OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yakmesi

Yakmesi (accadi: 𒅀𒀝𒈨𒋛, Ia-ak-me-si) va ser el vint-i-dosè rei d'Assíria segons les Llistes dels reis assiris, on apareix esmentat com el sisè d'entre deu dels reis «que tenien pares coneguts».
Yakmesi va ser fill i successor de Ilu-Mer. El va succeir el seu fill Yakmeni.

## Referències

* ↑ Glassner, Jean-Jacques. Mesopotamian chronicles. Leiden: Brill, 2005, p. 137. ISBN 9789004130845.
* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 27 octubre 2021].
# Bobby Rahal

Bobby Rahal és un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 10 de gener del 1953 a Medina, Ohio, Estats Units.
Fora de la F1 és un corredor expert en proves com les 500 Milles d'Indianapolis, prova que va guanyar en l'edició de 1986, a més d'haver finalitzat al podi en tres altres ocasions. També va ser campió de les CART Series a les temporades 1986-1987 i 1992.

## A la F1

Bobby Rahal va debutar a la quinzena cursa de la temporada 1978 (la 29a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant l'1 d'octubre del 1978 el G.P. dels Estats Units al circuit de Watkins Glen.
Va participar en un total de dues curses puntuables pel campionat de la F1, aconseguint una dotzena posició com millor classificació en una cursa, no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1978 | Walter Wolf | Walter Wolf | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | MON | BEL | ESP | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | USA 12 | CAN Ret | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 (2) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Octocrilè

Octocrilè és un compost orgànic utilitzat com a ingredient en protectors solars i productes cosmètics en general. Químicament és un ester del difenilcianoacrilat amb 2-etilhexanol. És un líquid viscós d'aparença oliosa, clar i lleugerament groc.
Gràcies a la conjugació dels anells aromàtics amb el doble enllaç del fragment d'acrilonitril, l'octocrilè absorbeix a la zona ultraviolada B i la zona A en longituds d'ona curtes, concretament entre 280 i 320 nm, protegint l'ADN de la pell dels efectes nocius de la llum solar. Per la seva banda el fragment de l'hexiletanol dona propietats emolients i de resistència a l'aigua.
És un ingredient encara aprovat a la Unió Europea, Estats Units i Austràlia, però és un dels que es coneixen com a contaminants emergents i la seva presència a l’aigua pot implicar un risc per al medi, també per a la salut humana. De fet a les illes Hawaii se n'ha prohibit l'ús recentment per la letalitat que generen pels coralls

## Referències

* ↑ Smart Skin Care: Octocrylene
* ↑ «Sunscreen enhancement of UV-induced reactive oxygen species in the skin». Free Radical Biology and Medicine, 41, 8, 2006, pàg. 1205–1212. DOI: 10.1016/j.freeradbiomed.2006.06.011. PMID: 17015167.
* ↑ https://www.vilaweb.cat/noticies/cremes-solars-contaminacio-mar/
* ↑ https://www.traveler.es/naturaleza/articulos/hawai-prohibido-contaminacion-mar-crema-solar-octinoxato-oxibenzona/21362
# Platicefàlids

Els platicefàlids (Platycephalidae, gr. "cap ample") són una família de peixos teleostis de l'ordre Scorpaeniformes, distribuïts pels oceans Índic i Pacífic, per bé que algunes espècies han estat capturada a l'est del Mediterrani, se suposa que provinents del canal de Suez).

## Gèneres

* Gènere Ambiserrula (Imamura, 1996)
* Gènere Cociella (Whitley, 1940)
* Gènere Cymbacephalus (Fowler, 1938)
* Gènere Elates (Jordan i Seale, 1907)
* Gènere Grammoplites (Fowler, 1904)
* Gènere Inegocia (Jordan i Thompson, 1913)
* Gènere Kumococius (Matsubara i Ochiai, 1955)
* Gènere Leviprora (Whitley, 1931)
* Gènere Neoplatycephalus (Castelnau, 1872)
* Gènere Onigocia (Jordan i Thompson, 1913)
* Gènere Papilloculiceps (Fowler i Steinitz, 1956)
* Gènere Platycephalus (Bloch, 1795)
* Gènere Ratabulus (Jordan i Hubbs, 1925)
* Gènere Rogadius (Jordan i Richardson, 1908)
* Gènere Solitas (Imamura, 1996)
* Gènere Sorsogona (Herre, 1934)
* Gènere Suggrundus (Whitley, 1930)
* Gènere Sunagocia (Imamura, 2003)
* Gènere Thysanophrys (Ogilby, 1898)
# Sant Julian de Champsaur

Sant Jolian de Champsaur (en francès Saint-Julien-en-Champsaur) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1831 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2018 |
| 678 | 347 | 323 | 273 | 258 | 252 | 275 | 296 | 361 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2008 | Claude Pellegrin |
| 2008-2014 | Daniel Arnaud |
| 2014- | Denis Gosselin |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# Bosc d'en Benet

El Bosc d'en Benet és un bosc del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Està situat a llevant de la urbanització dels Boscos de Riells, al sud-est del poble de Riells del Fai. És dessota l'extrem sud-oest del Serrat de Can Quintanes, a migdia del Bosc del Viaplana, al nord dels Tripons i a llevant de Can Conillo, a l'esquerra del torrent de Can Pagès.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, derivat del nom del seu propietari.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Serrat de Puiglluçà

El Serrat de Puiglluçà és una serra situada al municipi de Sant Feliu Sasserra (Bages), amb una elevació màxima de 579 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Celomats

Els celomats (Coelomata) són animals triblàstics que presenten celoma, si més no durant les fases embrionàries. En aquests animals la mesoderma s'invagina i al seu interior es forma una cavitat, anomenada celoma, que constituirà la cavitat interna de l'animal.
Al concepte de celomat s'oposen el d'acelomat (animals sense cavitat corporal) i el de pseudocelomat (animals en què la seva cavitat general és un blastocel persistent).

## Tipus de celoma

Segons l'origen de la cavitat celomàtica, es distingeixen dos grups:
* Esquizocelomats. El celoma es forma per esquizocèlia, és a dir, a partir d'acúmuls de cèl·lules a l'interior de la gàstrula.
* Enterocelomats. El celoma es forma per enterocèlia, és a dir, invaginacions de l'arquènteron (el tub digestiu embrionari).

## Taxonimia

Els següents fílums són celomats:
* Nemertea
* Acanthocephala
* Entoprocta
* Cycliophora
* Mollusca
* Sipuncula
* Annelida
* Tardigrada
* Onychophora
* Arthropoda
* Phoronida
* Ectoprocta
* Brachiopoda
* Echinodermata
* Chaetognatha
* Hemichordata
* Chordata
# Bocenago

Bocenago és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 398 habitants. Limita amb els municipis de Bleggio Inferiore, Caderzone, Massimeno, Montagne, Spiazzo, Stenico i Strembo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Mauro Alberti | Llista cívica |
# Obertura (arquitectura)

Una obertura, jorn o llum en arquitectura és qualsevol espai obert en una paret a fi d'il·luminar o bé un lloc en un mur destinat a una porta o finestra.
Històricament, es practica obertures als murs des de l'època mesopotàmica, essent els perses els primers a crear-ne mitjançant arcs.

## Alguns tipus

* Porta, obertura per on s'entra en una edificació o cambra.
* Finestra, obertura per deixar passar la llum i la ventilació.
* Claraboia o lluerna, obertura alta d'una peça o estança per donar ventilació i llum.
* Espitllera, obertura vertical amb finalitats defensives, fina i profunda, que permetia de disparar fletxes.

## Referències

* ↑ DCVB art. Jorn
* ↑ https://dlc.iec.cat/Results?EntradaText=llum&operEntrada=0
Viccionari
# Bosc de Can Quintanes

El Bosc de Can Quintanes era un bosc del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Estava situat al nord del veïnat de masies de Can Quintanes i al sud de les Costes d'en Quintanes, a llevant de la Serra de Can Tabola i a ponent del Turó Roig, en el vessant meridional dels Cingles de Bertí al Turó de les Onze Hores.
Va desaparèixer quasi del tot en el gran incendi forestal del 1994, que va assolar els Cingles de Bertí.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, derivat de la pertinença d'aquest bosc a la propera masia de Can Quintanes.
# Podarcis lilfordi brauni

Podarcis lilfordi brauni és una subespècie verd-blavosa de la sargantana gimnèsia que habita l'illa d'en Colom, front a la costa nord-est de Menorca. És de talla mitjana, dors verd oliva, blau en mascles vells, amb ratlles negres; cua verd malaquita; membres amb taques clares; ventre gris clar metàl·lic; alt nombre d'escates (Mayol, 1985).
Està protegida pel Reial Decret 439/1990, per la Directiva Hàbitat i pel Conveni de Berna. La mida de la població és força gran. El seu hàbitat no pateix amenaces, fora dels mesos d'estiu on la freqüentació elevada d'embarcacions recreatives i desembarcaments no tutelats d'exploració de l'illa pels turistes pot passar factura.
És una sargantana sobre la qual encara es tenen dubtes taxonòmics: Blanco i González (1992) no consideren a aquesta subespècie.
# Bodies Without Organs

Bodies Without Organs o BWO és un grup dance suec format el 2004 per Alexander Bard, Marina Schiptjenko i Martin Rolinski com a vocalista.

## Discografia
### Àlbums

| Any | Àlbum | Pos. Suècia | Vendes/Certificació |
| 2005 | Prototype 1r àlbum d'estudi | 2 | Vendes Suècia: 60.000 Cert. Platí (23/12/05) |
| 2006 | Halcyon Days 2n àlbum d'estudi | 1 | Vendes Suècia: 30.000 Cert. Or (27/04/06) |
| 2007 | Halcyon Nights Àlbum de remixs | TBA | TBA |

### Senzills

* Prototype:
** 2004 - Living In A Fantasy #44
** 2004 - Conquering Amierca #27
** 2005 - Sixteen Tons of Hardware #11
** 2005 - Gone #40
** 2005 - Open Door #28
** 2005 - Sunshine In The Rain #12
* Halcyon Days:
** 2006 - Temple Of Love #1
** 2006 - We Could Be Heroes #26
** 2006 - Will My Arms Be Strong Enough #39
** 2006 - Chariots Of Fire #45
* Halcyon Nights:

## Enllaços externs

* Electro Nordica Arxivat 2005-12-27 a Wayback Machine.
# Onobrychis viciifolia

Onobrychis viciifolia és la trepadella cultivada, també anomenada esparcet, esparceta, trepadella o garagot. És una lleguminosa conreada com a planta farratgera.

## Característiques

Planta perenne, encara que en cultiu es fa durar uns tres anys, d'uns 80 cm d'alt amb tiges erectes cobertes de certa pilositat. Les fulles són de disposició alterna i imparipinnades, oblongo-el·líptiques o només el·líptiques. Tenen de 6 a 12 parells de folíols, a més d'un d'imparell.
La inflorescència és en forma d'espiga i pedunculada, amb bràctees lanceolades. Les flors són hermafrodites, zigomorfes i pentàmeres, amb forma de papallona, d'entre 8 a 13 mm, de color rosat o blanquinós i amb fines línies porpres longitudinals. El fruit és un petit llegum (5-8 mm) indehiscent, rodó i una mica espinós. Floreix a la primavera, l'estiu i principis de tardor.

## Conreu

És planta típica dels secans, on, si la pluviometria no és elevada, acostuma a donar més rendiment que no pas l'alfals. Va molt bé en terres calcàries. Se sembra a la primavera o a la tardor. El primer any germina, però gairebé no creix, per això antigament se sembrava juntament amb un cereal, que era la collita del primer any. Se sega quan floreix o poc després. També es pot aprofitar perquè hi pasturi directament el ramat. El primer dall se sol fer al maig o al juny, i, si plou, es pot fer un segon dall o més. Aquesta planta no cansa el terreny i es pot tornar a sembrar sobre ella mateixa.

## Usos

La trepadella és un bon farratge, comparable a l'alfals, però, a diferència d'aquest últim, no provoca meteorisme (inflament de la panxa) als animals remugants encara que es consumeixi sense barrejar-la amb palla. Tradicionalment, ha estat farratge d'ovelles, cavalls i també conills. És una planta molt mel·lífera i dona una mel monofloral molt apreciada.

## Varietats

* Onobrychis viciifolia subsp. altissima (Grossh.) Ponert
* Onobrychis viciifolia subsp. arenaria (Kit.) Thell.
* Onobrychis viciifolia subsp. montana (DC.) Gams
* Onobrychis viciifolia subsp. persica Sirj.
* Onobrychis viciifolia subsp. sativa Thell.
* Onobrychis viciifolia subsp. sativum (Lam.)Thell.
* Onobrychis viciifolia var. viciifolia Scop.

## Sinonímia

* Hedysarum echinatum Gilib.
* Hedysarum onobrychis L.
* Onobrychis sativa Lam.
* Onobrychis vulgaris Hill

## Referències

* ↑ https://dlc.iec.cat/Results?DecEntradaText=garagot
* ↑ http://www.eol.org/search?q=Onobrychis+viciifolia&search_image=
* ↑ http://www.eol.org/taxa/16423377
# Sebàstids

Els sebàstids (Sebastidae) són una família de peixos teleostis de l'ordre Scorpaeniformes, distribuïts pels oceans Atlàntic, Índic i Pacífic, encara que el gènere majoritari Sebastes apareix només en el nord del Pacífic.

## Gèneres i espècies

Subfamília Sebastinae:
* Gènere Helicolenus (Goode i Bean, 1896)
** Helicolenus alporti (Castelnau, 1873))
** Helicolenus avius (Abe i Eschmeyer, 1972)
** Helicolenus barathri (Hector, 1875)
** Helicolenus dactylopterus dactylopterus (Delaroche, 1809)
** Helicolenus fedorovi (Barsukov, 1973)
** Helicolenus hilgendorfii (Döderlein, 1884)
** Helicolenus lahillei (Norman, 1937)
** Helicolenus lengerichi (Norman, 1937)
** Helicolenus mouchezi (Sauvage, 1875)
** Helicolenus percoides (Richardson i Solander, 1842)
* Gènere Hozukius (Matsubara, 1934)
** Hozukius emblemarius (Jordan i Starks, 1904)
** Hozukius guyotensis (Barsukov i Fedorov, 1975)
* Gènere Sebastes (Cuvier, 1829)
** El gènere tipus i més important de la família, amb 112 espècies que poden consultar-se en l'article principal del gènere Sebastes.
* Gènere Sebastiscus (Jordan i Starks, 1904)
** Sebastiscus albofasciatus (Lacepède, 1802)
** Sebastiscus marmoratus (Cuvier, 1829)
** Sebastiscus tertius (Barsukov i Chen, 1978)
Subfamília Sebastolobinae:
* Gènere Adelosebastes (Eschmeyer, Abe i Nakano, 1979)
** Adelosebastes latens (Eschmeyer, Abe i Nakano, 1979)
* Gènere Sebastolobus (Gill, 1881)
** Sebastolobus alascanus (Bean, 1890)
** Sebastolobus altivelis (Gilbert, 1896)
** Sebastolobus macrochir (Günther, 1877)
* Gènere Trachyscorpia (Ginsburg, 1953)
** Trachyscorpia carnomagula (Motomura, Last i Yearsley, 2007)
** Trachyscorpia cristulata cristulata (Goode i Bean, 1896)
** Trachyscorpia cristulata echinata (Koehler, 1896)
** Trachyscorpia eschmeyeri (Whitley, 1970)
** Trachyscorpia longipedicula (Motomura, Last i Yearsley, 2007)
** Trachyscorpia osheri (McCosker, 2008)
# Crevós

Crevós (en francès Crévoux) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1831 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2018 |
| 543 | 103 | 131 | 127 | 115 | 117 | 103 | 124 | 125 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2020 | Marie-Jeanne Faure | |
| 2020- | Stéphane Scarafagio | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Boscos Knysna-Amatole

Els Boscos montans Knysna-Amatole, en anglès: Knysna-Amatole montane forests és una ecoregió, del bioma de boscos tropicals i subtropicals de fulla ampla que es troba a Àfrica del Sud. Cobreix una zona afromontana d'uns 3.100 km² a les províncies de Sud-àfrica del Cap Oriental i El Cap Occidental.

## Ubicació

L'ecorregió, que és la més petita de Sud-àfrica, cobreix dos enclavaments separats:
* El bosc de Knysna s'estén al llarg de la costa entre els 22 ° E i els 25 ° E, generalment al llarg de 34 ° S en una regió anomenada Ruta del Jardí. El mosaic de la selva costanera de KwaZulu-Cape es troba al llarg de la costa cap al nord-est.
* Els boscos d'Amatole es troben a les Muntanyes Amatole, que es troben a l'interior i a 400 km sentit ENE del bosc Knysna. L'ecorregió té un clima subtropical / temperat càlid (Cfb a la classificació climàtica de Köppen). Les precipitacions es produeixen durant tot l'any i oscil·len entre els 525 mm i els 1220 mm per any al bosc de Knysna i de 750 mm a 1500 mm als boscos d'Amatole.

## Flora

Les espècies d'arbres inclouen Olea capensis, Stinkwood (Ocotea bullata), Afrocarpus falcatus, Podocarpus latifolius, Ilex mitis, Apodytes dimidiata, Rapanea melanophloeos, Cassine peragua, Ochna arborea, Curtisia dentata, Gonioma kamassi, Platylophus trifoliatus, i Cunonia capensis

## Fauna

Hi ha elefants lleopards i altres mamífers amb ocells com Tauraco corythaix, Bradypterus sylvaticus, Campethera notata, Cossypha dichroa i Serinus scotops. Hi ha el rèptil endèmic Bradypodion damaranum.

## Enllaços externs

* WWF ecoregion Knysna-Amatole montane forests
# Mare de Déu de la Guia (les Valls d'Aguilar)

La Mare de Déu de la Guia és un temple, monument del municipi de les Valls d'Aguilar (Alt Urgell) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Petit temple d'una sola nau, de 10,8 m. de llargària per una amplada de 4,15m., capçada a ponent amb capçalera plana i coberta amb volta de canó rebaixada. La nau és dividida en tres trams per dues parelles de pilastres adossades als murs laterals, les quals no tenen continuïtat a la volta. L'església presenta un altar d'obra adossat a la capçalera. La porta d'accés al temple es troba centrada al mur oriental. És ressaltada amb dovelles de pedra tosca i coronada per un arc de mig punt. Les altres obertures es troben al mur meridional. Coronant la façana oriental hi ha un petit campanar d'espadanya d'un sol ull.

## Història

Les referències documentals de l'ermita es redueixen a l'esment que se'n fa al llibre de visites del bisbat d'Urgell de l'any 1758 en el foli 240.

## Referències

* «Mare de Déu de la Guia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 maig 2012].
# Bodoland

Bodoland és el nom que els bodos donen al seu país. De moment el govern d'Assam s'oposa a la segregació però part del territori bodo constitueix una àrea autònoma (Bodoland Territorial Council) des del 2003.
La majoria dels bodos desenvolupen la seva lluita políticament i la conscienciació del poble fou dirigida pels moviments moderats All-Bodo Students Union (ABSU) i el Bodoland State Movement Committee (BSMC), que a partir de finals del segle XX van passar a estar sota un major control dels moviments més radicals: el Bodoland Liberation Tiger Force (BLTF) i el Front Nacional Democràtic de Bodoland (NDFB) abans conegut per Bodo Security Force (BDSF).
Els continus talls de les vies de comunicació que aïllen el territori Bodo, va permetre el desenvolupament de certes campanyes de neteja ètnica sobretot contra els bengalís, emigrants musulmans, i altres residents no membres dels grups assamesos.
Des de la firma de l'acord entre Assam i els líders bodos el 1993 uns cinc-cents residents van perdre la vida en accions armades puntuals. De fet l'origen del moviment bodo cal buscar-lo en la massiva emigració de bengalís a la regió contra la voluntat expressada dels bodos i ignorada pels successius governs.
El govern de Histewar Saikia (1991-1996), del Partit del Congrés, no va saber tallar la situació deixant una complicada herència al nou govern de Prafulla Kumar Mahanta (1996-2001) del Asom Gana Parishad. Aquest va acabar apartat del seu propi partit (que havia fundat), si bé la qüestió dels bodo no en fou la principal causa. El 2001 va tornar el Partit del Congrés amb Shri Tarun Gogoi que el 2003 va arribar a un acord de pau amb el BLTF.
El NDFB domina la regió de Darrang i les regions del nord amb Nalbarri i Kamrup, i el BLTF domina l'escena en Kokrajhar i parts dels districtes de Barpeta i Bongaigaon.
# Julian Baumgartlinger

Julian Baumgartlinger (Salzburg, Àustria, 2 de gener de 1988) és un futbolista austríac. Juga de migcampista i el seu equip actual és el Bayer 04 Leverkusen de la Bundesliga.

## Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol d'Àustria en cinc ocasions.

## Clubs

| Club | País | Any |
| TSV 1860 München | Alemanya | 2008-2009 |
| FK Àustria Viena | Àustria | 2009-2011 |
| Mainz 05 | Alemanya | 2011-|2016. |
| Bayer 04 Leverkusen | Alemanya | 2016-actualitat |

## Referències

* ↑ «Baumgartlinger, Julian» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 17 agost 2011].

## Enllaços externs

* Perfil de Baumgartlinger en Transfermarkt.de (en alemany)
* Perfil de Baumgartlinger en Fussballdaten.de (en alemany)
* Baumgartlinger en National-football-teams.com (en anglès)
Julian Baumgartlinger amb la selecció austríaca - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Àustria – Eurocopa 2016
1 Almer •
2 Garics •
3 Dragović •
4 Hinteregger •
5 Fuchs (c) •
6 Ilsanker •
7 Arnautović •
8 Alaba •
9 Okotie •
10 Junuzović •
11 Harnik •
12 Lindner •
13 Suttner •
14 Baumgartlinger •
15 Prödl •
16 Wimmer •
17 Klein •
18 Schöpf •
19 Hinterseer •
20 Sabitzer •
21 Janko •
22 Jantscher •
23 Özcan •
Entrenador: Koller
Selecció de futbol d'Àustria – Eurocopa 2020
1 A. Schlager •
2 Ulmer •
3 Dragović •
4 Hinteregger •
5 Posch •
6 Ilsanker •
7 Arnautović •
8 Alaba •
9 Sabitzer •
10 Grillitsch •
11 Gregoritsch •
12 Pervan •
13 Bachmann •
14 Baumgartlinger (c) •
15 Lienhart •
16 Trimmel •
17 Schaub •
18 Schöpf •
19 Baumgartner •
20 Onisiwo •
21 Lainer •
22 Lazaro •
23 X. Schlager •
24 Laimer •
25 Kalajdžić •
26 Friedl •
Entrenador: Foda :
# Raphael Holzhauser

Raphael Holzhauser (nascut el 16 de febrer de 1993) és un futbolista professional austríac que juga com a migcampista al club de Primera Divisió A belga OH Leuven i a la selecció d'Àustria.

## Carrera de club

Holzhauser va néixer a Wiener Neustadt, Àustria. Abans de la temporada 2010-11, va fitxar pel segon equip de l'Stuttgart, jugant a la 3. Lliga. El 21 de gener de 2012, va debutar a la Bundesliga amb el VfB Stuttgart contra el Schalke.
L'1 de juliol de 2013, Holzhauser va ser cedit al FC Augsburg de la Bundesliga fins al juny de 2014.
Després del seu retorn d'Augsburg, va ser exclòs de la plantilla del primer equip i va haver de jugar amb el filial en 3. Lliga per a la primera meitat de la campanya 2014-15. En total va jugar 77 partits amb el VfB Stuttgart II i finalment es va traslladar a l'Austria Viena el 22 de gener de 2015.
El maig de 2018, després d'acabar contracte amb l'Austria Wien, es va anunciar que Holzhauser s'uniria al Grasshopper Club Zürich de la Super League suïssa per a la temporada 2018-19. Va acordar un contracte de dos anys amb el Grasshopper. El 2 d'abril de 2019, es va confirmar que el contracte de Holzhauser s'havia rescindit per consentiment mutu.
El 19 de juny de 2019, Holzhauser va signar un contracte de dos anys amb el club belga Beerschot.

## Internacional

Després de jugar amb les diverses seleccions nacionals de futbol juvenil d'Àustria. Va debutar amb la selecció sènior de futbol d'Àustria en una victòria amistosa per 2-1 contra Grècia el 7 d'octubre de 2020.

## Referències

* ↑ «Holzhauser on loan to FC Augsburg». VfB Stuttgart, 02-07-2013. Arxivat de l'original el 19 de desembre 2014. [Consulta: 3 juliol 2013].
* ↑ «Austria Wien ruft: Holzhauser beim VfB vor dem Abschied» (en alemany). kicker, 21-01-2015 [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Fix: Austria holt Holzhauser» (en alemany). Sport24, 21-01-2015 [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Holzhauser wechselt zu Grasshoppers Zürich» (en alemany). Der Standard, 29-05-2018 [Consulta: 20 juliol 2018].
* ↑ Holzhauser: Vertrag mit Grasshoppers aufgelöst, krone.at, 2 abril 2019
* ↑ OOSTENRIJKER RAPHAEL HOLZHAUSER VERSTERKT MIDDENVELD Arxivat 2019-06-19 a Wayback Machine., beerschot.be, 19 juny 2019
* ↑ «Austria vs. Greece - 7 octubre 2020 - Soccerway». uk.soccerway.com.

## Enllaços externs

* Raphael Holzhauser Arxivat 2014-12-19 a Wayback Machine. a VfB-Stuttgart.de (en alemany)
* Raphael Holzhauser, Fitxa a Soccerway