OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Draveil

El cantó de Draveil és un cantó francès del departament d'Essonne, situat al districte d'Évry. Des del 2015 té 5 municipis..

## Municipis

* Draveil
* Étiolles
* Montgeron (en part)
* Saint-Germain-lès-Corbeil
* Soisy-sur-Seine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1975-1979 | Marcel Thévenet | Divers droite |
| 1979-1998 | Jean Tournier-Lasserve | Divers droite |
| 1998-2011 | Geneviève Izard-Le Bourg | Divers droite |
| 2011- | Florence Fernandez de Ruidiaz | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | 28.602 | 26.543 | 27.867 | 28.093 | 28.491 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Domart-en-Ponthieu

El cantó de Domart-en-Ponthieu és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Amiens. Té 20 municipis i el cap és Domart-en-Ponthieu.

## Municipis

* Berneuil
* Berteaucourt-les-Dames
* Bonneville
* Canaples
* Domart-en-Ponthieu
* Fieffes-Montrelet
* Franqueville
* Fransu
* Halloy-lès-Pernois
* Havernas
* Lanches-Saint-Hilaire
* Naours
* Pernois
* Ribeaucourt
* Saint-Léger-lès-Domart
* Saint-Ouen
* Surcamps
* Vauchelles-lès-Domart
* La Vicogne
* Wargnies

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1959 | Jean Martin | PCF |
| 1959-1976 | René Lamps | PCF |
| 1976-2008 | Gilbert Temmermann | PS |
| 2008- | Dominique Proyart | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.499 | 10.220 | 10.137 | 10.535 | 10.936 | 11.096 | 11.618 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Petrivka

«Petrivka» té aquests significats:
* Petrivka (Krasnogvardiske), poble de la República Autònoma de Crimea
* Petrivka (Simferòpol), poble de la República Autònoma de Crimea
# Parthenope

Parthenope és una pel·lícula dramàtica de 2024 escrita, produïda i dirigida per Paolo Sorrentino. És una coproducció internacional entre Itàlia i França. La pel·lícula és protagonitzada per Celeste Dalla Porta, Stefania Sandrelli, Gary Oldman, Silvio Orlando, Luisa Ranieri, Peppe Lanzetta i Isabella Ferrari. S'ha subtitulat al català.
El film va ser seleccionat per competir per la Palma d'Or al 77è Festival de Canes, on es va projectar per primer cop el 21 de maig de 2024. Es va estrenar a les sales de cinema a Itàlia el 24 d'octubre de 2024. Va rebre crítiques agredolces.

## Referències

* ↑ Wiseman, Andreas. «Paolo Sorrentino: First Images Revealed Of New Movie Starring Gary Oldman, Celeste Dalla Porta, Luisa Ranieri & More». Deadline, 24-11-2023. [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «Parthenope». Espai Texas. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ Bradshaw, Peter «Parthenope review – Paolo Sorrentino contrives a facile, bikini-clad self-parody». , 22-05-2024.
* ↑ Bradshaw, Peter «The most political apolitical festival ever? Here's how Cannes 2024 went – and who will win». , 24-05-2024.
* ↑ Abbatescianni, Davide «Review: Parthenope». , 22-05-2024.
# Serral Llarg

El Serral Llarg és una serra situada al municipi de Cervelló a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 489 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Affirmation (àlbum)

Affirmation és el segon i darrer àlbum d'estudi del duet australià Savage Garden. La seva publicació es va produir el 9 de novembre de 1999. En total es van vendre més de 13 milions de còpies arreu del món i fou certificat com a disc de platí en alguns països.
Aquest àlbum es va enregistrar després de gravar "The Animal Song" per la banda sonora de la pel·lícula The Other Sister. La majoria de cançons les va compondre Hayes durant la seva estada a Nova York el 1999, i la resta ja les havia escrit anteriorment. Després de l'èxit de l'àlbum de vídeos Superstars and Cannonballs, l'àlbum fou rellançat el novembre de 2000 a Austràlia i al Regne Unit amb la inclusió de cançons extra en directe amb el títol de Declaration, enregistrades en un concert realitzat al Brisbane Entertainment Centre el dia 21 de maig de 2000.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Darren Hayes i Daniel Jones.

## Posicions en llista

| Any | Llista | Posició |
| 1999 | Australian ARIA Albums Chart | 1 |

## Personal

* Totes les cançons estan escrites per Darren Hayes i Daniel Jones
* Producció: Walter Afanasieff
* Co-producció: Daniel Jones i Darren Hayes
* Arranjaments: Walter Afanasieff, Daniel Jones i Darren Hayes
* Arranjaments vocals: Walter Afanasieff i Darren Hayes
# Raschera

El raschera és un formatge de tall italià a base de llet de vaca i amb un 32% de matèria grassa en l'extracte sec.

## Origen

Aquest formatge rep el seu nom del llac Raschera, al peu del Monte Mongioie (província de Cuneo, el Piemont), ja que originàriament es produïa en aquella zona (gràcies a la seua forma quadrada, resultava especialment adequat per al seu transport a lloms d'un ruc).

## Elaboració

La llet de vaca s'escalfa fins que assoleix entre 28 i 30 °C de temperatura i s'espesseeix amb quall (és permesa l'addició de llet d'ovella o de cabra). El formatger remou la massa quallada amb un estri similar a una espàtula. Una vegada que s'ha escorregut el sèrum de llet, la massa resultant s'introdueix en un drap i és premsada durant 10 minuts. La massa quallada es torna a esmicolar i és llastrada amb pesos durant un dia (forma rodona) o 5 dies (forma quadrada) dins el drap. Els formatges són salats en sec durant diversos dies i llurs superfícies són foradades perquè la sal hi pugui penetrar amb més facilitat. El període de maduració oscil·la entre 3 setmanes i 3 mesos.

## Característiques

Són rodes cilíndriques de 7-9 cm d'alçada, 35-40 cm de diàmetre i 7-9 kg de pes. També n'hi ha de quadrades, les quals fan 12-15 cm d'altura, 40 cm de longitud i 8-10 kg de pes. Posseeix una escorça llisa de color gris vermellós, que, de vegades, mostra taques grogues i vermelles (més pronunciades com més madur és el formatge). La pasta és entre blanca i de color ivori amb forats petits i irregulars. El seu sabor és suau, refinat i es torna una mica picant amb el pas del temps. Tot i així, el seu sabor canvia segons l'estació: els de primavera i estiu són més dolços i frescos, mentre que els d'hivern solen ésser més sòlids i vibrants.

## Observacions

És un bon formatge de taula i la seua versió madura és excel·lent servida amb polenta o fosa amb risottos i verdures. Per a acompanyar el raschera jove són adequats els vins blancs del Piemont (Cortese di Gavi, Arneis, etc.). Quan és més madur, els vins han d'ésser més intensos (com ara, un chardonnay madurat en bóta). També els vins negres amb tanins madurs (com el nebbiolo) s'adapten a la varietat d'aquest formatge més madura.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Engelmann, Brigitte i Holler, Peter, 2011. Manual del Gourmet del Queso. Editorial H. F. Ullmann.ISBN 9783833161223. Pàg. 327.
* ↑ Raschera d'Alpeggio - Forever Cheese (anglès)
* 1 2 3 4 Dairy Science and Food Technology (anglès)
* ↑ Raschera PDO - AFIDOP (anglès)
* ↑ Raschera - Cheese.com (anglès)
* ↑ Raschera D.O.P. - Opera - The Italian Taste Arxivat 2016-10-06 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Cheese - Piemonte Agri Qualità (anglès), (francès) i (italià)
* ↑ Todo sobre quesos - Mundoquesos: Raschera Arxivat 2016-10-05 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Raschera - Italian food Arxivat 2016-10-06 a Wayback Machine. (anglès), (alemany) i (italià)

## Enllaços externs

* Consorzio del Raschera (anglès) i (italià)
* Raschera DOP (Piemonte), a latte misto, a pasta semidura - Formaggio.it (italià)
# Serra de Cap de Costa

La Serra de Cap de Costa és una serra situada al municipi de Puig-reig a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 656 metres.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya, 01-09-2009.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Jean Dufresne

Jean Dufresne (14 de febrer de 1829 – 13 d'abril de 1893) fou un jugador i compositor d'escacs jueu alemany. Fou un dels alumnes d'Adolf Anderssen, contra qui va perdre "la Sempreviva" el 1852. Dufresne fou novelista (d'èxit escàs) sota el pseudònim de E. S. Freund, (un anagrama del seu nom real), però va escriure també alguns llibres d'escacs, un dels quals, Kleines Lehrbuch des Schachspiels (1881, conegut a Alemanya com a Der Kleine Dufresne) es va reeditar nombroses vegades, i serví de manual per ensenyar escacs a diverses generacions d'alemanys. Va escriure també un popular llibre sobre Paul Morphy.

## Resultats destacats en competició

En Dufresne fou primer al Berliner Schachgesellschaft el 1853 i va guanyar un matx el 1854 contra Carl Mayet (+7 −5), un membre de les Plèiades de Berlín.
Tot i que els seus resultats contra Anderssen varen quedar en un marcador negatiu per a Dufresne, tenia no obstant un marcador positiu contra Daniel Harrwitz, qui sí que tenia resultats positius contra Anderssen. Aquesta és la seva victòria contra Harrwitz a Berlín el 1848:
   1.e4 e5 2.Cf3 Cc6 3.Ac4 Ac5 4.b4 Axb4 5.c3 Ac5 6.O-O d6 7.d4 exd4 8.cxd4 Ab6 9.Ab2 Cf6 10.Dc2 O-O 11.e5 dxe5 12.dxe5 Cd5 13.Td1 Ae6 14.Axd5 Axd5 15.Cc3 Ce7 16.Cg5 Cg6 17.Cxh7 Rxh7 18.Cxd5 Dg5 19.Td3 c6 20.Th3+ Rg8 21.Tg3 Dh4 22.Cf6+ gxf6 23.Txg6+ fxg6 24.Dxg6+ Rh8 25.exf6 Tf7 26.Dxf7 Tg8 27.Rh1 Dg4 28.Tg1 Axf2 29.De8 Rh7 30.f7 1-0
Dufresne va viure i va morir a Berlín. La seva tomba és al cementiri jueu de Berlin-Weißensee.

## Referències

* 1 2 Gaige, Jeremy. Chess Personalia, A Biobibliography. McFarland, 1987, p. 99. ISBN 0-7864-2353-6.
* 1 2 Hartston, William. Golombek's Encyclopedia of Chess. Crown Publishing, 1977, p. 90. ISBN 0-517-53146-1. «Dufresne, Jean»
* 1 2 Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2a edició. Oxford University Press, 1992, p. 116–117. ISBN 0-19-280049-3.
* ↑ «Tour of Berlin and Kórnik, preview». Arxivat de l'original el 2007-10-30. [Consulta: 8 juliol 2010].

## Bibliografia

* Andreas Saremba - Jean Dufresne - Schachautor wider Willen?, Publicació de la Societat Emanuel Lasker, 2a edició, octubre de 2006 (alemany)
# Cantó d'Oisemont

El cantó d'Oisemont és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Abbeville. Té 31 municipis i el cap és Oisemont.

## Municipis

* Andainville
* Aumâtre
* Avesnes-Chaussoy
* Bermesnil
* Cannessières
* Épaumesnil
* Étréjust
* Fontaine-le-Sec
* Forceville-en-Vimeu
* Foucaucourt-Hors-Nesle
* Fresnes-Tilloloy
* Fresneville
* Fresnoy-Andainville
* Frettecuisse
* Heucourt-Croquoison
* Inval-Boiron
* Lignières-en-Vimeu
* Le Mazis
* Mouflières
* Nesle-l'Hôpital
* Neslette
* Neuville-au-Bois
* Neuville-Coppegueule
* Oisemont
* Saint-Aubin-Rivière
* Saint-Léger-sur-Bresle
* Saint-Maulvis
* Senarpont
* Vergies
* Villeroy
* Woirel

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Léon Niquet | |
| 1949-1964 | Pierre Vasseur | radical |
| 1964-1980 | Charles Bignon | UDR, després RPR |
| 1980- | Jerôme Bignon | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.753 | 6.347 | 6.340 | 6.232 | 6.172 | 5.957 | 6.248 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Amfíon (desambiguació)

Amfíon (Ἀμφίων, Amphion) és el nom dels personatges següents:
* Mitologia:
** Amfíon, heroi beoci, fill de Zeus i Antíope
** Amfíon, argonauta, macedoni de Pel·la, fill d'Hiperasi i Hipso, segons Higí (Faules, 14.14) i Valeri Flac (I 367)
** Amfíon, aqueu, comandant dels epeus d'Elis, segons la Ilíada (XIII 692)
** Amfíon, centaure que va voler saquejar el vi de Folos i a qui va matar Hèracles, segons Diodor de Sicília (IV 12.7)
** Amfíon, amic del famós arquitecte Epeu, constructor del Cavall de Troia, mort a mans d'Enees, segons Quint d'Esmirna (X 111)
** Amfíon, defensor de Tebes contra els set Cabdills, segons Papini Estaci (Tebaida, IX 778)
* Personatges històrics:
** Amfíon de Cnossos, escultor de l'antiga Grècia del segle v aC
** Amfíon, pintor de l'antiga Grècia del segle iv aC
** Amfíon de Tèspies, autor desconegut d'una obra d'antiguitats sobre el musèon de l'Helicó, segons Ateneu de Nàucratis (XIV 629a)
* Biologia:
** Amphion, gènere d'insectes de la tribu dels macroglossinis
* Astronomia:
** Amfíon, cràter sobre la superfície de Febe, el satèl·lit de Saturn
# Turó de la Bruguera

El Turó de la Bruguera és una muntanya de 367 metres que es troba al municipi de Torrelles de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Coll de Llevant

El Coll de Llevant és una muntanya de 391 metres que es troba al municipi de Benifallet, a la comarca catalana del Baix Ebre.
# Punta de l'Agulla (Conesa)

La Punta de l'Agulla és una muntanya de 788 metres que es troba al municipi de Conesa, a la comarca de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Colobre

La Serra de Colobre és una serra situada al municipi de Guardiola de Berguedà a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.582 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Les Ulis

El cantó de Les Ulis és un cantó francès del departament d'Essonne, situat al districte de Palaiseau. Des del 2015 té 7 municipis.

## Municipis

* Gometz-le-Châtel
* Marcoussis
* Nozay
* Saint-Jean-de-Beauregard
* Les Ulis
* Villebon-sur-Yvette
* Villejust

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1088 | Paul Loridant | PS |
| 1988-2002 | Jean-Marc Salinier | PS |
| 2002- | Maud Olivier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 27.917 | 25.795 | 24.962 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Chantela

El cantó de Chantelle és una antiga divisió administrativa francesa del departament de l'Alier, situat al districte de Moulins, té 12 municipis i el cap cantonal és Chantelle. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Barberier
* Chantelle
* Chareil-Cintrat
* Charroux
* Chezelle
* Deneuille-lès-Chantelle
* Étroussat
* Fleuriel
* Fourilles
* Monestier
* Saint-Germain-de-Salles
* Target
* Taxat-Senat
* Ussel-d'Allier
* Voussac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1960 | Jean-Baptiste Gaulmin | radical |
| 1960-1966 | Edmond Maupoil | radical |
| 1966-1992 | Edmond Maupoil | radical, després UDF-radical |
| 1992-2004 | Robert Jouannin | Divers droite |
| 2004-2015 | André Bidaud | UDF, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.857 | 6.374 | 5.560 | 5.087 | 4.910 | 4.870 | 5.218 |
# El Mas Blanc (l'Espluga Calba)

El Mas Blanc és una muntanya de 531 metres que es troba entre els municipis de l'Espluga Calba i de Vinaixa, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Agaricals

Les agaricals (Agaricales) són un ordre de la classe dels basidiomicets que inclouen algunes de les espècies més familiars de bolets.
Els bolets d'aquest ordre són carnosos, putrescibles, de carn homogènia, amb la superfície fèrtil situada sobre làmines protegides per un barret sostingut per una cama central. Les agaricals recullen unes 4.000 espècies, una quarta part dels basidiomicets coneguts.
Els basidiocarps dels agarics són típicament carnosos, amb un peu, un barret i làmines, on s'emmagatzemen les basidiòspores. Aquesta és l'estructura estereotipada del que anomenaríem un bolet, per això la familiaritat dels agaricals.
Els agaricals expulsen les seves basidiòspores de l'àrea del basidium situat a les làmines. Les espores deixen caure les llavors al voltant o se les emporta el vent.
Entre les espècies més populars hi ha:

## Filogènia

| | Clade Agaricoid Strophariaceae s. str. Hymenogastraceae Inocybaceae Crepidotaceae Tubarieae Panaeoleae Gymnopileae Cortinariaceae s. str. Bolbitiaceae Psathyrellaceae Hydnangiaceae Agaricaceae Nidulariaceae Cystodermateae Clade Tricholomatoid Lyophyllaceae Entolomataceae Clitocybe candicans, C. subditopoda Tricholomataceae Dendrocollybia racemosa Neohygrophorus angelesianus Catathelasma clade Mycenaceae Clade Marasmioid Omphalotaceae Marasmiaceae Clade Hydropoid Cyphellaceae Physalacriaceae Schizophyllaceae Lachnellaceae Hygrophoroid clade Hygrophoraceae Pterulaceae Typhulaceae Clade Pluteoid Pleurotaceae Amanitaceae Pluteaceae Limnoperdaceae |
| Clade Plicaturopsidoid | Atheliaceae Clavariaceae |
Cladograma dels agaricals, mostrant la divisió en sis clades principals, basat en Matheny et al., 2006.
# Serra de Sant Marc (Guardiola de Berguedà)

La Serra de Sant Marc és una serra situada al municipi de Guardiola de Berguedà a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.613 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Bagnolet

El cantó de Bagnolet és un cantó francès del departament de Sena Saint-Denis, situat al districte de Bobigny. Des del 2015 té 3 municipis.

## Municipis

* Bagnolet
* Les Lilas
* Romainville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1970 | Jacqueline Chonavel | PCF |
| 1970-2001 | Daniel Mongeau | PCF |
| 2001- | Josiane Bernard | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 31.591 | 34.054 | 35.906 | 32.557 | 32.600 | 32.511 | 33.839 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Gatnat

El cantó de Gatnat és un cantó francès del departament de l'Alier, situat al districte de Vichèi. Té 12 municipis i part del de Gatnat.

## Municipis

* Begas
* Biozat
* Charmes
* Gatnat
* Jenzat
* Le Mayet-d'École
* Mazerier
* Monteignet-sur-l'Andelot
* Poëzat
* Saint-Bonnet-de-Rochefort
* Saint-Priest-d'Andelot
* Saulzet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Charles Magne | SFIO |
| 1967-1976 | Yves Machelon | Divers droite |
| 1976-2001 | Louis Huguet | PS |
| 2001- | Anne-Marie Defay | Unió Republicana del Borbonès |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 8.989 | 9.808 | 9.942 | 9.978 | 9.766 | 9.491 | 9.663 |
# Portada/efemèride gener 9

Gertrude Vanderbilt Whitney
« 8 de gener · 9 de gener · 10 de gener »
# Tossal Rodó (Castelldans)

El Tossal Rodó és una muntanya de 441 metres que es troba al municipi de Castelldans, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Agathonisi

Agathonisi (en grec: Αγαθονήσι) és una illa grega. Està ubicada al punt més septentrional de la perifèria del Dodecanès a Grècia. Està rodejada per moltes illes més petites. L'illa té dos pobles; a l'exterior hi ha Megalo Jorio (Gran Poble) i a l'interior hi ha Mikro Jorio (Petit Poble). L'únic port de l'illa és el d'Hàgios Georgios (Sant Jordi) que és on poden trobar-se els hotels de l'illa. Localment Agathonisi és també coneguda com a Gaidaro o pel seu nom antic, Tragea.
El punt més alt de l'illa fa 209 metres per damunt del nivell de la mar. Aquest pic està situat a prop de Mikro Jorio. L'illa té una superfície de 13,5 km².
Un cens de l'illa el 1981 mostrà que estava habitada per 133 persones. L'any 1991 un altre cens mostrà que la població havia minvat als 112 habitants. En el cens del 2001 havia tornat a augmentar fins a arribar als 158 residents, 144 d'aquests vivien a Megalo Jorio i només 14 a Mikro Jorio. Amb el darrer cens consultat, el del 2011 l'augment demogràfic s'ha seguit marcant amb un total ja de 185 habitants, 168 dels quals vivien a Megalo Jorio i 17 a Mikro Jorio. La Comunitat d'Agathonisi, inclou els illots deshabitats de Glaros, Kouneli, Nera i Psathonisio. Si els tenim en compte, llavors Agathonisi té una superfície combinada de 14,5 km².

## Enllaços externs

* Pàgina web d'Agathonisi (en anglès i alemany) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Papictidop

Els papictidops (Pappictidops) són un gènere extint de carnivoraformes. Fou descrit per Chiu i Li el 1977 i se'n sap molt poca cosa. Probablement s'alimentava d'invertebrats, sargantanes, ocells i mamífers petits. Tenia les dents menys desenvolupades que els carnívors d'avui en dia, tot i que també tenia dents carnisseres. S'assemblava a Ictidopappus, una forma nord-americana, però era més primitiu.

## Referències

* ↑ Entrada «Pappictidops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Lucas, S. G. Chinese Fossil Vertebrates (en anglès). Columbia University Press, 2012, p. 207. ISBN 9780231504614.
# Serrat Blanc (Montmajor)

El Serrat Blanc és una muntanya de 1.024 metres que es troba a l'enclavament de Comesposades, al municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Gagny

El cantó de Gagny és un cantó francès del departament de Sena Saint-Denis, situat al districte de Le Raincy. Des del 2015 compta amb dos nunicipis.

## Municipis

* Gagny
* Neuilly-sur-Marne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1979 | Raymond Valenet | UDR, després RPR |
| 1979-1985 | Claude Favretto | PCF |
| 1985- | Michel Teulet | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 29.004 | 35.780 | 36.772 | 34.861 | 36.059 | 36.715 | 39.056 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Lo Montet

El cantó de Lo Montet és un cantó francès del departament de l'Alier, situat al districte de Molins. Té 11 municipis i el cap és Lo Montet.

## Municipis

* Châtel-de-Neuvre
* Châtillon
* Cressanges
* Deux-Chaises
* Meillard
* Lo Montet
* Rocles
* Saint-Sornin
* Le Theil
* Treban
* Tronget

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Alphonse Chaubiron | PCF |
| 1949-1961 | Roger Berthon | PCF |
| 1961-1992 | Ivan Déternes | PCF |
| 1992-2004 | Yves Simon | Divers droite, després UMP |
| 2004- | Marie-Françoise Lacarin | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 6.038 | 6.499 | 5.825 | 5.528 | 5.238 | 4.966 | 4.948 |
# Tossal Gros (Arbeca)

El Tossal Gros és una muntanya de 344 metres que es troba al municipi d'Arbeca, a la comarca catalana de les Garrigues.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 259118001).

## Referències

* ↑ «Tossal Gros (Arbeca)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya