, situat al districte de Tours. Té 5 municipis i el cap és Chambray-lès-Tours.

## Municipis

* Chambray-lès-Tours
* Cormery
* Esvres
* Saint-Branchs
* Truyes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-2001 | James Bordas | DL |
| 2001- | Jean-Claude Landré | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de La Fère

El cantó de La Fère és un cantó francès del departament de l'Aisne, situat al districte de Laon. Té 20 municipis i el cap és La Fère.

## Municipis

* Achery
* Andelain
* Anguilcourt-le-Sart
* Bertaucourt-Epourdon
* Brie
* Charmes
* Courbes
* Danizy
* Deuillet
* La Fère
* Fourdrain
* Fressancourt
* Mayot
* Monceau-lès-Leups
* Rogécourt
* Saint-Gobain
* Saint-Nicolas-aux-Bois
* Servais
* Travecy
* Versigny

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1952 | Élie Bloncourt | SFIO |
| 1951-1958 | M. Pruvot | PCF |
| 1958-1970 | M. Hocquet | Centrista |
| 1970-1973 | Paul Hauriez | PCF |
| 1973-1994 | Albert Catalifaud | UDR, després RPR |
| 1994-2008 | Raymond Deneuville | RPR, després UMP |
| 2008- | Frédéric Mathieu | IDG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 13.630 | 13.813 | 12.778 | 12.093 | 12.045 | 11.931 | 12.358 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1968

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1968 celebrats a la ciutat de Grenoble (França) es disputaren tres proves de patinatge artístic sobre gel, una en categoria masculina, una altra en categoria femenina i una tercera en categoria mixta per parelles.
Les proves es disputaren entre els dies 8 i 16 de febrer de 1968 a les instal·lacions del Palau d'Esports de la ciutat de Grenoble. Hi participaren un total de 96 patinadors, entre ells 46 homes i 50 dones, de 17 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual detalls | Wolfgang Schwarz | Timothy Wood | Patrick Pera |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual detalls | Peggy Fleming | Gabriele Seyfert | Hana Mašková |

### Categoria mixta

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Parelles detalls | Unió Soviètica Liudmila Belousova Oleg Protopopov | Unió Soviètica Tatyana Zhuk Aleksandr Gorelik | RFA Margot Glockshuber Wolfgang Danne |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 1 | Unió Soviètica | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Àustria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | RDA | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Txecoslovàquia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Figure Skating at the 1968 Winter Olympics». [Consulta: 25 desembre 2024].
# Serra de Mata-rodona

La Serra de Mata-rodona és una serra situada entre els municipis de Saldes i de Vallcebre a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.752 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Abu Rawash

Abu Rawash (àrab: أبو رواش, Abũ Rawwāx) és un llogaret d'Egipte prop del qual hi ha l'anomenada piràmide inacabada d'Abu Rawash, que podria ser el temple mortuori del faraó Djedefre de la dinastia IV. El nom apareix també com a Abu Rowash i Abu Roash (Abu Roaš)
La regió és el Djebel Abu Rawash, que s'aixeca uns 150 metres i està limitada al nord pel Wadi Qarun i al sud pel Wadi al-Hassanah. El llogaret d'Abu Rawash està en aquesta elevació, a uns 8 km al nord de les piràmides de Gizeh i 15 km a l'oest del Caire. Fa part del Djebel al-Ghigiga, que marca l'oest de la vall del Nil a la zona al nord de Memfis.
Hi ha restes de tres piràmides, dues d'elles de pedra, sent la principal la de Radjedef, successor de Kheops, prop de la qual s'han trobar les tombes dels seus funcionaris. La tercera piràmide és de tova i originalment tenia 145 metres. A la zona, també hi ha alguns cementiris, predinàstics, de l'Imperi antic, i del període grecoromà.
# Turó del Pla de la Barraca

El Turó del Pla de la Barraca és una muntanya de 1.383 metres que es troba entre els municipis del Brull i de Viladrau, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Château-la-Vallière

El cantó de Château-la-Vallière és un cantó francès del departament de l'Indre i Loira, situat al districte de Tours. Té 15 municipis i el cap és Château-la-Vallière.

## Municipis

* Ambillou
* Braye-sur-Maulne
* Brèches
* Channay-sur-Lathan
* Château-la-Vallière
* Couesmes
* Courcelles-de-Touraine
* Hommes
* Lublé
* Marcilly-sur-Maulne
* Rillé
* Saint-Laurent-de-Lin
* Savigné-sur-Lathan
* Souvigné
* Villiers-au-Bouin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Auneau | SFIO |
| 1949-1967 | Jean Voisin | Divers droite |
| 1967-1979 | M. Raimbault | divers droite, després RPR |
| 1979-1998 | Maurice Duron | Divers droite |
| 1998-2004 | Patrice Berthelemot | Divers droite |
| 2004- | Martine Chaigneau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.138 | 9.093 | 8.621 | 8.477 | 8.142 | 8.466 | 10.426 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Armentières

El cantó d'Armentières és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Armentières comprèn les comunes de:
* Armentières
* Bois-Grenier
* Capinghem
* Erquinghem-Lys
* Frelinghien
* Houplines
* La Chapelle-d'Armentières
* Prémesques

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004- | Bernard Hasebrouck | PS |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 46.601 | 48.449 | 49.355 | 51.684 | 52.872 | 52.623 |
# Serra de Monnell

La Serra de Monnell és una serra situada al municipi de Gisclareny a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.553 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Can Puig (Sant Cugat del Vallès)

Can Puig és un edifici del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El fundador fou el Senyor Ribas qui va fer les Escoles Ribas de Rubí. Anteriorment en aquest terreny existia la masia de Can Puig.

## Descripció

És una construcció de planta quadrangular i de tres pisos d'alçada. És de caràcter simètric i rígid que es pot observar en la disposició dels balcons i de les finestres. La façana és de pedra com la resta de la construcció i els balcons i les finestres són acabats amb cairons d'arenisca de la mateixa forma que el sòcol. El teulat és a quatre vessants.

## Referències

* 1 2 «Can Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Turó de Collsesplanes

El Turó de Collsesplanes és una muntanya de 1.002 metres que es troba al municipi de Vilanova de Sau, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Blois-1

El cantó de Blois-1 és un cantó francès del departament de Loir i Cher, situat al districte de Blois. Té 4 municipis i part del de Blois.

## Municipis

* Blois (part)
* La Chaussée-Saint-Victor
* Saint-Denis-sur-Loire
* Villebarou
* Villerbon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Galliot | PS |
| 1945-1973 | Maurice Brun | Divers droite |
| 1973-1999 | Yves Genet | UDF |
| 1999-1998 | Jacqueline Gourault | UDF |
| 2002- | Marie-Hélène Millet | UDF, després MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Honorio Maura Gamazo

Honorio Maura Gamazo (Madrid, 1886 - Hondarribia, 4 de setembre de 1936) fou un autor dramàtic i polític espanyol, fill d'Antoni Maura i Montaner i germà de Miguel Maura Gamazo i Gabriel Maura Gamazo. Estudià dret a Espanya i química industrial a Alemanya, però finalment es dedicà a la literatura. Fou autor de comèdies on barreja frivolitat amb ironia, bon coneixedor de l'alta societat. Formà part dels escriptors espanyols que es passaren a Hollywood amb Edgar Neville i Gregorio Martínez Sierra.
Fou elegit diputat per la província de Pontevedra a les eleccions generals espanyoles de 1933 per Renovación Española. El setembre de 1936 fou assassinat per milicians del Front Popular d'un tret a la nuca. La seva esposa, l'argentina Sara Pieres, i els seus fills, aconseguiren passar a la zona nacional mercès a l'ajuda de l'ambaixada de l'Argentina.

## Obres

* 1923. Corazón de mujer. Estrenada al Teatro Eslava de Madrid.
* 1925. 28 de gener. Como la hiedra al tronco. Estrenada al Teatro Cómico de Madrid.
* 1925, 23 de febrer. La vuelta al redil. Estrenada al Teatro Lara de Madrid.
* 1926, 8 de gener. Susana tiene un secreto, en col·laboració amb Gregorio Martínez Sierra. Estrenada al Teatro Eslava.
* 1926, 18 de gener. El buen camino. Estrenada al Teatro Victoria Eugenia de San Sebastián, per la companyia Ladrón de Guevara-Rivelles.
* 1926, 22 de gener. Mary la insoportable, en col·laboració amb Gregorio Martínez Sierra. Estrenada al Teatro de la Comedia de Madrid.
* 1926. Julieta compra un hijo, en col·laboració amb Gregorio Martínez Sierra. Estrenada al teatro Reina Victoria.
* 1927, 3 de març. ¡En paz!. Estrenada al Teatro Larra de Madrid.
* 1928, 30 de novembre. Cuento de hadas. Estrenada al Teatro Infanta Isabel de Madrid.
* 1928. La muralla de oro. Estrenada al teatro Reina Victoria de Madrid, amb Josefina Artigas i Manuel Dicenta.
* 1928. Raquel. Estrenada al Teatro Larra de Madrid.
* 1930. ¡Me lo daba el corazón!. Estrenada al Teatro Cómico de Madrid.
* 1930, 25 de novembre. La condesita y su bailarín. Estrenada al Teatro de la Comedia de Madrid, amb Salvador Soler i Milagros Leal.
* 1931, 4 de març. La noche loca. Estrenada al Teatro Infanta Isabel, amb Eloísa Muro i Manuel Collado.
* 1931, 21 d'abril. El príncipe que todo lo aprendió en la vida. Estrenada al Teatro Victoria de Madrid, amb Antonio Vico i Carme Carbonell.
* 1932, 5 de gener. Eva indecisa. Estrenada al Teatro Beatriz de Madrid, amb Hortensia Gelabert.
* 1932, 30 de desembre. El balcón de la felicidad. Estrenada al Teatro Fontalba de Madrid. Primera actriu: Carmen Díaz.
* 1933, 24 de març. Hay que ser modernos. Estrenada al Teatro Maravillas amb María Brú i José Isbert.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Diccionari d'humoristes Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine.
# Cantó de Bouchain

El cantó de Bouchain és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Bouchain aplega les comunes següents :
* Avesnes-le-Sec
* Bouchain
* Émerchicourt
* Haspres
* Hordain
* Lieu-Saint-Amand
* Lourches
* Marquette-en-Ostrevant
* Mastaing
* Neuville-sur-Escaut
* Noyelles-sur-Selle
* Rœulx
* Wasnes-au-Bac
* Wavrechain-sous-Faulx

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1998- | Albert Despres | PCF |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 28.242 | 28.680 | 26.771 | 26.012 | 25.783 | 26.170 |
# Serra Pigota

La Serra Pigota és una serra situada al municipi de La Pobla de Lillet a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.370 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Can Puigdemont

Can Puigdemont és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de tres plantes i coberta de doble vessant a façana situat al final del passeig del Firal. Consta de tres crugies i està arrebossada i sense pintar. Hi ha un pati al voltant de la casa i una entradeta abans d'arribar a la porta principal.
La planta baixa té dues finestres i una porta d'entrada emmarcades de motllures de ciment en forma d'arc rebaixat a la llinda. La porta principal destaca pels guardapols decorats amb motllures.
El primer pis consta de dos finestres i un balcó. Les finestres tenen marcs de motllures de ciment i la barana, avançada i imponent, de ciment, decoració de motius vegetals, florals, geomètrics i de corones reials.
El segon pis conté tres finestres, més reduïdes, de forma quadrangular i també amb motllures de ciment de marc. El ràfec és de ciment i emergeix uns 30 cm.

## Història

Edifici de finals del segle xix o principis del segle xx, reformat a finals del segle xx.
A la zona del Firal, poc edificat fins a mitjans del segle xx, era on antigament se situava la fira de bestiar en determinades èpoques de l'any.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Puigdemont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Rafel Adorno

Rafel Adorno (Gènova 1375 - Gènova juliol de 1458) fou un home d'estat genovès, senyor de Silvano d'Orba el 1446, consol de Caffa del 1410 al 1412, conseller de la república de Gènova del 1422 al 1424, elector del Banc de Sant Jordi el 1424 i dux de Gènova del 28 de gener del 1443 al 4 de gener de 1447. La seva filla Vannina es va casar amb Galeotto I del Carretto, marques de Finale (mort el 30 de maig de 1450 a la batalla de Quimper). El seu fill Agostino Adorno (mort el 1502) fou comte de Tenda el 1472 pel seu matrimoni (el segon) amb la comtessa Francesca Maddalena Lascaris i fou també el pare del dux Antoniotto II Adorno.
# Turó de Faig Verd

El Turó de Faig Verd és una muntanya de 1.176 metres que es troba al municipi de Vilanova de Sau, a la comarca d'Osona.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 296100001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Aubigny-sur-Nère

El cantó d'Aubigny-sur-Nère és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Vierzon. Té 4 municipis i el cap és Aubigny-sur-Nère.

## Municipis

* Aubigny-sur-Nère
* Ménétréol-sur-Sauldre
* Oizon
* Sainte-Montaine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Yves Guillou | SFIO |
| 1951-1964 | Charles Lefebvre | radical, després divers droite |
| 1964-1998 | Antoine de Vogué | RI, després UDF |
| 1998- | Michel Autissier | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.611 | 6.452 | 6.604 | 6.781 | 7.014 | 7.100 | 7.052 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Cambrai-Oest

El cantó de Cambrai-Oest és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Cambrai-Oest aplega les comunes següents :
* Abancourt
* Aubencheul-au-Bac
* Bantigny
* Blécourt
* Cambrai
* Cuvillers
* Fontaine-Notre-Dame (Nord)
* Fressies
* Haynecourt
* Hem-Lenglet
* Neuville-Saint-Rémy
* Paillencourt
* Proville
* Raillencourt-Sainte-Olle
* Sailly-lez-Cambrai
* Sancourt
* Tilloy-lez-Cambrai

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1988 - 2002 | François-Xavier Villain | Unió pel Nord |
| 2002- | Jean-Jacques Segard | Divers droite |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 13.423 | 14.208 | 16.262 | 16.917 | 16.773 | 39.505 |
# Bernard Greenhouse

Bernard Greenhouse (Newark, 3 de gener de 1916 - Wellfleet, 13 de maig de 2011) fou un violoncel·lista estatunidenc i un dels fundadors del Beaux Arts Trio.

## Biografia

Nascut a Newark, Nova Jersey, va començar els seus estudis amb Felix Salmond a la Juilliard School quan tenia divuit anys. Després de quatre anys d'estudi amb Salmond, Greenhouse estudià amb Emanuel Feuermann, Alexanian, i després es va convertir en un dels molt pocs estudiants de Pau Casals, estudiant amb ell des de 1946 fins a 1948.
Després d'acabar els estudis amb Casals, Greenhouse va iniciar una carrera en solitari durant dotze anys. Durant aquest període de poca popularitat dels solistes de violoncel, es va trobar amb el violinista Daniel Guilet, que el va convidar Hivernacle per gravar alguns trios per a piano de Mozart amb el pianista Menahem Pressler. El 1955 es van reunir a la ciutat de Nova York, en la primera reunió del que es convertiria en el Beaux Arts Trio. El 1987 va deixar el trio, i va ser reemplaçat amb el violoncel·lista Peter Wiley. Greenhouse va ser conegut per la seva tècnica impecable, però més encara per la seva passió inspiradora i la profunditat i la varietat del seu so.
Durant la seva carrera, va ser professor a l'Escola Superior de Música Hartt, la Universitat Estatal de Nova York a Stony Brook, la Manhattan School of Music, la New England Conservatory, Rutgers University i l'Escola Juilliard. Es conserven una sèrie de vídeos de les seves classes magistrals produïts el 1993 per Ethan Winer. Quan es retirà de l'ensenyament institucional, Greenhouse continuà fent classes magistrals als Estats Units, Canadà, Xina, Corea, Japó i Europa fins a la seva mort el 2011.
Alguns dels seus alumnes més destacats foren Maxine Neuman, Paul Katz, Amit Peled, Damien Ventula, Stjepan Hauser i Lluís Claret i Serra.

## Referències

* ↑ «Today in History for 3rd January 1916: Famous Birthdays». HistoryOrb. [Consulta: 15 gener 2012].
* ↑ Margalit Fox «Bernard Greenhouse, Acclaimed Cellist, Dies at 95». The New York Times, 13-05-2011.
* ↑ Anastasia Tsioulcas «Cellist Bernard Greenhouse Dies At 95». NPR, 13-05-2011.
* ↑ "Bernard Greenhouse" Arxivat 2016-10-26 a Wayback Machine. chronology
* 1 2 3 4 5 6 Janof, Tim. «Conversation with Bernard Greenhouse». Internet Cello Society, 28-11-1998. [Consulta: 21 maig 2007].
* ↑ «About the Beaux Arts Trio», 2006. Arxivat de l'original el 2010-01-27. [Consulta: 21 maig 2007].
* ↑ Brooks Whitehouse. «Greenhouse Effect: UNCG honors cellist Bernard Greenhouse in his 90th year». Strings Magazine, 01-12-2004. Arxivat de l'original el 11 de setembre 2012. [Consulta: 1r gener 2012].
* ↑ Winer, Ethan. «Cello Page». [Consulta: 21 maig 2007].
* ↑ Fang, Jeannette «A Cello Master Shares a Lifetime of Wisdom». The Juilliard Journal. The Juilliard School, 20, 6, 3-2005. Arxivat de l'original el 2007-09-29 [Consulta: 21 maig 2007]. Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://amitpeled.com/teaching/ Arxivat 2014-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ http://damien-ventula.com/
* ↑ https://web.archive.org/web/20081202003721/http://stjepanhauser.webs.com/biography.htm
# Serrat Alt (Gósol)

La Serrat Alt és una serra situada al municipi de Gósol a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 2.223 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Achimota

Achimota és una població del Districte Metropolità d'Accra, un dels districtes de la Regió de Gran Accra.
Al temps de la independència era una població separada a 10 km al nord d'Accra. És famosa perquè té el Col·legi Universitari de Ghana, principal centre d'ensenyament superior del país, fundada el 1927.
# Turó de la Mina

El Turó de la Mina és una muntanya de 819 metres que es troba al municipi de Sant Sadurní d'Osormort, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Bellegarde

El cantó de Bellegarde és un cantó francès del departament de Loiret, situat al districte de Montargis. Té 12 municipis i el cap és Bellegarde.

## Municipis

* Auvilliers-en-Gâtinais
* Beauchamps-sur-Huillard
* Bellegarde
* Chapelon
* Fréville-du-Gâtinais
* Ladon
* Mézières-en-Gâtinais
* Moulon
* Nesploy
* Ouzouer-sous-Bellegarde
* Quiers-sur-Bézonde
* Villemoutiers

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | M. Gavaret | Divers droite |
| 1970-2001 | Yvon Plisson | Divers droite, després RPR |
| 2001- | Albert Février | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.197 | 5.076 | 5.246 | 5.375 | 5.860 | 6.862 | 7.054 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Douai-Sud

El cantó de Douai-Sud és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Douai-Sud aplega les comunes següents :
* Aniche
* Auberchicourt
* Dechy
* Douai
* Écaillon
* Férin
* Guesnain
* Lewarde
* Loffre
* Masny
* Montigny-en-Ostrevent
* Roucourt

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1992 - 2004 | Pierre Lefebvre | PCF |
| 2004- | Laurent Houiller | PS |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 41.705 | 41.406 | 41.469 | 42.260 | 41.142 | 51.739 |
# Bill Withers

William Harrison Withers Jr. (4 de juliol de 1938 – 30 de març de 2020) fou un compositor, cantant i músic estatunidenc que va ser actiu entre 1970 i 1985. Va gravar diversos grans èxits, incloent-hi "Ain't No Sunshine" (1971), "Grandma's Hands" (1971), "Use Me" (1972), "Lean on Me" (1972), "Lovely Day" (1977) i "Just the Two of Us" (1980). Withers va guanyar tres Premis Grammy i va ser nominat en sis més. Es va fer un documental de la seva vida l'any 2009 anomenada Still Bill. L'any 2015 va passar a formar part del Rock and Roll Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 Hale, Mike «Still Bill (2009) A Singer Who Stopped His Showing Off». The New York Times, 25-01-2010.
* ↑ Greene, Andy (2014-12-16). «Green Day, Lou Reed, Joan Jett, Ringo Starr Lead 2015 Rock and Roll Hall of Fame». Rolling Stone. Consulta: 2014-12-16.
* ↑ «Bill Withers, Who Sang 'Lean on Me' and 'Lovely Day,' Dies at 81». The New York Times, 03-04-2020 [Consulta: 3 abril 2020].
# Takbir

El takbir (de l'àrab تكبير, takbīr) és la pràctica de recitar o simplement pronunciar l'expressió Al·lahu àkbar (àrab: الله أكبر, Allāh$^u$ akbar, ‘Déu és [el] més gran’), molt utilitzada en el món musulmà en tant que exclamació informal o expressió formal de fe.
L'expressió està composta per la forma Allāh$^u$, nominatiu d'Allāh, traduït per ‘[l'Únic] Déu’, i la forma akbar, superlatiu de l'adjectiu kabīr ‘gran’, traduït per ‘més gran’.
Aquesta frase és recitada pels musulmans en moltes situacions diferents: per expressar la joia, en signe d'aprovació, per lloar un orador, com a crit de batalla o per donar-se ànims en cas de grans problemes. Igualment, sovint en comptes d'aplaudir, algú cridarà takbir! i la multitud respondrà en cor Al·lahu àkbar!
Com a expressió formal de fe, el takbir és la primera frase de la crida a la pregària (àdhan) dita pel muetzí, és l'expressió que es fa servir per a indicar que l'oració comença (iqama) i després encara es diu per a indicar cada etapa de l'oració.

## Referències

* ↑ Al-mawrid.org, detalls de la pregària Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Bàsmala
* In-xa-Al·lah
* As-salamu Alaykum
# Serrat de l'Artigot

El Serrat de l'Artigot és una serra situada al municipi de La Quar a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 885 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya