OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# American Pie Presents: Band Camp

American Pie Presents: Band Camp és una pel·lícula estatunidenca de la trilogia original d'American Pie. És la primera American Pie spin-off. Va ser dirigida per Steve Rash i escrita per Brad Riddell. Durant el desenvolupament, la pel·lícula de treball va ser el títol d'American Pie 4. La pel·lícula se centra en Matt Stifler, germà menor de Steve Stifler. En aquesta pel·lícula, Matt és enviat al campament de la banda infame, on es veu obligat a canviar la seva forma.

## Argument

Matt, el germà menor de Stifler, és obligat a passar un estiu en el campament de la banda de música. Aquí fa de les seves amb càmeres ocultes. Però, quan es queda enamorat de la seva companya de banda, Elyse, el seu afany per maquillar les seves costums té resultats imprevistos. El pare de Jim (Eugene Levy) torna com estrafolari tutor per intentar tornar a la pleta l'esgarriat germà menor de Stifler.

## Repartiment

* Eugene Levy com a Noah Levenstein "Sr. Levenstein"2
* Tad Hilgenbrink com a Matt Stifler
* Arielle Kebbel com a Elyse
* Jason Earles com a Ernie
* Crystle Lightning com a Chloe
* Jun Hee Lee com a Jimmy
* Matt Barr com a Brandon
* Chris Owen com a Sherman
* Lauren C. Mayhew com a Arianna
* Angela Little com a Sheree
* Rachel Veltri com a Dani
* Timothy Stack com a Sr. Nelson
* Ginger Lynn Allen com a Infermera Sanders
* Russell Howard com a Riggler
* Carla Alapont com a Leslie
* Lily Mariye com a Dr. Susan Choi
* Matt Baker com a Derek
* Dossett March com a Andy
* Jim Jackman com a Director Vegas
* Tara Killian com a Patti
* Jennifer Walcott com a Laurie
* Claire Titelman com a Claire
* Kathleen LaGue com a Recepcionista Robards
* Colleen McDermott com a Mare de Elyse
* Judy Busey como com a de Ernie
* Jennifer McMahon com a Ballarina
* Joelle Cosentino com a Ballarina
* Lizzy Richardson com a Ballarina
* Heather Miller com a Ballarina

## Banda sonora

* Andrew W.K. - "She Is Beautiful"
* Breaking Benjamin - "Forget It"
* Snow Patrol - "How To Be Dead"
* Matt Nathanson - "Laid"
* Treble Charger - "American Psycho"
* Good Charlotte - "The Anthem"
* Paul Locke - "Paul's Drums"
* Jimmy Eat World - The Middle
* Courtesy of Associated Productions Music - "Dracula Plays"
* Courtesy of Associated Productions Music - "Pom Pom"
* Courtesy of Associated Productions Music - "Piano Sonata"
* Cage9 - "Breaking Me Down"
* Linda Perry - "Get The Party Started"
* D.O.R.K - "Jaime"
* The Penfifteen Club - "Disco MF"
* The City Drive - "Defeated"
* Wild Cherry (band) - "Play That Funky Music White Boy"
* The City Drive - "Bring Me Everything"
* Christian B - "Baby Got Back"
* Steppenwolf - "Born to Be Wild"
* Tal Bachman - "Aeroplane"
* Chris Rash and Jean-Paul DiFranco - "Bonfire Etude"
* Ash - "Vampire Love"
# Vinko Rosić

Vinko Rosić (Serbian (Cyrillic script): Винко Росић) (Split, 21 de maig de 1941 - Vis, 9 de juny de 2006) fou un waterpolista croat que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la competició del waterpolo.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat d'Europa de waterpolo, de plata el 1962 i de bronze el 1966. Als Jocs del Mediterrani també guanyà dues medalles, de plata el 1963 i d'or el 1963.
A nivell de clubs jugà al VK Mornar de Split de 1957 al 1962, amb qui guanyà la lliga iugoslava de 1961. També jugà, durant un breu període de temps al VK Solaris.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Vinko Rosić». [Consulta: 8 desembre 2023].
* ↑ Gizdić, Jurica. Hrvatska Olimpijska odličja. Vinko Rosic (en croat), 2013, p. 208. ISBN 978-953-297-425-6 [Consulta: 8 desembre 2023].
# Camí de Llagunes

El Camí de Llagunes és un camí d'ús agrícola que discorre pel terme municipal de Conca de Dalt (a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà, en territori del poble de Pessonada.
Arrenca del Camí de Vilanoveta a prop i a migdia de Pessonada, a lo Pou, des d'on surt cap al nord-oest. Després de fer un tancat revolt que el fa girar cap al sud-oest, passa a llevant de la Font de la Marrada i s'adreça cap a ponent de la Vinya. Sempre en la mateixa direcció, al cap de poc arriba a l'extrem nord-oriental de Llagunes, partida que travessa cap a ponent fins a arribar al seu extrem nord-oest, prop de la vora esquerra del barranc dels Rius. Un desviament mena en poc tros a Hortells.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat del món de seleccions nacionals de raquetbol

El Campionat del món de seleccions nacionals de raquetbol és una competició organitzada per la Federació Internacional de Raquetbol (IRF) que es disputa cada dos anys des de 1981.
Les competicions en categoria masculina i femenina determinen una classificació combinada.
Campionat del món de raquetbol de seleccions nacionals :
| | Any | Seu | Campió masculí | Campió femení | Campió combinada |
| I | 1981 | Estats Units | - | - | Estats Units |
| II | 1984 | Estats Units | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| III | 1986 | Estats Units | Canadà | Estats Units | Estats Units |
| IV | 1988 | Alemanya | Canadà | Estats Units | Estats Units |
| V | 1990 | Veneçuela | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| VI | 1992 | Canadà | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| VII | 1994 | Mèxic | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| VIII | 1996 | Estats Units | Canadà | Estats Units | Estats Units |
| IX | 1998 | Bolívia | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| X | 2000 | Mèxic | Canadà | Estats Units | Canadà |
| XI | 2002 | Puerto Rico | Canadà | Estats Units | Estats Units |
| XII | 2004 | Corea del Sud | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| XIII | 2006 | República Dominicana | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| XIV | 2008 | Irlanda | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| XV | 2010 | Corea del Sud | Estats Units | Estats Units | Estats Units |
| XVI | 2012 | República Dominicana | Estats Units | Mèxic | Estats Units |
| XVII | 2014 | Canadà | Estats Units | Mèxic | Estats Units |

## Enllaços externs

* Campionat del món - IRF Arxivat 2008-08-20 a Wayback Machine.
# Al-Tawila

Al-Tawila és una ciutat i districte del Iemen, a la governació de Sanà i al nord-oest de la ciutat de Sanà a uns 55 km en línia recta. Fou edificada a la muntanya anomenada al-Karani d'uns 2.400 metres. La ciutat domina la regió d'al-Mahwit a l'oest i l'Haraz a la part meridional. No apareix esmentada abans del 1210 i se suposa que es va crear com a fortalesa zaidita, en temps de l'imam al-Mansur Abd Allah ibn Hamza (1187-1217). Petita ciutat i mercat de la comarca no va tenir participació rellevant a la història del Iemen. Modernament fou capital d'un kada.

## Enllaços externs

* Viles i pobles de la governació de Sanà
# Sant Llorenç de Gratallops

Sant Llorenç de Gratallops és una església del municipi de Gratallops (Priorat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Església de tres naus, la central més alta que les laterals, i reforçada per contraforts no sortits. Planta de creu llatina. Hi ha una sagristia i una capella del santíssim a la prolongació d'una nau lateral. La volta és de mig punt amb mitges llunes que s'obren a finestres. A la intersecció de la nau amb el creuer hi ha un cimbori en volta de mitja esfera que acaba en una espècie de petita torre amb finestres. La coberta és a dues aigües. L'obra és de pedra i enguixada per dintre, amb la base de les columnes que separen les naus de pedra. Als peus de l'església i al costat esquerre hi ha el campanar, de planta octogonal i bastit de maons. L'acabament és obra del segle xx. La decoració principal és la porta, amb una ornamentació similar a la d'altres esglésies de la comarca. A la capelleta que hi ha damunt la porta hi ha una imatge recent (1974) de Sant Llorenç; tot el conjunt constitueix l'únic sector amb pedra vista i treballada de l'església, i és compost per elements clàssics.

## Història

Aquesta parròquia pateix la manca de dades pròpia d'aquelles que han vist cremar tota la seva documentació. Això no obstant, pot inscriure's la construcció a mitjan segle xviii. A principis de segle fou afegit al campanar una espècie de birret que constitueix com un acabament. La façana fou arranjada a finals del segle xx, així com part del terra, originalment amb rajoles. Fou annexa de Can de Torroja.

## Referències

* 1 2 «Església de Sant Llorenç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Església de Sant Llorenç». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Ammar ibn Yàssir

Abu-l-Yaqzan Ammar ibn Yàssir ibn Àmir ibn Màlik (àrab: أبو اليقزان عمار بن ياسر بن عامر بن مالك, Abū l-Yaqzān ʿAmmār ibn Yāsir ibn ʿĀmir ibn Mālik), més conegut simplement com a Ammar ibn Yàssir (mort en 657), fou un company del profeta Muhàmmad i després partidari d'Alí ibn Abi-Tàlib.
Ammar fou un convers de primera hora i va emigrar a Abissínia. Després del 622 tornà a Medina. Va prendre part a les batalles de Badr (624) i d'Uhud (625) i en general a totes les campanyes de Muhàmmad. Amb Abu-Bakr as-Siddiq va ser ferit a la batalla de Yamama, on va perdre una orella; el 642 el califa Úmar ibn al-Khattab el va nomenar governador de Kufa i va participar en la conquesta de Khuzestan. Partidari d'Alí, va contribuir a posar al seu costat al poble de Kufa. Va morir en la batalla de Siffín (657), ja molt vell.
# Mate Bilić

Mate Bilić (nascut el 23 d'octubre de 1980 a Split) és un exfutbolista croat que jugava com a davanter.
Durant la seva carrera professional va jugar principalment a Espanya –on va arribar als 21 anys– representant cinc clubs diferents. Va acumular La Liga totals de 124 partits i 22 gols al llarg de cinc temporades amb l'Sporting de Gijón i el Saragossa, així com 197 partits i 66 gols a la Segona Divisió.

## Carrera de club

Nascut a Split, Croàcia, República Federal Socialista de Iugoslàvia, Bilić va començar la seva carrera professional el 1997 al club de la seva ciutat natal HNK Hajduk Split, i es va establir com a titular durant la temporada 1999–2000 després d'un període de cessió durant una temporada amb l'NK Mosor a la segona divisió croata. Va marcar 15 gols a la lliga amb l'Hajduk en dues campanyes separades, incloent nou a la 2000–01 quan l'equip va guanyar el seu quart títol de Prva HNL.
A finals d'agost de 2001, Bilić va marxar al Reial Saragossa a La Liga, però només va marcar un cop en 18 aparicions a la lliga. Entre 2002 i 2006 va representar la UD Almeria, Sporting de Gijón, Córdoba CF i UE Lleida (tots a la Segona Divisió).
El juny de 2006, Bilić va signar amb el SK Rapid Wien de la Bundesliga Austríaca. El gener de 2008 va tornar a Espanya i Gijón, ajudant el club asturià a tornar a la màxima categoria després d'una absència de deu anys en marcar deu gols, tot i jugar aproximadament la meitat dels partits.
Bilić va marcar un hat-trick al Sevilla FC el 13 de setembre de 2008, però l'Sporting va ser derrotat per 3–4. Durant la la temporada va tornar a formar una associació d'atac eficaç amb David Barral, amb la parella sumant 22 gols a la Lliga, i l'equip va acabar en 14è lloc; en els anys següents va ser utilitzat amb molta més moderació, només va marcar un gol competitiu a la 2010–11, i a la Copa del Rei contra el RCD Mallorca (2-2 empat a casa, 3-5 derrota al global).

## Referències

* ↑ «Goleadores de 2005–2006» (en castellà). El Mundo, 2006 [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ El Sporting regresa a la élite (Sporting return to the elite); Mundo Deportivo, 16 juny 2008 (castellà)
* ↑ Sevilla FC 4–3 Sporting Gijón; ESPN Soccernet, 13 setembre 2008
* ↑ «Barral y Bilic mejoran los números de Braulio» (en castellà). Diari AS, 20-06-2009 [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ «Novo y Bilic puntúan» (en castellà). Marca, 15-12-2011 [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ Nsue domeña el sueño copero del Sporting; Marca, 11 novembre 2010 (castellà)

## Enllaços externs

* Mate Bilić a BDFutbol
* Mate Bilić Fitxa a Fussballdaten
* Mate Bilić a worldfootball.net
# Camí de Pla del Tro

El Camí de Pla del Tro és un antic camí de bast que unia la Casa de Pla del Tro amb Carreu, d'on depenia aquesta casa. També servia per a comunicar la Casa Hortó amb les dues destinacions acabades de definir.
En l'actualitat és una pista de muntanya, només apta per a vehicles tot terreny, i d'accés restringit perquè es troba dins de l'Espai d'interès natural Serra de Boumort, dins de la Reserva Nacional de Caça de Boumort. A més de menar a Casa Hortó i a la Casa de Pla del Tro, al final del seu recorregut enllaça amb la Pista del Grau i la Pista dels Prats.
Arrenca del Camí de Carreu i té el seu final en una cruïlla de camins situada a l'extrem sud-est del Serrat del Roure, al lloc on hi ha la Bassa de Pla del Tro, a prop i a la dreta del barranc de Baixera. En aquesta cruïlla es troba amb la Pista del Grau, que prové del nord-oest, i la Pista dels Prats, que ho fa des del nord-est. De fet, en aquesta cruïlla el Camí de Pla del Tro encara continua quasi un quilòmetre cap al sud, després cap al sud-est, però queda mort en una raconada a 1.338 m d'altitud, a les Coberterades.
Aquest camí discorre íntegrament en el terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és el camí que mena al Pla del Tro.
# Amparanoia

Amparanoia és el nom del grup musical de n'Amparo Sánchez.

## Discografia

* 1997 - El poder de Machín
* 1999 - Feria furiosa
* 2001 - Somos Viento
* 2003 - Enchilao
* 2004 - Rebeldía con alegría
* 2006 - La vida te da

## Enllaços externs

* Plana web oficial
# Slaven Bilić

Slaven Bilić (11 de setembre de 1968) és un exfutbolista croat de la dècada de 1990 i posteriorment entrenador de futbol.
Fou 44 cops internacional amb la selecció iugoslava amb la qual participà en el Mundial de 1998.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hajduk Split, Karlsruher SC, West Ham United FC i Everton FC.
Posteriorment destacà com a entrenador, dirigint entre d'altres a Croàcia, Lokomotiv Moscou, Beşiktaş JK o West Ham United FC.

## Palmarès

Hajduk Split
* Copa iugoslava de futbol: 1990-91
* Lliga croata de futbol: 1992
* Copa croata de futbol: 1992-93, 1999-00
* Supercopa croata de futbol: 1992

## Referències

* ↑ «Slavéni» (en croat). [Consulta: 17 març 2018]. «Slàven»
* ↑ «bijȇl» (en croat). [Consulta: 17 març 2018]. «Bílić»
* ↑ «Slaven Bilić international appearances and goals» (en croat). Croatian Football Federation. [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ «Slaven Bilic International matches». www.11v11.com, 09-06-2017. [Consulta: 9 juny 2017].
* ↑ «Slaven Bilić national team» (en anglès). national-football-teams.com. [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ «Bilić: Slaven Bilić: Manager». BDFutbol. [Consulta: 21 desembre 2017].
* ↑ Jackson, Jamie «Fire in Bilic burns bright». Guardian [Londres], 01-06-2008 [Consulta: 26 gener 2010].
* ↑ «Predsjednica Lokomotiva: Za Bilića smo se borili s klubovima iz Premiershipa» (en croat). index.hr, 14-05-2012 [Consulta: 26 febrer 2013].
* ↑ Sarigul, Emre. «Slaven Bilic to leave Besiktas at end of season amid West Ham speculation». [Consulta: 22 maig 2015].
* ↑ «Slaven Bilić's Managerial statistics». ManagerStats.co.uk, 13-08-2015 [Consulta: 13 agost 2015].
* ↑ «Happy Birthday to you!». FIFA.com [Consulta: 10 juliol 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-10-18. [Consulta: 18 febrer 2022].
# Camí de Puigmartre

El Camí de Puigmartre és un antic camí rural que uneix el poble de l'Estany i la masia de Puigmartre, a la comarca del Moianès.
Arrenca del Collet de Sant Pere, a ponent del nucli de l'Estany, i, sempre cap a l'oest, mena a la masia esmentada en 1 quilòmetre de recorregut.
# Campo de Peñafiel

El Campo de Peñafiel és una comarca de la província de Valladolid, que té com a cap comarcal Peñafiel.

## Municipis

* Bahabón
* Bocos de Duero
* Campaspero
* Canalejas de Peñafiel
* Castrillo de Duero
* Cogeces del Monte
* Corrales de Duero
* Curiel de Duero
* Fompedraza
* Langayo
* Manzanillo
* Olmos de Peñafiel
* Peñafiel (inclou Aldeayuso, Mélida i Padilla de Duero)
* Pesquera de Duero
* Piñel de Abajo
* Piñel de Arriba
* Quintanilla de Arriba
* Quintanilla de Onésimo
* Rábano
* Roturas
* San Llorente
* Torre de Peñafiel (inclou Molpeceres)
* Torrescárcela
* Valbuena de Duero (inclou San Bernardo)
* Valdearcos de la Vega
# Valerià Pujol i Bosch

Valerià Pujol i Bosch (Premià de Dalt, 28 de febrer de 1952 - Premià de Dalt, 29 de març de 1992) fou un poeta i escriptor català. Llicenciat en Filologia Romànica, va ser professor a l'ensenyament secundari.

## Biografia

Pujol va patir la terrible poliomielitis dels anys 1950. Malgrat que la malaltia el va afectar físicament, aviat va ser reconegut com un dels autors joves que més va contribuir a superar el realisme de postguerra i encetar camins d'experimentació i transgressió formal i temàtica.
Va col·laborar amb diaris i publicacions com ara Diari de Barcelona, Última Hora, Avui, El País i El Periódico de Catalunya. Es va iniciar escrivint poesia, fortament influïda pel corrent filosòfic de l'existencialisme. En narrativa, va publicar contes eròtics, una narració titulada Terra de crims (1987) i dues novel·les. Va guanyar importants premis literaris com el Carles Riba, el Documenta i el Nacional de la Crítica. Com a traductor, va destacar la seva versió de la Història de l'ull, de Georges Bataille.
En paral·lel a l'obra literària, Pujol va ser un dels fundadors de Comissions Obreres a l'ensenyament, regidor per Iniciativa per Catalunya (IC) a l'Ajuntament de Premià de Dalt, candidat al Senat i membre de la Comissió Política Nacional d'IC.
Amb motiu del 70è aniversari del naixement del poeta, com també del 30è aniversari de la seva mort, l’associació Can Vallerià va designar l'any 2022 com a «Any Valerià Pujol».

### Poesia

* El crit i la paraula (1973)
* Tricefàl·lia (1975, amb Salvador Solé i Joan Foni)
* Doble fons (1977)
* Destinatari d'albes (1980)
* Limito al nord només amb el teu sexe (1981)
* La trista veu d'Orfeu i el tornaveu de Tàntal, 1982. ISBN 847588010X.
* La xarxa del Númida (1986)
* Els breus estius (1989)
* Poesia completa I (2023). Pròleg de David Castillo. Cossetània-Quaderns de la Font del Cargol.

### Narrativa breu

* Mantis i altres transformacions (1983)
* Els conys saborosos (1986)
* Terra de crims (1987)

### Novel·la

* Interruptus (1981)
* Palmira (1991)

## Referències

* ↑ «El escritor catalán Valeriá Pujol i Bosch muere a los 40 años» (en castellà). El País [Madrid], 29-03-1992. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Commemoració de l'any Valerià Pujol» (en castellà). TVE, 29-05-2022. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ «Bibliografia de Valerià Pujol». El Punt Avui, 29-03-2012. [Consulta: 22 agost 2022].
* 1 2 3 Vallbona, Rafael. «Valerià Pujol sota la lluna». Núvol, 22-08-2022. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ https://www.uib.cat/catedra/camv/denc/autorspujol.html
* ↑ Miralles, Esteve. «Valerià Pujol i el crim com a mirall del passat». Núvol, 08-05-2018. [Consulta: 22 agost 2022].
# Ala (Trento)

Ala és un municipi italià, dins de la província de Trento. A Vall de Ronchi-Reuttal hi habiten membres de la minoria germànica dels cimbris, encara que ja no hi parlen la llengua. L'any 2007 tenia 8.553 habitants. Limita amb els municipis d'Avio, Bosco Chiesanuova (VR), Brentonico, Crespadoro (VI), Erbezzo (VR), Mori, Recoaro Terme (VI), Rovereto, Sant'Anna d'Alfaedo (VR), Selva di Progno (VR) i Vallarsa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Giuliana Tomasoni | Llista cívica |
Viccionari
# Santa Maria de Bolòs

L'església de Santa Maria de Bolòs està situada al veïnat de Bolòs, al costat del veïnat de Salarça (Beget), en el que era l'antic municipi de Freixenet, incorporat a Camprodon el 1965. Administrativament doncs és part del Ripollès tot i que geogràficament pertany a l'Alta Garrotxa i humana i econòmicament a la Vall de Camprodon. Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquesta església està ubicada sobre un petit terraplè assolellat sobre la riera de Bolòs, entre el Puig Dot i Salarça, encarada al sud amb el Puig Ou a l'altra banda de la vall. Està orientada segons l'eix nord-oest (on hi ha el campanar) sud-est (on hi ha l'absis). S'hi pot arribar per una pista des de Salarça o a peu des de la Serra del Nevà a través del coll de la Creueta o per Creixenturri.

## Història

És una construcció romànica del segle xi, amb volta de canó apuntada. Sobresurt de la façana de ponent (nord-oest) un campanar en forma de torre acabat en piràmide. L'església es va consagrar el 13 d'octubre de 1050. El topònim, sota la forma "Bolosso", ja s'esmenta l'any 1017. Hi ha notícies dels anys 1159, 1195 i 1213 que esmenten l'església, i se sap que el cavaller Bernat d'Oix va fer donació l'any 1236 de les propietats que tenia en aquesta parròquia al seu nebot Pere des Coll. Se cita "ecclesia de Bulosso" i de "Bolosso" a finals del segle xiii i "ecclesie parrochialis Sancte Marie de Bolos" durant el segle xiv. L'interior mostra signes d'haver estat en ús regular fins al segle xix, amb pintures murals i un petit retaule de guix però sense cap imatge. Els bancs són molt més recents. En despoblar-se progressivament el veïnat a partir de l'any 1950, el temple s'ha anat degradant. Al fons de l'església, al costat oposat de l'altar, hi ha una escala de fusta que permet pujar fins al petit cor.

## Referències

* ↑ «Església de Santa Mari de Bolós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r agost 2012].
# Amt Wiedingharde

Amt Wiedingharde (wiedingharde: Wiringhiird; danès: Vidding Herred) fou un amt del districte de Nordfriesland, a Slesvig-Holstein, Alemanya, que comprenia la part continental septentrional del districte. Tenia una extensió de 125 km² i una població de 4.400 habitants (2008). La seu era a Neukirchen. L'1 de gener de 2008, junt amb els Ämter Karrharde, Süderlügum i Bökingharde, i els municipis de Niebüll i Leck, formà el nou Amt Südtondern.
Comprenia els municipis de:
* Aventoft (508)
* Emmelsbüll-Horsbüll (1056)
* Friedrich-Wilhelm-Lübke-Koog (165)
* Klanxbüll (941)
* Neukirchen (1315)
* Rodenäs (452)
# Ivan Leko

Ivan Leko (Split, 7 de febrer de 1978) és un futbolista croat, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença a destacar a l'Hajduk Split, on milita cinc temporades. El gener del 2001 marxa al Màlaga CF de la lliga espanyola, on es converteix en un jugador important de la primera meitat de la dècada. Després d'un breu retorn a l'Hajduk, el 2005 recala al Club Brugge de la lliga belga.
Al Brugge marca 21 gols en 98 partits. Al mercat d'hivern de la temporada 08/09 fitxa per un altre equip del país, el Germinal Beerschot.

## Selecció

Leko ha estat internacional amb Croàcia en 13 ocasions. Va formar part del combinat del seu país que va participar en el Mundial d'Alemanya 2006.
# Camí de Rodelló

El Camí de Rodelló és un camí del terme de Castell de Mur, Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
Arrenca de la mateixa vila de Guàrdia de Noguera, des d'on en marxa cap al sud, passant per davant -llevant- de l'Era del Moliner de Placito. Després deixa a llevant el Tros del Safareig i a ponent la Zona Esportiva Municipal, i s'adreça al costat oriental de la partida de la Torreta, passada la qual travessa la llau de Rodelló pel Pont de Rodelló. En aquest punt el camí que estava seguint la direcció sud i sud-oest en el darrer tram, es desvia cap a llevant, per acabar d'arribar a la partida de Rodelló en 1 quilòmetre.
Una mica abans del final del seu trajecte, se'n desvia el Camí dels Prats de Dalt, que en marxa cap al sud.

## Etimologia

Pren el nom de la partida de Rodelló, que és on mena.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Camponogara

Camponogara és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia. L'any 2007 tenia 12.570 habitants. Limita amb els municipis de Campagna Lupia, Campolongo Maggiore, Dolo i Fossò.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Desiderio Fogarin | Llista cívica |