OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bruno Amoussou

Bruno Ange-Marie Amoussou (Djakotomey, 2 de juliol de 1939) és un polític beninès líder del Partit Social-Demòcrata (PSD). Va ser president de l'Assemblea Nacional des del 1995 fins al 1999 i ministre de Planificació i Desenvolupament amb el president Mathieu Kérékou, del 1999 al 2005.

## Trajectòria política

L'abril del 1999, Amoussou, que era el candidat favorit de Kérékou per a la presidència de l'Assemblea Nacional, va ser derrotat per Adrien Houngbédji en una votació parlamentària.
Amoussou s'ha presentat a les quatre eleccions presidencials convocades des que, el 1990, es va reinstaurar el règim democràtic. El 1991 va rebre el 5,8% dels vots i va quedar en la quarta plaça, cosa que li va impedir passar a la segona volta. El 1996 també va quedar quart, amb el 7,8% dels vots, i, a través del tercer candidat, Houngbédji, Amoussou va donar suport a Kérékou contra el president Nicéphore Soglo per a la segona volta de les eleccions, en què Kérékou va sortir victoriós. En la primera volta de les eleccions del 2001 va tornar a quedar quart, amb el 8,6% dels vots, però va poder continuar en la cursa electoral quan els candidats del segon i el tercer llocs, Soglo i Houngbédji, van abandonar. Enfront del gran favorit, Kérékou, a qui prèviament havia donat el seu suport per a la segona volta, Amoussou va rebre prop del 16% dels vots.
Amoussou va participar un altre cop en les eleccions presidencials del març del 2006, en què va obtenir cap al 16% dels vots i va quedar en tercer lloc.
El juliol de 2022, Bruno Amoussou es va retirar i va deixar la presidència de la UP a Joseph Djogbenou.
# El Corral

El Corral és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada a 596 m d'altitud.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «El Corral». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alejandro Sendra Burgos

Alejandro Sendra Burgos (Pego, 3 de novembre de 1851 - València, 1914) fou un advocat, polític i terratinent valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era un dels més grans terratinents de Pego i va succeir Juan Sala Feliu com a cap del Partit Conservador a la comarca, alineat en el sector d'Antoni Maura. Fou membre de la Diputació Provincial d'Alacant pel districte de Cocentaina-Pego de 1879 a 1882 i de 1884 a 1889, i president de la diputació el 1891-1893 i el 1896-1897. A les eleccions generals espanyoles de 1899 fou elegit diputat pel districte de Pego i a les de 1907 ho fou pel de Dénia, des d'on va donar suport la declaració del port de Dénia com d'interès general.

## Enllaços externs

* Alejandro Sendra, president de la Diputació
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
# La Trona (Castelldans)

La Trona és una muntanya de 477 metres que es troba al municipi de Castelldans, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Fidel de Sigmaringen

Fidel de Sigmaringen, nascut com Markus Roy (Sigmaringen, Alemanya, 1 d'octubre de 1577 - Seewis im Prättigau, Suïssa, 24 d'abril de 1622) fou un frare caputxí alemany, missioner entre els protestants d'Europa central i mort durant una revolta a Suïssa. És venerat com a sant i màrtir per l'Església catòlica

## Biografia

Nascut en una família d'origen flamenc, va estudiar al col·legi jesuïta de Friburg de Brisgòvia, on es llicencià en filosofia, marxant a la universitat de la mateixa ciutat a doctorar-se en dret civil i canònic el 7 de maig de 1611). Començà a treballar com a jurista, però aviat li decebé la professió i volgué ingressar, amb un germà seu, a l'orde dels caputxins en un convent de Friburg. El 4 d'octubre de 1612) va ésser-hi ordenat sacerdot i estudià teologia a Constança (Alemanya). Va ésser pare guardià dels convents de Rheinfelden, Friburg i, finalment, del de Feldkirch (Àustria).
Va fer-se conegut arran d'alguns opuscles anticalvinistes i antizwinglianistes, perduts; el bisbe de Coira li demanà en 1614 de formar un grup de frares missioners per combatre les idees protestants a la diòcesi. Fidel va començar aquesta missió en 1621 i l'any següent la recent congregació pontifícia de Propaganda Fide, creada per a la difusió de la fe i la lluita contra les heretgies, el nomenà superior de les missions al cantó suís dels Grisons. Així va recórrer tota la regió predicant i convertint, especialment durant la quaresma del 1622.
El 24 d'abril d'aquest any va sortir de l'església on havia dit missa i va ésser agredit per una gentada i soldats austríacs, que el mataren, ja que el poble identificava la Reforma protestant amb els moviments antiaustracistes i independentistes, per la qual cosa, Fidel es veié com un agent del Sacre Imperi.
* Fidel de Sigmaringen (dret) i Josep de Leonessa, per Tiepolo, s. XVIII
* Pintura en Pfärrenbach, s. XIX
* Estampa devocional

## Veneració

Benet XIII el va proclamar beat el 24 de març de 1729, i el 29 de juny de 1746 va ésser canonitzat per Benet XIV.
Les seves restes es reparteixen entre la Catedral de Coira, sota el seu altar major, i l'església dels caputxins de Weltkirchen (Feldkirch, Àustria).
* Catedral de Chur, lloc del seu enterrament
* Convent caputxí de Feldkirch, on va viure i on és enterrat part del cos del sant

## Enllaços externs

* www.santiebeati.it
* Scheda del Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon
# Luigi Mangione

Luigi Nicholas Mangione ( pronunciació (?·pàg.); Towson, 1998) és un enginyer informàtic, científic de dades i creador de videojocs estatunidenc, acusat d'assassinar Brian Thompson, conseller delegat de UnitedHealthcare, el 4 de desembre de 2024 a Nova York. Aquesta agressió va generar un ampli debat als Estats Units sobre el sistema de salut privat del país i va convertir Mangione en una figura controvertida, considerada per alguns com un heroi popular.
Mangione prové d’una família acomodada d’una de les zones més prominents de la ciutat de Baltimore. Va destacar com a estudiant a la Gilman School durant la secundària, on va ser escollit per pronunciar el discurs de graduació. Posteriorment, va cursar Ciències Informàtiques i Enginyeria a la Universitat de Pennsilvània, on es va graduar cum laude.
Mangione va estudiar els textos de Ted Kaczynski sobre l'alienació tecnològica i el poder de les grans empreses. Va viatjar a Hawai, on va practicar surf i va adoptar un estil de vida proper a la natura, i al Japó, on va escriure i va meditar a les muntanyes. Crític amb la deshumanització tecnològica, defensava un estil de vida més senzill i autèntic. Malgrat el seu context privilegiat, Mangione hauria patit els efectes del sistema sanitari privat, incloent-hi dolors crònics d'esquena derivats d’una deformitat vertebral.

## Circumstàncies de l'assassinat

El 9 de desembre de 2024, Mangione, de 26 anys, va ser arrestat i acusat formalment d'assassinat en primer grau, tinença d'armes i assetjament. Els trets que van matar Brian Thompson es van disparar amb una arma de foc creada amb tecnologia 3D. Les tres bales utilitzades tenien gravades les paraules Deny, defend, depose (negar, defensar, deposar), referències als abusos de les asseguradores.
El manuscrit trobat en el moment de la detenció de Mangione destacava que «algú havia de fer-ho» i criticava que els problemes del sistema de salut «ja no són una qüestió de coneixement, sinó de jocs de poder».

## Referències

* 1 2 3 4 Faber, Sebastiaan. «L’enigma de Luigi Mangione». Catalunya Plural, 19-12-2024.
* 1 2 «Deny, defend, depose: un crim meditat». Catalunya Plural.
# Bryan Ferry

Bryan Ferry CBE (nascut el 26 de setembre de 1945, Washington, Tyne and Wear) és un cantant, músic, compositor i actor anglès. Bryan Ferry es va fer famós a la dècada de 1970 com a vocalista i principal compositor de Roxy Music, inicialment amb Brian Eno. Bryan Ferry va gaudir d'una reeixida carrera amb tres àlbums número 1 així com 10 singles a les llistes de top ten al Regne Unit. Segueix tenint una reeixida carrera en solitari, després d'haver guanyat una nominació al Grammy en 2001.

## Discografia

* These Foolish Things (Octubre de 1973, UK #5)
* Another Time, Another Place (Juliol de 1974, UK #4)
* Let's Stick Together (Setembre de 1976, UK #19, US #160)
* In Your Mind (Febrer de 1977, UK #5, US #126)
* The Bride Stripped Bare (Abril de 1978, UK #13, US *159)
* Boys and Girls (Maig de 1985, UK #1, US #63)
* Bête Noire (Octubre de 1987, UK #9, US #63)
* Taxi (13 d'abril de 1993, UK #2, US #79)
* Mamouna (20 de setembre de 1994, UK #11, US #94)
* As Time Goes By (15 d'octubre de 1999, UK #16, US #199)
* Frantic (18 de maig de 2002, UK #6, US #189)
* Dylanesque (2007)
# El Puit de Miravé

El Puit de Miravé és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada a 837 m d'altitud.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «El Puit de Miravé». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alejandro Viana Esperón

Alejandro Viana Esperón (Ponteareas, Pontevedra, 16 de maig de 1877 - Ciutat de Mèxic, 1952) fou un industrial i polític gallec. A les eleccions generals espanyoles de 1933 fou candidat per la província de Pontevedra per Acció Republicana, però no fou escollit. El 1935 fou nomenat cap provincial d'Izquierda Republicana a Pontevedra i fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1936. L'esclat de la guerra civil espanyola el va sorprendre a Madrid, on va romandre fins al 1938, quan es traslladà a València i d'ací a Barcelona, d'on el 1939 marxà a París, on hi treballà per al Servei d'Evacuació de Refugiats Espanyols (SERE). Quan el Tercer Reich va ocupar França va fugir a Bordeus, i vers el 1941, avisat de què la Gestapo volia capturar-lo, marxà cap a Suïssa i d'aquí a Toló, d'on marxà cap a l'Argentina amb el mateix vaixell que Niceto Alcalá Zamora. Però el vaixell fou bombardejat a Dakar, on hagué de desembarcar perquè se li caducà el visat. D'allí fou enviat a Casablanca i tancat un mes en un camp de concentració. Després de nombroses gestions, aconseguí anar a Mèxic, on hi arribà després d'un viatge força accidentat. A Ciutat de Mèxic va regentar una farmàcia i aconseguí la distribució de penicil·lina per a tot Mèxic.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Los Llangossets

Los Llangossets és una muntanya de 518 metres que es troba al municipi de la Granadella, a la comarca catalana de les Garrigues.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 252128001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Districte de Chagai

El districte de Chagai és una divisió administrativa de la província de Balutxistan, al Pakistan, el districte més gran del país. Pakistan va fer en aquest districte les seves proves nuclears a les muntanyes Ras Koh. Al cens de 1998 la població era de 202.562 habitants (el 1901 eren 21.689 amb 32 pobles). La superfície és de 50.545 km²

## Història

La història antiga és desconeguda. Se suposa que hi van arribar perses, grecs, àrabs i mongols. El 1740 Nadir Shah de Pèrsia va cedir Nushki en feu a un cap balutxi de Kharan, però poc després va passar a mans dels brahuis de Kalat i va esdevenir un districte del kanat. Henry Pottinger va visitar la regió el 1810 i Sir Charles Mac Gregor el 1877.
El 1886 l'emir de l'Afganistan va ocupar la zona però el 1897 va quedar (junt amb Sinjrani occidental) dins l'esfera britànica per acord de la comissió conjunta de límits i reintegrada a Balutxistan; fou designat un agent polític per assolir l'administració. El juny de 1899 el districte de Nushki fou cedit per Kalat al govern de l'Índia Britànica a canvi d'una renda de 9000 rúpies anuals i es va formar el districte de Chagai amb el tahsil de Nushki, el territori de Westerm Sinjrani i el subtahsils de Chagai (amb capital a Dalbandin), i més tard es van crear els de Naukundi i Dak. Formava part de l'Agència del Balutxistan. L'autoritat estava en mans d'un Assistent polític auxiliat per un assistent de districte, un supertindent de policia, un tahsildar, i un naib tahsildar per cada subtahsil. La capital era a Nushki.
El subtahsil de Naukundi o Nokundi fou convertit en tahsil el 1950. El 1957 el districte de Chaggai fou incorporat al districte de Kalat però en fou separat el 1959. L'1 de febrer de 1978 es va formar la subdivisió de Dalbandin amb el tahsil del mateix nom.
El 1981 es va crear el subtahsil de Taftan. El setembre de 1989 Nushki es va segregar per formar un districte separat unit a Dabaldin. Actualment està dividit en:
* Chagai, subtahsil
* Dak, subtahsil
* Nokundi, tahsil
* Taftan, subtahsil
Dins el districte de Nushki van quedar:
* Dalbandin, subdivisió i tahsil
* Nushki, subdivisió i tahsil

## Topografia

Està situat entre les muntanyes Sarlath a l'est fins a les Koh-i-Malik Siah a l'est amb una llargada de 576 quilòmetres i una amplada mitjana de 80 quilòmetres. Al nord té la regió desèrtica que pertany a l'Afganistan (regió al sud del riu Helmand); aquest límit fou establert per una comissió conjunta angloafganesa el 1896; el límit amb Pèrsia es va fixar per una comissió conjunta iranopakistanesa el 1959.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Budoia

Budoia (friülà Budoie ) és un municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 2.489 habitants. Limita amb els municipis d'Aviano, Fontanafredda, Polcenigo i Tambre (BL)

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Antonio Zambon | Esquerra |
# La Masia Cremada

La Masia Cremada és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada a 532 m d'altitud.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «La Masia Cremada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Pedrós (l'Espluga Calba)

El Puig Pedrós és una muntanya de 585 metres que es troba entre els municipis de Senan, a la comarca de la Conca de Barberà i de Fulleda i l'Espluga Calba, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quiromiformes

Els quiromiformes (Chiromyiformes) són un clade de primats de relació incerta amb els lemuriformes. Contenen una sola espècie vivent, l'ai-ai, i diverses d'extintes. El seu registre fòssil es remunta a l'Oligocè inferior, fa uns 33,9 milions d'anys. Són originaris d'Àfrica. De vegades es classifiquen entre els lemuriformes i de vegades com un infraordre a part. Es caracteritzen per tenir una sola dent incisiva amb forma de cisell a cada arcada dental i el tercer dit de les mans extremament llarg en comparació amb els altres.

## Referències

* 1 2 Entrada «Chiromyiformes» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ Kelt i Patton, 2020, p. 177.

## Bibliografia

* Kelt, D. A.; Patton, J. L. A Manual of the Mammalia: An Homage to Lawlor's Handbook to the Orders and Families of Living Mammals (en anglès). University of Chicago Press, 2020. ISBN 13-978-0-226-53314-8.
# Buebi

Buebi (italià Bobbio Pellice, piemontès Beubi) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 598 habitants. Està situat a la Vall Pellice, una de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis d'Abriès (Alts Alps), Crissolo (Cuneo), Praal, Ristolas (Alts Alps) i Villar Pellice D'aquí van sortir els colons que habitaren l'enclavament occità de La Gàrdia, a Calàbria.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Giuseppe Berton | Centreesquerra |
# Llista de topònims de Puigdàlber

Llista de topònims (noms propis de lloc) del municipi de Puigdàlber, a l'Alt Penedès
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## casa

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Can Ferran | Puigdàlber | casa | | 41° 24′ 20″ N, 1° 41′ 59″ E﻿ / ﻿41.405547°N,1.699834°E﻿ / 41.405547; 1.699834 ca:Plaça de l'Església, 6 | bé integrant del patrimoni cultural català | Can Ferran (Puigdàlber) | |
| | casa Josep Parellada | Puigdàlber | casa | Estil: modernisme català arquitectura modernista | 41° 24′ 15″ N, 1° 42′ 05″ E﻿ / ﻿41.404168°N,1.701369°E﻿ / 41.404168; 1.701369 ca:Avinguda de Catalunya, 16 | bé integrant del patrimoni cultural català | Casa Josep Parellada | |

## entitat singular de població

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades |
| Bellavista | Puigdàlber | entitat singular de població | 19 hab | 41° 24′ 13″ N, 1° 41′ 20″ E﻿ / ﻿41.403669030272°N,1.6888886150895°E﻿ / 41.403669030272; 1.6888886150895 239.921 msnm |
| Puigdàlber | Puigdàlber | entitat singular de població capital municipal | 533 hab | 41° 24′ 16″ N, 1° 42′ 03″ E﻿ / ﻿41.404404°N,1.700924°E﻿ / 41.404404; 1.700924 238 msnm |
| el Gorner | Puigdàlber | entitat singular de població | 19 hab | 41° 24′ 05″ N, 1° 43′ 14″ E﻿ / ﻿41.40131°N,1.72048°E﻿ / 41.40131; 1.72048 199.156 msnm |

## masia

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Cal Vermell | Puigdàlber | masia | | 41° 24′ 16″ N, 1° 41′ 40″ E﻿ / ﻿41.404317°N,1.694539°E﻿ / 41.404317; 1.694539 | | | |
| | la Païssota | Puigdàlber | masia | | 41° 24′ 08″ N, 1° 41′ 56″ E﻿ / ﻿41.4021°N,1.69875°E﻿ / 41.4021; 1.69875 | | | |

## Misc

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Església Parroquial de Sant Andreu | Puigdàlber | església | Estil: arquitectura popular | 41° 24′ 20″ N, 1° 42′ 01″ E﻿ / ﻿41.40548°N,1.700391°E﻿ / 41.40548; 1.700391 ca:Plaça de l'Església 241 msnm | bé cultural d'interès local | Sant Andreu de Puigdàlber | |
| | casa consistorial de Puigdàlber | Puigdàlber | casa consistorial | | 41° 24′ 15″ N, 1° 42′ 04″ E﻿ / ﻿41.4042767°N,1.7010943°E﻿ / 41.4042767; 1.7010943 | | Town hall of Puigdàlber | |
# Aleksandr Abazà

Aleksandr Aguéevitx Abazà, en rus Александр Агеевич Абаза, (24 de juliol de 1821- a Niça, França, 26 de gener de 1895) fou un polític rus que va arribar a ser Ministre d'Hisenda.
Provenia d'una antiga família de boiars de Moldàvia i era fill d'Aguei Vassilievitx Abazà. El 1860, era propietari de 1.696 serfs i de 17.300 hectàrees de terreny.
Aleksandr Abazà va ser un dels consellers més liberals d'Alexandre II de Rússia. Va intentar convèncer el tsar que transformés la monarquia imperial russa en una monarquia constitucional, però sense èxit.
El 27 d'octubre de 1880 és nomenat Ministre d'Hisenda. Entre els seus objectius està la contribució, des de les finances, al desenvolupament del ferrocarril rus. També va suprimir l'impost sobre la sal.
Després de l'assassinat d'Alexandre II de Rússia (1 de març de 1881), Abaza va donar suport al projecte de reforma relatiu a l'elaboració d'una Constitució per a Rússia. Va dimitir i es retirà de la vida política el 6 de maig de 1881.
# Punta del Clot

La Punta del Clot és una muntanya de 675 metres que es troba al municipi de Bellaguarda, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Francesc III d'Este

Francesc III d'Este o Francesc III de Mòdena (Mòdena, Ducat de Mòdena 1698 - Varese, Ducat de Milà 1780) fou un membre de la Casa d'Este que va esdevenir duc de Mòdena entre 1737 i 1780.

## Orígens familiars

Va néixer el 2 de juliol de 1698 a la ciutat de Mòdena, capital del ducat del mateix nom, sent fill del duc Reinaldo III d'Este i Carlota Felicitat de Brunsvic-Lüneburg. Fou net per línia paterna del també duc Francesc I d'Este i Lucrècia Barberini, i per línia materna de Joan Frederic de Brunsvic-Lüneburg i Benedicta del Palatinat-Simmern.
Fou germà, així mateix, de la princesa Enriqueta d'Este, casada amb Antoni I de Parma.

## Núpcies i descendents

Es casà el 21 de juny de 1720 a la ciutat de Mòdena amb Carlota d'Orleans, filla del duc Felip III d'Orleans i Francesca Maria de Blois. D'aquesta unió nasqueren:
* Alfons d'Este (1723 - 1725)
* Maria Teresa d'Este (1726 - 1754, casada el 1744 amb Lluís de Borbó-Penthièvre (1725 - 1793)
* Hèrcules III d'Este (1727 - 1803), duc de Mòdena, casat amb Maria Teresa Cybo-Malaspina (1725 - 1790)
* Matilde d'Este (1729 - 1803)
* Maria Fortunata d'Este (1731 - 1803), casada el 1759 amb Lluís Francesc de Borbó-Conti (1734 - 1814)
* Beatriu d'Este (1734 - 1736)
* Elisabet d'Este (1741 - 1774)
* Francesc d'Este (1743 - 1821), comte de Sant Andreu
* Frederic d'Este (1745 - 1820), comte de Sant Romà
Després de la mort de la seva primera esposa, ocorreguda el gener de 1761, es casà successivament de forma morganàtica amb Teresa di Castelbarco i després amb Maria Renata von Harrach, amb les quals no tingué descendents.

## Ascens al poder

Fou nomenat duc de Mòdena l'octubre de 1737 a la mort del seu pare. Durant el seu regnat es veié obligat a veure nombroses obres pictòriques de la col·lecció particular per tal de fer front a la crisi econòmica en la qual es veié sotmès degut als diferents fronts que va tenir oberts, especialment per les Guerres de Successió espanyola, polonesa i austríaca.
El 1753 fou nomenat administrador del Ducat de Milà per part de Maria Teresa I d'Àustria, càrrec que va mantenir fins al 1771.
Morí el 22 de febrer de 1780 a la ciutat de Varese, població del ducat de Milà, de la qual havia estat investit com a senyor feudal de per vida.

## Enllaços externs

* (anglès) http://genealogy.euweb.cz/welf/welf10.html
# Bulgarograsso

Bulgarograsso és una localitat i comune italiana de la província de Como, regió de Llombardia, amb 2984 habitants.

## Evolució demogràfica

Cens d'habitants

## Vegeu també

* Marquesat de Montferrat
* Civita Castellana

## Enllaços externs

* Bulgarograsso - Lloc web oficial
# Torralta

Torralta és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada a 571 m d'altitud.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «Torralta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lama Djinpa

El lama Djinpa (Borja d'Arquer), nascut a Barcelona, és considerat el primer lama català. Mort a maig de 2017.
Va ser deixeble del lama Yeshe, de Kalu Rimpotxé, Khenpo Tsultrim Gyamtso Rimpotxé i Bokar Rimpotxé i feu diversos retirs al Nepal i a l'Índia. Entre 1984 i 1988 feu el retir de tres anys i mig a Normandia i professà els vots de monjo Getsul.
Des de 1998 viu retirat a Dag Shang Kagyü, el primer monestir budista de l'Estat espanyol, situat a Panillo, Osca.

## Obra

* Introducción práctica al buddhismo (2001)
* Buddha, materialismo y muerte (2002)
* Aprenent del budisme Arxivat 2007-08-22 a Wayback Machine. (2007)

## Enllaços externs

* Entrevista al lama Djinpa a VilawebTV
* Pàgina web de Lama Djinpa Arxivat 2011-12-04 a Wayback Machine.
* www.jardindelameditacion.es