# Louis Malle

Louis Malle (Thumeries, 30 d'octubre de 1932 – Los Angeles, 23 de novembre de 1995) va ser un director, guionista i productor de cinema francès.

## Biografia
### Els inicis

Nascut a Thumeries (Departament del Nord, França) el 1932, Louis Malle va ser el cinquè de set fills d'una adinerada família d'industrials del sucre. Va créixer en el si d'un entorn burgès i va ser educat catòlicament passant per diversos internats (fet que evocarà anys més tard al rodar Au revoir les enfants). A l'edat de 14 anys es familiaritza amb l'ús de la càmera fent les seves primeres gravacions amb la càmera de 8 mm del seu pare. Inicialment estudia ciències polítiques a la Universitat de París però de seguida decideix que vol esdevenir cineasta i el 1951 canvia els estudis per inscriure's a l'escola de cinema de París (IDHEC, Institut des hautes études cinématographiques), una carrera que també acabarà abandonant al considerar-la massa teòric.
La pràctica l'obtindrà gràcies a Jacques-Yves Cousteau, que busca un jove assistent per realitzar un documental sobre el fons marí. D'entre els diversos estudiants que li proposen, Cousteau escull a Malle, qui s'embarcarà a bord del Calypso en una expedició oceanogràfica de dos anys de durada. És així com Malle aprèn les tècniques de la filmació i participa en el rodatge del documental Monde du Silence (1955), recompensat amb la Palma d'Or al Festival de Cinema de Cannes de 1956 (el primer documental a ser premiat i encara avui dia l'únic juntament amb Fahrenheit 9/11 de Michael Moore).
En total, Malle va treballar quatre anys per Cousteau, fins que durant un dels treballs de gravació submarins del vaixell de vapor Andrea Doria, enfonsat als EUA, un membre de l'equip va perdre la vida i Malle mateix va patir una greu ferida al timpà. Va decidir aleshores d'abandonar el seu ofici de càmera submarí. La seva pròxima experiència és amb Robert Bressons, treballant d'assistent en el rodatge d'Un condamné à mort s'est échappé (1956).
Després de certs menors i en part incomplets projectes el 1957 realitza per fi Ascenseur pour l'échafaud, opera prima amb la qual va assolir un notable èxit reforçat per la banda sonora de Miles Davis. Tot seguit Malle va rodar Les amants (1958), film amb el qual ataca a la burgesia; Zazie dans le métro (1960), una adaptació d'una novel·la de Raymond Queneau; La vie privée (1961); i Le feu follet (1963), adaptació d'una novel·la de Pierre Drieu La Rochelle. El 1965, després d'alguns curtmetratges, roda a Mèxic la pel·lícula Viva Maria!.
Ja a França, Malle es casa amb l'actriu Anne-Marie Deschott. El 1966 estrena a París la pel·lícula Le voleur, una mirada cínica de la societat on el lladre personifica a l'home lliure i aliè a un sistema carregat de prejudicis i hipocresia.
Malgrat la seva gens menyspreable carrera cinematogràfica, les severes fites que es marca Malle el condueixen a una crisi artística. El director francès té la impressió de repetir-se en els seus films i es nega a passar la resta de la seva vida estrenant un film cada dos anys. Es separa aleshores de la seva muller, ven l'apartament a París i se'n va a l'Índia, on retorna als seus orígens cinematogràfics tot rodant documentals. Això no obstant, l'estada a Índia no es prolonga massa i retorna aviat cap a França instal·lant-se no a París com la resta dels seus col·legues de la Nouvelle Vague sinó retirat a la província. Entre 1970 i 1973 Malle té un aventura amb l'actriu alemanya Gila von Weitershausen, amb qui tindrà un fill.

### Polèmica i exili

Com a resultat de la seva crisi familiar i creativa un nou tema fa acte de presència a la carrera cinematogràfica de Malle: la infantesa. El 1971 el director francès roda l'exitós i polèmic Le souffle au coeur, un film parcialment autobiogràfic on Malle aborda la relació incestuosa entre una mare i el seu fill. El tema és tractat sense judicis morals -una marca de la casa al llarg de la carrera del cineasta francès. No hi ha ni innocents ni culpables perquè la vida és més complexa que la pobre divisió entre el bé i el mal. És l'espectador qui s'ha de formar una opinió i emetre el seu propi veredicte.
Tres anys més tard, Malle aixeca de nou polseguera amb l'estrena el 1973 de la pel·lícula Lacombe Lucien. El film tracta sobre un jove francès que és rebutjat per la resistència i s'acaba passant a l'altre bàndol fent de col·laborador a la França ocupada pels nazis. Novament, el film no conté cap judici sinó que relata una successió de fets en els quals l'atzar i les circumstàncies semblen determinar el destí del protagonista. Malle va ser alhora lloat per la seva obra mestra com també titllat d'innoble i d'ofendre la memòria de la resistència.
Mentrestant, en l'esfera privada Malle té dos fills de dos mares diferents i el 1976, en part influenciat per la polèmica, el director francès es muda als EUA, país on hi restarà uns 10 anys amb constants viatges al sud de França. El 1980 es casa per segona vegada, aquest cop amb l'actriu Candice Bergen. I també el mateix any Malle roda la seva pel·lícula més aclamada al llarg de la seva estada ala EUA: Atlantic City. El film compta amb Burt Lancaster i l'aleshores desconeguda Susan Sarandon com a protagonistes principals. La pel·lícula té un gran èxit i entre molts altres premis guanya el Lleó d'Or del Festival Internacional de Cinema de Venècia de 1980.

### La consagració

El 1986 Malle retorna a França per rodar un any més tard la que seria la seva més aclamada i exitosa pel·lícula de la seva carrera: l'autobiogràfica Au revoir les enfants amb la qual Malle es reconcilia alhora amb la crítica i la polèmica generada uns anys enrere amb Lacombe Lucien. La història de la pel·lícula s'ubica en un col·legi catòlic sota l'ocupació nazi de França. L'escola amaga la identitat d'un nen jueu a qui mescla amb la resta de nens, procedents de families burgueses. Una gran amistat i complicitat neix entre ell i els companys de l'escola. Això no obstant, aquesta fraternal relació es veurà interrompuda per un tràgic desenllaç que ni alumnes ni professors poden evitar. Entre molts d'altres premis, la pel·lícula serà coronada amb el Lleó d'Or del Festival Internacional de Cinema de Venècia i set premis Cèsar.
Seguint a Au revoir les enfants, les pel·lícules Milou en mai (1989), Ferida (1992), i finalment Vanya, 42e rue (1994), una adaptació de l'obra teatral Vanya d'Anton Txékhov.
Malle morirà el 23 de novembre de 1995 a Los Angeles com a conseqüència d'un limfoma.

## Premis i nominacions

* 1956: Palma d'Or al Festival de Canes amb Jacques-Yves Cousteau per Le Monde du silence
* 1956: Prix Méliès amb Jacques-Yves Cousteau per Le Monde du silence, ex æquo amb Les maniobres de l'amor de René Clair
* 1957: Oscar du meilleur film documentaire avec Jacques-Yves Cousteau pour Le Monde du silence
* 1957: Prix Louis-Delluc per Ascenseur pour l'échafaud
* 1958: Premi especial del jurat a la Mostra de Venècia per Les Amants
* 1963: Premi especial del jurat a la Mostra de Venècia per Le Feu follet
* 1975: Nominació a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa per Lacombe Lucien
* 1980: Lleó d'Or a la Mostra de Venècia per Atlantic City
* 1982: Nominació a l'Oscar al millor director per Atlantic City
* 1987: Lleó d'Or a la Mostra de Venècia per Au revoir les enfants
* 1987: Prix Louis-Delluc per Au revoir les enfants, ex æquo amb Soigne ta droite de Jean-Luc Godard
* 1988: Nominació a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa per Au revoir les enfants
* 1988: César al millor film, al millor director i al meilleur scénario per Au revoir les enfants
* 1988: European Award al millor escenari per Au revoir les enfants

## Filmografia
### Primer període francès

* 1953: Crazeologie
* 1955: La Fontaine de Vaucluse (c.m.)
* 1955: Station 307 (c.m.)
* 1955: Le Monde du silence, co-realitzat amb Jacques-Yves Cousteau, Palma d'Or (documental)
* 1957: Ascenseur pour l'échafaud
* 1958: Les Amants
* 1960: Zazie dans le métro
* 1962: Vie privée
* 1962: Vive le tour (documental)
* 1963: Le Feu follet
* 1965: Viva Maria
* 1966: Le Voleur
* 1968: Històries extraordinàries (co-realitzatió)
* 1969: Calcutta, l'Inde fantôme (documental)
* 1971: Le Souffle au cœur
* 1973: Humain, trop humain (documental)
* 1973: Place de la République (documental)
* 1974: Lacombe Lucien
* 1975: Black Moon

### Període estatunidenc

* 1978: La petita (La Petite, títol original)
* 1980: Atlantic City
* 1981: My Dinner with André
* 1983: Crackers
* 1985: La badia de l'odi (Alamo Bay, títol original)
* 1985: God's Country (documental)
* 1986: La Poursuite du bonheur alias And the Pursuit of Happiness (documental)

### Segon període francès

* 1987: Au revoir les enfants
* 1989: Milou en mai
* 1992: Ferida (Damage, títol original)
* 1994: Vanya, 42e rue

## Bibliografia

* Louis Malle, le rebelle solitaire; Pierre Billard. Paris: Plon ISBN 2-259-19243-2

## Enllaços externs

* Web oficial
* Tots els arvius video concernant Louis Malle al lloc de l'INA, ina.fr
* Biografia de Louis Malle i de la seva mare Arxivat 2008-10-27 a Wayback Machine.
Premis de Louis Malle :
Premi del Cinema Europeu al millor guió
Louis Malle (1988)
Maria Khmelik (1989)
Vitali Kanevski (1990)
Jaco Van Dormael (1991)
István Szabó (1992)
Arif Aliev, Serguei Bodrov, i Boris Giller (1996)
Chris Vander Stappen i Alain Berliner (1997)
Peter Howitt (1998)
István Szabó i Israel Horovitz (1999)
Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri (2000)
Danis Tanović (2001)
Pedro Almodóvar (2002)
Bernd Lichtenberg (2003)
Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri (2004)
Hany Abu-Assad i Bero Beyer (2005)
Florian Henckel von Donnersmarck (2006)
Fatih Akin (2007)
Matteo Garrone, Roberto Saviano, Maurizio Braucci, Ugo Chiti, Gianni Di Gregorio, i Massimo Gaudioso (2008)
Michael Haneke (2009)
Robert Harris i Roman Polanski (2010)
Jean-Pierre Dardenne i Luc Dardenne (2011)
Tobias Lindholm i Thomas Vinterberg (2012)
François Ozon (2013)
Paweł Pawlikowski i Rebecca Lenkiewicz (2014)
Iorgos Lànthimos i Efthimis Filippou (2015)
Maren Ade (2016)
Ruben Östlund (2017)
Paweł Pawlikowski (2018)
Céline Sciamma (2019)
Tobias Lindholm i Thomas Vinterberg (2020)
Christopher Hampton i Florian Zeller (2021)
Ruben Östlund (2022)
Arthur Harari i Justine Triet (2023)
César al millor director
1976 Bertrand Tavernier
1977 Joseph Losey
1978 Alain Resnais
1979 Christian de Chalonge
1980 Roman Polanski
1981 François Truffaut
1982 Jean-Jacques Annaud
1983 Andrzej Wajda
1984 Ettore Scola
1985 Claude Zidi
1986 Michel Deville
1987 Alain Cavalier
1988 Louis Malle
1989 Jean-Jacques Annaud
1990 Bertrand Blier
1991 Jean-Paul Rappeneau
1992 Alain Corneau
1993 Claude Sautet
1994 Alain Resnais
1995 André Téchiné
1996 Claude Sautet
1997 Patrice Leconte / Bertrand Tavernier
1998 Luc Besson
1999 Patrice Chéreau
2000 Tonie Marshall
2001 Dominik Moll
2002 Jean-Pierre Jeunet
2003 Roman Polanski
2004 Denys Arcand
2005 Abdellatif Kechiche
2006 Jacques Audiard
2007 Guillaume Canet
2008 Abdellatif Kechiche
2009 Jean-François Richet
2010 Jacques Audiard
2011 Roman Polanski
2012 Michel Hazanavicius
2013 Michael Haneke
2014 Roman Polanski
2015 Abderrahmane Sissako
2016 Arnaud Desplechin
2017 Xavier Dolan
2018 Albert Dupontel
2019 Jacques Audiard
2020 Roman Polanski
2021 Albert Dupontel
2022 Leos Carax
2023 Dominik Moll
2024 Justine Triet
César al millor guió original o adaptació
1976 Bertrand Tavernier i Jean Aurenche
1977 Bertrand Tavernier i Jean Aurenche
1978 David Mercer
1979 Gilles Perrault i Michel Deville
1980 Bertrand Blier
1981 François Truffaut i Suzanne Schiffman
1982 Jean Herman, Michel Audiard i Claude Miller
1986 Coline Serreau
1987 Camille de Casabianca i Alain Cavalier
1988 Louis Malle
1989 Étienne Chatiliez i Florence Quentin
1990 Bertrand Blier
1991 Jean-Pierre Ronssin i Christian Vincent
1992 Jean-Pierre Jeunet, Marc Caro i Gilles Adrien
1993 Coline Serreau
1994 Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri
1995 André Téchiné, Olivier Massart i Gilles Taurand
1996 Telsche Boorman i Josiane Balasko
1997 Cédric Klapisch, Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri
1998 Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri
1999 Francis Veber
2000 Tonie Marshall
2001 Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri
2002 Jacques Audiard i Tonino Benacquista
2003 Costa-Gavras i Jean-Claude Grumberg
2004 Denys Arcand
2005 Abdellatif Kechiche i Ghalia Lacroix
BAFTA al millor director1968–2000
Mike Nichols (1968)
John Schlesinger (1969)
George Roy Hill (1970)
John Schlesinger (1971)
Bob Fosse (1972)
François Truffaut (1973)
Roman Polanski (1974)
Stanley Kubrick (1975)
Miloš Forman (1976)
Woody Allen (1977)
Alan Parker (1978)
Francis Ford Coppola (1979)
Akira Kurosawa (1980)
Louis Malle (1981)
Richard Attenborough (1982)
Bill Forsyth (1983)
Wim Wenders (1984)
No concedit (1985)
Woody Allen (1986)
Oliver Stone (1987)
Louis Malle (1988)
Kenneth Branagh (1989)
Martin Scorsese (1990)
Alan Parker (1991)
Robert Altman (1992)
Steven Spielberg (1993)
Mike Newell (1994)
Michael Radford (1995)
Joel Coen (1996)
Baz Luhrmann (1997)
Peter Weir (1998)
Pedro Almodóvar (1999)
Ang Lee (2000)
2001–present
Peter Jackson (2001)
Roman Polanski (2002)
Peter Weir (2003)
Mike Leigh (2004)
Ang Lee (2005)
Paul Greengrass (2006)
Joel Coen i Ethan Coen (2007)
Danny Boyle (2008)
Kathryn Bigelow (2009)
David Fincher (2010)
Michel Hazanavicius (2011)
Ben Affleck (2012)
Alfonso Cuarón (2013)
Richard Linklater (2014)
Alejandro G. Iñárritu (2015)
Damien Chazelle (2016)
Guillermo del Toro (2017)
Alfonso Cuarón (2018)
Sam Mendes (2019)
Chloé Zhao (2020)
Jane Campion (2021)
BAFTA honorífic1971–2000
Alfred Hitchcock (1971)
Freddie Young (1972)
Grace Wyndham Goldie (1973)
David Lean (1974)
Jacques-Yves Cousteau (1975)
Charles Chaplin (1976)
Laurence Olivier (1976)
Denis Forman (1977)
Fred Zinnemann (1978)
Lew Grade (1979)
Huw Wheldon (1979)
David Attenborough (1980)
John Huston (1980)
Abel Gance (1981)
Michael Powell & Emeric Pressburger (1981)
Andrzej Wajda (1982)
Richard Attenborough (1983)
Hugh Greene (1984)
Sam Spiegel (1984)
Jeremy Isaacs (1985)
Steven Spielberg (1986)
Federico Fellini (1987)
Ingmar Bergman (1988)
Alec Guinness (1989)
Paul Fox (1990)
Louis Malle (1991)
John Gielgud (1992)
David Plowright (1992)
Sydney Samuelson (1993)
Colin Young (1993)
Michael Grade (1994)
Billy Wilder (1995)
Jeanne Moreau (1996)
Ronald Neame (1996)
John Schlesinger (1996)
Maggie Smith (1996)
Woody Allen (1997)
Steven Bochco (1997)
Julie Christie (1997)
Oswald Morris (1997)
Harold Pinter (1997)
David Rose (1997)
Sean Connery (1998)
Bill Cotton (1998)
Eric Morecambe & Ernie Wise (1999)
Elizabeth Taylor (1999)
Michael Caine (2000)
Stanley Kubrick (2000)
Peter Bazalgette (2000)
2001–present
Albert Finney (2001)
John Thaw (2001)
Judi Dench (2001)
Warren Beatty (2002)
Merchant Ivory Productions (2002)
Andrew Davies (2002)
John Mills (2002)
Saul Zaentz (2003)
David Jason (2003)
John Boorman (2004)
Roger Graef (2004)
John Barry (2005)
David Frost (2005)
David Puttnam (2006)
Ken Loach (2006)
Anne V. Coates (2007)
Richard Curtis (2007)
Will Wright (2007)
Anthony Hopkins (2008)
Bruce Forsyth (2008)
Dawn French & Jennifer Saunders (2009)
Terry Gilliam (2009)
Nolan Bushnell (2009)
Vanessa Redgrave (2010)
Shigeru Miyamoto (2010)
Melvyn Bragg (2010)
Christopher Lee (2011)
Peter Molyneux (2011)
Trevor McDonald (2011)
Martin Scorsese (2012)
Rolf Harris (2012)
Alan Parker (2013)
Gabe Newell (2013)
Michael Palin (2013)
Helen Mirren (2014)
Rockstar Games (2014)
Julie Walters (2014)
Mike Leigh (2015)
David Braben (2015)
Jon Snow (2015)
Sidney Poitier (2016)
John Carmack (2016)
Ray Galton & Alan Simpson (2016)
Mel Brooks (2017)
Joanna Lumley (2017)
Ridley Scott (2018)
Tim Schafer (2018)
Kate Adie (2018)
Thelma Schoonmaker (2019)
Joan Bakewell (2019)
Kathleen Kennedy (2020)
Hideo Kojima (2020)
Ang Lee (2021)
Siobhan Reddy (2021)
Billy Connolly (2022)
Sandy Powell (2023)
Premi de la National Society of Film Critics al millor director1966–2000
Michelangelo Antonioni (1966)
Ingmar Bergman (1967)
Ingmar Bergman (1968)
François Truffaut (1969)
Ingmar Bergman (1970)
Bernardo Bertolucci (1971)
Luis Buñuel (1972)
François Truffaut (1973)
Francis Ford Coppola (1974)
Robert Altman (1975)
Martin Scorsese (1976)
Luis Buñuel (1977)
Terrence Malick (1978)
Woody Allen / Robert Benton (1979)
Martin Scorsese (1980)
Louis Malle (1981)
Steven Spielberg (1982)
Paolo Taviani i Vittorio Taviani (1983)
Robert Bresson (1984)
John Huston (1985)
David Lynch (1986)
John Boorman (1987)
Philip Kaufman (1988)
Gus Van Sant (1989)
Martin Scorsese (1990)
David Cronenberg (1991)
Clint Eastwood (1992)
Steven Spielberg (1993)
Quentin Tarantino (1994)
Mike Figgis (1995)
Lars von Trier (1996)
Curtis Hanson (1997)
Steven Soderbergh (1998)
Mike Leigh (1999)
Steven Soderbergh (2000)
2001–present
Robert Altman (2001)
Roman Polanski (2002)
Clint Eastwood (2003)
Zhang Yimou (2004)
David Cronenberg (2005)
Paul Greengrass (2006)
Paul Thomas Anderson (2007)
Mike Leigh (2008)
Kathryn Bigelow (2009)
David Fincher (2010)
Terrence Malick (2011)
Michael Haneke (2012)
Joel Coen i Ethan Coen (2013)
Richard Linklater (2014)
Todd Haynes (2015)
Barry Jenkins (2016)
Greta Gerwig (2017)
Alfonso Cuarón (2018)
Greta Gerwig (2019)
Chloé Zhao (2020)
Ryusuke Hamaguchi (2021)
Charlotte Wells (2022) :