OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nacho Llovet

Nacho Llovet (Barcelona, Barcelonès, 9 de maig de 1991) és un jugador professional de bàsquet català que juga en la posició de pivot.
El juliol de 2013 el FIATC Joventut va renovar Llovet per una temporada addicional, la que seria la seva tercera campanya a les files del primer equip del club, on juga des dels 12 anys quan va arribar a l'equip infantil. El juliol de 2014 va el club i el jugador van acordar una altra renovació, per dues temporades més. El juliol de 2016 va firmar un contracte amb l'Obradoiro Clube de Amigos do Baloncesto per les dues temporades següents. El juliol de 2019 fitxa pel Bàsquet Club Andorra per les tres properes temporades.

## Clubs

* Temporada 2009-2010: CB Prat (LEB Plata), cedit per Club Joventut de Badalona
* Temporada 2010-2011: CB Prat (LEB Plata), cedit per Club Joventut de Badalona
* Temporada 2011-2012: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2012-2013: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2013-2014: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2014-2015: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2015-2016: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2016-2017: Obradoiro Clube de Amigos do Baloncesto (ACB)
* Temporada 2017-2018: Obradoiro Clube de Amigos do Baloncesto (ACB)
* Temporada 2018-2019: Obradoiro Clube de Amigos do Baloncesto (ACB)
* Temporada 2019-2020: Bàsquet Club Andorra (ACB)

## Selecció estatal

* 2007. Espanya. Participa en l'Europeu Sub16, a Creta (Grècia).
* 2008. Espanya. Participa en el Torneig Albert Schweitzer, a Mannheim.
* 2008. Espanya. Participa en l'Europeu Sub18, a Amaliada (Grècia).
* 2009. Espanya. Participa en l'Europeu Sub18, a Metz (França).
* 2010. Espanya. Participa en l'Europeu Sub20, a Croàcia.
* 2011. Espanya. Participa en l'Europeu Sub20, a Bilbao.

## Palmarès

* 2007. Medalla de Plata a l'Europeu Sub16 amb Espanya.
* 2010. Medalla de Bronze a l'Europeu Sub20 amb Espanya.
* 2011. Medalla d'Or a l'Europeu Sub20 amb Espanya.

## Referències

* ↑ «El Fiatc Joventut renova Nacho Llovet per una temporada». 324.cat, 11-07-2013. [Consulta: 12 juliol 2013].
* ↑ «Nacho Llovet renueva su compromiso con el FIATC Joventut» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 12 juliol 2014].
* ↑ «El Rio Natura Monbus Obradoiro ficha a Nacho Llovet» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2016-07-08. [Consulta: 8 juliol 2016].
* ↑ «Nacho Llovet fitxa pel Morabanc Andorra». Cadena Ser.

## Enllaços externs

* Nacho Llovet jugador a l'ACB
# Cursa de Karts de Coixinets de Sant Just Desvern

Les tradicionals curses de 'karts' de coixinets a Sant Just Desvern es remunten a l'any 1976, a partir de la iniciativa d'un grup de joves de l'Agrupament Escolta Martin Luther King de la mateixa població que, amb uns senzills vehicles, van llençar-se per un carrer de fort pendent. La primera competició es va celebrar a la tardor de l'any següent, amb la participació de 8 'karts'. Des de l'any 1983 la cursa està organitzada per una comissió organitzadora.
Els 'karts', que són biplaça i poden arribar als 50 km/h, han de complir amb una normativa específica que marca l'organització de la competició. S'hi destaca que no pot comptar amb motors, que s'ha de desplaçar sobre rodaments o coixinets d'acer, que no pot sobrepassar determinades mides, i que ha de disposar de frens eficaços.
Les curses de 'karts' de coixinets de Sant Just Desvern apareixen a la web del patrimoni festiu de Catalunya de la Generalitat de Catalunya. El novembre de 2022 es va celebrar la seva 45a edició amb 122 participants, en la que es va estrenar una nova escultura de l'artista Toni Cubells que fa les funcions de podi on entregar els premis als guanyadors.

## Referències

* ↑ TV3. «Els matins - Passió pels karts de coixinets». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Història dels karts». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ Redacció. «La Cursa de Coixinets de Sant Just continua en plena forma», 28-11-2016. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ TV3. «Telenotícies - 40 anys de curses de karts de coixinets a Sant Just Desvern». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «1. Els karts». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Cursa de karts de coixinets (Sant Just Desvern) / Inici - Patrimoni festiu - Generalitat de Catalunya». Arxivat de l'original el 2022-12-06. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ Mediabaix. «Sant Just Desvern va celebrar la seva gran festa de karts de coixinets». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ Ràdio Desvern. «Les novetats de la 45a cursa de Karts de Coixinets». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ IM027. «Català: Nova escultura en forma de podi de l'artista Toni Cubells», 09-11-2022. [Consulta: 6 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Web del Club Karts de Coixinets de Sant Just Desvern
# Nasrin Husseini

Nasrin Husseini és una veterinària afganesa graduada a la Facultat de Veterinària de Kabul que s'ha especialitzat en animals de granja i la millora de la productivitat dels aliments que se'n deriven.

## Biografia

Nasrin Husseini va passar la seva infància a l'Iran, com a refugiada del règim talibà a l'Afganistan, la qual cosa li va impedir educar-se al seu país d'origen. El 2004 tornà a l'Afganistan després de la caiguda dels talibans. El 2010 arriba a Toronto com a refugiada al Canadà, i es matricula a la Universitat de Guelph. Husseini va obtenir un màster en immunologia i actualment treballa com a investigadora veterinària a aquesta universitat.
Exerceix alhora tasques de voluntariat dins l'organització Canadian Hazara Humanitarian Services, una organització sense ànim de lucre amb seu a Brampton, que ajuda els membres del grup ètnic Hazara de l'Afganistan a establir-se al Canadà, així com amb el Bookies Youth Program, que promou l'alfabetització de persones i el foment de la lectura en infants.
Forma part de la llista de la BBC de les 100 dones inspiradores de l'any 2021 en representació de les dones afganeses que han treballat de forma silenciosa i evitant ser reconegudes després del ressorgiment dels talibans.

## Recerca

Nasrim ha treballat estretament amb els agricultors i ramaders a tenir animals més sans a costos baixos a fi d'incrementar l'accessibilitat a una alimentació més saludable per les comunitats locals.
Així mateix, ha qüestionat els efectes del canvi climàtic sobre la salut animal i els seus vincles amb la seva producció i l'increment de malalties. En aquest sentit, ha centrat els seus treballs sobre la variabilitat de la resposta immunitària del bestiar boví als efectes del canvi climàtic.

## Referències

* 1 2 3 Leighton, Max. «Twice a refugee from Afghanistan, Nasrin Husseini is now on BBC list of 100 influential women». cbc.ca, 11-12-2021. [Consulta: 16 febrer 2021].
* 1 2 3 Vivian, Richard. «U of G grad and former Afghan refugee worries for females under Taliban rule» (en anglès). guelphtoday.com, 25-08-2021. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021.
* 1 2 «Nasrin Husseini» (en anglès americà). arrellfoodinstitute.ca. [Consulta: 16 febrer 2022].
# Els blancs no la saben ficar

Els blancs no la saben ficar (títol original: White Men Can't Jump) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Ron Shelton, estrenada el 1992 i doblada al català.

## Argument

Billy Hoyle i Sydney Deane, interpretats respectivament per Woody Harrelson i Wesley Snipes, s'associen per participar en partits de bàsquet urbà (partit oposant dos equips de dos jugadors sobre una meitat de terreny). L'acció de la pel·lícula comença als terrenys de joc de Venice Beach a Califòrnia i continua als barris de les comunitats negres de Los Angeles.
Aquesta associació els permet guanyar una mica de diners sorprenent els adversaris gràcies al nivell de joc de Billy Hoyle. Allò els permetrà fer front cadascun a situacions més o menys incòmodes en les seves vides personals.

## Repartiment

* Wesley Snipes: Sidney Deane
* Woody Harrelson: Billy Hoyle
* Rosie Perez: Gloria Clemente
* Tyra Ferrell: Rhonda Deane
* Cylk Cozart: Robert
* Kadeem Hardison: Junior
* Ernest Harden Jr.: George
* John Marshall Jones: Walter
* Marques Johnson: Raymond
* David Roberson: T.J.
* Kevin Benton: Zeke
* Nigel Miguel: Dwight 'The Flight' McGhee
* Duane Martin: Willie Lewis

## Al voltant de la pel·lícula

* Bob Lanier, jugador de llegenda que ha marcat els equips dels Detroit Pistons i Milwaukee Bucks, ha estat reclutat com a consultor de bàsquet per a la pel·lícula. Ha quedat impressionat per Harrelson i Snipes, suggerint que tot dos havien atès un nivell de joc digne del basquet universitari.
* El quintet musical R&B Riff ha compost la cançó principal de la pel·lícula, de la qual ha estat igualment tirat un videoclip. En aquest, es pot veure Woody Harrelson, Wesley Snipes i Rosie Perez. Aquest vídeo figura en el Dvd que comprèn els extres de la pel·lícula.
* Duane Martin, que ha interpretat el paper de Willie Lewis i Freeman Williams, que actua el paper de "Duck" Johnson, tots dos han fet carrera a l'NBA. Martin ha jugat poc temps per als New York Knicks mentre que Williams ha jugat durant 8 anys, de manera successiva per als Clípers, els Utah Jazz i finalment els Bullets de 1978 a 1986. Duane Martin és tanmateix l'únic dels dos que va rebre proposicions de papers després d'aquesta pel·lícula, entre els quals un paper principal a Above The Rim amb Tupac Shakur i destaca pel seu matrimoni amb l'actriu Tisha Campbell
* Quan la pel·lícula comença, una versió rap/hip-hop de la 20th Century Fox Fanfara és interpretada sobre els crèdits tradicionals de la Fox.
* Existeix un videojoc inspirat de la pel·lícula per la consola Atari Jaguar.
* La futura celebritat Gary Payton no surt als crèdits per a la seva aparició com a jugador anònim de streetball.
* La pel·lícula ha servit de referència en la paròdia de Mel Brooks Robin Hood: Men in Tights; quan Robin intenta saltar sobre el seu cavall i cau per poc, el seu amic Maure Achoo se’n fot: «Aw, white men can't jump!» («Oh, els Blancs no saben saltar!»).

## Referències

* ↑ esadir.cat. Els blancs no la saben ficar. esadir.cat.
* ↑ «White Man Can't Jump». The New York Times.
* ↑ (anglès) Veure els crèdits complets a imdb.com.
# Plasença (Gers)

Plasença (en francès Plaisance) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.490 | 1.535 | 1.576 | 1.575 | 1.657 | 1.479 | 1.468 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1886-1908 | Frédéric Maur | |
| 1908-1920 | Alfred Sabail | |
| 1920-1929 | Auguste Labadie | |
| 1929-1944 | Bernard Jaymes | |
| 1944-1969 | Louis Pérès | |
| 1969-1989 | Jean-Louis Quéreillahc | |
| 1989-2001 | Jean Izaac | |
| 2001- | Régis Soubabère | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 26 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Sant Sebastià de Viliella

Sant Sebastià de Viliella és un monument del municipi de Lles de Cerdanya (Cerdanya) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici d'una sola nau coberta amb volta de canó feta de rajola i pintada de blanc. La teulada és a dues vessants. Té un campanar de planta rectangular format per dos cossos i amb quatre obertures al cos superior. La maçoneria del campanar sembla més moderna que la de la resta de l'edifici. Al mur sud es troba un portal original tapiat fins a l'arrencada de l'arc, i les restes d'un rellotge de sol. Al mur oest hi ha un rosetó i la porta actual. És difícil apreciar l'estil original de l'església.
Disposa d'una Pica baptismal adossada a l'interior del mur de migdia de l'església, al lloc on està la porta original, ara tapiada. Fa uns 80cm d'alçada i el seu orifici és semicircular. Presenta tres imatges esculpides dins de fornícules: una figura humana, una creu patriarcal i una de grega situada entre les anteriors.
Té un cementeri al voltant de l'església que s'entra per una porta de ferro situada al canto d'un petit mur del camí.

## Història

Església sota l'advocació de Sant Sebastià, esmentada ja a l'Acta de consagració de la catedral d'Urgell (839).

## Referències

* 1 2 3 «Sant Sebastià de Viliella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 maig 2012].
# Jean Brunier

Jean Brunier (París, 9 d'octubre de 1896 - París, 23 de juny de 1981) va ser un ciclista francès, que va córrer durant la dècada de 1920. En el seu palmarès destaquen el Campionat de França en ruta de 1922 i el de mig fons de 1927. El 1922 fou segon al Tour de Flandes. L' 1 de novembre de 1925 va assolir els 120,958 km/h a l'autòdrom de Linas-Montlhéry, darrere d'una moto.

## Palmarès

* 1922
** Campionat de França en ruta
* 1923
** 1r a la París-Bourges
** 1r a la ParísParis-Soissons
* 1927
** Campió de França de mig fons

## Referències

* ↑ «BRUNIER Jean». [Consulta: 28 novembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jean Baptiste BRUNIER» (en italià). [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ Vega, Iban. «#100RVV El esfuerzo mudo de Jean Brunier» (en castellà), 01-04-2016. [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ «Rétromobile | Sale n°1957 | Lot n°161 | Artcurial» (en anglès). [Consulta: 28 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean Brunier a sitiodeciclismo.net
# Cronartium

Cronartium és un gènere de fongs que pertany de la família Cronartiaceae i ordre Uredinales.
Diverses espècies de Cronartium són causants d'un gran nombre de malalties que produeixen pèrdues considerables en arbres forestals. Algunes espècies de Cronartium ataquen al tija principal o branques dels arbres, per aquest motiu siguin les més destructives; també poden atacar tan sols les agulles o fulles, i per això no són tan nocives. Poden ser molt destructives si ataquen a plàntules dels vivers o plantacions recents.

## Taxonomia

El gènere Cronartium produeix algunes severes del pi, roure i altres arbres, tals com:
* Cronartium appalachianum: Pinus virginiana, Santalaceae.
* Cronartium arizonicum: Pinus ponderosa Scrophulariaceae.
* Cronartium ribicola. Pinus subgro. Strobus, Grossulariaceae.
* Cronartium conigenum: Pinus subgro. Pinus, Fagaceae.
* Cronartium quercuum f. sp. virginianae. Pinus subgro. Pinus, Fagaceae.
* Cronartium comptoniae. Pinus subgro. Pinus, Myricaceae.
* Cronartium comandrae. Santalaceae.
* Cronartium flaccidum. Pinus subgro. Pinus.
* Cronartium occidentale: Pinus subgro. Ducampopinus, Saxifragaceae.
* Cronartium stalactiforme: Pinus subgro. Pinus, Scrophulariaceae.
* Cronartium strobilinum. Pinus subgro. Pinus, Fagaceae.

## Hostes

El principal hostatjant és el pi, on es produeixen els danys de major consideració, encara que pot tenir hostes alterns com diversos arbusts silvestres o conreats.

## Símptomes i signes

Pel comú, tenen l'aspecte de nombroses taques vermelloses, taronjades, grogues o fins i tot de color blanc que ocasiona el trencament de l'epidermis, que no deixen de ser els cossos fructífers que produeixen les espores del fong.
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1952

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 celebrats a la ciutat de Hèlsinki (Finlàndia) es disputaren set proves de tir olímpic, totes elles en categoria masculina, tres proves més que en l'edició anterior. Les proves es realitzaren entre els dies 25 i 29 de juliol de 1952.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pistola ràpida 25 metres Detalls | Károly Takács | Szilard Kun | Gheorghe Lichiardopol |
| Pistola lliure 50 metres Detalls | Huelet Benner | Ángel León | Ambros Balogh |
| Pistola lliure 3 posicions Detalls | Anatoli Bogdanov | Robert Bürchler | Lev Weinstein |
| Rifle en posició estesa 50 metres Detalls | Josif Sarbu | Boris Andrejev | Arthur Jackson |
| Rifle en 3 posicions 50 metres Detalls | Erling Kongshaug | Vilho Ylönen | Boris Andrejev |
| Fossa Olímpica Detalls | George Genereux | Knut Holmqvist | Hans Liljedahl |
| Tir al cérvol Detalls | John Larsen | Per Olof Sköldberg | Tauno Mäki |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Noruega | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Unió Soviètica | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 3 | Hongria | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Romania | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Suècia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 8 | Finlàndia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Shooting at the 1952 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1948

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a la ciutat de Londres (Regne Unit) es disputaren 9 proves de gimnàstica, vuit en categoria masculina i una en categoria femenina. La competició es disputà entre el 12 i el 14 d'agost de 1948 al Earls Court Exhibition Centre de Londres.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Concurs complet individual Detalls | Veikko Huhtanen | Walter Lehmann | Paavo Aaltonen |
| Concurs complet per equips Detalls | FinlàndiaPaavo Aaltonen Veikko Huhtanen Kalevi Laitinen Olavi Rove Aleksanteri Saarvala Sulo Salmi Heikki Savolainen Einari Teräsvirta | SuïssaKarl Frei Christian Kipfer Walter Lehmann Robert Lucy Michael Reusch Josef Stalder Emil Studer Melchior Thalmann | HongriaLászló Baranyai Jozsef Fekete Gyözö Mogyorosi János Mogyorósy Klencs Ferenc Pataki Lajos Sántha Lajos Tóth Ferenc Várkõi |
| Exercici de terra Detalls | Ferenc Pataki | János Mogyorósy Klencs | Zdenek Ruzicka |
| Barra fixa Detalls | Josef Stalder | Walter Lehmann | Veikko Huhtanen |
| Barres paral·leles Detalls | Michael Reusch | Veikko Huhtanen | Josef Stalder |
| Barres paral·leles Detalls | Michael Reusch | Veikko Huhtanen | Christian Kipfer |
| Cavall amb arcs Detalls | Paavo Aaltonen | No es concedí | No es concedí |
| Cavall amb arcs Detalls | Veikko Huhtanen | No es concedí | No es concedí |
| Cavall amb arcs Detalls | Heikki Savolainen | No es concedí | No es concedí |
| Anelles Detalls | Karl Frei | Michael Reusch | Zdenek Ruzicka |
| Salt sobre cavall Detalls | Paavo Aaltonen | Olavi Rove | János Mogyorósy Klencs |
| Salt sobre cavall Detalls | Paavo Aaltonen | Olavi Rove | Ferenc Pataki |
| Salt sobre cavall Detalls | Paavo Aaltonen | Olavi Rove | Leo Sotornik |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Concurs complet per equips Detalls | TxecoslovàquiaZdeňka Honsová Marie Kovářová Miloslava Misáková Milena Müllerová Věra Růžičková Olga Šilhánová Božena Srncová Zdeňka Veřmiřovská | HongriaEdit Weckinger-Perényi Mária Zalai-Kövi Irén Karcsis-Daruházi Erzsébet Gulyás-Köteles Erzsébet Balázs Olga Lemhényi-Tass Anna Fehér Margit Nagy-Sandor | Estats UnitsLadislava Bakanic Marian Barone Consetta Caruccio-Lenz Dorothy Dalton Meta Elste-Neumann Helen Schifano Clara Schroth-Lomady Anita Simonis |

### Notes

* $^a$ $^b$ Altres fonts Arxivat 2009-01-01 a Wayback Machine. concedeixen la medalla de plata i la medalla de bronze als italians Luigi Zanetti i Guido Figone respectivament. El Comitè Olímpic Internacional, però, en la seva Base de Dades no els esmenta.

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Finlàndia | 6 | 2 | 2 | 10 |
| 2 | Suïssa | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 3 | Hongria | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 4 | Txecoslovàquia | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 5 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Artistic Gymnastics at the 1948 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Els nous centurions

Els nous centurions (The New Centurions) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Fleischer, estrenada el 1972.Ha estat doblada al català.

## Argument

Kilvinski (George C. Scott) és un policia veterà que no sap fer una altra cosa en la vida, encara que ha perdut bastants facultats amb l'edat. Només davant de la idea de la jubilació es posa a tremolar. El seu company és Fehler (Stacey Keach), un tipus molt decidit que porta la seva professió a les venes. Fehler s'aboca a cos i ànima amb el seu treball, és capaç d'arriscar la seva vida en cada instant, sense pensar un segon en la seva dona, que l'espera a casa atemorida. Ambdós tenen diferents formes de veure la vida, i diferents motius per estimar la seva professió. Això els converteix en uns tipus peculiars i implacables.

## Repartiment

* George C. Scott: Kilvinski
* Stacy Keach: Roy Fehler
* Jane Alexander: Dorothy Fehler
* Scott Wilson: Gus
* Rosalind Cash: Lorrie
* Erik Estrada: Sergio
* Clifton James: Whitey
* Richard E. Kalk: Milton
* Ed Lauter: Galloway
* Dolph Sweet: el sergent Runyon
* James Sikking: Sergent Anders
* Beverly Hope Atkinson: Alice
* Mittie Lawrence: Gloria
* Isabel Sanford: Wilma
* Carol Speed: Martha
* Tracee Lyles: Helen
* Burke Byrnes: Phillips
* Michael DeLano: Ranatti (Renatti en VF)
* Bea Thompkins: Silverpants

## Crítica

| « | Un retrat honrat, encara que en negre, de la vida quotidiana dels policies de Los Angeles. Molta violència, però també una certa tendresa en aquesta visió resoltament pessimista. | » |

## Referències

* ↑ (francès) Les Flics ne dorment pas la nuit a Dvdtoile.com
* ↑ (francès) Les flics ne dorment pas la nuit a AlloCiné
* ↑ esadir.cat. Els nous centurions. esadir.cat.
* ↑ «The New Centurions». The New York Times.
# Tarçac (Gers)

Tarsac (en francès Tarsac) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 243 | 232 | 205 | 181 | 181 | 161 | 155 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Saint-Cricq | |
| 2008- | Roselyne Bocq | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 27 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Sant Salvador de Pira

Sant Salvador de Pira és una església de Pira (Conca de Barberà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església parroquial de la segona meitat del segle xix. Té una sola nau amb capelles laterals; la nau central està coberta per volta de canó, al creuer hi ha una cúpula sobre petxines i l'absis és pla. La façana presenta una estructura basilical que no correspon a l'interior de nau única. La teulada és a dues aigües.
El campanar és de planta quadrada que es converteix en planta hexagonal més a munt. És acabat amb una coberta plana rematada amb boles als angles. Al damunt hi ha un altre campanar, més modern, cobert amb teulada a doble vessant.

## Història

La primitiva església parroquial dedicada a Sant Salvador és mencionada per primer cop l'any 1194. Aquesta església d'estil romànic degué quedar petita per al nombre de pobladors de l'indret i, a més, molt malmesa pel pas dels segles. Al segle xix es decidí bastir una nova església, també dedicada a Sant Salvador, la primera pedra de la qual fou col·locada el 19 de març de 1862. fou beneïda per Josep Cosidó, rector de Pira, el 5 d'agost de 1865. Un cop enllestida la fàbrica, s'anaren bastint els diversos altars, construïts i daurats per artistes com P. Domènec i Venanci Bonet, de Reus, i Pere Ribas, de Vic.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Salvador de Pira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Sant Salvador de Pira». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Roque als Jocs Olímpics d'estiu de 1904

Als Jocs Olímpics de 1904 es disputà una competició de roque. Fou l'única ocasió en què aquest esport fou olímpic. Només hi participà els Estats Units.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual | Charles Jacobus | Smith Streeter | Charles Brown |

## Resultats

Un nombre desconegut de jugadors participaren en la prova. Només es coneixen els següents resultats:
| Pos. | Jugador | Victòries | Derrotes |
| 1 | Charles Jacobus | 5 | 1 |
| 2 | Smith Streeter | 4 | 2 |
| 3 | Charles Brown | 2 | 4 |
| 4 | William Chalfant | 1 | 5 |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |