OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 108 (grup musical)

108 és una banda novaiorquesa de hardcore punk, fundada el 1991. La seva música reflecteix la fe Hare Krishna dels seus membres i el nom prové del recompte de mantres del japa mala.
El grup ha publicat cinc àlbums d'estudi, essent Rob Fish i Vic DiCara els dos membres més constants. A llarg de la seva trajectòria han passat diversos músics pel grup que han participat també de bandes com: Inside Out, Shelter, Texas is the Reason, Jets to Brazil, Nails, Cro-Mags, Unearth, The Red Chord, Trap Them, Madball, Shai Hulud, Ressurection, The Judes Factor, Burn, Disembodied, Battery, Threadbare, etc.

## Trajectòria

El grup es va formar després del trencament d'Inside Out, on participava el guitarrista Vic DiCara «Vraja Kishor Das» al costat de Zack De la Rocha. Rob Fish «Rasaraja Dasa» s'hi va unir al primer EP.
Els seus primers àlbums Holyname (1993) i Songs of Separation (1994) van ser publicats per Equal Vision Records. Més endavant van participar en dos documentals: NYHC i Curse Of Instinct: 108's Final Tour. 108 va girar per Europa en tres ocasions: el 1994 amb el grup suec Refused, el 1995, al costat de d'Abhinanda, i el 1998. El grup es va separar oficialment l'agost de 1998, fent el seu darrer concert al CBGB.
Després de la separació del grup, DiCara es va mudar a l'Índia per a convertir-se en monjo. El 2005, el membres restants van plantejar-se reunir-se per a participar al festival Hellfest. Tot i que per qüestions legals el festival es va cancel·lar a l'últim moment, van tocar a Filadèlfia i la seva activitat va prosseguir amb el llançament de la compilació Creation. Sustenance. Destruction. i l'àlbum A New Beat From a Dead Heart, el 2007.
El 2020, Rob Fish va estrenar un EP homònim amb la seva nova banda: Every Scar Has A Story.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Holyname (1993, Equal Vision Records)
* Songs of Separation (1994, Equal Vision Records)
* Threefold Misery (1996, Lost & Found Records)
* A New Beat from a Dead Heart (2007, Deathwish Inc.)
* 18.61 (2010, Deathwish Inc.)

### EP

* Cursi of Instinct (1996, Lost & Found Records)
* Serve & Defy (1997, Lost & Found Records)
* Oneoeight (2006, autoeditat)

### Directes

* One Path For Me Through Destiny (1997, Lost & Found Records)

### Recopilatoris

* Creation. Sustenance. Destruction. (2006, Equal Vision Records)

### Altres

* Spoken Words (1991)
* Demo 1992 (1992)

## Referències

* 1 2 «108 Songs, Albums, Reviews, Bio & More» (en anglès). [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ «Meaning of 108 Beads on a Mala». swamij.com. [Consulta: 15 març 2016].
* 1 2 «-». krishnacore.com. Arxivat de l'original el 19 d'agost de 2011. [Consulta: 16 juny 2020].
* 1 2 Sharpe-Young, Garry. New Wave of American Heavy Metal (en anglès), 2005. ISBN 978-0958268400.
* ↑ No Echo. «Every Scar Has a Story: Robert Fish (108) + Tom Schlatter (You & I) Join Forces in New Band» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2020].
# Punta de l'Hospitalet

La Punta de l'Hospitalet és una muntanya de 484 metres que es troba al municipi de Cervià de les Garrigues, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Agostino di Duccio

Agostino di Duccio (Florència, República de Florència, 1418 - Perusa, 1481) fou un escultor florentí.
Nascut a Florència, la seva formació es va realitzar al costat de Donatello i Michelozzo durant les obres del púlpit de Prato. De Donatello va aprendre la tècnica dels relleus a stiacciato, utilitzant-la profusament per cercar efectes de mera decoració superficial. El 1441, després d'una acusació de robatori, va abandonar la seva ciutat natal, refugiant-se a Mòdena. En aquesta ciutat va realitzar l'altar de San Geminiano per a la catedral, on és visible la influència de Michelozzo. El 1446 va ser a Venècia, on va estudiar l'escultura gòtica, present a nombrosos dels monuments de la ciutat, i va establir contacte amb Matteo de'Pasti, amb el que va col·laborar posteriorment a la decoració del Temple Malatestiano de Rímini.
# Volcà d'Atitlan

El volcà d'Atitlan és un estratovolcà gran, cònic i actiu, adjacent a la caldera volcànica del llac d'Atitlan als Highlands de Guatemala, a la Sierra Madre de Chiapas. El cim s'eleva fins als 3.535 msnm. S'han documentat una dotzena d'erupcions entre 1469 i 1853, any de la darrera erupció. El llac d'Atitlán està vorejat pels volcans San Pedro i Tolimán.

## Referències

* ↑ Los Focos Eruptivos Cuaternarios de Guatemala, Otto H. Bohnenberger, Instituto Centroamericano de Investigación y Tecnología Industrial, Guatemala
* 1 2 «Global Volcanism Program | Atitlán» (en anglès). [Consulta: 2 maig 2024].

## Enllaços externs

* VolcanoWorld information Arxivat 2007-08-21 a Wayback Machine.
* Lake Atitlan
# Serrat de l'Oca

El Serrat de L'Oca és una serra situada al municipi de Puig-reig a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 582 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya, 01-09-2009.
# Cantó de Mamoudzou-3

El cantó de Mamoudzou-3 és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta les viles de Passamainty, Tsoundzou i Kwalé Vahibé del municipi de Mamoudzou.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| -2008 | Ali Abdallah | MDM |
| 2008- | Jacques Martial Henry | Divers droite, després MDM |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Burzet

El cantó de Burzet és un cantó francès del departament de l'Ardecha, situat al districte de L'Argentièira. Té 5 municipis i el cap és Burzet.

## Municipis

* Burzet
* Péreyres
* Sagnes-et-Goudoulet
* Sainte-Eulalie
* Saint-Pierre-de-Colombier

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1982 | Victor Plantevin | CNI |
| 1982-1995 | Robert Réot | Divers gauche, després RPR |
| 1995-2008 | Gabriel Comte | Divers droite |
| 2008- | Jacques Alexandre | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.693 | 2.077 | 1.601 | 1.562 | 1.432 | 1.325 | 1.329 |
# Peter Molyneux

Peter Molyneux és un creador de videojocs d'èxit, guardonat amb premis com l'Ordre des Arts et des Lettres francesa o un doctorat honoris causa. Després de treballar per a diverses companyies d'informàtica, va fundar Bullfrog, inici de la seva carrera creativa. Alguns dels jocs més famosos que ha dissenyat són Populous, Powermonger, Theme Park, Genewars, Dungeon Keeper i Fable. En l'actualitat està compromès amb el desenvolupament del controlador Kinect.

## Jocs
### Abans de Bullfrog

* The Entrepreneur (1984) (dissenyador/programador)
* Druid 2

### Produccions a Bullfrog

* Fusion (1987) (dissenyador/programador)
* Populous (1989) (dissenyador/programador)
* Powermonger (1990) (dissenyador/programador)
* Populous II: Trials of the Olympian Gods (1991) (dissenyador/programador)
* Syndicate (1993) (productor)
* Theme Park (1994) (cap de projecte/cap de programadors)
* Magic Carpet (1994) (productor executiu)
* Hi-Octane (1995) (productor executiu)
* Genewars (1996)
* Dungeon Keeper (1997) (cap de projecte/dissenyador)

### Produccions a Lionhead Studios

* Black & White (2001) (concepte/dissenyador cap/programador)
* Fable (2004) (dissenyador)
* Fable: The Lost Chapters (2005) (dissenyador)
* The Movies (2005) (dissenyador executiu)
* Black & White 2 (2005) (dissenyador cap)
* The Movies: Stunts & Effects (2006) (dissenyador executiu)
* Black & White 2: Battle of the Gods (2006) (dissenyador cap)
* Fable II (2008) (dissenyador cap)
* Fable III (2010) (dissenyador cap)
* Milo and Kate (anteriorment conegut com a The Dmitri Project) (TBA) (dissenyador cap)
# Punta del Bou

La Punta del Bou és una muntanya de 658 metres que es troba entre els municipis de la Pobla de Cérvoles i de Juncosa, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Agujeros en el cielo

Agujeros en el cielo és una pel·lícula espanyola dirigida per Pedro Mari Santos l'any 2003 i estrenada l'any 2004.

## Argument

Pablo (Ander Lipus), un locutor d'una important cadena de ràdio, és induït per una companya de feina a posar diners a fi que uns pinxos donin una pallissa a un dels trepas de l'empresa. Als pinxos se'ls va la mà i la pallissa acaba en mort. Pablo decideix deixar-lo tot i abandona el seu lloc de treball refugiant-se en una emissora de ràdio local a la ciutat que el va veure néixer.

## Repartiment

* Edurne Azuara: Virginia
* Ramón Barea: Director de ràdio local
* Ernesto Barrutia: Copiloto
* Saturnino García: Cap de ràdio
* Elixabete Hormaza: Portera
* Itziar Ituño: Elena
* Ander Lipus: Pablo
* Rakel Mazón: Infermera
* José Moreda: Obrer
* Melanie Olivares: Eva
* Víctor Palacio: Iñigo
* Mario Pardo: Pescador
* Jesús Pueyo: Control de so
* Alberto San Juan: Oscar
* Aiora Sedano: Leire

## Enllaços externs

* Agujeros en el cielo Arxivat 2009-01-25 a Wayback Machine. labutaca.net (castellà)
* Agujeros en el cielo Arxivat 2012-10-28 a Wayback Machine. todocine.com (castellà)
* Agujeros en el cielo 20minutos.es (castellà)
# Muntanyeta dels Sants

La Muntanyeta dels Sants, coneguda també com a cabeçol dels Sants, és un petit turó o promontori calcari de 27 metres d'altura situat al municipi de Sueca, a la Ribera Baixa.
Enclavat en ple Parc Natural de l'Albufera de València, al nord de la ciutat de Sueca, al bell mig del seu cim s'hi troba l'ermita o Santuari dels Sants de la Pedra, d'origen medieval, reformada i reconstruïda al llarg dels segles, dedicada als sants sants Abdó i Senén, patrons canònics del municipi des de 1902, promoguda i sufragada amb les almoines dels pagesos de Sueca. Es tracta d'un edifici gòtic popular tardà, reformat el 1916, que té, com a edifici annex, una hostatgeria. La muntanyeta es troba totalment envoltada d'arrossars, i va ser explotada com a pedrera durant els anys de postguerra, per a proveir de pedra a camins i murs de contenció del riu Xúquer.
En l'actualitat és una microreserva de flora des del 11-09-2006, com la Llacuna del Samaruc, d'Algemesí (02-12-2002), la qual és una figura de protecció autonòmica la qual té per finalitat protegir la vegetació del paratge. Es tracta d'un enclavament únic, ja que és un dels dos ressalts muntanyencs, juntament amb la Muntanya de les Raboses de Cullera, de tot el parc natural de l'Albufera.

## Referències

* 1 2 «Muntanyeta dels Sants». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Boscà, Laura «La ermita de la Muntanyeta dels Sants de Sueca celebra sus 400 años». Levante. El Mercantil Valenciano, 27-07-2013 [Consulta: 9 gener 2018].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Albufera de València ». Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 11 gener 2018].
* ↑ Játiva, Juan Manuel «El cerro de los arrozales benditos. Mirar la marjal desde la Muntanyeta dels Sants es una forma de ver la cultura valenciana del arroz». El País, 22-08-2012 [Consulta: 9 gener 2018].
# Cantó d'Hérouville-Saint-Clair (Caen-5)

El cantó d'Hérouville-Saint-Clair (Caen-5) és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Compta amb 1 municipi i el cap es Hérouville-Saint-Clair.

## Municipis

* Hérouville-Saint-Clair

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | M. Duncombe | RI |
| 1979-1985 | François Geindre | PS |
| 1985-1988 | Louis Mexandeau | PS |
| 1988-1998 | Serge Lézement | PS |
| 1998-2004 | Philippe Bernard | PS |
| 2004-2011 | Emmanuel Renard | PS |
| 2011- | Thierry Legouix | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Camps de Tarentaine-Marchal

El cantó de Camps de Tarentaine-Marchal és un cantó francès del departament de Cantal, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inclòs en el districte de Mauriac, té 4 municipis i el cap cantonal és Camps de Tarentaine-Marchal.

## Municipis

* Bel Luec
* Camps de Tarentaine-Marchal
* Lanobre
* Tremolha

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1998 | Jean-Paul Cellier | UDRF, després RPR |
| 1998-2004 | Henri Fabre | RPR |
| 2004- | Daniel Chevaleyre | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 3.296 | 3.485 | 3.257 | 3.017 | 2.930 | 2.800 | 2.750 |

## Vegeu també

* Cantons del Cantal
# Puerto Rico (joc)

Puerto Rico és un joc de tauler d'estil europeu creat per Andreas Seyfarth i publicat el 2002 per Alea en versió alemanya i per Rio Grande Games en versió anglesa. Els jugadors assumeixen el paper de governadors colonials de l'illa de Puerto Rico i intenten aconseguir punts de victòria mitjançant l'enviament de mercaderies a la metròpoli i construint edificis a l'illa. El 2002 fou nomenat el millor joc a la fira de jocs d'Essen i guanyà el Deutscher Spiele Preis. Actualment és un dels jocs de tauler més ben considerats en el món dels jocs.
Puerto Rico està indicat per tres a cinc jugadors, tot i que existeix una variant per a dos jugadors. També existeix una ampliació que afegeix nous elements al joc (nous edificis). El febrer de 2004 el creador Andreas Seyfarth publicà un joc de cartes basat en el Puerto Rico, anomenat San Juan.

## Bibliografia

* Comas i Coma, Oriol. El món en jocs. RBA Libros, 2005. ISBN 84-7871-327-1.
# Serrall dels Sarraïns

El Serrall dels Sarraïns és una serra situada al municipi de Juncosa a la comarca de les Garrigues, amb una elevació màxima de 555 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Agència Espanyola de Seguretat Alimentària i Nutrició

Agència Espanyola de Seguretat Alimentària i Nutrició (AESAN) és un organisme autònom d'Espanya adscrit al Ministeri de Sanitat, creat l'any 2001. La seva missió és garantir el grau més alt de seguretat alimentària i la promoció de la salut amb especial èmfasi en la prevenció de l'obesitat havent realitzat un estudi específic anomenat ALADINO. També fa un seguiment com en el cas del brot d'Escherichia coli patògena d'Alemanya.
El 30 de juny de 2011, aquesta agència va fer una recomanació perquè determinats col·lectius (embarassades i infants petits) no consumissin tonyina vermella, peix espasa i caçó pel seu alt contingut en metalls pesants (mercuri), crustacis (cadmi) i espinacs i bledes pel seu alt contingut en nitrats.

## Vegeu també

* Agència governamental

## Enllaços externs

* Web oficial
# Entrecomics

Entrecomics és una revista electrònica d'informació sobre el còmic que recull notícies i entrevistes sobre el mitjà i ressenya les seves novetats. Entre els seus col·laboradors hi ha Alberto García, àlies El tío Berni, José A. Serrano i Gerardo Vilches. Des del 2012 van inaugurar la seva pròpia editorial, Entrecomics Comics.

## Trajectòria

D'ençà que la revista electrònica es va inaugurar el 19 de juliol de 2006, recull les notícies més importants del sector i els seus col·laboradors fan ressenyes i entrevistes a dibuixants i guionistes de còmics d'arreu del món. Des del 20 de febrer del 2007 té un canal de Youtube en el que hi ha entrevistes a autors, recorreguts per les seves exposicions o els graven dibuixant.
El 2010 va començar a publicar un llistat dels millors còmics de l'any, tenint en compte les votacions dels seus lectors, que podien guanyar lots de còmics a canvi de la seva participació. El 2012, els seus promotors van fundar la seva pròpia editorial, Entrecomics Comics, seguint l'exemple de ¡Caramba! en el seu sistema de venda per Internet i de retribució dels autors de còmics. Els seus primers títols foren:
| Títol | Autors | Publicació |
| Moowiloo Woomiloo | Néstor F. y Pablo H | 05/2012 |
| Pudridero 1 | Johnny Ryan | 10/2012 |
| Alter y Walter o la verdad invisible | Pep Brocal | 2013 |

## Premis

* Premi a la divulgació del Saló del Còmic de Barcelona del 2010.
* XXXV Premi del Diario de Avisos de 2011 a la millor labor en pro de la historieta.

## Referències

* 1 2 3 Darias, Manuel (18/03/2012). XXXV premios Diario de Avisos 2011, "Diario de Avisos", p. 51.
* ↑ «Canal d'entrecomics a youtube». [Consulta: 16 maig 2014].
* ↑ Darias, Manuel (24/02/2013). Lo mejor del 2012 según Entrecomics, "Diario de Avisos", p. 49.
* ↑ Monje, Pedro (23/12/2012). Nace Entrecomics Comics, "Zona Negativa".
* ↑ Pons, Álvaro (08/05/2010). Altarriba y Kim, reyes del Salón, El País.

## Enllaços externs

* Entrecomics, la página web;
* Canal de entrecomics en You Tube;
* Entrecomics Comics.
# Serrat de Puigsec

El Serrat de Puigsec és una muntanya de 478 metres que es troba al municipi de Puig-reig, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya, 01-09-2009.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Le Bény-Bocage

El cantó de Le Bény-Bocage és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Vire. Té 20 municipis i el cap es Le Bény-Bocage.

## Municipis

* Beaulieu
* Le Bény-Bocage
* Bures-les-Monts
* Campeaux
* Carville
* Étouvy
* La Ferrière-Harang
* La Graverie
* Malloué
* Montamy
* Mont-Bertrand
* Montchauvet
* Le Reculey
* Saint-Denis-Maisoncelles
* Sainte-Marie-Laumont
* Saint-Martin-des-Besaces
* Saint-Martin-Don
* Saint-Ouen-des-Besaces
* Saint-Pierre-Tarentaine
* Le Tourneur

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Auvray | Radical |
| 1949-19.. | M. Brillet | RPF |
| 19..-19.. | M. Blais | RGR |
| 19..-1979 | M. Régnier | UNR, després UDF |
| 1979-1998 | André Lerebours | UDF, després Divers droite |
| 1998- | Alain Declomesnil | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.469 | 9.689 | 10.085 | 9.789 | 9.019 | 8.606 | 8.571 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Jussac

El cantó de Jussac és un cantó francès del departament del Cantal, situat al districte d'Orlhac. Té 5 municipis i el cap és Jussac.

## Municipis

* Crandèlas
* Jussac
* Naucèlas
* Reilhac
* Teissières-de-Cornet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1988 | Antoine Dejou | UDF |
| 1988- | Jacques Markarian | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.396 | 2.928 | 4.140 | 4.468 | 5.166 | 5.290 | 5.568 |
# Mendoza

Mendoza és una ciutat argentina, capital de la província homònima localitzada a l'oest del país. Té una població de 121.000 habitants, però, l'àrea metropolitana supera els 800.000 habitants, la quarta més gran de l'Argentina. La principal indústria de la ciutat és la del vi.
El primer assentament espanyol es va realitzar el 2 de març, 1561, quan Pedro del Castillo, que provenia de Xile sota les ordres d'Hurtado de Mendoza y Manrique va fundar la ciutat al Nuevo Valle de La Rioja. La ciutat va ser reubicada el 28 de març, 1562. La intenció original del govern xilè era de prendre possessió del territori per a establir una comunicació més directa amb Tucumán; però, Mendoza es va desenvolupar per altres causes, com la recerca d'or, i estar situada a mig camí de la ruta entre els oceans Pacífic i l'Atlàntic.
El 1776, el Virregnat del Río de la Plata va prendre el control de la regió del Cuyo, on estava localitzada la ciutat. No obstant això, la regió va dependre de Xile econòmicament més temps. El 1810 l'Argentina va declarar la independència, i el 1814 el general José de San Martín va prendre el govern de la Intendència de Cuyo, amb seu a Mendoza. A Mendoza es van integrar les forces de l'exèrcit dels Andes i el 1817 es va formar el famós Exèrcit Llibertador sud-americà.
Els segles XIX i XX hi van immigrar un gran nombre d'estrangers, principalment d'Alemanya i Itàlia, i encara algunes famílies conserven els dialectes i llengües (diferents del castellà) que van portar d'Europa.

## Referències

* ↑ «Ciudad de Mendoz - Historia» (en castellà). Municipalidad de la Ciudad de Mendoza. [Consulta: 1r juliol 2015].

## Enllaços externs

* Mendoza - Lloc web oficial
# Roger Cortet

Roger Cortet, (Itsasu, Lapurdi (Pirineus Atlàntics), 1910 - Istanbul, Turquia, 1978), va ser flautista, professor de flauta al Conservatori Nacional de París entre 1942 i 1953 i pintor.

## Bibliografia

Estudiant al col·legi Marracq de Baiona, va ser descobert per un dels seus professors de música que el va enviar a fer classes de flauta al Conservatori Nacional Superior de Música i Dansa de París. Graduat de la seva promoció l'any 1931, es va unir a grups d'artistes de la "Butte Montmarte" on va aprendre sobre pintura. Durant els 9 anys següents, va viure de la seva activitat artística a la ciutat de París.
Forma part del Paris Wind Quintet.
Músic brillant, va ser reclutat l'any 1942 pel conservatori que el va formar, sobretot ensenyant a estudiants com Peter-Lukas Graf, un flautista suís.
Amb ganes de viatjar, va renunciar al conservatori l'any 1953 i va viatjar pel continent d'Amèrica del Sud (Brasil) i el continent asiàtic abans d'instal·lar-se finalment a Istanbul on va acabar els seus dies com a professor de música a l'institut de Galatasaray. Va escriure diversos poemes dedicats al País Basc, entre ells Adéu Saint-Jean-de-Luz.
També va ser una figura secundària del postimpressionisme tardà.

## Discografia

* Le rossignol en amour, de François Couperin, flauta, 1940
* Concertos brandebourgeois de Johann Sebastian Bach, Alfred Cortot (piano), Jacques Thibaud (violí), Roger Cortet (flauta), EMI

## Referències

* ↑ (francès) «Le Panthéon des musiciens».
* ↑ (francès) PDF «L'Ouest-Éclair - 1937».
* ↑ (francès) «Journal du conservatoire n° 31 (octobre 1998)».
* ↑ «Catàleg de la Biblioteca Nacional de França». [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ (anglès) «ClassicsToday guide».
# Carena del Molinot

La Carena del Molinot és una serra al municipi de Terrassa a la comarca del Vallès Occidental, amb una elevació màxima de 530 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya