# Ross 128

Ross 128 és una nana roja situada a la constel·lació de la Verge del zodíac equatorial, prop de β Virginis. La magnitud aparent de Ross 128 és 11.13, la qual és massa feble per veure's a ull nu. Basat en els mesuraments de paral·laxi, la distància d'aquesta estrella respecte la Terra és de 10.89 anys llum (3.34 parsecs) convertitn-la en la dotzena estrella més propera al Sistema Solar. Va ser catalogada el 1926 per l'astrònom nord-americà Frank Elmore Ross.

## Propietats

Aquesta estrella de massa baixa té una tipus espectral d'M4 V, que la situa entre la categoria d'estrelles conegudes com a nanes roges. Té un 15% de la massa del Sol i un 21% del radi del Sol, però genera energia tan lentament que només té un 0,036% de la lluminositat visible del Sol, però la major part de l'energia la radiació de l'estrella és a la banda infraroja, amb la lluminositat bolomètrica igual al 0,35% de la solar. Aquesta energia s'està radiant des de l'atmosfera externa de l'estrella a una temperatura efectiva de 3.180 K. Això li dona el brillant resplendor de color taronja enrogit d'una estrella de tipus M.
Ross 128 és una estrella de disc antiga, el que significa que té una baixa abundància d'elements diferents de l'hidrogen i l'heli, el que els astrònoms designen la metal·lització de l'estrella i orbita a prop del pla de la Via Làctica. L'estrella no té un fort excés de radiació infraroja. Un excés d'infrarojos sol ser un indicador d'un anell de pols en òrbita al voltant de l'estrella.
L'any 1972, es va detectar una erupció de Ross 128. Es va observar que augmentava la brillantor en aproximadament la meitat de la magnitud de la banda ultraviolada U, tornant a la brillantor normal en menys d'una hora. A longituds d'ona òptica, els canvis de lluminositat eren gairebé indetectables. Es va classificar com una estrella fulgurant i es va donar la designació d'estrella variable FI Virginis. A causa de la baixa taxa d'activitat de la flamarada, es pensa que és una estrella evolucionada magnèticament. És a dir, hi ha alguna evidència que la frenada magnètica del vent estel·lar de l'estrella ha disminuït la freqüència de flamarades, però no el rendiment net.
Es van detectar variacions de brillantor que es deuen a la rotació de l'estrella i s'han detectat cicles magnètics similars al cicle solar. Aquestes variacions causen canvis de només unes mil·lèsimes de magnitud. El període de rotació es troba en 165.1 dies i la longitud del cicle magnètic és de 4.1 anys.
Ross 128 està orbitant per la galàxia amb una excentricitat de 0.122, fent que la distància del centre galàctic oscil·lés entre 26.8-34.2 kly (8,2-10,5 kpc). Aquesta òrbita aproparà l'estrella al Sistema Solar en el futur. L'enfocament més proper es produirà en aproximadament 71.000 anys, quan arribarà a 6.333 ± 0.085 i (1.911 ± 0.026 pc).

## Sistema planetari

Sistema Ross 128 :
| Companya (per ordre des de l'estrella) | Massa | Semieix major (ua) | Període orbital (dies) | Excentricitat | Inclinació | Radi |
| b | ≥ 1,35±0,2 M$_⊕$ | 0,0493±0,0017 | 9,8596±0,0056 | 0,036±0,092 | — | — |

### Ross 128-b

Ross 128 b és un exoplaneta de mida terrestre confirmat, probablement rocós, que orbita dins de la zona habitable interior de la nana roja Ross 128. És el segon exoplaneta potencialment habitable més proper, a una distància d'uns 11 anys llum; només Pròxima b està més a prop. L'exoplaneta es va trobar utilitzant dades de velocitat radial d'una dècada amb l'espectrògraf HARPS (Cercador de Planetes per Velocitat Radial d'Alta Precisió) a l'observatori La Silla. Ross 128 b és l'exoplaneta potencialment habitable més proper a una nana vermella i es considera un dels millors candidats per a l'habitabilitat. El planeta és només un 35% més massiu que la Terra, només rep un 38% més de llum solar i s'espera que sigui d'una temperatura adequada perquè l'aigua líquida existeixi a la superfície, si té una atmosfera. El planeta no transita per la seva estrella amfitriona, el que farà que la caracterització de l'atmosfera sigui molt difícil fins que no arribin telescopis més grans com l'European Extremely Large Telescope o el telescopi espacial James Webb.

## Referències

* 1 2 Bárbara Rojas-Ayala «Determination of spectroscopic parameters for 313 M dwarf stars from their APOGEE Data Release 16 H-band spectra». Astronomy and Astrophysics, 5-2021, pàg. A147. DOI: 10.1051/0004-6361/202039703.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* 1 2 3 Xavier Bonfils «A temperate exo-Earth around a quiet M dwarf at 3.4 parsec» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 5-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201731973.
* ↑ «UBVRI photometric standard stars in the magnitude range 11.5-16.0 around the celestial equator» (en anglès). Astronomical Journal, 7-1992, pàg. 340–371. DOI: 10.1086/116242.
* ↑ Ignasi Ribas Canudas «The CARMENES search for exoplanets around M dwarfs. Stellar atmospheric parameters of target stars with SteParSyn». Astronomy and Astrophysics, 12-2021. DOI: 10.1051/0004-6361/202141980.
* ↑ M. Lampón «The CARMENES search for exoplanets around M dwarfs. High-resolution optical and near-infrared spectroscopy of 324 survey stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2018, pàg. 49–49. DOI: 10.1051/0004-6361/201732054.
* 1 2 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ «THE 100 NEAREST STAR SYSTEMS». [Consulta: 16 novembre 2017].
* ↑ Ross, Frank E. «New proper-motion stars, (second list)». The Astronomical Journal, 36, 01-02-1926, pàg. 124–128. DOI: 10.1086/104699. ISSN: 0004-6256.
* 1 2 Gautier, Thomas N., III; Rieke, G. H.; Stansberry, John; Bryden, Geoffrey C. «Far Infrared Properties of M Dwarfs». Bulletin of the American Astronomical Society, 36, 2004, p. 1431.
* ↑ Rodonò, Marcello. The M-Type Stars. Washington: NASA, p. 409–453. «The Atmospheres of M Dwarfs: Observations»
* ↑ White, Stephen M.; Jackson, Peter D.; Kundu, Mukul R. «A VLA survey of nearby flare stars». Astrophysical Journal Supplement Series, 71, 12-1989, p. 895–904. DOI: 10.1086/191401.
* ↑ Zombeck, Martin V. Handbook of Space Astronomy and Astrophysics. Third. Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2007, p. 109. ISBN 0-521-78242-2.
* ↑ Sánchez, F. New windows to the universe. 2. Cambridge University Press, 1990, p. 313. ISBN 0-521-38429-X.
* ↑ Jura, M.; Chen, C. H.; Furlan, E.; Green, J. «Mid-Infrared Spectra of Dust Debris around Main-Sequence Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 154, 1, 9-2004, p. 453–457. DOI: 10.1086/422975.
* ↑ Gautier, Thomas N., III; Rieke, G. H.; Stansberry, John; Bryden, Geoffrey C. «Far-Infrared Properties of M Dwarfs». The Astrophysical Journal, 667, 1, 9-2007, p. 527–536. DOI: 10.1086/520667.
* ↑ ; Hoxie, D. T «The Observation of a Stellar Flare in the dM5 Star Ross 128». Information Bulletin on Variable Stars, 707, 1972, pàg. 1. Bibcode: 1972IBVS..707....1L.
* 1 2 ; Damasso, M; Scholz, A; Matt, S. P «A path towards understanding the rotation-activity relation of M dwarfs with K2 mission, X-ray and UV data». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 463, 2, 2016, pàg. 1844. arXiv: 1607.03049. Bibcode: 2016MNRAS.463.1844S. DOI: 10.1093/mnras/stw1936.
* ↑ Skumanich, Andrew «Some evidence on the evolution of the flare mechanism in dwarf stars». Astrophysical Journal, Part 1, 309, 15-10-1986, p. 858–863. DOI: 10.1086/164654.
* ↑ Allen, C.; Herrera, M. A. «The galactic orbits of nearby UV Ceti stars». Revista Mexicana de Astronomia y Astrofisica, 34, 1998, p. 37–46.
* ↑ García-Sánchez, J.; Weissman, P. R.; Preston, R. A.; Jones, D. L. «Stellar encounters with the solar system». Astronomy and Astrophysics, 379, 2, 2001, p. 634–659. DOI: 10.1051/0004-6361:20011330.
* 1 2 Bonfils, Xavier «A temperate exo-Earth around a quiet M dwarf at 3.4 parsecs». Astronomy and Astrophysics, 2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201731973.
* ↑ Agencias, El País, «Descubierto un nuevo planeta a 11 años luz que puede albergar vida» (en castellà). EL PAÍS, 15-11-2017.
* ↑ Koren, Marina «An Earth-Sized Exoplanet in Our Cosmic Neighborhood» (en anglès). The Atlantic.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles de la Verge