OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turó del Vicari

El Turó del Vicari és una muntanya de 206 metres que es troba entre els municipis de Fogars de la Selva, a la comarca de la Selva i de Sant Celoni, a la comarca del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sèrie 4100 de FGV

La sèrie 4100 de FGV és una sèrie d'unitats de tren-tram que presta servici a la divisió del TRAM Metropolità d'Alacant (TRAM) de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV). Son part del model Stadler CityLink produït a la factoria valenciana de Vossloh/Stadler Rail a Albuixec i comparteixen disseny amb la sèrie 91 de SFM. Actualment (2024), totes nou unitats estan en servici actiu i descansen al depòsit d'El Campello.
Amb la integració de la xarxa tramviaria d'Alacant i l'antiga línia d'ample mètric d'Alacant a Dénia, coneguda com el trenet de la Marina, se contratà l'adquisició de vehicles de tren-tram que foren capaços de circular i aprofitar ambdós sistemes. El 2003 s'adjudicà a Alstom la construcció en la factoria d'Albuixec de nou vehicles numerats en la sèrie 4100, els quals terminà i entregà Vossloh després del canvi de titularitat de la planta. Per aquestes unitats, FGV hagué de pagar una indemintzació a Alstom per irregularitats al contracte denunciades per altres aspirants al concurs. Els trens foren posats en servici entre els anys 2007 i 2008 i suposà la tornada de les unitats cedides de la sèrie 3800 de FGV a la xarxa de Metrovalència.
La sèrie 4100 està formada per nou unitats integrades per tres cotxes construits en acer inoxidable. Presenta la particularitat de, mentre el vehicle central se sosté sobre dos bogies, els dos cotxes dels extrems en tenen només un a l'extrem exterior i l'altre es recolza sobre el cotxe central. Tant els bogies dels extrems com el del cotxe central són motrius. La potència conjunta dels sis motors de tracció que disposa és d'uns 840 kW que fa que les unitats arriben a una velocitat de 100 quilòmetres per hora en règim ferroviari i de 70 km/h en el tramviari, així com desenvolupar una acceleració de 1,2 m/s. Pel que fa a la capacitat interior, segons declara FGV, la sèrie 4100 té un aforament de 315 persones.

## Referències

* 1 2 https://www.fgv.es/conoce-fgv/fgv-en-xifres/tram-en-cifras/parque-movil/?lang=ca
* ↑ https://www.listadotren.es/motor/series.php?id=345
* 1 2 https://trenesytiempos.blogspot.com/2019/09/cronicas-de-la-via-estrecha-lxxxiv-un.html
* ↑ El Economista «Una sentencia anula la adjudicación de FGV a Alstom de 9 trenes». , 4 enero 2007 [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ https://www.listadotren.es/carac/fichadatos.php?id=237
# Anna Dorotea de Hohenlohe-Neuenstein

Anna Dorotea de Hohenlohe-Neuenstein va néixer a Neuenstein (Alemanya) el 26 de gener de 1621 i va morir a Oettingen el 16 de setembre de 1643. Era una noble alemanya, filla del comte Carles VII de Hohenlohe-Neuenstein (1582-1641) i de Sofia de Zweibrücken-Birkenfeld (1593-1676).

## Matrimoni i fills

El 5 de desembre de 1638 es va casar a Neuenstein amb Joaquim Ernest d'Oettingen-Oettingen (1612-1658), fill del comte Lluís Eberhard (1577-1634) i de la comtessa Margarida d'Erbach (1576-1635). D'aquest matrimoni en nasqué:
* Dorotea (1639-1698), casada amb el duc Eberhard III de Württemberg (1614-1674).
* Carles Lluís, nascut i mort el 1641
* Albert Ernest I (1642-1683), casat primer amb Cristina Frederica de Württemberg (1644-1674), i després amb Eberhardina Caterina de Württemberg-Stuttgart.
* Susanna Joana (1643-1713), casada amb Frederic Magnus de Castell (1646-1717).

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Posella del Faro

La Posella del Faro és una serra del terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Fins al 1971 separava els termes d'Escaló i Jou.
Assoleix una elevació màxima de 1.905,3 metres, i separa les valls del Barranc de Barraonse, al sud, i del Torrent de Berrós, al nord. És al sud-est dels pobles de Berrós Jussà i Berrós Sobirà i al nord-est d'Escaló, a l'esquerra de la Noguera Pallaresa. En el seu extrem nord-est hi ha el Pla d'Arides i el Coll de l'Orla.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* La Posella del Faro en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sínia (la Pobla de Massaluca)

La sínia és una sínia de la Pobla de Massaluca (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Presenta una vistositat superior, ja que el mecanisme propi no està a nivell del terreny, sinó pujat sobre un basament circular per facilitar la posterior distribució de l'aigua, arreplegada de la riera del barranc de Barball, per mitjà de conducció llaurades en pedra als conreus més alts.
Està quasi sencera, falten tan sols la pala amb la qual l'animal feia funcionar el mecanisme d'engranatges que movien la roda metàl·lica a la que es lligaven cordes amb càntirs ceràmics que pujaven l'aigua del pou.

## Història

Està tota obrada de pedra sense argamassa a la plataforma i amb argamassa al pou i al cos superior. Pedra al bassi recollidor de l'aigua i conduccions posteriors.

## Referències

* 1 2 3 «Sinia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Amor pedagògic

«Amor pedagògic» és un terme usat en el camp de la pedagogia que es refereix a una manera específica d'entendre la pràctica pedagògica a partir del valor de l'amor. En aquest context s'entén l'amor com a respecte cap a l'altra persona, les seves necessitats i la seva voluntat. El terme va ser encunyat per Herman Nohl i feia referència a la intenció per part de l'educador d'orientar la seva activitat a la realitat viscuda per l'educand així com a la seva identitat. La manera de fer-ho consisteix a adoptar el punt de vista de l'educand posant-se al seu lloc de la mateixa manera que farien els seus pares.

## Referències

* ↑ Kron, Jürgens, Standop, pàg.177
* ↑ soziales-wissen.de.tl. «soziales-wissen - Der pädagogische Bezug nach Herman Nohl». [Consulta: 21 desembre 2024].
# Turó dels Ginebrons

El Turó dels Ginebrons és una muntanya de 1.208 metres que es troba entre els municipis d'Arbúcies, a la comarca de la Selva i de Montseny, a la comarca del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sí Ràdio

Sí Ràdio fou una emissora de ràdio musical del País Valencià, la segona de Ràdio Autonomia Valenciana, S.A. pertanyent al grup Radiotelevisió Valenciana.
Inicià les seues emissions en període de proves l'11 de setembre del 2001 i, en un principi, la seua programació estava dirigida als joves i el turisme.
Va ser inaugurada oficialment l'any 2002, es caracteritzà pel seu format encarat a la radiofòrmula i, per tant, amb una programació musical orientada a un públic adult amb un format variety hits. La major part de la programació estigué basada en continguts musicals de forma ininterrompuda a l'estil de les radiofòrmules privades. Tot i ésser un ens públic valencià, la presència de la música feta en la llengua pròpia fou escassa en comparació al volum de música en altres llengües.
El govern valencià va cessar les emissions de Sí Ràdio el 29 de novembre de 2013 a les 16:36h.

## Programació

Heus ací una llista incompleta de la programació de Canal Nou Ràdio/Ràdio Nou/Nou Ràdio durant la seua història:
* Esports Nou Ràdio
* Jazzmoció (2003-)
* El món de la música (2009-)
* El nou negre (2003-)
* Rocola Sí (2002-)
* Sí al dance (2002-2003)
* Sí al festiu (2002-2003)
* Sí al jazz (2002-2003)
* Sí o Sí (2002-2003)
* Sídecar (2002-2003)
* Si tu vols, sí (2002-2003)
* Taula Esportiva Nou Ràdio (2002-)
* Top Sí (2002-)
* Tú sí que saps (2002-2003)

## Freqüències

Heus ací la llista completa de freqüències radiofòniques de Sí Ràdio:
* Alacant: 105.5 FM
* Castelló de la Plana: 102.8 FM
* València: 87.8 FM

## Logotips

Durant la seua història, ha tingut una imatge corporativa corresponent a l'etapa com a Canal 9 Ràdio, quatre com a Ràdio 9, i una com a Nou Ràdio:
| De 2001 a 2005 | De 2005 a 2010 | De 2010 a 2013 | De 9/10/2013 a 20/11/2013 |

## Vegeu també

* Tancament de Radiotelevisió Valenciana

## Referències

* ↑ http://www.sindicom.gva.es/web/informes.nsf/0/044134E0D648F156C125768E004C1C72/$file/08CVIII_RTVV.pdf Arxivat 2012-07-04 a Wayback Machine.
* ↑ El sector audiovisual de la Comunidad Valenciana. Situación, dimensiones y perspectivas. Volumen I. Pàg.195
* ↑ Polémica en el consejo de RTVV por la cobertura del ataque a EE UU-20/09/2001-El País
* ↑ La comunicación en la Comunidad Valenciana durante la presidencia de Eduardo Zaplana (1995-2002)
* ↑ «Llista Top Sí». Arxivat de l'original el 2012-07-10. [Consulta: 2 setembre 2012].
* ↑ Almenar, Salvador «Els treballadors lluitaran per tornar a aixecar RTVV». Ara [València], 30-11-2013, pp. 4 – 5.
* ↑ https://web.archive.org/web/20030417111233/http://www.siradio.com/graella.html
* ↑ https://elxmedia.es/dades/mapa-fm-cvmc/

## Enllaços externs

* Sí Ràdio Arxivat 2014-08-20 a Wayback Machine.
# Anna Jimskaya

Anna Alexandrovna Jimskaya (Taixkent, 22 de gener del 1979) és una model i actriu uzbeka que treballa a Itàlia.

## Biografia

Anna Jimskaya prové del món del circ, on treballà durant dos anys com a acròbata, aprofitant les seves qualitats d'atleta, car de petita havia practicat la gimnàstica artística.
A finals de la dècada dels 90 marxà a Itàlia, on treballà primer com a model fotogràfic a Milà i estudià recitació. La seva gran oportunitat li donà Tinto Brass el 2005, amb la interpretació del film eròtic Monamour, a partir de la novel·la Amare Leon d'Alina Rizzi. Des de llavors, ha seguit treballant en diversos projectes cinematogràfics, televisius i teatrals.

## Filmografia
### Cinema

* Monamour, dirigida per Tinto Brass (2005)
* Nemici per la Pelle, dirigida per Rossella Drudi (2006)
* Le badanti, dirigida per Marco Pollini (2015)

### Televisió

* Ritornero, vídeo musical de Max Pezzali dirigit per Daniele Persica (2008)
* Il segreto di Arianna, mini sèrie de la RaiUno, dirigida per Gianni Lepre (2007)
* Troppo avanti, vídeo musical de Piotta & Caparezza (2008)
* Pump it up, vídeo musical de Danzal (2004)
* Quando finisce cosi, vídeo musical de Neffa (2003)

### Teatre

* Arlecchino servitore di due padroni comèdia, dirigida per Roberto Totola (1999)
* Uomini alla crisi finale, comèdia dirigida per Pino Ammendola (2007-2008-2009)
* Te lo do' io Pasquino, comèdia musical dirigida per Walter Croce i Prospero Richelmy (2008-2009)

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Anna Jimskaya Arxivat 2009-04-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Pui de Linya

El Pui de Linya és una muntanya de 2.870 metres que es troba al municipi d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà. Separa la vall de Peguera de la vall del riu Escrita.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Cap dera Picada

El Cap dera Picada és una muntanya de 2.598 metres que es troba entre els municipis d'Es Bòrdes, a la comarca de la Vall d'Aran i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mineralocorticoide

Els mineralocorticoides, com l'aldosterona, pertanyen als corticoides, una classe d'hormones esteroides de l'escorça suprarenal. El nom fa referència al seu paper en la regulació de l'equilibri potassi/sodi i, per tant, la pressió arterial. Els dos mineralocorticoides naturals més importants són l'aldosterona (activador) i la desoxicorticosterona (inactivant). Són sintetitzats per la zona glomerul·lar del còrtex de les glàndules suprarenals.

## Aplicacions

L'únic mineralocorticoide sintètic és la fludrocortisona, que s'utilitza clínicament en la insuficiència adrenocortical en les síndromes adrenogenitals. És més fàcil i comú a la pràctica influir en l'efecte natural de l'aldosterona antagonitzant els diürètics (diürètics), que es resumeixen com a "diürètics estalviadors de potassi". En contrast amb els diürètics tiazídics, la resistència a la insulina no es desenvolupa. Altres aplicacions inclouen tensió arterial alta i després d'un atac cardíac.

## Referències

* ↑ E. P. Gomez-Sanchez, C. E. Gomez-Sanchez: Central regulation of blood pressure by the mineralocorticoid receptor. In: Molecular and cellular endocrinology, Band 350, Nummer 2, März 2012, S. 289–298; doi:10.1016/j.mce.2011.05.005. PMID 21664417. PMC 3189429.
* ↑ P. J. Fuller, Y. Yao, J. Yang, M. J. Young: Mechanisms of ligand specificity of the mineralocorticoid receptor. In: The Journal of endocrinology, Band 213, Nummer 1, April 2012, S. 15–24; doi:10.1530/JOE-11-0372. PMID 22159507.
* ↑ U. A. Hawkins, E. P. Gomez-Sanchez, C. M. Gomez-Sanchez, C. E. Gomez-Sanchez: El receptor mineralocorticoide ubic: implicacions clíniques. A: Current hypertension reports, volum 14, número 6, desembre de 2012, pp. 573–580, doi:10.1007/s11906-012-0297-0. PMID 22843494. PMC 3491176.
* ↑ A. M. Dorrance: Interferint amb l'activació del receptor de mineralocorticoides: passat, present i futur A: F1000prime reports, Volum 6, 2014, pàg. 61; doi:10.12703/P6-61. PMID 25165560. PMC 4126546.
* ↑ M. R. Seawell, F. Al Darazi, V. Farah, K. B. Ramanathan, K. P. Newman, S. K. Bhattacharya, K. T. Weber: "L'antagonisme dels receptors de mineralocorticoides confereix cardioprotecció en la insuficiència cardíaca". 10, número 1, març de 2013, pàgs. 36–45; doi:10.1007/s11897-012-0120-x. PMID 23114591. PMC 3568253.
# Lisa Makas

Lisa Makas (Mödling, 11 de maig de 1992) és una davantera de futbol austríaca que juga actualment a l'Austria Wien Frauen de l'ÖFB-Frauenliga austríaca.
Anteriorment havia jugat al St. Pölten i el Freiburg.

## Referències

* ↑ «Nationalspielerin Lisa Makas: „Was man verdient, steht in keiner Relation zu dem, was man körperlich opfert“» (en alemany). [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ «Austria Wien verpflichtet Lisa Makas» (en alemany). [Consulta: 4 juliol 2022].
# Bultaco Senior

La Bultaco Senior 200, sovint coneguda simplement com a Bultaco Senior, fou un model de motocicleta de turisme fabricat per Bultaco entre 1966 i 1971. Derivada de la Mercurio 175, un model destinat exclusivament al mercat dels EUA, la Senior es llançà a l'estat espanyol el novembre de 1966 i adoptà la seva denominació com a complement de la també nova Junior 74 (apareguda el gener d'aquell mateix any i adreçada als més joves).
Juntament amb altres models de la marca com ara la Saturno o la mateixa Mercurio, la Senior era una moto econòmica i duradora, les principals característiques de la qual eren les següents: motor de dos temps monocilíndric refrigerat per aire de 175 cc amb canvi de 4 velocitats, bastidor de bressol simple, frens de tambor i amortidors de forquilla convencional davant i telescòpics darrere.

## Característiques
### Fitxa tècnica

Bultaco Senior 200 :
| Id. Model | 34 |
| Núm. Sèrie | 34.000.001 - 34.001.824 |
| Anys | 1966 - 1971 |
| CC | 174,773 |
| Diàmetre x Carrera | 60,9 x 60 mm |
| Compressió | 7:1 |
| CV | 14,25 a 6.500 rpm |
| Carburador | Zenith 20 MX-F/20 mm |
| Canvi | 4 velocitats |
| Pneumàtic davant | 2,75 x 18" |
| Pneumàtic darrera | 3,00 x 18" |
| Frens davant | 160 mm |
| Frens darrera | 140 mm |
| Pes en sec | 95 kg |
| Dipòsit | Vermell i argentat (13 l) |
| • Altres Longitud total: 1.915 mm Distància entre eixos: 1.270 mm Velocitat màxima: 110 km/h Consum: 3,1 l x 100 km ||

## Referències

* ↑ «Bultaco. 1963 - 1966» (en castellà). motoguapa.com. Arxivat de l'original el 12 de març 2017. [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «1945: Cataluña». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 101. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «Bultaco, més que un mite». Fricandó motarra, 16 març Senior9. [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ «Bultaco Senior» (en castellà). autoclasico.es. [Consulta: 3 maig 2017].
* ↑ «Senior 200» (en castellà). motosantiguasgranada.es. [Consulta: 3 maig 2017].
* ↑ «Marca: Bultaco / Tipo: Senior 200» (JPG. Revista Catálogo Español de 1968 escanejada) (en castellà). motoguapa.com. Motociclismo, 1968. [Consulta: 3 maig 2017].

## Bibliografia

* Herreros, Francisco. Bultaco 155/200, Saturno 200, Senior 200 y Mercurios : (las "tranquilas" de Bultaco) (en castellà). Barcelona: Moto Retro, 2006. D.L. B. 6722-2006. ISBN 9788493473419.
# Puis de Gerber

El Puis de Gerber és una muntanya de 2.738 metres que es troba al municipi d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Forma part de la carena que separa la vall de Gerber del circ de Saboredo.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cap deth Solan

El Cap deth Solan és una muntanya de 2.068 metres que es troba al municipi de Naut Aran, a la comarca de la Vall d'Aran.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roc del Gento

El Roc del Gento és una muntanya de 1.670 metres que es troba al municipi de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mahler (desambiguació)

«Mahler» té aquests significats:
* Alma Mahler, artista austríaca
* Gustav Mahler, compositor austríac
# Era Pica

Era Pica és una muntanya de 2.035 metres que es troba entre els municipis de Canejan, a la comarca de la Vall d'Aran i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Anna Maria de Dinamarca

Anna Maria de Dinamarca (Amalienborg, 30 d'agost de 1946) és Princesa de Dinamarca i Reina consort de Grècia (1964 - 1973) pel seu casament amb el rei Constantí II de Grècia.
És filla del rei Frederic IX de Dinamarca i de la princesa Íngrid de Suècia, filla del rei Gustau VI Adolf de Suècia. Estudià puericultura a Dinamarca i a Montreux (Suïssa).
L'any 1964 es casà a Atenes amb el ja rei Constantí II de Grècia, que era fill del rei Pau I de Grècia i de la princesa Frederica de Hannover. La parella ha tingut cinc fills:
* Alèxia de Grècia, nascuda el 1965 a Atenes. Es casà el 1998 a Londres amb l'arquitecte de Lanzarote Carlos Morales Quintana.
* Pau de Grècia, nascut el 1967 a Atenes. Es casà el 1995 a Londres amb l'estatunidenca Marie-Chantal Miller.
* Nicolau de Grècia i Dinamarca, nascut el 1969 a Roma. Casat el 2010 amb Tatiana Elinka Blatnik.
* Teodora de Grècia i Dinamarca, nascuda a Londres el 1984.
* Felip de Grècia, nascut a Londres el 1986.
L'any 1967 partí a l'exili amb el seu marit i s'instal·laren a Roma per passar posteriorment per Madrid, Copenhaguen i instal·lar-se definitivament a Londres.
Actualment és professora d'història contemporània de l'Institut Hel·lènic de Londres i és presidenta de la Fundació Anna Maria per l'ajuda a les zones afectades per desastres naturals.
# Circuit d'Albi

El circuit d'Albi és un circuit de curses de 3,565 km de longitud situat a Lo Sequèstre, prop d'Albi, a uns 80 km al nord-est de Tolosa de Llenguadoc. Creat per a substituir el proper circuit urbà de Les Planques, el circuit d'Albi es va començar a construir el 1960 i es va inaugurar el 1962. Ha estat seu de curses del Campionat de França FFSA GT (Gran Turisme) els anys 1997, 2002, 2004 a 2011 i 2020 a 2022.
Com a curiositat, comparteix els seus terrenys amb un aeroport actiu al seu interior, l'Aérodrome d'Albi - Le Sequestre.

## Referències

* ↑ «FFSA GT Championship Albi 1997» (en anglès). racingsportscars.com, 07-09-1997. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «Albi Aerodrome» (en anglès). Motor Sport Magazine. [Consulta: 29 maig 2022].

## Vegeu també

* Circuit Les Planques

## Enllaços externs

* Circuit d'Albi - Lloc web oficial (francès)
# Roca Gran (la Guingueta d'Àneu)

La Roca Gran és una muntanya de 1.705 metres que es troba al municipi de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Belos

Belos és el nom dels següents personatges:
* Belos (fill de Posidó), a la mitologia grega, rei d'Egipte, fill de Posidó i de Líbia.
* Belos (pare de Dido), a la mitologia grega, Belos fou un rei de Tir, pare de Dido i de Pigmalió.
* Belos o Bel, divinitat de la mitologia sumèria
# (4657) López

(4657) Lopez és un asteroide descobert el 22 de setembre de 1979 per l'astrònom rus Nikolai Stepànovitx Txernikh a l'Observatori Astrofísic de Crimea. La designació provisional que va rebre era 1979 SU9. Els descobridors van proposar que fos dedicat al seu col·lega i col·laborador, l'astrònom valencià Alvaro López Garcia (n. 1941), de l'Observatori Astronòmic de la Universitat de València.

## Enllaços externs

* Dades actualitzades de la NASA amb l'òrbita de (4657) Lopez. (anglès)
# Pica Palomèra

La Pica Palomèra és una muntanya de 2.448 metres que es troba al municipi de Vielha e Mijaran a la Vall d'Aran.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mètode efectiu

En lògica, matemàtiques i informàtica, especialment metalògica i teoria de la computabilitat, un mètode efectiu o procediment efectiu és un procediment per resoldre un problema per qualsevol mitjà intuïtivament "efectiu" d'una classe específica. Un mètode efectiu de vegades també s'anomena mètode o procediment mecànic.

## Definició

Cal distingir entre efectivitat i eficàcia.
La definició d'un mètode efectiu implica més que el mètode en si. Perquè un mètode es pugui dir efectiu, s'ha de considerar respecte a una classe de problemes. Per això, un mètode pot ser efectiu respecte a una classe de problemes i no ser efectiu respecte a una classe diferent.
Un mètode s'anomena formalment efectiu per a una classe de problemes quan compleix aquests criteris:
* Consisteix en un nombre finit d'instruccions exactes i finites.
* Quan s'aplica a un problema de la seva classe:
** Sempre s'acaba després d'un nombre finit de passos.
** Sempre produeix una resposta correcta.
* Per principi, pot fer-ho un humà sense cap tipus d'ajuda excepte material d'escriptura.
* Només cal seguir amb rigor les seves instruccions per tenir èxit. En altres paraules, no requereix enginy per tenir èxit.
Opcionalment, també es pot requerir que el mètode no retorni mai un resultat com si fos una resposta quan el mètode s'aplica a un problema des de fora de la seva classe. Afegir aquest requisit redueix el conjunt de classes per a les quals hi ha un mètode efectiu.

## Algorismes

Un mètode efectiu per calcular els valors d'una funció és un algorisme. Les funcions per a les quals existeix un mètode efectiu s'anomenen de vegades efectivament calculables.

## Funcions computables

Diversos esforços independents per donar una caracterització formal de la calculabilitat efectiva van conduir a una varietat de definicions proposades (funcions recursives generals, màquines de Turing, càlcul λ) que més tard es van demostrar que eren equivalents. La noció encapsulada en aquestes definicions es coneix com a computabilitat recursiva o efectiva.
La tesi Church-Turing afirma que les dues nocions coincideixen: qualsevol funció teòrica dels nombres que sigui efectivament calculable és computable recursivament. Com que aquesta no és una afirmació matemàtica, no es pot demostrar amb una demostració matemàtica.

## Vegeu també

* Decidabilitat (lògica)
* Problema de decisió
* Conjunt recursiu

## Referències

* ↑ Hunter, Geoffrey, Metalogic: An Introduction to the Metatheory of Standard First-Order Logic, University of California Press, 1971
* ↑ Gandy, Robin The Kleene Symposium, 1980 [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ Copeland, Jack. «The Turing-Church Thesis» (en anglès). Turing Archive for the History of Computing, 01-06-2000. [Consulta: 23 març 2013].
* ↑ The Cambridge Dictionary of Philosophy, effective procedure

## Bibliografia complementària

* SC Kleene (1967), Lògica matemàtica . Reimprès, Dover, 2002,ISBN 0-486-42533-9, pàgs. 233 ss. , esp. pàg. 231.