OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isabel Freyre

Isabel Freire de Andrade (Beja, c. 1507 – Toro, c. 1536), dama portuguesa a qui se li atribuïa ser la pastora Elisa dels poemes de Garcilaso de la Vega.
Filla de Bernardim d'Almeida i de Guiomar Freire d'Andrade, per part paterna pertanyia als comtes d'Abrantes, descendents de la Casa Reial portuguesa, encara que algun autor recull un antic testimoniatge que la feia familiar dels ducs de Bragança.
Va ser una de les dames que, en 1526, va acompanyar Isabel de Portugal a Castella, per al casament d'aquesta amb Carles I. Trobant-se la Cort a Toledo, entre octubre de 1528 i març de 1529, va contreure matrimoni amb D. Antonio de Fonseca, regidor de Toro, futur senyor de Villanueva de Cañedo i hereu del mayorazgo fundat pel seu avi Alonso de Fonseca, bisbe d'Àvila, Conca i Osma.
El matrimoni Fonseca-Freyre es va establir a Toro, ciutat on Antonio de Fonseca, conegut com el Gros, formava part de les elits del poder local. Isabel va donar a llum, almenys, tres fills: Alonso de Fonseca, que casarà amb Juana Enríquez, de qui baixen els titulars del comtat de Villanueva de Cañedo; Caterina de Fonseca, que va matrimoniar amb Pedro Enríquez; i Guiomar de Fonseca, monja al monestir de Sancti Spiritus, de Toro.
El més probable és que Isabel Freire morís en un quart o cinquè part, o a conseqüència d'ell, i va ser enterrada a la capella familiar dels Fonseca al toresà monestir de Sant Ildefons, en un any comprès entre 1534 i 1537.

## Referències

* ↑ Real Academia de la Historia,Diccionario Biográfico Español, Madrid, 2011, tomo XX, pp. 661-662.
* ↑ Hayward Keniston, Garcilaso de la Vega. A Critical Study of His Life and Works, New York, Hispanic Society of America, 1922, p. 81.
* ↑ «¿Murió Isabel Freire en Toro, cerca del Duero? Datos documentados sobre la dama y don Antonio de Fonseca, su marido. Las familias Fonseca y Ulloa”».
# Hilton Diagonal Mar

El Hilton Diagonal Mar Barcelona és un gratacel situat a la confluència dels passeig de García Faria i del Taulat, a polígon de Diagonal Mar de Barcelona. Pertany a la cadena nord-americana Hilton.

## Història i descripció

Projectat per l'arquitectes Òscar Tusquets i Carles Díaz, va ser promogut per la filial immobiliària d'Iberdrola sota la direcció d'Eduard Permanyer, i fou acabat l'any 2005. El març del 2017 fou posat en venda, amb un preu estimat de sortida superior als 150 milions d'euros.
Té una alçada de 85 m repartits en 25 pisos i 430 habitacions.

## Referències

* 1 2 3 «Hotel Hilton Diagonal Mar». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Vegeu també

* Parc Diagonal Mar
* Illa de la Llum
* Illa del Mar
* Llista de gratacels del Barcelonès

## Enllaços externs

* «Hotel Hilton Diagonal Mar». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Vall de Ricote

La Vall de Ricote (en castellà Valle de Ricote), també coneguda com a Valle Morisco, és una comarca històrica del Regne de Múrcia, situada al nord de la província de Múrcia i a la conca mitjana del Segura, que engloba els ajuntaments d'Abarán, Blanca, Ricote, Ojós, Ulea, Villanueva del Río Segura i Archena. La petita ciutat d'Archena és la capital de la comarca i seu d'un important balneari. Va ser un dels llocs més poblats de moriscos fins a llur expulsió al segle xv, data que van ser deportats al País Valencià, Algèria i fins i tot a Itàlia.
Vall de Ricote(2004) :
| Municipi | Població | Extensió | Densitat |
| Archena | 15.856 | 15,6 | 1016,41 |
| Ojós/Oxós | 601 | 45,6 | 13,17 |
| Ricote | 1.509 | 87,7 | 17,20 |
| Ulea | 989 | 39,9 | 24,78 |
| Villanueva del Río Segura | 1.749 | 13,3 | 131,50 |
| Total | 20.103 | 202,4 | 99,32 |

## Referències

* ↑ «Home - Valle de Ricote». [Consulta: 22 desembre 2024].
# János Kulka

János Kulka (Budapest, 11 de desembre de 1929 - Stuttgart, 18 d'octubre del 2001) fou un director d'orquestra hongarès.
Dirigí l'Òpera de Budapest (1953-1956), l'Òpera Estatal bavaresa (1957-1959), la Staatsoper d'Hamburg (1961-1964); fou director de música a Wuppertal (1964-1975); director principal a l'Òpera Estatal de Stuttgart des de 1976; i director del Nordwestdeutsche Philharmonie, (1976-1987). Entre les estrenes que va dirigir trobem el Doktor Faust de Konrad Boehmer amb l'Òpera de París (1985).

## Referències

* ↑ «János Kulka 71-jährig in Stuttgart verstorben» (en alemany). OTS, 22-10-2001. [Consulta: 27 juliol 2010].
* ↑ «Franz Liszt: Hunnenschlacht». allmusic.com. [Consulta: 22 juliol 2010].
# Antal Doráti

Antal Doráti, escrit de vegades Dorati (Budapest, 9 d'abril de 1906 - Gerzensee, Suïssa, 13 de novembre de 1988) fou un director d'orquestra hongarès nacionalitzat nord-americà el 1947.
El seu pare era violinista de l'Orquestra Filharmònica de Budapest. Va estudiar a l'Acadèmia Ferenc Liszt: els seus professors de composició van ser Zoltán Kodály i Leó Weiner, i el de piano, Béla Bartók. Va debutar com a director el 1924 amb l'orquestra de l'Òpera de Budapest. El 1928 i el 1929 va estar a l'òpera de Dresden col·laborant amb Fritz Busch, de 1929 a 1932 a Münster. Des de 1933 a 1945 es dedica exclusivament al ballet en diferents llocs. Posteriorment va ser director artístic a Dallas (fins a 1949) i Minneapolis (fins a 1960). Orquestres filharmòniques de la BBC, Estocolm, Israel, Washington DC i d'altres van ser dirigides pel seu talent, que va destacar en interpretacions de Bartók, Stravinski, Robert Gerhard i Ottenwaelder i Dvořák, però sobretot amb Haydn, l'obra del qual apreciava particularment i del qual va enregistrar totes les simfonies.
Va publicar la seva autobiografia (Notes of Seven Decades) el 1979.

## Referències

* ↑ «BBC Radio 4 – Desert Island Discs, Antal Dorati». Bbc.co.uk, 25-07-1960. [Consulta: 22 desembre 2024].
* 1 2 3 «Antal Doráti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Dorati, A. Notes of Seven Decades. Hodder and Stoughton, 1979. ISBN 978-0-340-15922-4.
# Lliga de la Joventut Patriòtica Socialista

La Lliga de la Joventut Patriòtica Socialista (en coreà: 사회주의애국청년동맹) és la principal organització juvenil de Corea del Nord. L'organització, formada a partir del Komsomol soviètic, inclou a joves d'entre 15 i 30 anys.

## Història

La Lliga va ser fundada el 17 de gener de 1946 com a Unió de la Joventut Democràtica de Corea, la joventut del llavors Partit dels Treballadors de Corea del Nord. Uns mesos més tard, al juny de 1946, va entrar a formar part de la Federació Mundial de la Joventut Democràtica, establint relacions amb altres moviments de joves del món.
Al 1949 va ser rebatejada com a Lliga de la Joventut Democràtica de Corea i al maig de 1964 va ser modificat a Lliga de la Joventut Treballadora Socialista de Corea. En el mes de gener de 1996, en el 50è aniversari de la seva fundació, l'organització va canviar el seu nom de nou i va passar a anomenar-se Unió de la Joventut Socialista Kim Il Sung i va iniciar una nova etapa en el seu desenvolupament.
Al 2016 la Lliga tornaria a modificar el nom a Lliga de la Joventut Kimilsungista-Kimjongilista fins al 2021, quan adopten el nom actual Lliga de la Joventut Patriòtica Socialista.

## Referències

* ↑ Sung-wook, Nam; Su-lan, Chae; Ga-young, Lee. Mysterious Pyongyang: Cosmetics, Beauty Culture and North Korea. Singapore: palgrave macmillan, 2021. ISBN 978-981-15-7702-4.
* ↑ Lee, Chong-Sik «Evolution of the Korean Workers' Party and the Rise of Kim Chŏng-il» (en anglès). Asian Survey, 22, 5, 22-04-1953, pàg. 434–448. DOI: 10.2307/2643871. ISSN: 0004-4687.
* ↑ «"Naenara"-KOREA TODAY:History of Youth League», 30-09-2007. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «"Naenara"-Politics in Korea - Partied and Public Organizations -», 27-09-2007. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ NK, Daily. «What remains when socialism is removed from North Korea?» (en anglès americà), 01-09-2016. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Newstream» (en anglès americà). [Consulta: 22 desembre 2024].
# Superdelegat

Un superdelegat, a la política nord-americana, és un delegat d'una convenció de nominació presidencial que, a diferència dels altres delegats, té llibertat per votar pel candidat que prefereixi durant la convenció nacional del partit.
A les Convencions Nacionals Demòcrates, els superdelegats — descrits en les regles formals del partit com la categoria de líders del partit i funcionaris electes ( PLEO ) — representen una mica menys del 15% de tots els delegats de la convenció. Abans del 2018, els superdelegats demòcrates eren lliures de donar suport a qualsevol candidat a la nominació presidencial en totes les rondes de votació. Això contrasta amb els delegats compromesos, que van ser seleccionats en funció de les primàries presidencials del partit i els caucus de cada estat dels Estats Units, en què els votants trien entre els candidats per a la nominació presidencial del partit. El 2018, el Comitè Nacional Demòcrata va reduir la influència dels superdelegats prohibint de votar en la primera votació a la Convenció Nacional Demòcrata, permetent-los votar només en una convenció impugnada.
El 2024, el Comitè Nacional Demòcrata va votar a favor d'adoptar noves regles que permetien als superdelegats votar durant la recollida de signatures i en la primera votació d'una convocatòria virtual per a la nominació presidencial, fins i tot sense que un candidat aconseguís la majoria dels delegats de la convenció utilitzant només els compromisos. delegats, que van ser guanyats pel candidat durant el procés de primàries.
A les Convencions Nacionals Republicanes, tres líders del Partit Republicà de cada estat, territori i Washington DC s'asseuen automàticament com a delegats, però es comprometen a votar segons els resultats de les primàries presidencials de la branca del seu partit almenys a la primera votació.

## Referències

* ↑ Navarro, Aaron. «The DNC's virtual roll call to nominate Kamala Harris started Aug. 1. Here's how the vote works.» (en anglès). CBS News, 02-08-2024. [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «DNCC Rules Committee Passes Permanent Rules for 2024 Presidential Nomination». Democratic National Committee, 24-07-2024. [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «DNC and DNCC Chairs Announce Results of Presidential Nominating Petition Process and Opening of Virtual Roll Call on August 1». Democratic National Committee, 30-07-2024. [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «Can GOP 'superdelegates' stop Trump?». Washington Examiner. [Consulta: 10 febrer 2016].
# Lluís Nacenta

Lluís Nacenta és professor, escriptor i comissari en els camps de la música i el disseny sonor. Llicenciat en matemàtiques, titulat superior en piano, màster en estudis comparatius de literatura, art i pensament i doctor en humanitats, amb una tesi sobre la repetició musical, la seva recerca proposa una mirada (i una escolta) filosòfica sobre les arts del so, des d'una perspectiva indestriablement estètica i política. Ha estat professor i coordinador del Màster en Art Sonor de la Universitat de Barcelona i actualment és professor del Màster Universitari de Recerca en Art i Disseny i del Grau de Disseny d'Eina, Centre Universitari de Disseny i Art de Barcelona. Ha publicat nombrosos articles a mitjans en paper i digitals, com el suplement Cultura/s de La Vanguardia o la revista Nativa, és col·laborador de Ràdio Web MACBA i coordina, juntament amb Jordi Oliveras, Ràdio Nativa. Ha comissariat exposicions i concerts pel Festival Sónar, l'Arts Santa Mònica, el CCCB i la Fundació Antoni Tàpies, entre d'altres.
El 2023 fou el comissari d'una exposició sobre intel·ligència artificial al CCCB.

## Referències

* ↑ «Lluís Nacenta». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Lluís Nacenta: conferència per a estudiants de secundària | visites». [Consulta: 19 octubre 2023].
# Drac de Granollers

El drac de Granollers és un drac tricèfal que va sortir de la colla de Diables, l'any 1990 per celebrar el seu cinquè aniversari. Va ser dissenyat i construït per Ramon Aumedes (Taller Sarandaca).
És part dels correfocs de la festa major de Blancs i Blaus, ja que ell acaba a la plaça de la Porxada, en un món de música, foc i gresca. Té dos balls propis composts per Lluís Soler. Una de les activitats principals de la colla és la mostra de bestiari de foc que es realitza cada any a Granollers durant el mes de maig. La colla del drac ha realitzat nombroses actuacions per Catalunya, les Illes Balears i el País Valencià.
El drac petit de Granollers és un drac tricèfal que va néixer l'any 2001 obra de l'escultor Ramon Aumedes del Taller Sarandaca de Granollers per commemorar el 10è aniversari del Drac de Granollers, creat amb la idea crear una rèplica més petita del drac tricèfal de la ciutat per als més petits i així poder assegurar la continuïtat de la colla. Té un ball propi compost per Jordi Montpart.

## Referències

* ↑ «Drac gran i petit, i la Granota de Can Bassa». Ara Granollers, 21-08-2015. Arxivat de l'original el 2015-12-08 [Consulta: 29 novembre 2015].
* ↑ Montpart, Jordi. «Ball del drac petit». A: Músiques de la Festa Major de Granollers (CD multimèdia). Granollers: Tot Sona Records, 2003.

## Bibliografia

* Masana, Heribert. 50 dracs. Petita guia dels dracs de Catalunya, 2015. ISBN 978-84-943051-5-3.

## Enllaços externs

* Fitxa del Drac al web de l'Agrupació de Bestiari
# Cantó de Belgodère

El cantó de Belgodère és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alta Còrsega i a la Col·lectivitat Territorial de Còrsega.

## Geografia

El cantó és organitzat al voltant de Belgodère dins el districte de Calvi. La seva alçària varia de 0 (Algajola) a 2 389 m (Olmi-Cappella) amb una alçària mitjana de 326 m.

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2015 | Pierre Mancini | Socialistes i afins | alcalde de Costa |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Algajola | 216 | 20220 | 2B010 |
| Aregno | 567 | 20220 | 2B020 |
| Avapessa | 65 | 20225 | 2B025 |
| Belgodère | 371 | 20226 | 2B034 |
| Cateri | 219 | 20225 | 2B084 |
| Costa | 48 | 20226 | 2B097 |
| Feliceto | 162 | 20225 | 2B112 |
| Lavatoggio | 97 | 20225 | 2B138 |
| Mausoléo | 11 | 20259 | 2B156 |
| Muro | 248 | 20225 | 2B173 |
| Nessa | 77 | 20225 | 2B175 |
| Novella | 68 | 20211 | 2B180 |
| Occhiatana | 163 | 20226 | 2B182 |
| Olmi-Cappella | 143 | 20259 | 2B190 |
| Palasca | 117 | 20226 | 2B199 |
| Pioggiola | 69 | 20259 | 2B235 |
| Speloncato | 222 | 20226 | 2B290 |
| Vallica | 27 | 20259 | 2B339 |
| Ville-di-Paraso | 128 | 20279 | 2B352 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2012 |
| 2.726 | 3.189 | 3.188 | 3.298 | 3.005 | 3.018 | 3.677 |
# Cantó de Bourg-en-Bresse-Nord-Centre

El cantó de Bourg-en-Bresse-Nord-Centre era una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain. Comptava amb part del municipi de Bourg-en-Bresse. Va existir de 1982 a 2015.

## Municipis

* Bourg-en-Bresse

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-2001 | Paul Morin | UDF-radical |
| 2001-2008 | Christophe Feillens | UDF, després UMP |
| 2008-2015 | Guillaume Lacroix | PRG |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| - | - | - | - | 13.408 | 12.617 | 13.210 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Collonges

El cantó de Collonges era una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain, situat al districte de Gex. Comptava amb 10 municipis i el cap era Collonges. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Challex
* Chézery-Forens
* Collonges
* Confort
* Farges
* Lancrans
* Léaz
* Péron
* Pougny
* Saint-Jean-de-Gonville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Joseph Rey | SFIO |
| 1958-1975 | Maurice Jacquinot | radical |
| 1975-1982 | Georges Gourgier | Divers droite, després UDF-PR |
| 1982-2015 | Daniel Juliet | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.124 | 5.639 | 6.365 | 6.580 | 7.411 | 8.431 | 10.167 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Lhuis

El cantó de Lhuis era una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain. Comptava amb 12 municipis i el cap era Lhuis. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Bénonces
* Briord
* Groslée
* Innimond
* Lhuis
* Lompnas
* Marchamp
* Montagnieu
* Ordonnaz
* Saint-Benoît
* Seillonnaz
* Serrières-de-Briord

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | M. Favre-Buisson | SFIO |
| 1961-1967 | M. Piney | RI |
| 1967-1979 | M. Penelle | radical, després MRG |
| 1979-1985 | Aimé Trischetti | MRG |
| 1985-2011 | Maurice Berlioz | Divers droite |
| 2011-2015 | Daniel Béguet | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 3.536 | 3.903 | 3.750 | 3.996 | 3.977 | 4.496 | 5.293 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Échirolles-Oest

El cantó d'Échirolles-Oest era una divisió administrativa francesa del departament de la Isèra, situat al districte de Grenoble. Compta amb part del d'Échirolles. Va existir de 1985 a 2015.

## Municipis

* Échirolles (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1993 | Gilbert Biessi | PCF |
| 1993-2008 | Renzo Sulli | PCF |
| 2008-2011 | Guy Rouveyre | PCF |
| 2011-2015 | Élisabeth Legrand | PCF |
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 19.069 | 21.495 |
# Cantó d'Eybens

El cantó d'Eybens era una divisió administrativa francesa del departament de la Isèra, situat al districte de Grenoble. Comptava amb 5 municipis i el cap era Eybens. Va existir de 1985 a 2015.

## Municipis

* Eybens
* Gières
* Herbeys
* Poisat
* Venon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1985-1988 | Charles Guibbaud | PS | |
| 1988-2015 | Marc Baietto | PS | |
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.407 | 7.600 | 11.622 | 13.400 | 16.162 | 19.523 | 19.486 |
# Cantó de Heyrieux

El cantó de Heyrieux era una divisió administrativa francesa del departament de la Isèra, situat al districte de Vienne. Comptava amb 8 municipis i el cap era Heyrieux. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Charantonnay
* Diémoz
* Grenay
* Heyrieux
* Oytier-Saint-Oblas
* Saint-Georges-d'Espéranche
* Saint-Just-Chaleyssin
* Valencin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1962 | M. Lecerf | MRP, després Divers droite |
| 1962-1967 | M. Broizat | Divers gauche |
| 1967-1973 | Lucien Tardy | FGDS, després PS |
| 1973-2011 | Bernard Saugey | UDF, després UMP |
| 2011-2015 | Thierry Auboyer | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.934 | 6.543 | 8.262 | 11.542 | 15.001 | 17.653 | 19.858 |
# Cantó de Caluire-et-Cuire

El cantó de Caluire-et-Cuire era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb el municipi de Caluire-et-Cuire. Va existir de 1982 a 2014.

## Municipis

* Caluire-et-Cuire
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1994 | Frédéric Dugoujon | UDF |
| 1994-2008 | Bernard Roger-Dalbert | UDF |
| 2008-2014 | Alain Jeannot | UMP |
# Cantó de Décines-Charpieu

El cantó de Décines-Charpieu era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb 3 municipis i el cap era Décines-Charpieu. Va existir de 1982 a 2015.

## Municipis

* Chassieu
* Décines-Charpieu
* Genas
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-2001 | Pierre Moutin | PS |
| 2001-2008 | Jacques Paoli | RPR, després UMP |
| 2008-2015 | Jérôme Sturla | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó d'Écully

El cantó d'Écully era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb 3 municipis i el cap era Écully. Va existir de 2001 a 2014.

## Municipis

* Champagne-au-Mont-d'Or
* Dardilly
* Écully
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Michèle Vullien | UDF, després MoDem | |
| 2008-2014 | Éric Poncet | UMP | |
# Cantó de Celavo-Mezzana

El cantó de Celavo-Mezzana (en cors, Celavu-Mizana) és una antiga divisió administrativa francesa situada al departament de la Còrsega del Sud, a la regió de Còrsega. Va existir de 1973 a 2015.

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1973-1977 | Marius Casile | MRG | President del Consell General (1976-1977) |
| 1977-2007 | Noël Sarrola | PRG | President del Consell General (2001-2004) |
| 2007-2015 | Alexandre Sarrola | DVG | alcalde de Sarrola-Carcopino |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Bocognano | 343 | 20136 | 2A040 |
| Carbuccia | 254 | 20133 | 2A062 |
| Cuttoli-Corticchiato | 1 473 | 20167 | 2A103 |
| Peri | 1 140 | 20167 | 2A209 |
| Sarrola-Carcopino | 1 801 | 20167 | 2A271 |
| Tavaco | 226 | 20167 | 2A323 |
| Tavera | 336 | 20163 | 2A324 |
| Ucciani | 389 | 20133 | 2A330 |
| Valle-di-Mezzana | 217 | 20167 | 2A336 |
| Vero | 351 | 20172 | 2A345 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2012 |
| 3000 | 3287 | 2905 | 3650 | 5164 | 6530 | 8729 |

## Enllaços externs

* El cantó de Celavo-Mezzana a Mapquest Arxivat 2008-02-28 a Wayback Machine.
# Cantó de Deux-Sevi

El cantó de Deux-Sevi és una antiga divisió administrativa francesa situada al departament de la Còrsega del Sud, a la regió de Còrsega. Va existir de 1973 a 2015.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.366 | 2.727 | 2.691 | 2.574 | 2.623 | 2.496 |

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1973-2015 | Nicolas Alfonsi | PRG | |
Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Cargèse | 982 | 20130 | 2A065 |
| Cristinacce | 52 | 20126 | 2A100 |
| Évisa | 196 | 20126 | 2A108 |
| Marignana | 101 | 20141 | 2A154 |
| Osani | 90 | 20147 | 2A197 |
| Ota | 452 | 20150 | 2A198 |
| Partinello | 89 | 20147 | 2A203 |
| Piana | 428 | 20115 | 2A212 |
| Serriera | 106 | 20147 | 2A279 |

## Enllaços externs

* El cantó de Deux-Sevi al web de l'Insee Arxivat 2006-05-04 a Wayback Machine.
# Cantó de Petreto-Bicchisano

El cantó de Petreto-Bicchisano és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de Còrsega del Sud i la regió de Còrsega. Va desaparèixer el 2015.

## Geografia

El cantó s'organitza al voltant de Petreto-Bicchisano dins el districte de Sartène. la seva altitud varia entre 0 m (Sollacaro) i 1.480 m (Olivese).

## Administració

Llista de Consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Michel Polverelli | | |
| 2008-2015 | Paul-Joseph Caitucoli | Nacionalista | |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Argiusta-Moriccio | 77 | 20140 | 2A021 |
| Casalabriva | 181 | 20140 | 2A071 |
| Moca-Croce | 221 | 20140 | 2A160 |
| Olivese | 282 | 20140 | 2A186 |
| Petreto-Bicchisano | 549 | 20140 | 2A211 |
| Sollacaro | 326 | 20140 | 2A284 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.876 | 2.111 | 1.827 | 1.704 | 1.604 | 1.636 |