OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sargantana de Bocage

La sargantana de Bocage (Podarcis bocagei) és una espècie de rèptil escamós de la família Lacertidae endèmica del nord-oest ibèric. De silueta esvelta i cua mitjana, els mascles adults tenen el dors verd i els flancs marrons; les femelles adultes i immadures tenen el dors i els flancs marrons; sovint tots dos sexes posseeixen una taca escapular blava. El ventre és blanc, ataronjat o groguenc. Mesura uns 20 cm.
# Carena dels Roures

La Carena dels Roures és una serra situada al municipi del Brull a la comarca d'Osona, amb una elevació màxima de 1.393 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ramgarh (zamindari)

Ramgarh fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, al Bihar, amb una superfície de 12.950 km² i 900.000 habitants, distribuïts en 3.672 pobles. Els seus ingressos eren d'un milió i mig de rupies. La capital era Ramgarh avui capçalera del bloc de desenvolupament del mateix nom. Els britànics explotaven la mina de Ramgarh de la que extreien carbó, propera a la ciutat. Va donar nom a l'efímer districte de Ramgarh, suprimit el 1833. L'estat fou fundat al segle XIV per Bagd deo que es va establir a Urda, a la pargana de Karanpura. A la primera meitat del segle XVII la capital es va traslladar a Badam i al darrer quart a Ramgarh. El 24 de maig de 1889 el maharajà va rebre el títol de raja com a distinció personal, que després també va rebre el seu fill.

## llista de maharajas

* Maharaja BAGHDEO 1368-1402
* Maharaja KIRAT SINGH 1402-1459
* Maharaja RAM SINGH I 1459-1537
* Maharaja MADHO SINGH 1537-1554
* Maharaja JAGAT SINGH 1554-1604
* Maharaja HIMMAT SINGH 1604-1661
* Maharaja RAM SINGH II 1661-1677
* Maharaja DALEL SINGH 1677-1724
* Maharaja BISHAN SINGH 1724-1763
* Maharaja MAKAND SINGH 1763-1772
* Maharaja TEJ SINGH Bahadur 1772-1774
* Maharaja PARAS NATH SINGH Bahadur 1774-1784
* Maharaja MANI NATH SINGH Bahadur 1784-1811
* Maharaja SIDH NATH SINGH Bahadur 1811-1835
* Maharaja LAKSHMI NATH SINGH Bahadur 1835-1841
* Maharaja SHAMBHU NATH SINGH Bahadur 1841-?
* Maharaja RAM NATH SINGH Bahadur ?-1866
* Maharaja TRILOK NATH SINGH Bahadur 1866 (2 mesos, nascut pòstum, mort amb mesos de vida)
* Maharaja Raja NAM NARAIN SINGH Bahadur 1866-1899 (1866-1873 administrat per la Cout of Wards)
* Maharaja RAM NARAIN SINGH Bahadur 1899-1913
* Maharaja LAKSHMI NARAIN SINGH Bahadur 1913-1919
* Maharaja KAMAKHYA NARAIN SINGH Bahadur 1919-1953 (+1970)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2009-05-31 a Wayback Machine.
# Antoni Nadal i Soler

Antoni Nadal i Soler (Palma, 1958) és un escriptor mallorquí, destacat en poesia i assaig.
Com a poeta, va ser un dels organitzadors de les Mostres de Poesia Jove (1976-1982) a l'embrionària Universitat de les Illes Balears i cofundador de la revista L'Ombra Vessada (1979-1981). S'ha autoeditat algunes plaguetes i ha publicat diversos reculls.
Com a assagista, és autor d'obres sobre la transició política, el moviment obrer i la història de la literatura a Mallorca. Ha publicat, també, nombrosos articles i estudis en revistes com Lluc, Estudis Baleàrics, Randa i Llengua i Dret.
Va col·laborar en la sèrie Memòria Civil. Mallorca en guerra (1986-1989), en la Gran enciclopèdia de Mallorca i en el Diccionari del teatre a les Illes Balears.

## Obra

* Poesia
** Dies d'estiu (1993).
** Deute de natura (1999).
** Estats d'inquietud. Obra poètica (2015).
* Teatre
** Santiago Salvador, l'anarquista del Liceu (2009).
* Narrativa
** El cor del sol (2024).
* Assaig
** El 1r de Maig a Palma (1890-1936) (1988).
** El 1r de Maig a Mallorca (1937-1989) (1990).
** Literatura obrerista a Mallorca (1900-1936), amb Aina Perelló (1993).
** El procés autonòmic balear (1976-1987), amb Roberto Mosquera (1994).
** Teatre modern a Mallorca (1998).
** La preautonomia balear (1975-1983) (1999).
** El teatre mallorquí del segle XX (2002).
** L'autonomia balear (1983-2003), amb Antoni Marimon (2003).
** Llorenç Villalonga polemista, amb Roberto Mosquera (2005).
** Estudis sobre el teatre català del segle XX (2005).
** El teatre mallorquí del segle XIX (2007).
** Crònica del Divuit de Juliol a Palma (1937-1977) (2007).
** Anecdotari teatral mallorquí (1880-1936) (2010).
** Mots, drings, sons: Iniciació a la poesia de Bartomeu Fiol, amb Roberto Mosquera (2014).
** El lleure a Mallorca en la Guerra Civil (2014).
** Rituals obrers i avalots estudiantils a Mallorca (1890-1980) (2015).
** Teatre, circ, titelles: Quinze estudis d'història de les arts escèniques (2017).
** Històries de les arts escèniques a les Balears (2019).
** El socialisme a les Balears (1848-1977), amb David Ginard i Féron (2019).
** Bartomeu Colom i Pastor: Perfil d'un home cívic (2021).
** El teatre mallorquí: Segles XIX-XXI (2021).
** La cultura socialista a les Balears (1892-1936) (2022)
* Traducció
** Todo es fragmento, nada es enteramente, de Bartomeu Fiol, amb Roberto Mosquera (2007).
** Els germans corsos, d'Alexandre Dumas (2017).
** Cantilenes amb gelatina, de Boris Vian (2019).
** Els morts manen, de Vicente Blasco Ibáñez, amb Mateu Sastre Juan (2022).
** Les cebes de la fortuna, d'Yvon Mauffret (2022).
** Panells d'Infern i altres poemes, de José Coronel Urtecho, amb Miquel Llull (2023).
# Mare de Déu del Lledó de Valls

Mare de Déu del Lledó de Valls és una església del municipi de Valls (Alt Camp) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Actualment l'església presenta les característiques del segle xviii en què fou edificada. Fa 24 m de llargada per 9 m d'amplada. Té planta basilical de 3 naus, una central i dues laterals convertides en capelles. És de tres trams i absis modificat. La coberta és de volta de canó. Hi han 6 finestres en l'arrencada de la volta, entre els arcs torals. El cor està situat en el primer tram, als peus de l'església i abasta tota la nau central. La façana, barroca, és de tres cossos: un central, més elevat i amb coberta a dues vessants, i dos laterals que es corresponen amb les naus interiors. La porta d'entrada es cobreix amb galeria. L'edifici és de pedra i maçoneria arrebossada i està coronat amb una espadanya.

## Història

Hi ha una escriptura de 1366 que demostra l'existència d'una primera capella. El 1367 es va acordar la construcció d'una altra capella, posant la imatge damunt la soca del lledoner on, segons la tradició, s'havia aparegut. La Universitat de Valls va demanar el 1396 que el Sant Pare declarés Priorat l'església, sota els auspicis dels Canonges de Sant Agustí. Des del 1586 se'n van fer càrrec els frares Caputxins, els quals van inaugurar la nova capella (tercera) el 1725. Aquesta ordre va romandre a l'església del Lledó fins a 1835, en què van marxar degut a la Llei de Desamortització de Mendizábal. L'església va continuar essent santuari fins aproximadament l'any 1970, quan es convertí en parròquia.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu del Lledó de Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].

## Enllaços externs

* «Mare de Déu del Lledó de Valls». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Blues rock

El blues rock és un gènere musical híbrid que combina elements del blues i del rock and roll, emfatitzant en la utilització de la guitarra elèctrica. Aquest gènere es va desenvolupar a Anglaterra i als Estats Units a mitjan dècada de 1960 per grups musicals com els Bluesbreakers i els The Jimi Hendrix Experience, els quals van experimentar i innovar a partir de la música d'intèrprets de blues com Elmore James, Howlin 'Wolf i Muddy Waters.

## Blues rock musician

A continuació s'ofereix una llista dels grups més representatius d'aquest gènere:
* Johnny Winter
* Richie Sambora
* Eric Clapton
* Mike Oldfield
* Paul Butterfield
* John Mayall
* Gary Moore
* Fleetwood Mac
* Chicken Shuck
* Savoy Brown
* Jimi Hendrix
* Stevie Ray Vaughan
* Jimmy Vaughan
Grups
* Dżem

## Enllaços externs

* Blues rock Arxivat 2010-11-09 a Wayback Machine. a Allmusic
# Turó del Beco

El Turó del Beco és una muntanya de 339 metres que es troba al municipi de Corbera de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bathyclupea

Els arengs d'aigües profundes del gènere Bathyclupea són un petit grup de peixos marins, l'únic gènere de la família Bathyclupeidae inclosa en l'ordre Perciformes. Són peixos de mars tropicals que viuen a grans profunditats (300 a 800 m), distribuïts pel Golf de Mèxic, oceà Índic i oest del Pacífic.

## Taxonomia

Dins de la família existeix un únic gènere amb tan sols 7 espècies actuals:
* Bathyclupea argentea Goode i T. H. Bean, 1896
* Bathyclupea elongata Trunov, 1975
* Bathyclupea gracilis Fowler, 1938 (Slender deepsea herring)
* Bathyclupea hoskynii Alcock, 1891
* Bathyclupea malayana M. C. W. Weber, 1913
* Bathyclupea megaceps Fowler, 1938
* Bathyclupea schroederi Dick, 1962
# Collsacreu (Vilanova de Sau)

El Collsacreu és una serra situada al municipi de Vilanova de Sau a la comarca d'Osona, amb una elevació màxima de 690 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rampur (pargana)

Rampur fou una pargana del districte de Partabgarh a l'Oudh, al tahsil de Behar entre el riu Sai al nord i el Ganges al sud. La superfície era de 464 km² i la població de 73.962 habitants el 1881 repartits en 191 pobles tots tinguts en la tinença coneguda com a talukdari, formant dos estats: el talukdari de Rampur, governat pels rages bisen kshattriya; i el talukdari de Kaithaula, governat pels rages kanhpuria kashattriya.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Santa Maria de Colomers

Santa Maria és una església al centre del nucli de Colomers. És un edifici d'una nau amb capelles laterals, absis semicircular i torre als peus. L'aspecte actual del temple mostra les intervencions experimentades al llarg del temps a partir de l'estructura original romànica.

## Arquitectura

A l'interior, la nau es cobreix amb volta apuntada i al llarg dels seus murs s'obren les capelles, amb tres arcs de mig punt que recolzen sobre pilastres.
Un arc triomfal doble separa la nau del presbiteri. La part més interessant és l'interior de l'absis. Està decorat per arcs cecs sostinguts per dotze columnes amb capitells esculpits amb motius vegetals, representació d'animals, figures humanes i motius geomètrics. Alguns dels capitells són originals i d'altres han estat reemplaçats.
Exteriorment, s'observen dues etapes constructives: la part inferior correspon, amb moltes modificacions (capelles laterals, portada), a l'obra romànica, mentre que la part superior, amb espitlleres, és el resultat de les obres de fortificació dels segles XVI – XVII. A la façana s'obre la porta d'accés barroca. És rectangular i la corona un frontó trencat per damunt del qual hi ha una finestra romànica d'arc de mig punt. Conserva les lesenes de la primitiva façana romànica amb decoració de tipus llombard.
La torre, a la banda dreta, té base quadrada, cos superior vuitavat amb obertures de mig punt i coronament de barana amb balustres.

## Història

Les primeres referències documentals a Santa Maria de Colomers daten del segle ix, i l'esmenten com a cel·la depenent del monestir de Sant Medir. La llarg dels segles x i xi, altres documents en confirmen l'existència i informen del pas a la jurisdicció de Santa Maria d'Amer, on va traslladar-se el cenobi de Sant Medir. L'església mostra diverses etapes constructives, dues de les quals d'època romànica; són del segle xi l'absis, el frontis i les restes dels murs laterals i de la decoració llombarda de l'exterior, així com els capitells de l'interir de l'absis; als segles XII i XII corresponen la volta i les pilastres i arcs de suport. Els segles xvi i xvii s'hi feren les obres de fortificació, entre els segles XVII i XVIII es produí una nova intervenció d'importància en què s'hi van afegir les capelles laterals, la sagristia, la portalada i el campanar, entre 1970 i 1973, un procés de restauració va recuperar part de les estructures romàniques que havien quedat amagades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «Església parroquial de Santa Maria». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2013. [Consulta: 27 desembre 2013].
* ↑ «Església parroquial de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2013].
# Turó del Gall (Castelldefels)

El Turó del Gall és una muntanya de 196 metres que es troba entre els municipis de Castelldefels i de Gavà, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Grammàtids

Els grammàtids (Grammatidae) són una família de peixos marins inclosa en l'ordre Perciformes. Totes les espècies d'aquesta família són peixos petits (de menys de 10 cm) que viuen a la costa occidental de l'oceà Atlàntic.

## Gèneres i espècies

Existeixen dotze espècies agrupades en dos gèneres:
* Genus Gramma
** Brazilian basslet, Gramma brasiliensis Sazima, Gasparini & Moura, 1998
** Gramma dejongi Victor & Randall, 2010
** Gramma linki Starck & Colin, 1978
** Gramma loreto Poey, 1868
** Gramma melacara Böhlke & Randall, 1963
* Gènere Lipogramma
** Lipogramma anabantoides Böhlke, 1960
** Lipogramma evides Robins & Colin, 1979
** Lipogramma flavescens Gilmore & Jones, 1988
** Lipogramma klayi Randall, 1963
** Lipogramma regium Robins & Colin, 1979
** Lipogramma robinsi Gilmore, 1997
** Lipogramma roseum Gilbert, 1979
** Lipogramma trilineatum Randall, 1963
# La Creu del Fus

La Creu del Fus és una muntanya de 1.121 metres que es troba al municipi de Vidrà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rawatsar

Rawatsar és una ciutat i una municipalitat, i un dels vuit tehsils del districte de Hanumangarh en l'indi del Rajasthan.

## Història

Rawatsar fou el nom d'un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Bikaner, formada per 28 pobles amb uns ingressos de 30.000 rupies. El fundador fou Rao Kandhal, fill jove de Rao Ran Mal de Marwar fundador del clan Khandalot dels rathors.

## Llista de rawats

* Rawat LAKHDHIR SINGH
* Rawat CHATTAR SINGH
* rawats desconeguts
* Rawat HIMMAT SINGH vers 1800
* Rawat/s desconeguts
* Rawat RANJIT SINGH ?-1885
* Rawat HUKAM SINGH 1885-1893
* Rawat MAN SINGH 1893-1936
* Rawat TEJ SINGHJI 1936-1954 (+1970)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-02-16 a Wayback Machine.
# Pont del Molí d'en Bertran

Pont del Molí d'en Bertran és un pont del municipi d'Albanyà inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al nord-oest del nucli urbà de la població d'Albanyà, sobre el curs del riu Muga i a migdia de la masia del Bertran, al costat del coll del Pincaró.
Pont format per tres arcs de mig punt, el central de dimensions molt més grans que els dos laterals. Presenta dos contraforts de refoç situats en una de les cares de l'estructura mentre que a l'altre costat hi ha dos tallamars de secció semicircular. El pont presenta petites baranes i conserva l'empedrat primitiu per on es circulava, disposat en forma d'esquena d'ase. En un dels tallamars de l'estructura hi ha una placa commemorativa gravada amb la inscripció "PONT FET PER YSIDRO BERTRAN 1891".
L'estructura està bastida en pedra sense treballar de diverses mides, lligada amb abundant morter de calç.

## Història

Segons la inscripció situada en un dels tallamars de l'estructura, el pont fou bastit per Ysidro Bertran l'any 1891.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pont del Molí d'en Bertran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2014].
# Bobby Rondinelli

Bobby Rondinelli (Brooklyn, 27 de juliol de 1955) és un bateria de rock més conegut per actuar amb grups com Blue Öyster Cult, Rainbow, Quiet Riot i Black Sabbath.
Rondinelli va començar a tocar la bateria als 11 anys després d'haver tocat anteriorment una mica de guitarra. Va actuar amb Black Sabbath en els àlbums Cross Purposes i Cross Purposes Live i en va ser membre el 1994 i altre cop el 1996. També va actuar en grups com Rondinelli i Sun Red Sun amb l'anterior Ray Gillen.
Quan estava a Rainbow, en Rondinelli va actuar en un show a San Antonio, TX per la MTV. Va actuar de manera solitària.
En Rondinelli també va actuar davant amb Scorpions amb el disc de 1984 Love at First Sting. El guitarrista rítmic Rudolph Schenker li va demanar per unir-se a Scorpions fins que va tenir el gran èxit als Estats Units, a causa d'aquest últim àlbum.
En Rondinelli va contribuir en The Encyclopedia of Double Bass Drumming publicat per la Modern Drummer.
El seu equip de bateria compta amb bateria del tipus Ludwig amb plates Attack, platerets de Paiste i gongs, i toca amb els seus pals del tipus Vater.

## Discografia
### Amb Rainbow

* Difficult to Cure (1981)
* Straight Between the Eyes (1982)
* Finyl Vinyl (1986) (Rondinelli apareix en algunes cançons)

### Amb Black Sabbath

* Cross Purposes (1994)
* Cross Purposes Live (1995)

### Amb Sun Red Sun

* Sun Red Sun (1995)
* Lost Tracks (1999)
* Sunset (2000)

### Amb Rondinelli

* Wardance (1996)
* Our Cross, Our Sins (2002)

### Amb Blue Öyster Cult

* Heaven Forbid (1998)
* Curse of the Hidden Mirror (2001)
* A Long Day's Night (2002)

### Amb Riot

* Through the Storm (2002)

## Enllaços externs

* (anglès) Web fan de Black Sabbath Arxivat 2005-08-08 a Wayback Machine.
# Serra de l'Hospici

La Serra de l'Hospici és una serra situada entre els municipis d'Esparreguera a la comarca del Baix Llobregat i el de Vacarisses a la comarca del Vallès Occidental, amb una elevació màxima de 518 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lobotes

Els lobòtids (Lobotidae) són una família de peixos marins l'únic inclòs del gènere Lobotes, de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Lobotes pacificus Gilbert, 1898.
* Lobotes surinamensis (Bloch, 1790).
# Menèstrat de l'Epir

Menèstrat (en grec antic: Μένεστρατος, llatí: Menestrătus) o Menestas (Μενέστας, Menestas) fou un polític de l'antiga Grècia.
Era un dels caps que va instigar a la Lliga Etòlia a fer la guerra contra Roma al costat d'Antíoc III el Gran, que va començar el 192 aC. El 191 aC, després de la victòria romana sobre els epirotes, el cònsol Mani Acili Glabrió va demanar el lliurament de Menèstrat, però els epirotes no el van lliurar, segons Polibi i Titus Livi.

## Referències

* ↑ Menestratus or Menestas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1041
# Serrat de l'Horta (Lluçà)

El Serrat de l'Horta és una muntanya de 746 metres que es troba al municipi de Lluçà, a la comarca del Lluçanès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Regió de Ségou

La regió de Ségou és una divisió administrativa de primer nivell de Mali, anomenada com la quarta regió administrativa. La capital és Ségou (ciutat). La població el 2009 era de 2.336.255 habitants amb ubn augment del 40% en relació a 1998 (un 60% al cercle de Niono)
Està situada al centre de Mali i té una superfície de 64.947 km² (més o menys el 5% de Mali). Limita al sud amb la regió de Sikasso, al sud-est amb Burkina Faso, a l'est amb les regions de Mopti i de Tombouctou (una petita franja al nord-est), al nord amb Mauritània i a l'oest amb la regió de Koulikoro. El clima és semiàrid amb una pluja anual de 513 mm. El riu Níger creua la regió en un curs de 292 km; un altre riu és el Bani. Mercès a aquestos rius hi ha cultius en regadiu.
A part de la capital altres poblacions són San, Niono, Markala (on hi ha un embassament) i Dioro. Els 16 boscos classificats de la regió cobreixen 78.860 hectàrees.
La regió està dividida en set cercles (amb 118 comunes i 2.166 pobles):

## Referències

* Llei de creació de les regions
* Cens de Mali del 2009 Arxivat 2010-05-13 a Wayback Machine.
# Bobby Unser

Bobby Unser (Colorado Springs, 20 de febrer de 1934 - Albuquerque, 2 de maig de 2021) va ser un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Era membre de la família Unser, molt reconeguda pels seus èxits esportius a les 500 milles d'Indianapolis, prova que Bobby va guanyar en tres ocasions.

## A la F1

Bobby Unser va debutar a l'onzena i penúltima cursa de la temporada 1968 (la dinovena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 6 d'octubre del 1968 el GP dels Estats Units al circuit de Watkins Glen.
Va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint finalitzar la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Posició | Punts |
| 1968 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | SUD | ESP | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | CAN | USA Ret | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Serra Llarga (Collbató)

La Serra Llarga és una serra situada al municipi de Collbató a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 1.001 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quilodactílids

Els quilodactílids (Cheilodactylidae) són una família de peixos marins inclosa en l'ordre dels perciformes, distribuïts per tots els oceans de l'hemisferi sud.

## Taxonomia

* Gènere Cheilodactylus (Lacepède, 1803)
** Cheilodactylus fasciatus (Lacepède, 1803)
** Cheilodactylus nigripes (Richardson, 1850)
** Cheilodactylus pixi (Smith, 1980)
** Cheilodactylus rubrolabiatus (Allen i Heemstra, 1976)
** Cheilodactylus variegatus (Valenciennes en Cuvier i Valenciennes, 1833)
* Gènere Chirodactylus (Gill, 1862)
** Chirodactylus brachydactylus (Cuvier en Cuvier i Valenciennes, 1830)
** Chirodactylus grandis (Günther, 1860)
** Chirodactylus jessicalenorum (Smith, 1980)
* Gènere Dactylophora (De Vis, 1883)
** Dactylophora nigricans (Richardson, 1850)
* Gènere Goniistius (Gill, 1862)
** Goniistius ephippium (McCulloch y Waite, 1916)
** Goniistius fuscus (Castelnau, 1879)
** Goniistius gibbosus (Richardson, 1841)
** Goniistius plessisi (Randall, 1983)
** Goniistius quadricornis (Günther, 1860)
** Goniistius spectabilis (Hutton, 1872)
** Goniistius vestitus (Castelnau, 1879)
** Goniistius vittatus (Garrett, 1864)
** Goniistius zebra (Döderlein en Steindachner i Döderlein, 1883)
** Goniistius zonatus (Cuvier & Valenciennes, 1830)
* Gènere Nemadactylus (Richardson, 1839)
** Nemadactylus bergi (Norman, 1937)
** Nemadactylus douglasii (Hector, 1875)
** Nemadactylus gayi (Kner, 1865)
** Nemadactylus macropterus (Forster en Bloch i Schneider, 1801)
** Nemadactylus monodactylus (Carmichael, 1819)
** Nemadactylus valenciennesi (Whitley, 1937)
** Nemadactylus vemae (Penrith, 1967)