OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jelisaweta Fabianowna Gnessina

Yelizaveta Fabianovna Gnessina (Rostov-on-Don, 1879 - Moscou, 29 d'abril, 1953), quarta de les cinc germanes russes, professora universitària i germana de violinista Mikhail Fabianovich Gnesin.

## Biografia

El pare de Jelizaveta era el rabí designat per l'estat Fabian Ossipowitsch Gnessin. La seva mare, Bella Issajewna Fletsinger-Gnessina, havia estudiat amb Stanisław Moniuszko i era cantant i pianista. Jelizaveta va estudiar al Conservatori de Moscou a la classe de violí de Jan Hřímalý, i es va graduar el 1901.
Aleshores Jelizaveta es va incorporar a l'escola de música privada de les germanes J. i M. Gnessina com a professora de violí, que les seves germanes grans Yevgenia, Yelena i Marija havien fundat a Moscou el febrer de 1895 amb el suport del mecenes Alexander Pavlovich Kaverin. (Després de la Revolució d'Octubre, gràcies al suport d'Anatoli Lunatxarski, l'escola es va convertir en la Segona Escola Estatal de Música de Moscou (1919), el 1925 va rebre el nom de Germanes Gnessina, i el 1944 es va convertir en l'Institut Gnessin.) El seu germà Mikhail, les seves germanes Yevgenija, Jelena, Marija i Olga i Alexander Gretschaninow van ser altres professors allà. Jelizaveta també va ensenyar solfeig, conjunt i va dirigir l'orquestra.
Jelizaveta estava casada amb el violinista Yevgeny Franzewitsch Witachek. El seu fill Jewgeni Franzewitsch Witatschek (1910–1983) es va convertir en compositor i professor de música. Yelizaveta va ser enterrada al cementiri de Novodevitx de Moscou.

## Honors

* Artistes honorats de la RSFSR (1945)
* Condecoració d'Honor de la Unió Soviètica (1945)
* Medalla "Al treball heroic a la Gran Guerra Patriòtica 1941-1945"

## Referències

* ↑ Anna Genova: Three Sisters of the Great Gnessinka (Memento des Originals vom 12. November 2017 im Internet Archive) Info: Der Archivlink wurde automatisch eingesetzt und noch nicht geprüft. Bitte prüfe Original- und Archivlink gemäß Anleitung und entferne dann diesen Hinweis. (abgerufen am 11. Juli 2017).
* 1 2 3 4 Artikel Gnessina, Gnessin, Gnesina, Gnesin, Schwestern (abgerufen am 11. Juli 2017) im Lexikon Europäische Instrumentalistinnen des 18. und 19. Jahrhunderts (Sophie Drinker Institut).
* 1 2 ГНЕСИНЫ (Memento des Originals vom 19. August 2016 im Internet Archive) Info: Der Archivlink wurde automatisch eingesetzt und noch nicht geprüft. Bitte prüfe Original- und Archivlink gemäß Anleitung und entferne dann diesen Hinweis. (abgerufen am 11. Juli 2017).
* ↑ Еврейский мемориал: Семья Гнесиных (abgerufen am 11. Juli 2017).
* ↑ Anna Genova: Three Sisters of the Great Gnessinka (Memento des Originals vom 12. November 2017 im Internet Archive) Info: Der Archivlink wurde automatisch eingesetzt und noch nicht geprüft. Bitte prüfe Original- und Archivlink gemäß Anleitung und entferne dann diesen Hinweis. (abgerufen am 11. Juli 2017).
# Llista de topònims de Jújols

Llista de topònims (noms propis de lloc) de Jújols (Conflent).
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## església

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) |
| Sant Julià i Santa Basilissa de Jújols | Jújols | església Ús: església | Estil: arquitectura romànica Anomenat per: Julià i Basilissa | 42° 34′ 08″ N, 2° 17′ 41″ E﻿ / ﻿42.5689°N,2.2948°E﻿ / 42.5689; 2.2948 953.8 msnm | monument històric inventariat | Église Saint-Julien-et-Sainte-Basilisse de Jujols |
| Santa Anna de Jújols | Jújols | església | | 42° 34′ 09″ N, 2° 17′ 43″ E﻿ / ﻿42.56916944°N,2.29530833°E﻿ / 42.56916944; 2.29530833 965.8 msnm | | |
| Santa Coloma del Castelló | Jújols | església | | 42° 34′ 09″ N, 2° 17′ 13″ E﻿ / ﻿42.56913611°N,2.28695278°E﻿ / 42.56913611; 2.28695278 881.1 msnm | | |
| Santa Maria de Jújols | Jújols | església | | 42° 34′ 13″ N, 2° 17′ 55″ E﻿ / ﻿42.570239°N,2.298725°E﻿ / 42.570239; 2.298725 824.5 msnm | | |

## port de muntanya

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Coll Diagre | Jújols | port de muntanya | | 42° 35′ 03″ N, 2° 16′ 34″ E﻿ / ﻿42.584281°N,2.276011°E﻿ / 42.584281; 2.276011 1462.9 msnm | | | |
| | Collada de Jújols | Jújols Noedes Serdinyà | port de muntanya | | 42° 35′ 47″ N, 2° 17′ 28″ E﻿ / ﻿42.596281°N,2.291211°E﻿ / 42.596281; 2.291211 1756.5 msnm | | | |

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Commons (més fotos) |
| Mont Coronat | Jújols Oleta i Èvol Noedes | cim muntanya | | 42° 36′ 34″ N, 2° 15′ 31″ E﻿ / ﻿42.6095°N,2.2587°E﻿ / 42.6095; 2.2587 2172 msnm | Mont Coronat |
| Reserva Natural de Jújols | Jújols | reserva natural nacional àrea protegida | 1986-10-23 1986 Superfície: 427 472.3572ha | 42° 35′ 30″ N, 2° 16′ 36″ E﻿ / ﻿42.59167°N,2.27667°E﻿ / 42.59167; 2.27667 | Réserve naturelle nationale de Jujols |
| casa de la vila de Jújols | Jújols | instal·lació Ús: seu del govern local | | 42° 34′ 13″ N, 2° 17′ 44″ E﻿ / ﻿42.5701442818146°N,2.29565674238214°E﻿ / 42.5701442818146; 2.29565674238214 fr:RUE DU PRESBYTERE, 66360 JUJOLS | Town hall of Jujols |
| dolmen de la Font d’Arques | Jújols | dolmen | | 42° 34′ 44″ N, 2° 16′ 27″ E﻿ / ﻿42.578944444444°N,2.2741388888889°E﻿ / 42.578944444444; 2.2741388888889 | |
# Melghat

Melghat fou una antiga comarca del Berar inicialment part del districte d'Ellichpur i després del districte d'Amraoti (des de 1905), avui a Maharashtra, formada per una àrea de 4.224 km²; el 1901 tenia 36.670 habitants en gran part korkus (uns 25000) del grup kol. Va formar una taluka amb 330 pobles i cap ciutat, amb capital al sanatori de Chikalda. Altres llocs importants eren els forts de Gawilgarh i Narnala. El poble més important era Darni amb menys de 800 habitants, seguit de Dewa i Bairagarh La major part de la comarca la formaven les muntanyes de Gawilgarh, part de la serralada de Satpura.
El 1974 es va crear la Melghat Tiger Reserve, una de les primeres que es va crear dins el projecte Tiger, ocupant el nord del districte d'Amravati a Maharashtra entre el riu Tapti i les muntanyes Gawilgarh amb el cim principal a Vairat de 1.178 metres. La Reserva està regada per cinc rius: Khandu, Khapra, Sipna, Gadga i Dolar, afluents del Tapti. Els altiplans de Makhala, Chikhaldara, Chiladari, Patulda i Gugamal són les zones principals en mig de les muntanyes.
El 1985 es va crear com a zona de protecció de la reserva, el Melghat Tiger Sanctuary amb una superfície de 1.597,23 km², del qual el 1987 es va segregar el Parc Nacional de Gugamal amb una superfície de 361,28 km3. El 1994 el Melghat Tiger Sanctuary es va dividir en el Melghat Tiger Sanctuary de 788,28 km² i el Melghat Wildlife Sanctuary amb la resta.
La superfície total de la reserva és de 1676,93 km².

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Melghat wildlife sanctuary Arxivat 2009-03-19 a Wayback Machine.
# Campionat d'escacs de Bòsnia i Hercegovina

El Campionat d'escacs de Bòsnia i Hercegovina és el torneig d'escacs que se celebra per determinar el campió nacional d'escacs de Bòsnia i Hercegovina. Es va organitzar per primer cop el 2005 per la Federació d'escacs de Bòsnia i Hercegovina, més de deu anys després de la seva independència de Iugoslàvia.
En la primera edició hi participaren sis jugadors bosnians i sis de Sèrbia i Montenegro, i estigué marcada per l'absència dels millors jugadors bosnians, com Borki Predojević, Bojan Kurajica i Emir Dizdarević.
A la segona edició, el 2006, hi parciciparen 10 jugadors bosnians i dos de Sèrbia i Montenegro. A l'any següent, en la tercera edició, ja hi participaren només jugadors bosnians, i amb la presència de Borki Predojević i de Predrag Nikolić, fou un torneig molt més fort que els anteriors.
La 4a edició es va celebrar entre el 31 de gener i el 7 de febrer de 2010. El GM Bojan Kurajica, principal favorit, va començar molt fort, fent 4½ punts de cinc partides, però a continuació es va esfondrar i va permetre que l'MI Željko Bogut, campió de 2006, l'atrapés en el primer lloc, acabant tots dos amb 6½ punts. En Bogut va obtenir el títol per millor desempat, i també una norma de GM.

## Quadre d'honor

    #AnyCiutatCampió 12005BrčkoVukić, MilanMilan Vukić 22006VitezBogut, ŽeljkoŽeljko Bogut 32007SarajevoNikolić, PredragPredrag Nikolić 42010Široki BrijegBogut, ŽeljkoŽeljko Bogut 52011CazinDizdarević, EmirEmir Dizdarević 62012NeumDizdarević, EmirEmir Dizdarević 72013CazinKadrić, DennisDennis Kadrić 82014ZenicaStojanović, DaliborDalibor Stojanović 92016LukavacTrkulja, GoranGoran Trkulja

## Vegeu també

* Campionat d'escacs de Iugoslàvia

## Enllaços externs

* Reportatge de l'edició de 2005: TWIC Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine., chesslodge
* Reportatge de l'edició de 2006: Bichess.com Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine.
* Reportatge de l'edició de 2007: Crowther, Mark. «Bosnia & Herzegowina Chess Championship 2007» (en anglès). The Week In Chess 686, 31-12-2007. Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 12 maig 2011].
* Reportatge de l'edició de 2010: Polgár, Susan. «Bosnia & Herzegowina Chess Championship 2010» (en anglès). susanpolgar.blogspot.com, 10-02-2010. [Consulta: 16 maig 2011].
# Amfitrió (Plaute)

Amfitrió (en llatí, Amphitryo) és una comèdia escrita pel dramaturg romà Plaute, basada en un conegut mite grec que té com a protagonistes divinitats com Júpiter i Hermes, la qual cosa és un tret original, ja que és l'única obra de Plaute amb temàtica mitològica. Com que els personatges són déus o persones importants, Plaute definia l'obra en el pròleg com una tragicomèdia.
El tracta d'una fabulla palliata en què els personatges i l'ambientació són grecs.

## Argument

Amfitrió comença amb un pròleg enunciat pel déu Mercuri, en el qual posa en antecedents l'audiència. Amfitrió i el seu esclau Sòsia estaven absents en una guerra i estan tornant a Tebes. Mentrestant, el déu Júpiter està dormint amb l'esposa d'Amfitrió, Alcmena. Júpiter està disfressat d'Amfitrió i, per això, Alcmena no sap que ell no és el seu marit.
La tasca de Mercuri és robar, per al seu pare Júpiter, una mica de temps per evitar interferències. Amb aquesta finalitat, canvia la seva aparença per la de l'esclau Sòsia, i quan el Sòsia real arribi, ell el colpejarà i el farà fora de casa. Completament confús per haver estat colpejat per ell mateix, Sòsia torna al vaixell per transmetre el que ha passat al seu amo Amfitrió. L'endemà al matí, Amfitrió es posa en camí cap a la casa, ofès per la història absurda del seu esclau. Júpiter marxa un moment abans que Amfitrió arribi, i quan Alcmena veu el seu marit de veritat, es pregunta per què ha tornat. A Amfitrió, no li agrada aquesta estranya benvinguda després d'haver estat fora tants mesos, i la confusió es transforma en ira i gelosia després d'assabentar-se que la seva dona ha dormit amb un altre home. Després d'una llarga discussió, Alcmena està a punt de deixar el seu desconfiat marit, però és frenada per Júpiter. Finalment, en un miraculós esdeveniment, Alcmena dona a llum bessons. L'un és fill d'Amfitrió, l'altre és Hèrcules, el fill de Júpiter. Per calmar la ira d'Amfitrió, ell li explica què va fer, i Amfitrió se sent orgullós d'haver compartit la seva dona amb un déu.

## Traduccions al català

Marçal Olivar. Amfitrió. Barcelona, Fundació Bernat Metge, 1934 (traducció en prosa)
Viccionari
# Puig Gruí

El Puig Gruí és una muntanya de 164 metres que es troba al municipi de Palafrugell, a la comarca catalana del Baix Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 314101016).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Miyana

Miyana, Miyaneh o Meyaneh (شهرستان میانه, antigament Miyanidj) és una ciutat i municipi de l'Iran a la riba del Kizil Uzen, afluent del Safid Rud, al sud-est de l'Azerbaidjan (regió, part persa). És capital d'un comtat (shahrestan) que porta el mateix nom, amb 290 pobles i una població de 173.998 habitants el 1970 i de 191.291 habitants el 2006, a la província de l'Azerbaidjan Oriental. El comtat està subdividit en quatre circumscripcions (bakhsh): Central (بخش مرکزی), Torkaman Chay o Turkmanchay (بخش ترکمان‌چای), Kaghazkonan (بخش کاغذکنان) i Aqkand (بخش اقكند).

## Història

El seu nom literalment vol dir "terra situada al mig" i estava situada al mig de la ruta entre Tabriz i el nord de Pèrsia i al mig de la que unia Maragha amb Ardabil. Al segle VII fou conquerida per l'àrab Hudhayfa ibn al-Yaman al-Absi però no s'hi van establir fins a l'inici del Califat Abbàssida (segle viii) quan s'hi van instal·lar membres de la tribu Hamdan del Iemen. Al segle X els geògrafs la descriuen com una ciutat modesta però prospera i va tenir certa importància fins al temps del mongols. El 1319 fou escenari d'una batalla entre Abu Said Bahadur Khan i els seus emirs revoltats. En temps d'al-Mustawfi (segle xiv) era un petit poble. El 1828 a un llogaret de la regió, Turkmanchay, es va signar el tractat d'aquest nom entre Pèrsia i Rússia.
Modernament va tornar a prosperar i el 1970 ja tenia 29.447 habitants. Des de 1942 és estació ferroviària de la línia de Teheran a la frontera de la República de l'Azerbaidjan (abans República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan). Disposa de quatre qanat que l'abasteixen d'aigua i una gran mesquita dins la qual hi ha la tomba d'un net de l'imam Jàfar as-Sàdiq, de nom Ismail.

## Notes

* ↑ BGN Standard sense diacrítics. "Geonames" United States National Geospatial-Intelligence Agency (NGA)
* ↑ "Iran - Azerbayejan Oriental" Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine., GeoHive, trobat el 25 de juliol de 2006

## Bibliografia

* Atlas Gitashenasi Ostanhai Iran (اطلس گیتاشناسی استان‌های ایران Arxivat 2007-05-22 a Wayback Machine.
# Ammar Abdulhamid

Ammar Abdulhamid (àrab: عمار عبد الحميد, ʿAmmār ʿAbd al-Ḥamīd) (Damasc, 1966) és un activista pels drets humans i dissident sirià.
Nascut en el si d'una coneguda família d'artistes –fill de l'actriu Muna Wassef i del director de cinema Muhammad Shahin–, del 1986 al 1994 va estudiar astronomia i història als Estats Units, fet que li va permetre allunyar-se del dogmatisme islàmic, i s'hi va doctorar a la Universitat de Wisconsin. Després va retornar al seu país d'origen, d'on va ser expulsat el setembre de 2005 a causa de les creixents i obertes crítiques al règim existent i al seu president, Baixar al-Assad, i va retornar als Estats Units, on viu actualment, a Washington DC.
El 2003 Ammar va fundar DarEmar, una editorial i ONG dedicada a conscienciar la societat civil del món àrab, i el Projecte Tharwa, un programa destinat a treballar amb el tema de la diversitat, convertit en la Fundació Tharwa a partir del 2005, des d'on es treballa per trencar el blocatge informatiu imposat pel govern d'Al-Assad. L'any 2008 va ajudar a fundar HAMSA ('cinc' en àrab i acrònim de Hands Across the Mideast Support Alliance), una iniciativa per mobilitzar grups internacionals de suport als activistes per la democràcia al món àrab.
Una de les seves obres més conegudes, que també ha estat traduïda al castellà, és Menstruation (2001), on parla de la «revolució silenciosa» de les dones a Síria i denuncia el sistema de vida tradicional al país.

## Enllaços externs

Llibres de l'autor a les Biblioteques de Barcelona
# Gran Premi d'Estíria de motociclisme de 2020

El Gran Premi d'Estíria de motociclisme de 2020 (oficialment anomenat BMW M Grand Prix of Styria) va ser la sisena prova del Campionat del Món de motociclisme de 2020. Va tenir lloc al Red Bull Ring, a Spielberg, Àustria, del 21 al 23 d'agost del 2020.

## Resultats
### MotoGP

| Pos. | No. | Pilot | Constructor | Voltes | Temps | Graella | Punts |
| 1 | 88 | Miguel Oliveira | KTM | 12 | 16:56.025 | 7 | 25 |
| 2 | 43 | Jack Miller | Ducati | 12 | +0.316 | 4 | 20 |
| 3 | 44 | Pol Espargaró | KTM | 12 | +0.540 | 1 | 16 |
| 4 | 36 | Joan Mir | Suzuki | 12 | +0.641 | 3 | 13 |
| 5 | 04 | Andrea Dovizioso | Ducati | 12 | +1.414 | 8 | 11 |
| 6 | 42 | Álex Rins | Suzuki | 12 | +1.450 | 6 | 10 |
| 7 | 30 | Takaaki Nakagami | Honda | 12 | +1.864 | 2 | 9 |
| 8 | 33 | Brad Binder | KTM | 12 | +4.150 | 13 | 8 |
| 9 | 46 | Valentino Rossi | Yamaha | 12 | +4.517 | 14 | 7 |
| 10 | 27 | Iker Lecuona | KTM | 12 | +5.068 | 12 | 6 |
| 11 | 9 | Danilo Petrucci | Ducati | 12 | +5.918 | 11 | 5 |
| 12 | 41 | Aleix Espargaró | Aprilia | 12 | +6.411 | 19 | 4 |
| 13 | 20 | Fabio Quartararo | Yamaha | 12 | +7.406 | 9 | 3 |
| 14 | 5 | Johann Zarco | Ducati | 12 | +7.454 | 22 | 2 |
| 15 | 21 | Franco Morbidelli | Yamaha | 12 | +10.191 | 10 | 1 |
| 16 | 73 | Àlex Márquez | Honda | 12 | +10.524 | 16 | |
| 17 | 35 | Cal Crutchlow | Honda | 12 | +11.447 | 17 | |
| 18 | 6 | Stefan Bradl | Honda | 12 | +11.943 | 20 | |
| 19 | 38 | Bradley Smith | Aprilia | 12 | +12.732 | 18 | |
| 20 | 51 | Michele Pirro | Ducati | 12 | +14.349 | 15 | |
| 21 | 53 | Esteve Rabat | Ducati | 12 | +14.548 | 21 | |
| – | 12 | Maverick Viñales | Yamaha | 0 | – | 5 | |
| INFORME OFICIAL CURSA MOTOGP ||||||||

## Referències

| Prova anterior: Gran Premi d'Àustria de 2020 | Temporada 2020 | Prova següent: Gran Premi de San Marino de 2020 |
| Prova anterior: Cap | Gran Premi d'Estíria | Prova següent: Cap |
# Casals (Pinell de Solsonès)

Casals és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada a 634 m d'altitud, no gaire lluny de les cases de la Vila i de Ca l'Ermengol. Just a tocar de la casa hi passar el GR-3, així com la Ruta de les Mentides. Molt propers a la casa cal destacar-ne la Cista de la fossa del camí dels Casals (neolític) i el lledoner dels Casals, un lledoner que destaca per la seva grandària, i considerat arbre monumental.

## Història

Per la seva tipologia arquitectònica podem dir que es tracta d'una masia del segle xviii, tot i que la falta de documentació escrit genera dubtes al respecte.. La casa no conserva dates inscrites en llindes o parets que ens pugui orientar sobre la data de construcció d'aquesta. On si que se'n conserva una és en un cobert, que forma part del baluard, en la inscripció «Fet Fe Pere Casals 1817». Així doncs a principis dels XIX segur que existia i a més ens dona l'origen del nom en antropònim d'un antic propietari.

## Descripció

És una casa de planta pràcticament quadrangular que consta d'una planta baixa més un pis superior i unes golfes. La casa té un baluard situat a la seva façana sud amb quatre coberts. A la façana nord hi ha annex un dipòsit d'aigua que aprofita l'aigua de les canals. Els materials de construcció són pedra i ciment. La teulada té dues vessants i esta coberta amb teula àrab. L'entrada principal és a la façana sud i es tracta d'una porta amb arc de mig punt rebaixat emmarcada amb dovelles.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «Casals (Pinell de Solsonès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Ajuntament de Pinell de Solsonès Pla d'ordenació urbanística municipal de Pinell de Solsonès - Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2009 / 037061 / N) [Pinell de Solsonès], 2014, pàg. 213-214 [Consulta: gener 2022].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ «GR-3 Etapa 43». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. [Consulta: 2 febrer 2022].
* 1 2 «La ruta de les mentides per Pinell de Solsonès». Descobrir (núm 168). [Consulta: 2 febrer 2022].
* ↑ Guixé Coromines, David; Rodríguez, Montse; Rocaspana, Rafel. Arbres i arbredes singulars de la comarca del Solsonès, 2006. ISBN 8468957615.
Viccionari
# Amos Tutuola

Amos Tutuola (Abeokuta, Nigèria, 1920 – 1997) va néixer de pare i mare iorubes. Va exercir, abans que la d'escriptor, la professió de ferrer, molt connectada amb residus de cultes animistes. I l'animisme i l'humorisme figuren entre els pilars de la seva narrativa. El bevedor de vi de palma està traduïda al català (Laertes editorial, 2009).
Les narracions d'Amos Tutuola, que relaten històries fantàstiques en un pidgin English ingènuament posat per escrit, van ser rebutjades pels intel·lectuals nigerians de la primera generació, que maldaven pel reconeixement de les seves literatures mitjançant la hipercorrecció lingüística i una reproducció de les normes narratives occidentals. Això no obstant, Tutuola és reivindicat per escriptors nigerians contemporanis com Chinua Achebe o Wole Soyinka (premi Nobel de 1986), per a qui el llenguatge popular de Tutuola representa una mena de punt límit per a les categories de l'enteniment literari occidental: "Aquesta classe d'anglès salvatgement espontani fereix els crítics europeus en el seu punt flac, l'avorriment davant la seva pròpia llengua i la cerca de noves emocions".
En el curs del viatge a la Ciutat dels Morts, en el cor d'una selva africana plena a vessar de fantasmes, monstres i "éssers curiosos", l'heroi i l'heroïna d'El bevedor de vi de palma s'enfronten a proves a través de les quals defineixen la pròpia identitat i assoleixen els valors humans, culturals i cívics de l'africanitat. El bevedor de vi de palma, acollida per Dylan Thomas com una "formidable història diabòlica", va irrompre a la literatura mundial amb la frescor i la potència d'una obra mestra fundacional, perquè amb ella naixia la narrativa negroafricana postcolonial.

## Enllaços externs

* http://www.kirjasto.sci.fi/tutuola.htm Arxivat 2011-11-05 a Wayback Machine.
* http://www.qub.ac.uk/en/imperial/nigeria/amos.htm Arxivat 2004-10-28 a Wayback Machine.
* http://www.michaelswanwick.com/nonfic/tutuola.html Arxivat 2016-05-16 a Wayback Machine.