OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salumbar

Salumbar també Salumber fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar, una de les més importants amb 237 pobles; la capital era a Salumbar a uns 65 km al sud-est d'Udaipur (Rajasthan) que el 1901 tenia 4.692 habitants, destacant en aquesta ciutat el palau del rawat atractivament situat a la vora d'un llac (Jaisamand Lake) encara que actualment tapat per altres edificacions més modernes. Avui és part del districte d'Udaipur al Rajasthan i té 15.862 habitants (2001)
El territori fou governat per un thakur (noble) dels de primera classe de Mewar, amb títol de rawat, cap de la família Chandawat del clan sisòdia dels rajputs, que era un dels anomenats "setze nobles" i tenia el quart lloc entre els nobles del consell o darbar, però que de fet era el més important de tots els nobles del país. Descendia de Chanda, fill de Lakha Singh, que el 1398 va cedir el seu dret a la successió al seu germà petit Mokul Singh. Chanda va conservar per ell i els seus descendents el dret d'aconsellar als sobirans de Mewar sobre els principals afers de l'estat i foren ministres hereditaris (bhanjgaria) del principat simbolitzant el seu poder per una llança, que sempre havia d'estar present en totes les decisions en les que el maharana feia alguna concessió. Kandhal Singh va ajudar a deposar al rana Udai Singh I (1468-1473) que havia assassinat al seu pare Khumba Singh i després va lluitar al costat del rana Rai Mal (1473-1509) contra els musulmans. El rawat Ratan Singh I va morir lluitant per Mewar a la batalla de Khanua el 17 de març de 1527 i el seu fill Duda Singh en batalla contra Bahadur Shah de Gujarat uns anys després; el seu successor Sain Das va morir al tercer setge de Chitor el 24 de febrer de 1568. Kishan Das va renunciar a la successió a Mewar i va rebre a canvi el dret de signar alguns documents al lloc del maharana.

## Llista de rawats

* Chanda Singh vers 1398-?
* Kandhal Singh I ?-1473
* Ratan Singh I 1473-1527
* Duda Singh 1527-?
* Sain Das ?-1568
* Khengar Singh 1568-?
* Kishan Das
* Jait Singh
* Man Singh
* Prithwi Raj
* Raghunath Singh
* Ratan Singh II
* Kandhal Singh II
* Kesri Singh I, vers 1711
* Kuber Singh
* Jait Singh II
* Jodh Singh I, suposadament mort a la batalla d'Ujjain el 14 de gener de 1769
* Pahar Singh, 1769-?
* Bhim Singh, vers 1800
* Bhawani Singh
* Ratan Singh III
* Padam Singh (dubtós)
* Kesri Singh II ?-1863
* Jodh Singh II 1863-1901
* Onar Singh 1901-1930
* Khuman Singh 1930-1948 (mort el 14 de gener de 1980)

## Referències

* ↑ Day, Upendra Nath. Mewar Under Maharana Kumbha, 1433 A.D.-1468 A.D. (en anglès). Rajesh Publications, 1978, p. 20.
# Paka

Paka és un volcà escut situat a la Gran Vall del Rift, Kenya. Paka significa gat en Suahili.

## Geologia

El con del volcà Paka es va formar bàsicament durant el Plistocè al Gregory Rift i conté una caldera d'1,5 km al cim.
L'erupció de grans volums de roques piroclàstiques i de traquites al voltant del final del Plistocè i principis de l'Holocè va formar una cresta direcció nord-oest amb cons piroclàstics per tota la regió del cim. El col·lapse d'aquesta zona va formar la caldera del cim i dels cràters associats.
Hi ha un segon gran cràter en la direcció sud-est de la caldera de 0,5 x 1 km i conté un con de pumicita. El cràter del cim té una esquerda al costat nord, que ha canalitzat els fluxos de lava d'aquest cràter en aquesta direcció. Els tres cons piroclàstics més joves del flanc nord-est poden tindre només uns pocs centenars d'anys.
L'activitat geotèrmica superficial està molt estesa en Paka, tant dins de la caldera de la cimera com en extenses zones del flanc nord.

## Referències

* ↑ Paka Arxivat 2014-08-26 a Wayback Machine.. Smithsonian.
# Cantó de Bèlmont de Perigòrd

El cantó de Bèlmont de Perigòrd és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Brageirac. Té 12 municipis i el cap és Bèlmont de Perigòrd.

## Municipis

* Baiac
* Bèlmont de Perigòrd
* Borniquèl
* La Bocariá
* Monsac
* Mont Ferrand de Perigòrd
* Nauçanas
* Nojals e Clòtas
* Rampiu
* Sench Avit Senhor
* Senta Crotz
* Senta Sabina e Bòrn

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1998 | Paul Testut | PS |
| 1998- | Dominique Mortemousque | UDD |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.867 | 3.774 | 3.592 | 3.505 | 3.412 | 3.494 | 3.603 |
# Bernat I de Berga

Bernat I de Berga (?-1050), comte de Berga (1035-1050).
Fill segon de Guifré II de Cerdanya i Guisla de Pallars. El seu pare sent alhora comte de Cerdanya i comte de Berga decidí repartir els dos comtats entre els seus fills, així Ramon es quedà el de la Cerdanya i Bernat el de Berga.
A la seva mort sense descendència passà al seu tercer germà Berenguer.
# Banco Etcheverría

El Banco Etcheverría fou un banc espanyol fundat a la localitat gallega de Betanzos, a la província de la Corunya, el 1717. Va ser fins a la seva desaparició el banc més antic d'Espanya. El 18 de desembre de 2013, el Banco Etcheverría, filial de Banesco, va comprar el 83,33% del capital de NCG Banco al Fons de Reestructuració Ordenada Bancària (FROB) i al Fons de Garantia de Dipòsits (FGD). El 14 de novembre de 2014 es va fusionar amb NCG Banco. El cap de setmana es va produir la fusió tecnològica i el canvi de marca en les oficines del Banco Etcheverría.
# Cantó de La Noalha

El cantó de La Noalha és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Nontronh. Té 10 municipis i el cap és La Noalha.

## Municipis

* Engoissa
* Dussac
* La Noalha
* Nantiac
* Paisac
* Sent Circ las Champanhas
* Sent Soplesí d'Eissiduelh
* Sarlanda
* Sarrasac
* Savinhac Ledrier

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1998 | Jane Lataste | Divers droite |
| 1998- | Jean-Michel Lamassiaude | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 8.240 | 7.486 | 6.668 | 6.185 | 5.811 | 5.507 | 5.475 |
# Ajust dinàmic de la tensió

Ajust dinàmic de tensió, en ciència de la computació, és una tècnica de gestió de consum d'energia elèctrica on s'empra l'ajust dinàmic del voltatge que es subministra als components electrònics depenent de certes condicions. Quan d'augmenta la tensió s'anomena sobretensió (overvolting) i quan es decrementa sotatensió (undervolting). La sotatensió s'aplica en ordinadors portables i mòbils quan es vol abaixar el consum elèctric i d'aquesta manera allargar la durada de la bateria. La sobretensió permet aplicar més velocitat de rellotge (overclocking) i s'aplica per a augmentar les prestacions dels ordinadors.

## Consum de potència

Potència dissipada en un circuit de commutació de portes de transistors CMOS ve donada :
$P_{t}=C_{p}.V_{c}^{2}.f_{i}.N_{s}$
on
$Pt$ : potència dissipada.
$C_{p}$ : capacitat de commutació.
$V_{c}$ : tensió d'alimentació.
$f_{i}$ : freqüència de commutació.
$N_{s}$ : nombre de bits commutant.
De la fórmula es pot deduir que la potència depèn moltíssim (quadràticament) de la tensió d'alimentació.

## Aplicacions

* Sobretensió : permet augmentar la velocitat del rellotge.
* Sotatensió : en aplicacions de molt baix consum, per exemple en microcontroladors específics. Exemples :
| Empresa | Any | Valor de tensió |
| Eta Compute, | 2017 | 0,4V |
| Minima Processor Oy. | 2017 | 0,3V |
| Racyics | 2018 | 0,4V |

## Referències

* ↑ «Adapting voltage scaling» (en anglès). https://www.slideshare.net.+[Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ «The Power of Dynamic Voltage Frequency Scaling | EE Times» (en anglès). https://www.eetimes.com.+[Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ «What is dynamic voltage and frequency scaling (DVFS) ? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). WhatIs.com, 29-11-2017.
* ↑ «What is Dynamic Voltage and Frequency Scaling and why should you care? « Embedded Blog» (en anglès). https://blogs.mentor.com. Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ «Technology» (en anglès). Eta Compute, 29-11-2017. Arxivat de l'original el 2017-12-01 [Consulta: 29 novembre 2017]. Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.
* ↑ «Minima, ARM apply 'real-time' voltage scaling to Cortex-M3» (en anglès). EETE Analog, 28-11-2017.
* ↑ «Racyics GmbH − Enabling Advanced Nodes» (en anglès). https://racyics.de/.+[Consulta: 16 gener 2018].
# Cerro de las Ánimas

El Cerro de las Ánimas (antigament conegut com a Mirador Nacional) és el segon punt més alt del territori de l'Uruguai, amb 501 msnm. Està ubicat al sud-oest del departament de Maldonado, en la localitat de Piriápolis, i pertany a la Sierra de las Ánimas.
Fins al 1973 es pensava que aquest turó era el punt més elevat del país. No obstant això, aquest mateix any un grup de científics del Servei Geogràfic Militar uruguaià va poder detectar al Cerro Catedral, actualment considerat el punt més alt de l'Uruguai.

## Referències

* ↑ (castellà) Enciclopedia geográfica del Uruguay: Sierra de las Ánimas
# Cantó de Brantòsme

El cantó de Brantòsme és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Perigús. Té 11 municipis i el cap és Brantòsme.

## Municipis

* Agonac
* Biràs
* Bordelha
* Brantòsme
* Bussac
* Eivirac
* L'Esla
* Sent Front d'Alems
* Sent Júlian de Bordelha
* Cencenac e Puei de Forchas
* Valuelh

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1998 | Jean-Louis Villechanoux | PRG, després divers gauche |
| 1998-2004 | Bernard Mazouaud | UDF-radical |
| 2004- | Jean-Léopold Ganiayre | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 6.880 | 6.617 | 6.252 | 6.444 | 6.925 | 7.036 | 7.559 |
# Berroztegieta

Berroztegieta/Berrosteguieta és un poble i concejo pertanyent al municipi de Vitòria. Tenia 211 habitants en (2007). Forma part de la Zona Rural Sud-oest de Vitòria. Es troba a 5,5 km al sud de Vitòria, en la carretera que comunica Vitòria amb Treviño a través del port de Zaldiaran i de les Muntanyes de Vitòria. Està en el vessant nord de les Muntanyes de Vitòria en terreny muntanyenc i a uns 617 msnm, entre el Barranc de Buesa i el rierol Eskibel.
Tradicionalment ha estat una població petita, pobra en agricultura, però rica en pastures. Enfront del despoblament d'altres petits llogarets de l'entorn de Vitòria, ha vist quadruplicar la seva població en els últims 45 anys. Si en 1960 tenia 55 veïns, actualment té 202 habitants (2008). Això es deu al fet que el poble s'ha omplert de xalets donada la seva proximitat a Vitòria, les seves relativament bones comunicacions i el seu bell entorn.
Berroztegieta entra en la història en 1025 quan és esmentat en el Cartulari de San Millán amb el nom de Berroztegieta. Va ser incorporada a la jurisdicció de la vila de Vitòria en 1332.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 212 | 211 | 208 | 212 | 210 | 203 | 196 | 211 |

## Enllaços externs

* Berroztegieta a Enciclopèdia Auñamendi
# Sur le passage de quelques personnes à travers une assez courte unité de temps

Sur le passage de quelques personnes à travers une assez courte unité de temps és una pel·lícula francesa documental dirigida per Guy Debord, estrenada el 1959. Aquesta és la segona pel·lícula de Debord, narrada per Jean Harbois, Guy Debord i Claude Brabant amb música de Haendel.

## Argument

Pel·lícula experimental feta com un documental al revés, la càmera alterna entre plans vagues i vistes exteriors on l'evitació sistemàtica de qualsevol element "digne d'interès" (fugida de l'enquadrament tan bon punt es troba amb l'acció o un monument) crea una sensació de malestar reforçat amb comentaris de protesta, desviació d'anuncis comercials i cites clàssiques mixtes.
El so de fons que escoltem durant els crèdits prové de la tercera conferència de la Internacional Situacionista celebrada a Munic del 17 d'abril al 20 d'abril de 1959 tal com s'especifica a l'inici de la pel·lícula.

## Referències

* ↑ Sur le passage de quelques personnes à travers une assez courte unité de temps a la Cinemateca Francesa
* ↑ Tres curtmetratges de Guy Debord a la Filmoteca de Catalunya

## Bibliografia

* Guy Debord, Œuvres cinématographiques complètes, Champ libre, 1978 ; rééd. Gallimard, 1994.
* Guy Debord, Œuvres cinématographiques complètes, 1er DVD, Gaumont, 2005

## Enllaços externs

* Sur le passage de quelques personnes à travers une assez courte unité de temps a YouTube
* Guy Debord, la mélancolie contre le spectacle, par Thierry Jousse
# Bandera de Bogotà

La bandera de Bogotà va ser adoptada com a símbol de la ciutat en 1952 a través del decret 555 del Districte Especial, la qual es complementa amb l'Escut de Bogotà.
Està conformada per una franja horitzontal groga, que ocupa la meitat superior, i una franja horitzontal vermella, que complementa la part inferior.
El color groc significa justícia, virtut i benignitat; per la seva part el color vermell significa llibertat, salut i caritat.

## Escudo d'armes de la molt noble i molt lleial ciutat de Santa Fe de Bogotá

L'Emperador Carles V, per Reial Cèdula expedida a Valladolid el 3 de desembre de 1548, va atorgar a la ciutat de Santa Fe l'escut d'armes que avui ostenta.
La Cèdula Real diu: "... é per la present fem mercè é volem é manem que agora é d'aquí endavant la dita Província del dit Nou Regne de Granada é cibdades é viles della hagin é tinguin per les seves armes conegudes un escut que enmig de l'hagi una àguila negra rampant sencera, coronada d'or que a cada mà tingui una granada vermella en camp d'or, i per orla uns rams amb granades d'or en camp blau, segons va pintat é figurat... "
L'àguila rampant, que simbolitza la fermesa, està presa de l'escut adoptat el 1.500 per la Reina d'Espanya. Però segons el Padre Pedro Villamar, citat per Ventura Bermúdez Hernández al seu llibre "Símbols de Bogotà", l'àguila, regna de les aus, que sense parpellejar contempla al sol, significa la lleial atenció amb la qual aquesta ciutat mira i retuda atén els raigs del seu sol de justícia.
Per a la nostra Alcaldia Major, les nou granades simbolitzen el valor i la intrepidesa, però per al Padre Villamar són símbol d'amor, l'ardent caritat entre els veïns i per a tots els proïsmes i persones forasteres. Són formes d'interpretar els components d'un escut però, en el fons, expressen els valors d'aquesta ciutat.
El doctor Daniel Ortega Ricaurte, membre de número|nombre de l'Acadèmia Colombiana d'Història, ens informa la qual cosa aquest escut va ser esculpit en pedra i col·locat a molts edificis públics colonials, però donat el crit d'independència, a poc a poc van anar desapareixent a causa dels entusiasmes posteriors al 20 de juliol de 1810.
# Cantó d'Arcaishon

El cantó d'Arcachon és un cantó francès del departament de la Gironda, a la regió de la Nova Aquitània. Forma part del districte d'Arcachon, compta amb 1 sol municipi, que és el cap cantonal i també és sotsprefectura del departament, Arcaishon.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Lucien de Gracia | RPF |
| 1967-1973 | Franck Cazenave | RI |
| 1973-1975 | Robert Fleury | Divers droite |
| 1975-1985 | Pierre Lataillade | RPR |
| 1985-1998 | Robert Fleury | UDF |
| 1998- | Yves Foulon | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 14.862 | 14.986 | 13.892 | 13.293 | 11.770 | 11.454 | 12.153 |
# Savanur

Savanur fou un estat tributari protegit enclavat al districte de Dharwar, amb una superfície de 181 km². La capital i població principal era Savanur i hi havia 22 pobles més. Els hindús eren 13.000 i els musulmans 5000; quasi la meitat dels hindús eren lingayats.
La població era: 17.288 (1872), 14.763 (1881) 16.976 (1891) 18.446 (1901). La dinastia regnant eren musulmans d'origen paixtú (afganès) de la tribu miyana. El fundador fou Abdul Karim Khan, al servei del sultanat de Bijapur, al que es va concedir el jagir de Bankapur el 1672, que després fou el nucli de l'estat; fou wazir de Bijapur del 1675 i 1677 i va rebre també el jagir de Miraj. A la seva mort el 1686 el va succeir Abdul Rauf Khan, que es va posar al servei dels mogols i fou confirmat per l'emperador Aurangzeb el 1686 en el jagir, que incloïa Bankapur, Torgal i Azamnagar (Belgaum), amb un mansab (comandament) de 7.000 homes. El 1730 la família, lleial al nizam d'Hyderabad, va rebre un territori addicional que fou ocupat pel peshwa el 1747. El 1786 Tipu Sultan, amb el qual el nawab estava emparentat per matrimoni, li va arrabassar molt del seu territori però el nawab es va aliar als marathes i en va recuperar una bona part i va aconseguir del peshwa una pensió de deu mil rupies al mes, després bescanviada per territoris; va recuperar l'estat el 1791. Al final de la tercera Guerra Maratha (1818) el nawab, que havia estat lleial als britànics, fou confirmat en la possessió del territori i encara va rebre de manera vitalícia una donació anual de 6.000 rupies. L'estat no pagava tribut als britànics. El 1862 van rebre sanad autoritzant l'adopció. Les funcions d'agent polític a l'estat les exercia ex-officio el col·lector (governador) del districte de Dharwar. L'estat disposava d'una policia de 48 homes.

## Llista de nawabs

* Abdul Karim Khan 1672-1686
* Dalel Khan "Abdul Rauf" 1686-1720 (fill)
* Abdul Fath Khan juny a setembre de 1720 (fill)
* Abdul Mahmad Khan 1720 - 1721 (germà)
* Abdul Ghafur Khan 1721 - 1726 (germà)
* Abdul Majid Khan 1726 – 1755 (fill)
** Abdul Sattar Khan, regent 1726 - 1730
* Diler Abdul Hakim Khan 1755 - 1794 (fill de Abdul Majid, a l'exili del 1786 al 1791 quan l'estat fou ocupat per Mysore)
* Abdul Hussain Khan 1794 – 1796 (fill)
* Abul Khair Khan I 1796 - 1827 (germà, des de 1794 fou reconegut nominalment pel peshwa)
* Faiz Khan 1827 - 1828 (fill)
* Munawwar Khan 1828 - 1834 (germà)
* Abul Diler Khan 1834 - 1862 (germà)
* Abul Khair Khan II 1862 - 1868 (fill)
* Diler Khan "Chota Diler" 1868 - 1884 (fill)
** Muhammad Ghaus Khan, regent 1868 - 1883
* Abdul Tabriz Khan 1884 - 1892 (cosí de Diler Khan, fill d'un germà de Khair Khan II)
* Abdul Majid Khan 1892 - 1948 (+1954)

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia
* Llista de governants
# Pas Pircas Negras

El Pas Pircas Negras (castellà: Paso Pircas Negras) és un coll fronterer entre les repúbliques de Xile i Argentina, situat en la serralada dels Andes a una altura de 4.164 metres sobre el nivell mitjà del mar. Uneix la II Regió d'Atacama, Xile amb la Província de La Rioja, Argentina. El pas solament està habilitat pocs mesos, principalment els d'estiu, hi ha refugis per ser utilitzats en casos d'emergència, els vehicles a tracció en les quatre rodes (4x4) són els aptes en aquest lloc i les rutes de tots dos països són de "ripio" (terra i grava) consolidat.

## Galeria

* Pas Pircas Negras, costat argentí
* Pas Pircas Negras, costat xilè
* Refugi El Zajón

## Referències

* ↑ «Pasos fronterizos» (en castellà). Ministerio de Relaciones Exteriores de Chile. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 6 març 2015].
* ↑ «Paso Internacional Pircas Negras» (en castellà). Gendarmeria Nacional Argentina. Arxivat de l'original el 2015-07-06. [Consulta: 6 març 2015].
# Cantó de Bordeus-1

El cantó de Bordeus-1 és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Bordeus. Comprèn la part septentrional del municipi de Bordeus (els quartiers Le Lac i Bacalan).

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Jean Costedoat | SFIO |
| 1951-1964 | Arthur Richards | UNR |
| 1964-1973 | André Treuillé | SFIO, després PS |
| 1973-1993 | Marc Boeuf | PS |
| 1993-1999 | Ghyslaine Boeuf | PS |
| 1999- | Philippe Dorthe | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 27.289 |
# Berruguete (Madrid)

Berruguete és un barri del districte de Tetuán, a Madrid. Limita al nord amb el barri de Valdeacederas, al sud amb Bellas Vistas, a l'est amb Castillejos i Cuatro Caminos i a l'oest amb Valdezarza (Fuencarral-El Pardo). Està delimitat pels carrers de Francos Rodríguez, Ofelia Nieto, Marqués de Viana, Bravo Murillo i Lope de Haro.

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
* Barrio de Berruguete Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. a Madripedia, amb llicència GNU.
# Cantó de Belin e Beliet

El cantó de Belin e Beliet és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte d'Arcaishon. Té 5 municipis i el cap és Belin e Beliet.

## Municipis

* Lo Barp
* Belin e Beliet
* Lugòs
* Sent Manhe
* Salas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1992 | Raymond Brun | CNIP |
| 1992-2009 | Alain Péronnau | UDF, després UMP |
| 2009- | Vincent Nuchy | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.177 | 7.602 | 7.736 | 9.491 | 10.442 | 11.858 | 15.291 |
# Whewel·lita

La whewel·lita és un mineral de la classe de les substàncies orgàniques. Rep el seu nom del naturalista William Whewell (1794-1866).

## Característiques

La whewel·lita és oxalat de calci monohidratat de fórmula química Ca(C₂O₄)·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 2,5 a 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la whewel·lita pertany a «10.AB - Sals d'àcids orgànics: oxalats» juntament amb els següents minerals: humboldtina, lindbergita, gluixinskita, moolooïta, stepanovita, minguzzita, wheatleyita, zhemchuzhnikovita, weddel·lita, caoxita, oxammita, natroxalat, coskrenita-(Ce), levinsonita-(Y), zugshunstita-(Ce) i novgorodovaïta.

## Formació i jaciments

La whewel·lita es troba freqüentment com a mineral hidrotermal primari de baixa temperatura a filons de carbonat-sulfur, geodes o nòduls septàtics; es pot trobar associada a carbó o ser formada per oxidació de material orgànic en roques circumdants; també s'ha trobat en alguns dipòsits d'urani.
La seva localitat tipus és incerta, però el més probable és que sigui Cavnic, a Romania. També ha estat descrita a Alemanya, Austràlia, Àustria, el Brasil, Dinamarca, Eslovàquia, els Estats Units, Finlàndia, França, Hongria, Israel, Itàlia, Mèxix, Polònia, el Regne Unit, la República Txeca, Romania, Rússia.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcita, barita, esfalerita, pirita i weddel·lita.

## Referències

* 1 2 3 «Whewellite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Whewellite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 3 maig 2018].