OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cheng

«Cheng» té aquests significats:
* Cheng Han (303/304 -347), estat dels Setze Regnes durant la Dinastia Jin (265-420)
* Biografies:
** Rei Cheng de Chu (? - 626 aC), rei de l'estat de Chu (671 -626 aC)
** Cheng Dechen (? - 632 aC), va ser un primer ministre de l'Estat de Chu durant el període de Primaveres i Tardors
** Cheng Ing Hau (1975, Taiwan), autor del virus informàtic Chernobyl
** Duc Cheng de Lu, governant de l'Estat de Lu (590 -573 aC)
** Cheng Pu, general que va servir per tres generacions sota la família Sun de senyors de la guerra de Wu Oriental
** Cheng Yi, filòsof neoconfucianista (1033-1107)
** Cheng Yi (Dinastia Han) (? - 211) general de la Província de Liang durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental
** Cheng Yin, general controlant parts de Guanzhong durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental
** Cheng Yu o Cheng Li (142 - 221), alt funcionari de l'estat de Cao Wei i assessor del senyor de la guerra Cao Cao de la Dinastia Han
** Rei Cheng de Zhou, segon sobirà de la Dinastia Zhou
** Cheng Yuanzhi, personatge de ficció en la novel·la històrica el Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong
** Cheng Wu (201 -?), polític de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes
** Dong Cheng (? -200) general subordinat de Niu Fu durant el període la tarda Dinastia Han Oriental
** Han Cheng o Han Wang Cheng (? - 206 aC), governant del Regne de Hán dels Divuit Regnes durant el període de la disputa Chu–Han
** Ji Cheng (Hengelo, 1987), ciclista
** Hou Cheng general servint sota el senyor de la guerra Lü Bu durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental
** Sun Cheng (? - 132), eunuc durant la Dinastia Han
# Tenalles

Les tenalles o estenalles són una eina molt antiga que s'utilitza per a extreure claus o tallar filferro. És una eina indispensable en fusteria. A part del seu ús clàssic per a treure els claus també s'utilitzen per a altres propòsits en el camp de l'artesania del ferro i en fusteria. Es consisteixen en dos braços i uns caps arrodonits i afilats.
Les tenalles s'utilitzen principalment per a retirar els objectes d'un material en el qual s'ha aplicat anteriorment. Les tenalles, de vegades "roents", s'han utilitzat com un instrument de tortura des de l'Antiga Roma o fins i tot abans.Se solen utilitzar també per a sostenir elements molt calents. No s'han de confondre amb les alicates. Les tenalles després del punt d'unió tenen una forma rodona i el punt de tall és a l'ample, mentre que en les alicates és al llarg. Una de les principals funcions de les tenalles o estenalles és d'arrabassar claus d'una fusta.

## Descripció

Les tenalles es formen, com de fòrceps, per dos braços metàl·lics forts pivota en un punt més proper a la boca d'adherència que als mànecs. La diferència característica pel que fa a les pinces està donada per la forma de les mandíbules, que són en forma d'arc de manera que es tanquen a la punta que forma una superfície arrodonida de gran radi. Les puntes de les boques són bisellades, per tal de poder entrar sota el cap dels claus que cal extreure, això s'aconsegueix aprimant-les en el forjat, de manera que puguin lliscar per sota dels caps dels claus més difícils d'extreure.

## Referències

* ↑ «tenalles» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «tenalles». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «estenalles» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «estenalles». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ James E. Duffy; Robert Scharff Auto Body Repair Technology, 4e. Cengage Learning, 1 de març de 2003, p. 95–. ISBN 978-0-7668-6272-2 [Consulta: 15 març 2013].
* ↑ Exemple de l'ús de pinces per a la tortura a la Itàlia medieval

## Vegeu també

* Alicates
* Molls
* Pinces de punta
* Tallacaps
* Tallacaps articulat
Viccionari
# Zatxepílivka

Zatxepílivka (en ucraïnès Зачепилівка) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 3.386 habitants.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020 [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Botxàtino

Botxàtino (en rus: Бочатино) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, pertany al districte rural de Boksitogorski. El 2017 tenia 10 habitant.
# Campionat d'Europa de seleccions nacionals de raquetbol

El Campionat europeu de seleccions nacionals de raquetbol és una competició organitzada per la Federació Europea de Raquetbol (ERF) que es disputa cada dos anys des de 1981.
Campionat Europeu de seleccions nacionals de raquetbol :
| | Any | Seu | Campió masculí | Campió femení | Campió combinada |
| I | 1981 | Països Baixos | - | - | Països Baixos |
| II | 1983 | Alemanya | Irlanda | Irlanda | Irlanda |
| III | 1985 | Bèlgica | Irlanda | Irlanda | Irlanda |
| IV | 1987 | Països Baixos | Països Baixos | Països Baixos | Països Baixos |
| V | 1989 | França | Països Baixos | Irlanda | Països Baixos |
| VI | 1991 | Bèlgica | Alemanya | Irlanda | Irlanda |
| VII | 1993 | Alemanya | Alemanya | Irlanda | Alemanya |
| VIII | 1995 | Irlanda | Gran Bretanya | Irlanda | Irlanda |
| IX | 1997 | Alemanya | Alemanya | - | Alemanya |
| X | 1999 | Alemanya | Alemanya | - | Alemanya |
| XI | 2001 | Irlanda | Irlanda | - | Irlanda |
| XII | 2003 | Països Baixos | Irlanda | Irlanda | Irlanda |
| XIII | 2005 | Alemanya | Alemanya | Irlanda | Alemanya |
| XIV | 2007 | Itàlia | Irlanda | Irlanda | Irlanda |
| XV | 2009 | França | Catalunya | Catalunya | Catalunya |

## Vegeu també

* Federació Europea de Raquetbol

## Enllaços externs

* Campionat d'Europa Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. Pàgina al lloc web de la IRF (anglès)
# Ignasi Cambra

Ignasi Cambra (Barcelona, 1989) és un pianista català.
Amb una destacada trajectòria tot i la seva joventut, tal com ha considerat el director d'orquestra rus Valeri Guérguiev, la musicalitat i tècnica de Cambra resulten admirables tot i la dificultat d'haver d'estudiar les partitures en braille i aprendre d'oïda, degut a la seva ceguesa. Un fet que no li impedeix interpretar obres d'una tremenda complexitat.

## Biografia

Nascut a Barcelona, va iniciar els seus estudis de piano als 6 anys a l'Escola de Música de Barcelona, de la mà de Maria Lluïsa Alegre i Albert Attenelle. Va continuar els estudis als Estats Units d'Amèrica als disset anys. A Indiana va fer cursos d'estiu i va ser acceptat a la Jacobs School of Music de la Universitat Bloomington, on va cursar el grau de piano i, alhora, estudiava administració d'empreses a la Kelly School. Posteriorment, va estar becat per les Joventuts Musicals de Madrid l'any 2010 i l'Obra Social de la Caixa.
Guanyador de diverses competicions com a solista i músic de cambra. Des de l'any 2011 forma part del Toradze Piano Studio, continuant els seus estudis amb Alexander Toradze durant dos anys. L'any 2014 va realitzar un màster a l'Escola Juilliard d'Arts Escèniques de Nova York. Aquell mateix any va estar com a resident a La Pedrera i va actuar a L'Auditori de Barcelona dins la temporada Ibercamera amb Valeri Guérguiev, qui l'havia seleccionat per les seves qualitats interpretatives.
Des del 2015 participa amb la pianista Maria João Pires, a qui havia conegut quan tenia 10 anys, dins del seu projecte Partitura de promoció de joves talents musicals. El projecte inclou la implicació dels participants en tirar endavant un projecte social. Cambra va optar per millorar la formació musical per a nens cecs a les escoles, un tema que coneix per pròpia experiència degut a la seva ceguesa.
El març de 2016 va fer un recital al Palau de la Música Catalana, i al novembre va fer recitals a Sant Petersburg, convidat per Valeri Guérguiev, i al Liceu de Barcelona.
Recentment ha estat nomenat Bösendorfer Artist juntament amb el pianista Ambrosio Valero.

## Referències

* ↑ Trullén, Lluís «Ignasi Cambra, un pianista admirable». Revista Musical Catalana, 14-03-2016 [Consulta: 19 març 2016].
* 1 2 3 Vega, Aina. «Ignasi Cambra o tocar amb els ulls tancats». Barcelona Metròpolis. Ajuntament de Barcelona, 01-06-2014. [Consulta: 9 març 2016].
* 1 2 3 «Biografia Ignasi Cambra». Fundació La Pedrera. [Consulta: 9 març 2016].
* 1 2 Cervantes, 9-3-2016.

## Bibliografia

* Cervantes, Xavier «Ignasi Cambra: “L'ensenyament musical a les escoles per a nens cecs sovint és un desastre”». Diari ARA, 09-03-2016 [Consulta: 9 març 2016].

## Enllaços externs

* «Entrevista al pianista Ignasi Cambra» (en castellà). Notes de clàssica. Catalunya Música, 17-01-2014. [Consulta: 9 març 2016].
* «Atención Obras. Entrevista i tall del concert a l'Auditori de Barcelona» (en castellà). TVE, 30-05-2014. [Consulta: 9 març 2016].
# Jan Veselý

Jan Veselý (Ostrava, Txèquia, 24 d'abril de 1990) és un jugador de bàsquet professional txec. Va signar contracte amb el FC Barcelona al juliol de 2022 per tres temporades després d'acabar contracte amb el Fenerbahçe turc. Ocupa posicions interiors, de pivot, amb una alçada de 2,13 m.
Ha estat escollit en tres ocasions com a membre del millor primer equip de l'EuroLliga. També va ser escollit en la sisena posició del draft de l'NBA del 2011 pels Washington Wizards.

## Referències

* ↑ Ballesteros, Xavi. «Jan Vesely, primer fitxatge del Barça 2022/2023 - 01 juliol 2022». [Consulta: 15 agost 2022].
# Puig Cornador (Viladrau)

El Puig Cornador és una muntanya de 860 metres que es troba al municipi de Viladrau, a la comarca catalana d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Portada/efemèride gener 4

Marie-Louise von Franz
« 3 de gener · 4 de gener · 5 de gener »
# Coclop

Els coclops (Cochlops) són un gènere extint de mamífers cingulats de la família dels clamifòrids (o, segons altres classificacions, dels peltefílids) que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè inferior, fa entre 16,3 i 21 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Santa Cruz. Segons un estudi de l'anatomia dental i mandibular de diversos gliptodontins publicat el 2011, devia tenir una dieta més aviat generalista i ocupar hàbitats relativament oberts. El nom genèric Cochlops significa ‘aspecte de caragol’ i es refereix al patró que mostren les plaques de la cuirassa.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cochlops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 3 febrer 2024].
* ↑ Wolf, D. (2008) «Osteoderm histology of the Cingulata (Xenarthra, Mammalia): Implications for systematics.
* ↑ Vizcaíno et al., 2011, p. 314 i 315.
* ↑ Palmer, 1904, p. 192 i 193.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Vizcaíno, S. F.; Cassini, G. H.; Fernicola, J. C.; Bargo, M. S. «Evaluating Habitats and Feeding Habits Through Ecomorphological Features in Glyptodonts (Mammalia, Xenarthra)» (en anglès). Ameghiniana, 48, 3, 2011, pàg. 305-319. DOI: 10.5710/AMGH.v48i3(364).
# Manel Camp i Oliveras

Manel Camp i Oliveras (Manresa, 20 d'abril de 1947) és un pianista i compositor català, estretament lligat al moviment de la Nova Cançó des dels seus inicis, col·laborant en la instrumentació de concerts, l'arranjament de cançons i l'enregistrament de discs al costat d'intèrprets com Lluís Llach, Maria del Mar Bonet, Raimon, Joan Isaac o Esquirols, entre molts d'altres.
La seva trajectòria professional es va iniciar amb el grup Fusioon i va continuar amb experiències col·lectives, com el grup Manel Camp Trio, el duet amb el pianista de jazz Josep Mas 'Kitflus', o amb el percussionista Santi Arisa, l'Acústic Jazz Quintet, el quartet Jazz Songs i amb la pianista Ludovica Mosca.
Durant la seva carrera ha editat més de 30 discs i ha compost la banda sonora de diverses pel·lícules (una mostra de les quals està recollida al CD Banda Sonora editat per PICAP el 2002). També ha compost la partitura per a ballets, obres de cambra i espectacles musicals com El Retaule de la Llum, Més enllà del bosc, Canigó i Fades (aquests dos basats en l'obra de Verdaguer) o Solitud (a partir de l'obra de Víctor Català).
Entre els seus treballs cal destacar la publicació de diversos discs on interpreta amb el piano, i en clau de jazz, algunes de les melodies més emblemàtiques de la Nova Cançó: Cançons (PICAP, 1999) i País de cançons (Audiovisuals de Sarrià, 2003. Amb la Polifònica de Puig-reig).
Darrerament combina la seva tasca creativa i interpretativa amb la docència en l'àrea de Jazz i Música Moderna a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC). El 14 de novembre de 2011 va dimitir juntament amb nou membres més del Plenari del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (del qual era membre dels del març de 2009) com a protesta pel trencament de model que proposa el projecte de llei Òmnibus.

## Referències

* ↑ http://www.conca.cat/ca/noticies/noticia/ComunicatEndefensadelCoNCA Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Lloc web de Manel Camp
* +Info: Concerts, Actualitat, Management... Arxivat 2012-12-10 a Wayback Machine.
# Novomikolàïvka (Donetsk)

Novomikolàïvka (en ucraïnès Новомиколаївка, en rus Новониколаевка, Novonikolàievka) és una vila de la districte de Donetsk dins óblast de Donetsk, Ucraïna. El 2001 tenia 42 habitants. Fins al 18 de juliol de 2020 Novomikolàïvka pertanyia al districte de Xakhtarsk, però aquest districte quedà abolit el juliol del 2020 per la reforma administrativa d'Ucraïna, segons la qual es reduí el nombre de districtes de l'óblast de Donetsk a només vuit.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020 [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Bous (Alemanya)

Eppelborn és un municipi del districte de Saarlouis a l'estat federat alemany de Saarland. Està situat tocant el riu Saar, aproximadament a 5 km al sud-est de Saarlouis i a 15 km a l'oest de Saarbrücken.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Dina Miftakhutdinova

Dina Miftakhutdinova (ucraïnès: Діна Артурівна Міфтахутдинова) (Dniprò, 2 de novembre de 1973) és una remadora ucraïnesa, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1996 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Atlanta, on va guanyar la medalla de plata en la prova del quàdruple scull del programa de rem. Va formar equip amb Svitlana Mazi, Inna Frolova i Olena Ronzhina. Quatre anys més tard, als Jocs de Sydney, fou quarta en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món de rem entre les edicions de 1994 i 1997.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Dina Miftakhutdynova». [Consulta: 13 agost 2023].
* ↑ Корзюкова, Т. В.. Міфтахутдінова Діна Артурівна (en ucraïnès). 21. Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2019. ISBN 978-966-02-2074-4.
# Brama

Brama o Brahma (en devanagari ब्रह्मा, Brahmā) és, dins de l'hinduisme, el déu creador de tot el que existeix, personificació del braman suprem (o principi expansiu universal).
Encara que els atributs de l'activitat creadora siguin donats a diversos déus en el període vèdic ulterior, en l'etapa dels Brahmana (categoria de la literatura vèdica consagrada al dogma i als rituals, però que també conté llegendes i especulacions abstractes) el déu pare, Prajapati o Brama, és presentat com el creador únic.
És el primer membre de la trimurti (trinitat hindú), que comprèn també Vixnú i Xiva, però aquesta unió és d'origen més tardà en el desenvolupament del pensament hindú.
En l'hinduisme actual Brama no hi té gairebé cap paper; com que el món ja està acabat, la seva aportació ja s'ha realitzat i, per tant, aquesta divinitat no té seguidors ni rep cap mena de culte. Els fidels prefereixen Vixnú i Xiva, déus menys abstractes. Així, a l'Índia hi ha molt pocs temples dedicats a Brama, essent el més important el de Pushkura, al Rajputana, on se'l representa sota la forma femenina de Xacti.

## Representacions de Brama

Brama és representat en general amb quatre caps sovint amb barba (encara que a vegades només en té tres, la llegenda explicant que un dels caps va ser destruït per Xiva) i quatre braços. Cadascun dels caps recita els quatre Veda, i amb els quatre braços sosté, en general, un bol d'aigua per a crear la vida, un rosari per a comptar el temps de l'univers, el text dels Vedes i una flor de lotus. A vegades també du un arc i un ceptre. Se'l sol mostrar de color vermell i es desplaça sobre un cigne o un paó reial, símbols del coneixement.
L'existència de Brama dura 100 dels seus anys, que equivalen a 311.040.000.000.000 anys terrenals. Al final de la seva vida hi ha un buit de 100 anys bramànics després dels quals un altre Brama recomença la creació en un procés que es repeteix eternament.
La seva consort és Sarasvatí, deessa de la saviesa i de l'aprenentatge, representada com una jove de pell blanca. Porta un instrument musical, símbol de l'art, i un rosari amb les lletres de l'alfabet sànscrit, símbol de les ciències.
En el Manu Smriti o Codi de Manu (200 aC), Brama és presentat com aquell que ha desenvolupat el món a partir d'un ou.
Una altra representació tradicional més tardana (la dels Purana, començats a escriure vers l'any 400) el mostra naixent d'un lotus procedent del melic de Vixnú.

## Brama en el budisme

En el budisme, Brama no és considerat com el creador del món sinó com el rei dels déus i està sotmès al cicle del samsara, com tota criatura fora dels budes i dels arhat. D'altra banda, en els textos primitius del budisme, s'anomenen "Brama" diverses divinitats, encara que totes estan relacionades amb la creació del món.

## Fonts

* «Brama». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Hors-série L'esprit des civilisations: L'Inde, de la revista Le Point (juliol-agost 2008).
Viccionari
# Campionat de Ral·lis de l'Orient Mitjà

El Campionat de Ral·lis de l'Orient Mitjà (en anglès: Middle East Rally Championship, abreujat MERC) és un campionat de ral·lis internacional organitzat per la FIA que es desenvolupa a l'Orient Mitjà.
El pilot amb major número de títols és Nasser Al-Attiyah amb 19.

## Campions

| Any | Pilot | Cotxe |
| 1984 | Saeed Al-Hajri | Porsche 911 SC RS |
| 1985 | Saeed Al-Hajri - 2 | Porsche 911 SC RS |
| 1986 | Mohammed bin Sulayem | Toyota Celica CTC |
| 1987 | Mohammed bin Sulayem | Toyota Celica CTC |
| 1988 | Mohammed bin Sulayem | Toyota Celica CTC |
| 1989 | Mohammed bin Sulayem | Toyota Celica GT-Four ST165 |
| 1990 | Mohammed bin Sulayem | Toyota Celica GT-Four ST165 |
| 1991 | Mohammed bin Sulayem | Toyota Celica GT-Four ST165 |
| 1992 | Mamdouh Khayat - 1 | Lancia Delta HF Integrale |
| 1993 | Hamed Al-Thani - 1 | Toyota Celica GT-Four |
| 1994 | Mohammed bin Sulayem | Ford Escort RS Cosworth |
| 1995 | Abdullah Bakhashab - 1 | Ford Escort RS Cosworth |
| 1996 | Mohammed bin Sulayem | Ford Escort RS Cosworth |
| 1997 | Mohammed bin Sulayem | Ford Escort RS Cosworth |
| 1998 | Mohammed bin Sulayem | Ford Escort WRC |
| 1999 | Mohammed bin Sulayem | Ford Focus RS WRC |
| 2000 | Mohammed bin Sulayem | Ford Focus RS WRC |
| 2001 | Mohammed bin Sulayem | Ford Focus RS WRC |
| 2002 | Mohammed bin Sulayem - 14 | Ford Focus RS WRC |
| 2003 | Nasser Al-Attiyah | Subaru Impreza WRC |
| 2004 | Khalid Al Qassimi - 1 | Subaru Impreza WRX STI |
| 2005 | Nasser Al-Attiyah | Subaru Impreza WRX STI |
| 2006 | Nasser Al-Attiyah | Subaru Impreza WRX STI |
| 2007 | Nasser Al-Attiyah | Subaru Impreza WRX STI |
| 2008 | Nasser Al-Attiyah | Subaru Impreza WRX STI |
| 2009 | Nasser Al-Attiyah | Subaru Impreza WRX STI Mitsubishi Lancer Evo X |
| 2010 | Misfer Al Marri - 1 | Subaru Impreza WRX STI |
| 2011 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta S2000 |
| 2012 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta RRC Peugeot 207 S2000 |
| 2013 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta RRC |
| 2014 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta RRC |
| 2015 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta RRC |
| 2016 | Nasser Al-Attiyah | Škoda Fabia R5 |
| 2017 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta R5 |
| 2018 | Nasser Al-Attiyah | Ford Fiesta R5 |
| 2019 | Nasser Al-Attiyah | Volkswagen Polo GTI R5 |
| 2020 | Nasser Al-Attiyah | Volkswagen Polo GTI R5 |
| 2021 | Nasser Al-Attiyah | Volkswagen Polo GTI R5 |
| 2022 | Nasser Al-Attiyah | Volkswagen Polo GTI R5 |
| 2023 | Nasser Al-Attiyah - 19 Abdullah Al-Rawahi - 1 | Volkswagen Polo GTI R5 Škoda Fabia Rally2 evo |

## Vegeu també

* Campionat de Ral·lis Àsia-Pacífic
* Campionat de Ral·lis NACAM
* Campionat d'Europa de Ral·lis
* Campionat Mundial de Ral·lis

## Enllaços externs

* El Campionat del 2016 al Web de la FIA (anglès)
# Música profana

La denominació de música profana actua, en principi, per oposició a la de música religiosa. La frontera entre aquests dos grans gèneres es dona en relació a la intencionalitat originària d'aquesta música.

## Visió de conjunt

De totes maneres, ni la divisió ni l'extensió del concepte de profà aplicat a la música són sempre del tot clars:
* La classificació s'aplica gairebé de forma exclusiva a la música vocal i, normalment, no es consideraria procedent designar, per exemple, la música de cambra, com a música profana. D'aquí es desprèn que és la música dotada d'un text la que pot rebre una consideració o altra, i que és en funció de la temàtica d'aquest que la música rep una consideració o una altra.
* La categorització s'aplica sobretot als repertoris, però també es pot aplicar a les pràctiques.
* Qualsevol repertori és susceptible de ser reutilitzat modificant la intencionalitat d'aquesta interpretació. La categorització d'una composició o un repertori com a música profana resta sempre vinculada a la intencionalitat primera.

## Contextos de la música profana

Existeixen nombrosos exemples de música vocal profana dins de la música folklòrica i tradicional, vinculats a totes aquelles situacions de la vida quotidiana de les diferents cultures que han generat música sense vincles amb la religió. En són exemples les cançons de treball, les cançons de bressol, les cançons amatòries.
Durant el transcurs de la història de la música europea, hi ha una sèrie de fites importants en la música profana entre les quals destaquen:
* La música dels trobadors i altres moviments que arreu d'Europa sorgeixen sota la seva influència. De fet, la tradició de la cançó de temàtica profana ha perviscut des d'aleshores vinculada a la tradició de la música clàssica europea, transcendint els canvis d'estil.
* Les cançons polifòniques de l'Ars Antiqua, al segle xiii i de l'Ars Nova al segle xiv les quals, tot i partir sovint de melodies provinents del cant gregorià tenen ja una intencionalitat del tot profana.
* Les cançons polifòniques de temàtica profana dels compositors de l'escola francoflamenca, al segle xv.
* La fita més important de la música profana al segle xvi fou el madrigal, però tampoc no s'ha d'oblidar la chanson a França, ni altres gèneres més lleugers com la frottola a Itàlia.
* La gran creació del repertori profà al segle xvii, al Barroc, fou l'òpera; també va ser notable la importància de la cantata, si bé aquesta forma musical es va fer més present en el repertori religiós.
* Al segle xix, amb el Romanticisme, la cançó profana de caràcter artístic va assolir una fita molt elevada amb el Lied per a veu i piano.

## Fonts

Michels, Ulrich. Atlas de música, Vols I i II. Alianza Editorial (Madrid, 1988)