OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Burkholderial

Burkholderials és un ordre de proteobacteris beta. Són bacteris gram-negatius, de metabolisme aerobi i poden ser mòbils o immòbils. La morfologia cel·lular varia entre els cocs a bacils. Algunes espècies poden formar beines i circells. El contingut GC (guanosina-citosina) varia entre un 55% fins a un 70%, aquest criteri, abans de l'adveniment de les tècniques de biologia molecular, s'ha fet servir per a classificar-los taxonòmicament. Alguns membres d'aquest ordre són paràsits i poden produir malalties en l'home, els animals o les plantes, encara que la gran majoria són bacteris del sòl i de l'aigua que intervenen en els cicles del carboni i del nitrogen.
L'ordre es divideix en per quatre famílies:
* Alcaligenaceae, que conté, per exemple, al gènere Bordetella.
* Burkholderiaceae, per exemple, Burkholderia.
* Comamonadaceae, per exemple, Pelomonas.
* Oxalobacteraceae, per exemple, Herbaspirillum.
# Borda de Berto

La Borda de Berto és una borda del terme municipal de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà. Està situada al costat mateix de la carretera local que des de Sarroca de Bellera mena a Erdo, Santa Coloma d'Erdo i Larén. És a prop i a ponent d'Erdo, davant del poble, a l'altra banda del barranc de la Tosca.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Japan Amateur Radio League

La Japan Amateur Radio League ( JARL ) (en japonès ,日本アマチュア無線連盟) és una organització nacional sense ànim de lucre per als entusiastes de la ràdio amateur del Japó. JARL va ser fundada l'any 1926 per entusiastes de la comunicació de ràdio japonesos l'objectiu declarat dels quals era promoure el desenvolupament i la utilització de la tecnologia d'ones de ràdio com a mitjà de comunicació. JARL diu que els seus membres actuals inclouen el nombre més gran d'emissores de ràdio del món i atribueix el seu creixement als "esforços devots dels radioaficionats pioners, que van prendre en compte la història de la radioafició i la van guiar a través dels vents canviants i desafiants de la tecnologia i normativa de ràdio". La JARL és l'associació nacional que representa el Japó a la Unió Internacional de Radioaficionats

## Referències

* ↑ Japan Amateur Radio League (2008). "Japan Amateur Radio League". Retrieved Feb. 19, 2008.
* ↑ International Amateur Radio Union (2008). "Member Societies". Retrieved Feb. 21, 2008.
* ↑ Petersen, Julie K. The telecommunications illustrated dictionary. CRC Press, 2002. ISBN 9780849311734.
# Cantó de Champdeniers-Saint-Denis

El cantó de Champdeniers-Saint-Denis és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Niort. Té 9 municipis i el cap és Champdeniers-Saint-Denis.

## Municipis

* Champdeniers-Saint-Denis
* Cours
* Germond-Rouvre
* La Chapelle-Bâton
* Pamplie
* Saint-Christophe-sur-Roc
* Sainte-Ouenne
* Surin
* Xaintray

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-196. | M. Ricochon | RGR |
| 196.-1992 | M. Bizard | Divers droite, després UDF |
| 1992-1998 | Jeanne-Marie Bizard | UDF-PR, després divers droite |
| 1998-2011 | Didier Deléchat | Divers gauche, després PS |
| 2011- | Jean-François Ferron | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.778 | 5.488 | 5.088 | 5.088 | 5.145 | 5.107 | 6.004 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Chandrapur (zamindari)

Chandrapur (o Chandrapur i Padmapur) fou un territori del tipus zamindari, propietat primer del govern britànic, al districte de Sambalpur a les Províncies Centrals. Es va formar el 1860 amb dues parganes del govern i zamindaris expropiats als terratinents que s'havien unit a la revolta de Surendra Sa el 1857-1858. Però alguns dels zamindaris expropiats no foren units a aquest territori sinó que foren concedits a Rup Singh un notable rajput. Més tard els estats foren retornats als seus propietaris en virtut d'una amnistia i per compensar a Rup Singh es van cedir a aquest les dues parganes per 40 anys. Les dues parganes estaven a la riba del Mahanadi, Padmapur a uns 64 km al nord-oest de Sambalpur, i Chandrapur 30 km més endavant en direcció oest (amb un tros de l'estat de Raigarh entre les dues). La superfície era de 777 km² i població el 1881 de 66.589 habitants amb 248 pobles.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Coma de Remers

La Coma de Remers és una muntanya de 295 metres que es troba entre els municipis de Cantallops i de Sant Climent Sescebes, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat del Cosme

El Serrat del Cosme és una muntanya de 1.004 metres que es troba al municipi de les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rodociclàcies

Rhodocyclaceae és una família de bacteris gram negatives que s'inclou en el seu propi ordre, Rhodocyclals, en el subgrup beta de Proteobacteria. Inclou molts gèneres prèviament assignats a la família Pseudomonadaceae. La família conté principalment bacteris amb forma de bacil aerobis i desnitrificants, que exhibeixen capacitats metabòliques molt versàtils. La majoria de les espècies viuen en hàbitats aquàtics i prefereixen condicions oligotròfiques. Moltes proliferen en aigües residuals i juguen un important paper en la bioremediació, per exemple, Zoogloea.
El gèneres que dona nom al grup, Rhodocyclus és bastant atípic en el grup, ja que l'únic fototròfics entre ells. Rhodocyclus sp. realitzen la fotosíntesi anoxígena sota condicions anòxiques de manera similar a altres gèneres de Proteobacteris alpha. L'espècie Rhodocyclus purpureus també es diferencia dels altres membres de la família (incloent altres espècies Rhodocyclus) per la forma anular de la seva cèl·lula que porta els dos extrems de la cèl·lula fins a gairebé tocar-se i que ha inspirat el seu nom.
# Borda de Castells

La Borda de Castells és una antiga borda del terme municipal de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme ribagorçà de Benés. Està situada al sud-est del poble de Vilancòs, a la dreta de la Valiri i del torrent Llavener.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Coulonges-sur-l'Autize

El cantó de Coulonges-sur-l'Autize és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Niort. Té 14 municipis i el cap és Coulonges-sur-l'Autize.

## Municipis

* Ardin
* Béceleuf
* Coulonges-sur-l'Autize
* Faye-sur-Ardin
* Fenioux
* La Chapelle-Thireuil
* Le Beugnon
* Le Busseau
* Puihardy
* Saint-Laurs
* Saint-Maixent-de-Beugné
* Saint-Pompain
* Scillé
* Villiers-en-Plaine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Dr Auchier | rad |
| 1949-1967 | Philippe de Chabot | Divers droite |
| 1967-1979 | M. Vallet | SFIO, després PS, després divers gauche |
| 1979-2004 | Gabriel Bichon | Divers droite |
| 2004- | Christian Bonnet | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 11.191 | 10.529 | 9.961 | 9.564 | 9.590 | 9.828 | 10.758 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Chhuikadan

Chhuikadan o Chhuikhadan (també Kondka) fou un estat tributari protegit del districte de Raipur a les Províncies Centrals. La població de l'estat el 1881 era de 32.979 persones i el 1901 era de 26.368 habitants, amb un descens del 27% degut a la fam; estaven repartits en 107 pobles (109 el 1881). La capital era Kondka o Chhuikhadan, amb una població el 1881 de 2.148 habitants i lleugerament inferior el 1901 (2.085). Estava format per tres parts separades i un poble aïllat, rodejats per terres de Khairagarh i Nandgaon i dels zamindaris del districte de Drug. La superfície total era de 399 km².
Estava governat per una nissaga membre de la secta dels bairagis, amb successió per primogenitura. El tribut que pagava era de 15000 rupies. El principal nucli de l'estat era el zamindari de Parpodi comprat al senyor d'aquest per compensar un préstec que havia fet Mahant Rup Das, fundador de la nissaga, vers la meitat del segle XVIII. El seu fill i successor Tulsi Das fou reconegut com a zamindar de Kondka pel raja Bhonsle de Nagpur (vers 1780). El 1865 els britànics el van reconèixer com un estat feudatari. El 1867 va pujar al tron Mahant Shyam Kishor Das, que de facto ja portava el govern des de feia uns anys, i a causa del seu comportament tirànic amb els caps locals els britànics li van imposar un diwan com a conseller (nomenat pel govern britànic). Va morir el 1896 i el va succeir el seu fill Radha Ballabh Kishor Das, enverinat dos anys més tard junt amb un dels seus fills, per un parent; l'assassí i un còmplice foren jutjats i executats i el fill gran del difunt, Digvijai Yugal Kishor Das, de 15 anys, va pujar al tron sota administració britànica durant la minoria. El jove va morir el 1903 i el va succeir el seu germà Bhudav Kishor Das, de 14 anys.

## Llista de governants

* Mahant Rup Das 1750-1780
* Mahant Tulsi Das 1780-?
* Mahant Balmakund Das ?-1845
* Mahant Lakshman Das 1845-1887
* Mahant Shyam Kishor Das 1887-1896
* Mahant Radha Ballabh Kishor Das 1896-1898
* Mahant Digvijay Yugal Kishor Das 1898-1903
* Mahant Bhudav Kishor Das 1903-?
* Mahant Ritu Purna Kishor Das

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# El Castellar Gran

El Castellar Gran és una muntanya de 532 m d'altitud que està situada a ponent del terme municipal d'Espolla, a l'Alt Empordà. Separa les valls de l'Anyet i de l'Orlina. Al capdamunt d'aquesta muntanya hi ha les restes d'un castell visigòtic, d'aquí segurament prové el seu nom, així com un vèrtex geodèsic de l'Institut Geogràfic Nacional (referència 309077001). És una muntanya doble perquè presenta dos cims, que són anomenats el Castellar Gran i el Castellar Petit. Aquesta muntanya domina el paisatge del poble d'Espolla i n'és un dels símbols naturals, per bé que va quedar inclòs en el camp de tir militar que hi ha al poble veí de Sant Climent Sescebes.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trespics

El Trespics és una muntanya de 2.529 metres que es troba entre els municipis de Queralbs i de Vilallonga de Ter, a la comarca catalana del Ripollès. Dona nom al coll de Trespics, que el separa del puig de Fontlletera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dictiocals

Dictyochales o Silicoflagellata és un petit grup d'algues unicel·lulars presents en ambients marins. En una etapa del seu cicle vital produeixen un esquelet silici integrat per una xarxa de barres i espines disposades formant una espècie de cistella interna. Aquests esquelets formen una petita part dels sediments marines, coneixent-se com microfòssils des del Cretaci primerenc. Hi ha dos gèneres vius, Dictyocha i Octactis. Hi ha també diversos gèneres extints, però la seva classificació és difícil a causa que els esquelets poden aparèixer en formes diverses dins de cada espècie viva.
Dictyocha té un cloroplast de color daurat-bru i un llarg flagell en forma d'ala. L'etapa que posseeix esquelet és uninucleada, amb nombroses projeccions suportades per microtúbuls i hi ha també etapes uninucleades i micronucleades que no posseeixen esquelets, però com es relacionen unes amb les altres encara és mal comprès. L'estructura de la cèl·lula posa Silicoflagellata en Actinochrysophyceae. El grup és anomenat Dictyochales pels botànics i Silicoflagellata pels zoòlegs.
# Borda de Batalla

La Borda de Batalla és una borda al terme municipal de la Torre de Cabdella, a l'antic terme de Mont-ros, al Pallars Jussà. És al sud del poble de Molinos, a l'esquerra del Flamisell i a l'esquerra també del seu afluent, el barranc del Foguer. És una borda grossa, que domina des del sud el petit eixamplament que fa el Flamisell en aquest lloc. Al seu nord-est hi ha la borda de Gaspar i la de Gulló.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Carluç

El cantó de Carluç és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Sarlat e la Canedat. Té 11 municipis i el cap és Carluç.

## Municipis

* Calviac de Perigòrd
* Carluç
* Carsac e Alhac
* Casolés
* Orlhaguet
* Pairilhac e Milhac
* Prats de Carluç
* Senta Mundana
* Sent Julian de Lamponh
* Cimairòls
* Veirinhac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-2001 | Maurice Léonard | PCF |
| 2001- | André Alard | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.945 | 3.860 | 3.821 | 4.242 | 4.550 | 4.677 | 5.127 |
# El Puiggrau

El Puiggrau és una muntanya de 106 metres que es troba al municipi de Vilafant, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 307084017).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de Corones (Ogassa)

El Turó de Corones és una muntanya de 1.515 metres que es troba al municipi d'Ogassa, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Marcantiàcies

Les marcantiàcies (Marchantiaceae) són una família d'hepàtiques de l'ordre de les marcantials, que inclou espècies tal·loses de ramificació dicotòmica, amb gametangis pedicel·lats i esporangis sèssils. Dins de la família s'han descrit els gèneres Bucegia Marchantia, Neohodgsonia i Preissia.

## Enllaços externs

* Informació de la família Arxivat 2005-01-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Cal Turumba

Cal Turumba és una masia del terme municipal d'Isona i Conca Dellà situada en el poble de Biscarri, de l'antic terme de Benavent de Tremp.
Està situada al sud-oest del nucli dispers de Biscarri, al sud-oest de Cal Tronxet i a llevant de la Casa de la Pedra. És a la dreta del riu de la Pedra
# Cantó de Begla

El cantó de Begla és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Bordeus. Compta amb el municipi de Begla.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1985 | Claude Scipion | PCF |
| 1985- | Jean-Jacques Paris | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 24.388 | 27.330 | 25.680 | 23.318 | 22.604 | 22.475 | 24.417 |
# Districte de Nyagatare

El districte de Nyagatare és un akarere (districte) de la província de l'Est, a Ruanda. La seva capital és Nyagatare.

## Geografia

Nyagatare és el districte més gran de Ruanda. Es troba en una zona de planures herbassars i turons baixos, amb excel·lents vistes en totes les direccions, incloses les muntanyes del sud d'Uganda i, en un dia molt clar, el volcà Virunga. El districte té una temperatura més alta en comparació amb les altres parts del país. També rep precipitacions més baixes. La terra no es conrea tan extensament com altres zones del país, i hi ha una gran quantitat de bestiar.
Es divideix en 14 sectors de 106 cel·les i 630 pobles "Imidugudu". Limita amb Uganda al nord, Tanzània a l'est, al sud al districte de Gatsibo i al districte de Gicumbi de la província del nord.

## Sectors

El districte de Nyagatare està dividit en 14 sectors (imirenge): Gatunda, Kiyombe, Karama, Karangazi, Katabagemu, Matimba, Mimuli, Mukama, Musheli, Nyagatare, Rukomo, Rwempasha, Rwimiyaga i Tabagwe.

## Referències

* Districtes de Ruanda a statoids
* Inzego.doc Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. — Province, District and Sector information from MINALOC, the Rwanda ministry of local government.
* web del districte de Nyagatare
# Mont-roig (Darnius)

El Mont-roig és una muntanya de 295 metres que es troba al municipi de Darnius, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 30608001).
Molt a prop del cim s'hi troba el Búnquer del turó de Mont-Roig, construït a primers de la dècada dels 40 del Segle XX. En un turó proper hi ha el el Castell de Mont-Roig, d'origen medieval i destruït a finals del Segle XVIII.

## Vegeu també

* Batalla del Roure
* Jacques François Dugommier

## Enllaços externs

* Informació del vèrtex geodèsic de l'Institut Geogràfic Nacional Arxivat 2010-11-29 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de la Suca

El Turó de la Suca és una muntanya de 941 metres que es troba al municipi de les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Poliporals

Poliporal (Polyporales, abans coneguts com a Aphyllophorales) són un ordre de fongs importants descomponedors de la fusta. Són basidiomycetes sense làmines (lamellae), però també hymenomycetes com els boletals i agàrics. Aquest ordre de fongs resulta polifilètic. Els poliporals tenen himenòfors suaus o amb porus, dents o làmines irregulars. Comprenen els polipors i els fongs coral.
# Bosc Gran de Moles

El Bosc Gran de Moles és un bosc del Pallars Jussà situat en el terme municipal d'Isona i Conca Dellà, dins del territori de l'antic terme de Benavent de Tremp, al Pallars Jussà. Pertany al territori del poble de Biscarri.
Està situat al nord-est del terme municipal, al nord-est de Benavent de la Conca i al sud-est de Biscarri, als peus del sector septentrional del Roc de Benavent. En aquest bosc hi ha la Font de Lloca.
# Johannes Ringk

Johannes Ringk, o Ringck (26 de juny de 1717 - 24 d'agost de 1778), fou un compositor i organista alemany.
Va néixer a Frankenhain, a l'actual Turíngia, i va estudiar orgue amb Johann Peter Kellner a Gräfenroda i Gottfried Heinrich Stölzel a Gotha. Des de 1740 va ser professor de música a Berlín, i el 1754 va ser nomenat organista de la Marienkirche, on va romandre fins a la seva mort. Els contemporanis tenien una alta opinió de les seves interpretacions a l'orgue i la seva capacitat d'extemporització de la fuga.
Va compondre obres per a orgue, concerts i possiblement una òpera, però avui és més recordat per les nombroses còpies que va fer, sovint les úniques que encara queden, d'obres de compositors destacats. Entre aquestes còpies hi ha la cantata de Johann Sebastian Bach Weichet nur, betrübte Schatten, BWV 202 i la còpia més antiga coneguda de la famosa Toccata i Fuga en re menor, BWV 565. És possible que les còpies es fessin a partir de versions de la col·lecció de Kellner, que va ser deixeble de Bach. Les còpies de la col·lecció de Kellner, que es van fer cap al 1725, són avui una de les fonts més importants de l'obra de Bach. Fins i tot, alguns han especulat que de fet va ser Ringk qui va compondre la Toccata i Fuga en re menor.

## Referències

* Williams, Peter F. [Johannes Ringk, p. 155, a Google Books The organ music of J.S. Bach]. Cambridge University Press, 2003, p. 155. ISBN 0521891159.
* Dunning, Brian (September 28, 2021). "Skeptoid #799: On the Authorship of the Toccata and Fugue in D Minor: The most famous organ work in history has a surprising mystery – we're not really sure who composed it!". Skeptoid. – Article en el que s'es tracta la qüestió de que la Toccata i fuga en re menor, BWV 565 no la va compondre J.S. Bach.
# Cantó de Bordeus-7

El cantó de Bordeus-7 és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Bordeus. Comprèn la part oriental del municipi de Bordeus (quartier de La Bastide).

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Fernand Audeguil | SFIO |
| 1951-1965 | M. Goussebaire | |
| 1965-1976 | Pierre Mora | SFIO, després PS |
| 1976-1982 | Pierre Castets | PS |
| 1982- | Daniel Jault | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 14.153 |
# Col·legi La Presentació

El Col·legi La Presentació és una escola d'Arenys de Mar que es troba sobre d'una muntanya que baixa fins a la riera d'Arenys. Fou construït l'any 1911 segons un projecte de l'arquitecte Salvador Puiggròs i Figueras per a les germanes franceses dominiques de la Caritat. Les germanes havien arribat Arenys de Mar l'any 1867 per encarregar-se de l'hospital Xifré, i ensenyaven nens de famílies necessitades. L'edifici és una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici gran de tres plantes, d'estil neogòtic i tres cossos perpendiculars a la façana i dos travessers que encerclen dos patis interiors, un a cada costat del cos central on està situada l'església, l'absis de la qual sobresurt de la façana posterior. Tots els cossos presenten teulada a dues vessants excepte la part davantera del cos central, que forma un terrat.
Edifici situat a prop de la carena d'un promontori al marge esquerre de la riera i enfront de l'edifici Xifré, està rodejat de patis i jardins: murs de pedra, balustrades, palmeres, pins, etc. actualment la part baixa dels jardins, que donaven a la Riera, s'ha malmès i s'hi ha edificat pisos. L'entrada també ha canviat, ara és a la part del darrere.

## Història

Regentat per les germanes de la Caritat Dominicanes de la Presentació de la Santíssima Verge, originàries de la ciutat francesa de Tours. L'establiment de la congregació a la vila es produí al novembre del 1860. Josep Xifré i Dorwing té unes divergències amb les germanes de Sant Vicenç de Paül, ordre que tenia cura a Arenys de l'hospital Xifré, i canvia de comunitat a l'hospital. El desembre de 1860, un petit nombre de soeurs arriba a Arenys i es fan càrrec de l'hospital, en el qual també donaven classes. L'any 1923 les monges deixen l'hospital i es traslladen a l'actual edifici, que havien fet construir a l'altra banda de la riera. abandonen l'activitat hospitalària i se centren només en la docent.

## Vegeu també

* Josep Xifré i Casas
* Edifici Xifré
* Arenys.org
* CEPSA Oriol Martorell

## Referències

* ↑ pobles de catalunya
* 1 2 3 «Col·legi de la Presentació». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* Presentarenys.net
* AMPA Presentació
# Pic de la Jaça de l'Home

El Pic de la Jaça de l'Home és una muntanya de 412 metres que es troba entre els municipis d'Espolla i de Rabós, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Pic de la Jaça de l'Home». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Turó de Sant Antoni

El Turó de Sant Antoni és una muntanya de 1.072 metres que es troba al municipi de Ripoll, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya