OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Silistra

Silistra (en búlgar Силистра), antigament Doròstolon (grec: Δορόστολον) és una ciutat portuària del nord-est de Bulgària, a la riba sud del Danubi que estableix la frontera natural amb Romania. Silistra és el centre administratiu de la Província de Silistra i una de les ciutats més important de la regió històrica de la Dobrudja Meridional.
Silistra és un important nucli cultural, industrial, de transport i educatiu del nord-est de Bulgària. Hi ha molts edificis d'interès històric i cultural com la tomba romana, les restes de la fortalesa medieval, un fort otomà i una galeria d'art.
# Andrei Abduvalíev

Andrei Khakímovitx Abduvalíev (rus: Андрей Хакимович Абдувалиев, Leningrad, 30 de juny, 1966) és un antic atleta que competí amb la Unió Soviètica, el Tadjikistan i l'Uzbekistan, especialista en llançament de martell.
Guanyà la medalla d'or als Jocs Olímpics de Barcelona 1992, representant a l'Equip Unificat. Després de competir per l'URSS escollí representar a Tadjikistan. El 1997 canvià de nacionalitat esdevenint ciutadà de l'Uzbekistan. Amb aquesta segona nació participà en els Jocs Olímpics de Sydney 2000, mentre que amb el Tadjikistan guanyà dues medalles d'or en campionats del món els anys 1993 i 1995.
La seva millor marca és de 83,46 metres, establerta el 1990.

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Resultat |
| 1985 | Campionat d'Europa Júnior | Cottbus, RDA | 1r |
| 1991 | Campionat del Món | Tòquio, Japó | 5è |
| 1992 | Jocs Olímpics | Barcelona, Catalunya | 1r |
| 1993 | Campionat del Món | Stuttgart, Alemanya | 1r |
| 1994 | Copa del Món d'atletisme | Londres, Regne Unit | 1r |
| 1995 | Campionat del Món | Göteborg, Suècia | 1r |
| 1995 | Jocs de l'Àsia central | Taixkent, Uzbekistan | 1r |
| 1997 | Campionat del Món | Atenes, Grècia | 15è |
| 1998 | Campionat d'Àsia | Fukuoka, Japó | 1r |
| 1998 | Copa del Món d'atletisme | Johannesburg, Sud-àfrica | 3r |
| 1998 | Jocs Asiàtics | Bangkok, Tailàndia | 2n |
| 1999 | Campionat del Món | Sevilla, Espanya | 15è |
| 2000 | Jocs Olímpics | Sydney, Austràlia | 15è |

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Andrei Abduvalíev
# Cap de la Peguera

El Cap de la Peguera és una muntanya de 2.034 metres que es troba entre els municipis de Farrera i de Llavorsí, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# A Bug's Life

A Bug's Life és una pel·lícula estatunidenca d'animació per ordinador de 1998, dirigida per John Lasseter, produïda per Pixar i distribuïda per Walt Disney Pictures i Buena Vista Distribution. És la segona pel·lícula de la factoria Pixar.
Als extres del DVD de la pel·lícula hi ha el curtmetratge animat El joc de Geri (1997), dirigit per Jan Pinkava. S'inspira en la faula d'Isop La cigala i la formiga.

## Argument

Una colònia de formigues és turmentada per un grup de llagostes perquè produeixin aliment per a ells. Flik és una formiga visionària i somiadora que vol millorar la vida de la colònia amb invents i idees innovadores, però les seves proposicions són mal vistes per les formigues més conservadores. Flik decideix acabar amb l'amenaça de les llagostes aconseguint insectes que lluitin contra ells.
Un grup d'insectes artistes són acomiadats d'un circ, però Flik els troba i els oferix el treball. El problema comença quan Flik no els explica de forma detallada el que han de fer, els insectes creuen que van a la colònia per a fer un acte artístic. Quan arriben a la colònia descobrixen la veritat i decideixen anar-se, però després d'un incident amb un ocell les formigues de la colònia els veuen com herois. Flik promet als artistes que no sofriran cap dany i idea un pla per a allunyar les llagostes: crearien la rèplica d'un ocell, ja que Hopper (líder de les llagostes) els tem.
L'amo del circ arriba a la colònia buscant als seus artistes, les formigues al descobrir la veritable identitat dels seus "herois" renuncien al pla de l'ocell i expulsen a Flik de la comunitat. Flik al costat dels insectes artistes regressen a la colònia per a acabar amb les llagostes ignorant la seva expulsió. Les llagostes en veure's superats en nombre fugen i deixen en pau a les formigues.

## Repartiment

* Dave Foley: Flik
* Kevin Spacey: Hopper
* Julia Louis-Dreyfus: princesa Atta
* Hayden Panettiere: princesa Dot
* Phyllis Diller: la reina
* Richard Kind: Molt
* David Hyde Pierce: Slim
* Joe Ranft: Heimlich
* Denis Leary: Francis
* Jonathan Harris: Manny
* Madeline Kahn: Gypsy
* Bonnie Hunt: Rosie
* Mike McShane: Tuck i Roll
* John Ratzenberger: P. T. Flea
* Brad Garrett: Dim
* Roddy McDowall: Mr. Soil
* Edie McClurg: Dr. Flora
* Alex Rocco: Thorny
* David Ossman: Cornelius

## Referències

* ↑ «A Bug's Life». British Board of Film Classification. [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ «A Bug's Life (1998)». Box Office Mojo. [Consulta: 20 agost 2016].
* ↑ Maslin, Janet «A Bug's Life (1998)». The New York Times, 25-11-1998 [Consulta: 16 juny 2016].
* ↑ «A Bug's Life - The Tale». Pixar. Arxivat de l'original el 5 de desembre 2010. [Consulta: 24 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial al web de Pixar Arxivat 2011-03-21 a Wayback Machine. (anglès)
# Pi-de-migdia

El Pi-de-migdia és una muntanya de 349 metres que es troba al municipi de Fogars de la Selva, a la comarca de la Selva.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# New Bomb Turks

New Bomb Turks és un grup estatunidenc de punk rock format a la Universitat Estatal d'Ohio de Columbus l'any 1990. Els seus primers enregistraments van aparèixer als segells Datapanik, Sympathy For The Record Industry, Get Hip i Bag of Hammers. Amb Crypt Records va publicar !!Destroy-Oh-Boy!!, Information Highway Revisited, and Pissing Out The Poison. Aleshores Epitaph Records els va fitxar i va publicar els LP Scared Straight, At Rope's End i Nightmare Scenario. Gearhead Records va publicar el seu següent àlbum, The Night Before the Day the Earth Stood Still.
El nom del grup fa referència al personatge principal, Newbomb Turk, de la pel·lícula de 1980 The Hollywood Knights, interpretat per Robert Wuhl.
El 2010, el cantant Eric Davidson va escriure We Never Learn: The Gunk Punk Undergut, 1988-2001, un llibre que narra el moviment punk underground entre 1988 i 2001, en particular l'era gunk punk d'enregistraments garage punk i blues punk.

## Discografia
### Àlbums

* !!Destroy-Oh-Boy!! (1993)
* Information Highway Revisited (1994)
* Pissing Out the Poison: Singles & Other Swill... (1995)
* Scared Straight (1996)
* At Rope's End (1998)
* Nightmare Scenario (2000)
* The Big Combo (2001)
* The Night Before the Day the Earth Stood Still (2002)
* Switchblade Tongues & Butterknife Brains (recopilatori, 2003)

### EP

* Drunk On Cock (1993)
* Berühren Meiner Affe (1999)
* The Blind Run (2000)

## Referències

* ↑ «Suburban Voice Interviews New Bomb Turks», 22-02-2008. Arxivat de l'original el 2008-02-22. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Valentini, Andrea. «Intervista: Eric Davidson (New Bomb Turks) - Rumore» (en italià), 05-12-2014. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ «New bomb turks live at punk rock raduno! An interview with mr. eric davidson» (en anglès). [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Colin Larkin. The Virgin Encyclopedia of Nineties Music. First. Virgin Books, 2000, p. 283. ISBN 0-7535-0427-8.
* ↑ «Dusted Features [ Post-Punk, Pre-Internet: The Forgotten ‘90s Gunk Scene ]». [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Estrada, Roger. «New Bomb Turks, lenguas afiladas & sesos derretidos» (en castellà). Ruta 66, 18-04-2018. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ https://www.rockandrollarmy.com/magazine/2022/02/07/eric-davidson-new-bomb-turks-edita-we-never-learn-expanded-edition/
# You Me at Six

You Me at Six és un grup de rock britànic de Weybridge, Surrey.

## Discografia

* Take Off Your Colours (2008)
* Hold Me Down (2010)
* Sinners Never Sleep (2011).

## Referències

* ↑ "Chart Stats—You Me at Six". ChartStats.com

## Enllaços externs

* You Me at Six - Lloc web oficial
# Andrei Pàvlovitx Kirilenko

Andrei Pàvlovitx Kirilenko — Андрей Павлович Кириленко (rus)— (Alekséievka, 8 de setembre de 1906 - Moscou, 12 de maig de 1990) va ser un polític soviètic. Membre del Partit Comunista des de 1931, va ser membre del Partit Comunista d'Ucraïna entre 1951-1956, membre del Comitè Central del Partit Comunista de la Unió Soviètica entre 1962 i 1982 (membre candidat des del 1957).

## Biografia

Nascut en una família de treballadors. Es va graduar a l'escola rural (1920) i a l'escola professional d'Alekséievka (1925), començant a treballar com a electricista. Entre 1925 i 1929 va treballar en diverses empreses de la regió de Vorónej, així com en una mina al Donbàs. Entre 1929 i 1930 està al Komsomol; i el 1936 es graduà a l'Institut de Tecnologia Aeronàutica de Ríbinsk, començant a treballar com a enginyer de disseny aeronàutic a la fàbrica d'avions de Zaporíjia.
A partir de 1938 comença a treballar al Partit: Segon Secretari del Comitè del Partit al Districte de Voroixílov, a la regió de Zaporíjia el 1938; i Segon Secretari del Comitè Regional del Partit a Zaporíjia (939-1941).
Durant la Gran Guerra Patriòtica, entre 1942 i 1943 va ser membre del Consell Militar del 18 Exèrcit del Front del Sud, autoritzant la defensa de la fàbrica d'avions a Moscou.
Entre 1944 i 1947 és Segon Secretari del Comitè Regional del Partit a Zaporíjia, (entre 1946 i 1947, el primer secretari va ser Leonid Bréjnev). Entre 1947-1950, Primer Secretari a Mikolaiv; entre 1950-55, primer secretari regional a Dnipropetrovsk, i entre 1955 i 1962, Membre del Comitè Regional del Partit de Sverdlovsk.
Entre 1962 i 1966 és Vicepresident de la Mesa del Comitè Central de la RSRS de Rússia. Durant els fets de Novotxerkassk el 1962, arribà a la ciutat l'1 de juny, juntament amb Aleksandr Xelepin.
Entre 8 d'abril de 1966 i el 22 de novembre de 1982 exercí com a secretari del Comitè Central, encarregat de la supervisió de la indústria. Considerat com una de les figures més importants del Partit, durant l'absència de Mikhaïl Suslov va presidir les reunions de la Secretaria del Comitè Central del PCUS. Va presidir la comissió dels funerals de Fiódor Kulakov. El 1982 començà a mostrar signes de senilitat i va ser retirat al novembre de 1982.
Va morir a Moscou el 12 de maig de 1990, sent enterrat al cementiri Troekurov de la capital.

## Condecoracions

* Heroi del Treball Socialista (2)
* Orde de Lenin (6)
* Orde de la Revolució d'Octubre
# Cap de l'Orri Vell

El Cap de l'Orri Vell és una muntanya de 2.013 metres que es troba al municipi de Farrera, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kosh-Begi

Kosh-Begi fou un títol d'alts funcionaris als kanats de l'Àsia central entre el segle xvi i el XIX. S'esmenta per primer cop entre els oficials superiors dels kans de Bukharà al segle xvi i al segle xvii era un dels principals col·laboradors del kan. Des 1709 es va crear el càrrec de gran kosh-begi equivalent a primer ministre; un càrrec de petit kosh-begi era menys important i relacionat amb la recaptació. Els grans kosh-begis sota la dinastia Mangit, foren generalment antics esclaus calmucs o perses, i a més de l'administració de l'estat governaven una província (generalment la de Bukharà mateix).
Al Kanat de Khivà no apareix fins al segle xvii però no se saben les funcions; amb la dinastia Kungrat al segle xviii va esdevenir un dels principals funcionaris, un emir (amir) membre de la noblesa uzbeka (a vegades parent del kan) encarregat dels afers militars, però compartia poder amb el mekter que s'ocupava de l'administració civil i era generalment un sart membre d'una burocràcia hereditària; el kosh-begi governava al mateix temps la part nord del kanat habitada per uzbeks nòmades, karakalpaks i turcmans; el seu col·lega governava la part sud on vivien els sarts sedentaris.
Al kanat de Kokand el títol està testimoniat al segle xix però no se saben les funcions precises però eren menys elevades que a Bukharà.
Al kanat txagataïda de Mogholistan al Turquestan Oriental el kosh-begi era el comandant en cap de l'exèrcit i cap de l'ala dreta i tenia el grau de gran emir, però l'administració corresponia a un wazir.

## Bibliografia

* Y. Bregel, Journal of Asian History, XII, 1978
* Bregel, Yu. " Ḳos̲h̲-Begi". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2012. Reference. 07 April 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/kosh-begi-SIM_4439>
# Caprivi Oriental

Caprivi Oriental era un bantustan de l'antiga Namíbia. Forma una franja a la part més oriental del país, d'uns 450 km de longitud, entre Botswana (al sud), i Angola i Zàmbia (al nord). Tenia una extensió d'11.534 km² i una població de 16.000 habitants. La capital és Katima Mulilo.
La regió va rebre aquest nom en homenatge a Leo von Caprivi, canceller d'Alemanya, que negocià, el 1890, per a annexar-se el territori de l'Àfrica del Sud-oest Alemanya, aconseguint que Alemanya tingués accés al riu Zambezei aconseguint també l'illa de Heligoland, al mar del Nord; a canvi, renuncià a qualsevol reclamació sobre l'illa de Zanzíbar, a la costa de Tanzània.
Els lozi es dividien en dues comunitats: els subiya a l'est i els fwe a l'oest; aquestes foren les úniques dues comunitats oficialment reconegudes. Altres grups com els yeyi (també anomenats mayeyi) i els mayuni foren ignorats. Això provocà friccions i conflictes, les conseqüències dels quals encara s'hi mantenen. En aquesta regió, la majoria dels habitants parlen diferents idiomes, però la lingua franca és el lozi.
El març de 1972, d'acord amb les recomanacions de la comissió Odendaal, Sud-àfrica va crear l'embrió del bantustan sota el conseller en cap Josiah Moraliswane; el territori va ser dotat de complet autogovern el març de 1976. L'1 d'abril de 1976 fou rebatejat com Lozi (o Loziland). Moraliswane va deixar el lloc a Richard Muhinda el 21 de setembre de 1976, poc després d'arribar al complet autogovern. L'1 d'abril de 1981 Moraliswane va agafar la direcció del territori com a President del Comitè executiu que va conservar fins a l'1 de juliol de 1984 quan el govern va passar a l'administració del territori d'Àfrica del Sud-oest, que va designar quatre administradors successius, amb el títol nominal de president del cometé executiu (H. J. Becker interí fins al 29 d'agost de 1984, F. P. J. Visagie fins al 18 de març de 1986; I. J. van der Merwe fins al 19 d'agost de 1986; i A. G. Visser fin el maig del 1989. Llavors l'administració fou abolida i reintegrada a l'Àfrica del Sud-oest i el 1990 a Namíbia, on va formar la regió de Caprivi.

## Vegeu també

* Caprivi, regió de Namíbia
* Franja de Caprivi, colònia britànica, alemanya i britànica; administrada per Sud-àfrica 1929-1989
* Zambezilàndia Alemanya, colònia alemanya 1890-1915/1920
* Lozi, llengua
* Lozis, poble
* Regió del Zambesi, regió de Namíbia
# Puig Arboç (Arbúcies)

El Puig Arboç és una muntanya de 934 metres que es troba al municipi d'Arbúcies, a la comarca de la Selva.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Andrew Mwenda

Andrew Mwenda (Fort Portal, 1972) és un periodista ugandès, fundador i propietari de la publicació The Independent. Havia sigut redactor polític del diari Daily Monitor i va ser presentador del programa Andrew Mwenda Live de KFM Radio Kampala, una emissora de Kampala, la capital del país. El 2008 va rebre un dels Premis a la Llibertat de Premsa Internacional, que atorga el Comitè per la Protecció dels Periodistes.

## Enllaços externs

* Andrew Mwenda a TED
# Cap del Solà de Norís

El Cap del Solà de Norís és una muntanya de 2.016 metres que es troba al municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# André Frédéric Cournand

André Frédéric Cournand (París, França 1895 - Great Barrington, EUA 1988) fou un metge i professor universitari estatunidenc, d'origen francès, guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1956.

## Biografia

Va néixer el 24 de setembre de 1895 a la ciutat de París. Va estudiar medicina a la Universitat de París, però el 1930 abandonà el país i s'instal·là als Estats Units. L'any 1941 aconseguí la ciutadania nord-americana, i des de 1951 fou professor de cirurgia a la Universitat de Colúmbia.
Va morir el 19 de febrer de 1988 a la ciutat de Great Barrington, població situada a l'estat nord-americà de Massachusetts.

## Recerca científica

Les seves tècniques sobre el cateterisme cardíac va facilitar la diagnosi de cardiopaties congènites, motiu pel qual li fou concedit el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1956 juntament amb Werner Forssmann i Dickinson W. Richards.

## Enllaços externs

* «André Frédéric Cournand» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Carena de Pica Roja

La Carena de Pica Roja és una serra situada al municipi d'Alins a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.903 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Adadapaliddina

Adadapaliddina o també Adad-apla-iddina (accadi: ) va ser un rei usurpador del tron de Babilònia.
Era un cap arameu de les tribus que a la primera meitat del segle xi aC estaven atacant Mesopotàmia. En una absència del rei Mardukxapikzeri, que havia anat a Assíria a buscar una aliança contra els arameus, Adadapaliddina es va apoderar de la ciutat que el rei va trobar ocupada quan va retornar. Assíria, davant dels fets consumats, no va tenir més remei que reconèixer-lo com a rei. Cap a l'any 1054 aC va instal·lar a Xamxi-Adad IV que s'havia refugiat a Babilònia no se sap si exiliat o per demanar ajuda, com a rei d'Assíria.
Els suteus van saquejar i destruir el temple del déu Xamaix a Sippar durant el seu regnat. Se sap de destruccions a Uruk, Der i Dur-Kurigalzu, que podrien ser obra dels suteus o a causa de revoltes locals contra els arameus. La ciutat de Babilònia es va revoltar, però va sufocar ràpidament la rebel·lió.
Cap a l'any 1046 aC va regnar breument Mardukakhkheriba i després Marduk-Zer… que va regnar uns 13 anys. El darrer rei va ser Nabu-Xum-Libur (potser del 1033 aC al 1025 aC). D'aquests regnats no se'n sap gairebé res.
En aquestos anys van sorgir a Mesopotàmia diversos principats arameus entre els quals es poden esmentar els de Larak, Bit Dakkuri, Bit Amukkani, Bit Silani, Bit Sa'alli o Bit Yakin.
Després del 1050 aC es va fer independent una dinastia al sud de Babilònia, al País de la Mar, que cap al 1025 aC va conquerir Babilònia i la va governar durant prop d'un quart de segle.

## Notes

* ↑ No es coneix la darrera part del seu nom perquè la tauleta on està inscrit està damnada.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (ed.). Los imperios del Antiguo Oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1975, p. 2, 23. ISBN 8432301183.
* ↑ Brinkman, J. A. A political history of post-Kassite Babylonia 1158-722 B.C.. Roma: Pontificium Institutum Biblicum, 1968, p. 135-136.
* ↑ Poebel, Arno. The second dynasty of Isin according to a new king-list tablet. Chicago (Ill.): Univ. of Chicago Pr, 1955, p. 22-23.
* ↑ Edzard, D.O. Reallexikon Der Assyriologie Und Vorderasiatischen Archäologie: Meek - Mythologie. Berlín: W. de Gruyter, 1997, p. 8. ISBN 9783110148091.

## Vegeu també

* Història de Mesopotàmia
* Període postcassita
# Puig Pelat (Fogars de la Selva)

El Puig Pelat és una muntanya de 267 metres que es troba al municipi de Fogars de la Selva, a la comarca de la Selva.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pablo García Manzano

Pablo García Manzano (Toledo, 15 de maig de 1932 - Madrid, 20 d'abril de 2024) va ser un jutge espanyol. Va ser jutge des de 1956. Va ser nomenat magistrat del Tribunal Constitucional d'Espanya el setembre de 1996, a proposta del Consell General del Poder Judicial.

## Referències

* ↑ https://confilegal.com/20240421-fallece-pablo-garcia-manzano/
* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 72-73. ISBN 84-930048-0-4.
# Anela

Anela (en sard, Anela) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 817 habitants. Es troba a la regió de Goceano. Limita amb els municipis de Bono, Bultei i Nughedu San Nicolò.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Salvatore Serra | comissari prefectici |
# La Corona Alta

La Corona Alta és una muntanya de 1.864 metres que es troba al municipi de Baix Pallars, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Comunicació visual

La comunicació visual és un procés de transmissió d'informació a través del sentit de la vista. És una forma de comunicació innata entre els éssers humans que des que neixen comencen a recopilar estímuls visuals i aprenen a interpretar-los. A tall d'exemple: a través de la vista reconeixem els nostres éssers estimats, el nostre entorn i rebem informació diàriament.
Tot i que el sentit de la vista no és imprescindible perquè hi hagi una transmissió d'informació, la comunicació visual és una de les eines de comunicació més potents per a l'ésser humà. No en va, la televisió i internet són els mitjans de masses més consumits a tot el món i tots dos tenen un marcat component visual.
Definim la comunicació visual com la transmissió d‟informació d‟un emissor a un receptor a través del sentit de la vista i utilitzant canals visuals. Com en tots els processos comunicatius, és important que emissor i receptor comparteixin un mateix codi, en aquest cas unes regles de formes, colors, signes i símbols.
La comunicació visual pot incloure textos, lletres i paraules escrites (és a dir, comunicació verbal) i també altres elements visuals (comunicació no verbal). Aquests darrers elements són els més universals, ja que permeten traspassar el concepte del llenguatge i permeten transmetre un missatge visual entre persones que no comparteixin el mateix idioma.
# Puig Rodonell

El Puig Rodonell és una muntanya de 210 metres que es troba al municipi de Brunyola i Sant Martí Sapresa, a la comarca de la Selva. Al seu vessant oest, i a uns 200 metres, hi trobem la masia de Can Rossell i al seu vessant sud la de Can Puig-rodonell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Puig Rodonell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Teixidor, Ricard «La toponímia de l'antic veïnat d'Ermedans, de Brunyola (s. XVI-XVII)». Quaderns de la Selva, 23, 2011, pàg. 175-188.
# Angel Carrero Sancho

Angel Carrero Sancho (Villaverde, 1917 - Barcelona, 1949) fou un guerriller comunista català. Treballà com a obrer metal·lúrgic i militava al PSUC, en esclatar la guerra civil espanyola s'allistà a l'exèrcit republicà i lluità com a oficial al front d'Aragó. En acabar la guerra passà a la clandestinitat i, amb el sobrenom d'Álvaro, fou un dels fundadors el 1946 de l'Agrupació Guerrillera de Catalunya, formada per membres del PSUC i dividida en dues brigades, la Jaime Girabau, comandada per Numen Mestre Ferrando, i la segona brigada, comandada per Pere Valverde Fuentes, en la que hi fou comissari polític.
Fou capturat després d'una acció guerrillera el 1947, i tot i que mantingué durant un temps en secret la seva identitat, finalment fou reconegut per un altre detingut. Jutjat per un consell de guerra, fou condemnat a mort juntament amb Joaquim Puig i Pidemunt, Numen Mestre Ferrando i Pere Valverde Fuentes sota l'acusació d'haver posat una bomba el 29 de novembre de 1946 als locals dels diaris Solidaridad Nacional i La Prensa, d'haver atemptat contra locals falangistes, pastisseries de luxe i contra la línia d'alta tensió de Montcada i Reixac. Fou afusellat al camp de la Bota el 17 de febrer de 1949.