OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Castell

El Comtat de Castell va ser un comtat del Sacre Imperi. Es trobava al nord de Baviera (actual Alemanya), i governava una sèrie de territoris a la regió històrica de Francònia, tant a l'est com a l'oest de Würzburg. Els comtes de Castell eren comtes de Kreis Gerolzhofen, Regierungsbezirk i Unterfranken de Baviera. Eren membres del Fränkische Grafenkolleg ("Col·legi dels comtes de Francònia").
Les dues branques principals de la Casa de Castell eren la línia protestant Castell-Remlingen (esdevening després Castell-Castell) i la protestant-catòlica Castell-Rüdenhausen.
Castell estava compost per tres territoris (Flecken) i 28 pobles, amb uns 10.000 habitants en el moment de la mediatització. El comtat de Castell es va unir a Baviera el 1806.

## Particions del comtat

* Castell-Remlingen (1597–1806)
** Castell-Castell (1668–1806)
* Castell-Rüdenhausen (1597–1806)
# Aquino

Aquino és una comuna d'Itàlia amb 5.337 habitants, a la província de Frosinone. Anteriorment fou part de la província de Terra di Lavoro a Campània, i fou incorporada al Laci durant el govern feixista.
Aquino es deia durant el període romà Aquinum, i era al territori dels volscs, a la via Llatina, a l'esquerra del riu Liris.
Apareix per primer cop a la segona guerra púnica com una ciutat romana per la que va passar Hanníbal. Ciceró hi va tenir una vila o residència. Amb el segon triumvirat va rebre una colònia romana i el municipi va esdevenir colònia durant l'imperi.
Fou part de la primera regió d'Itàlia en temps d'August i lloc de naixement del poeta Juvenal i de l'emperador Pescenni Níger. Sant Tomàs d'Aquino va néixer en realitat a Roccaseca però el títol de comtes d'Aquino corresponia a la seva família, que posseïa la regió des del 996 (eren descendents del príncep Atenulf de Càpua).
# Enramades de Sallent

La Festa de les Enramades de Sallent és una festa tradicional d'interès nacional documentada des del 1325. Té el seu origen en la voluntat de guarnir els carrers pels quals havia de passar la processó del Corpus, per tal de retre honor a l'Eucaristia i solemnitzar encara més aquest acte de religiositat popular. Des de finals del segle XX el caràcter eminentment religiós de la celebració s'ha vist desplaçat per un caire més lúdic i festiu, canvi en el qual hi tingué molt a veure la supressió del Corpus Christi com a festa de precepte obligatori i la pèrdua de la seva condició de dia festiu. Malgrat tot, els carrers de Sallent continuen guarnint-se i engalanant-se any rere any.
El 1993 es va incloure al Cens de Festes Locals d’Interès Turístic, i el 18 de maig de 1999 va ser declarada Festa Tradicional d’Interès Nacional per Acord del Govern de la Generalitat de Catalunya.

## Descripció

El cap de setmana abans de Corpus tenen lloc els actes preliminars de la celebració, consistents en l'anada al bosc per tal de collir els boixos que s'utilitzaran els dies següents per guarnir i engalanar els carrers de la població. Ja la setmana de Corpus s'acaben d'enllestir la resta de decoracions, i el dimecres, vigília de Corpus, s'enramen els carrers amb els boixos recollits el cap de setmana abans i es col·loquen la resta de guarniments. Aquests guarniments, elaborats al llarg de l'any amb molta paciència per part dels veïns, poden ser dels materials més diversos, des del paper fins al metall passant pel plàstic, la fusta i el filferro. A part d'aquests actes previs, la festa s'inicia pròpiament el Dijous de Corpus i s'allarga fins al dilluns següent.
Actualment, els guarniments han deixat de ser simplement elements decoratius i diversos carrers es decoren amb clares referències a temes moderns i d'actualitat. El que ve d'antic i es continua duent a terme és el costum dels Embotits, un element diferenciador de les enramades sallentines que fa referència a uns ninots grotescos que es col·loquen en un portal a la plaça de Sant Bernat. Aquests ninots són plens o embotits (d'aquí l'origen del seu nom) de palla, i fan referència a personatges històrics o llegendaris de la vila. Un altre acte que cal destacar són les típiques Balladetes que es fan a la plaça de Sant Bernat.

## Referències

* 1 2 3 Gencat «Festa de les Enramades de Sallent». Catàleg del Patrimoni Festiu de Catalunya, 2011 [Consulta: 9 abril 2014].
* ↑ «MEMÒRIA de catalogació de la festa de les Enramades de Sallent». Patrimoni festiu - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ TV3. «Els "embotits" de la Festa de les Enramades». Divendres, Els "embotits" la Festa les Enramades. [Consulta: 14 agost 2020].
# Coll de Nou Fonts

El Coll de Nou Fonts, o de les Nou Fonts, o de Noufonts, és un coll a 2.648,8 metres d'altitud a la Vall de Núria, en el límit dels termes comunal de Fontpedrosa de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord, i municipal de Queralbs, a la del Ripollès.
És a prop de l'extrem sud-occidental del terme de Fontpedrosa i a la zona nord-oest del de Queralbs. Es troba al sud-est del Pic de Noufonts i a ponent del Pic de la Fossa del Gegant. Hi passa el Camí de Núria.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord, 2007
* ↑ El Coll de Noufonts en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «67 - Fontpedrosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fontpedrosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Asti (municipi italià)

Asti és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la província d'Asti. L'any 2007 tenia 74.392 habitants.

## Fills il·lustres

* Ettore Desderi, compositor i musicòleg (1892-1974)
* Stefano Ronchetti-Monteviti (1814-1882) compositor.
* Giovanni Battista Fasolo (1598-1664), organista i compositor franciscà
* Alberto Castigliano (1847-1884), matemàtic i enginyer
# Cantó de Luzy

El cantó de Luzy és un cantó francès del departament de la Nièvre, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Està inclòs al districte de Château-Chinon(Ville), té 12 municipis i el cap cantonal és Luzy.

## Municipis

* Avrée
* Chiddes
* Fléty
* Lanty
* Larochemillay
* Luzy
* Millay
* Poil
* Rémilly
* Savigny-Poil-Fol
* Sémelay
* Tazilly

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | M. Bondoux | SFIO |
| 1955-1973 | Daniel Benoist | SFIO |
| 1973-1992 | Bernard Dollet | Divers droite |
| 1992-2000 | Jacqueline Rostain | Divers droite |
| 2000-2011 | Jean-Louis Rollot | PS |
| 2011- | Jocelyne Guérin | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.455 | 7.051 | 6.481 | 6.144 | 5.249 | 4.749 | 4.379 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||

## Vegeu també

* Cantons del Nièvre
# Cantó de Beaurepaire-en-Bresse

El cantó de Beaurepaire-en-Bresse és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Louhans. Té 7 municipis i el cap és Beaurepaire-en-Bresse.

## Municipis

* Beaurepaire-en-Bresse
* Le Fay
* Montcony
* Sagy
* Saillenard
* Saint-Martin-du-Mont
* Savigny-en-Revermont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Petitjean | Radical |
| 19..-1973 | Raymond Bassot | RI |
| 1973-1992 | Robert Petit | PS |
| 1992-1998 | Jean Pernin | Divers droite |
| 1998-2004 | Philippe Routhier | UDF |
| 2004-2011 | Michel Coulon | PS |
| 2011- | Martine Chevallier | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.233 | 4.879 | 4.286 | 4.229 | 4.131 | 4.018 | 4.880 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Aramil

Aramil - Арамиль (rus) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia. Es troba a la vora del riu Isset, a 25 km al sud-est de Iekaterinburg.

## Història

Aramil fou fundada el 1675 com una slobodà prop del riu Aramil. Aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 1938 i el de ciutat el 1966.
# Secretari General d'Esquerra Republicana de Catalunya

El Secretari General d'Esquerra Republicana de Catalunya és la segona persona amb més poder a l'organigrama d'ERC. De vegades ha estat el candidat del partit a la Presidència de la Generalitat.
El càrrec l'ocupa Marta Rovira i Vergés, escollida amb un 89,96% dels vots dels militants en el 26è Congrés Nacional de l'1 d'octubre de 2011, on es presentava com a única aspirant a ocupar el lloc.

## Llista de secretaris generals

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Número | Nom | Inici del mandat | Fi del mandat |
| 1 | Joan Lluís Pujol i Font | 01-03-1931 | 01-04-1931 |
| 2 | Josep Tarradellas i Joan | 01-04-1931 | 01-03-1932 |
| 3 | Joan Tauler i Palomeras | 01-03-1932 | 01-01-1938 |
| 4 | Josep Tarradellas i Joan | 01-01-1938 | 01-01-1954 |
| 5 | Joan Sauret i Garcia | 01-01-1954 | 01-01-1976 |
| 6 | Heribert Barrera i Costa | 01-01-1976 | 01-01-1987 |
| 7 | Joan Hortalà i Arau | 01-01-1987 | 01-01-1989 |
| 8 | Àngel Colom i Colom | 01-01-1989 | 01-01-1996 |
| 9 | Josep-Lluís Carod-Rovira | 01-01-1996 | 04-07-2004 |
| 10 | Joan Puigcercós i Boixassa | 04-07-2004 | 07-06-2008 |
| 11 | Joan Ridao i Martín | 07-06-2008 | 17-09-2011 |
| 12 | Marta Rovira i Vergés | 17-09-2011 | 14-12-2024 |
| 13 | Elisenda Alamany i Gutiérrez | 14-12-2024 | |

## Vegeu també

* President d'Esquerra Republicana de Catalunya
# Athlete

Athlete és un grup de música anglès d'estil indie rock i rock alternatiu sorgit a Deptford (Londres) i format per Joel Pott (veu principal i guitarra), Carey Willetts (baix i cors), Stephen Roberts (bateria i cors) i Tim Wanstall (teclats). Recentment, la banda ha reclutat Jonny Pilcher (del grup Weevil) com a guitarrista als seus concerts.
El seu salt qualitatiu el donaren en 2005 amb Tourist, que a més de la cançó homònima destaca per "Wires" i "Yesterday Threw Everything At Me". Al setembre de 2007 tragueren el treball de la seva consagració, Beyond the Neighbourhood.
Fins al moment han publicat tres àlbums:
* Vehicles and Animals (2003)
* Tourist (2005)
* Beyond the Neighbourhood (2007)
Viccionari
# Cantó de La Machine

El cantó de La Machine és un cantó francès del departament de la Nièvre, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Està inclòs al districte de Nevers, compta amb set municipis i el cap cantonal és La Machine.

## Municipis

* Béard
* Druy-Parigny
* La Machine
* Saint-Léger-des-Vignes
* Saint-Ouen-sur-Loire
* Sougy-sur-Loire
* Thianges

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | Pierre Perronnet | PCF |
| 1979-1998 | Paulette Lavergne | PCF |
| 1998- | Daniel Barbier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 9.100 | 9.570 | 8.731 | 8.306 | 8.066 | 7.505 | 7.384 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||

## Vegeu també

* Cantons del Nièvre
# Cantó de Bourbon-Lancy

El cantó de Bourbon-Lancy és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Charolles. Té 10 municipis i el cap és Bourbon-Lancy.

## Municipis

* Bourbon-Lancy
* Chalmoux
* Cronat
* Gilly-sur-Loire
* Lesme
* Maltat
* Mont
* Perrigny-sur-Loire
* Saint-Aubin-sur-Loire
* Vitry-sur-Loire

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Albert Husson | Radical |
| 1949-1976 | Marc Goutheraut | SFIO, després PS |
| 1976-1994 | Roger Luquet | PS |
| 1994-2008 | Jacques Mitaine | PS, després MRC |
| 2008- | Jean-Paul Drapier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 10.510 | 10.946 | 10.876 | 10.385 | 9.841 | 9.082 | 8.595 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Comtat de Xinye

Xinye (xinès: 新野, pinyin: Xīnyě, Wade-Giles: Hsin-yeh) és un dels comtats de Nanyang que es troba al sud-oest de la Província de Henan en la Xina central. El seu sud és la ciutat Xiangfan de la província Hubei. El seu est és el Comtat Tanghe (唐河) de Nanyang. El seu oest és la ciutat a nivell de comtat de Dengzhou de Nanyang. Té una població de 730.000 persones. La seva superfície total és de 1.062 quilòmetres quadrats. L'Autopista Erlianhot--Guangzhou (二连浩特—广州 高速公路) passa a través del poble Waizi, que és la ciutat més septentrional de Xinye. Tant l'aeroport de Nanyang i l'aeroport de Xiangfan són a uns 60 quilòmetres lluny de Xinye.

## Pobles

Xinye té 14 pobles:
* Poble Chengguan
* Poble Waizi
* Poble Chengjiaoxiang
* Poble Wuxing
* Poble Wangzhuang
* Poble Lihepu
* Poble Shi'an
* Poble Shayan
* Poble Wangji
* Poble Xindianpu
* Poble Shangzhuan
* Poble Qian'gaomiao
* Poble Wangji
# Piragüisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1960

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 celebrats a la ciutat de Roma (Itàlia) es disputaren set proves de piragüisme, 5 en categoria masculina i 2 en categoria femenina. La competició se celebrà entre els dies 27 i 30 d'agost de 1960 al Llac Albano, prop de Castel Gandolfo.
Es reduïren tres proves de la competició masculina i s'afegí una a la competició femenina. Participaren 173 regatistes, entre ells 28 dones, de 24 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| C-1 1000 metres Detalls | János Parti | Aleksandr Silàiev | Leon Rotman |
| C-2 1000 metres Detalls | Unió SovièticaLeanid Hèixtor Serhí Makàrenko | ItàliaAldo Dezi Francesco La Macchia | HongriaImre Farkas András Töro |
| K-1 1000 metres Detalls | Erik Hansen | Imre Szöllösi | Gert Fredriksson |
| K-1 4x500 metres Detalls | AlemanyaDieter Krause Günther Perleberg Paul Lange Friedhelm Wentzke | HongriaImre Szöllösi Imre Kemeczei András Szente György Mészáros | DinamarcaErik Hansen Helmuth Sørensen Arne Høyer Erling Jessen |
| K-2 1000 metres Detalls | Suècia Gert Fredriksson Sven-Olov Sjödelius | Hongria András Szente György Mészáros | Polònia Stefan Kaplaniak Wladyslaw Zielinski |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| K-1 500 metres Detalls | Antonina Seredina | Therese Zenz | Daniela Walkowiak |
| K-2 500 metres Detalls | Unió SovièticaMaria Xúbina Antonina Seredina | AlemanyaTherese Zenz Ingrid Hartmann | HongriaKlara Fried-Banfalvi Vilma Egresi |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2 | Hongria | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 3 | Alemanya | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 | Dinamarca | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Suècia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Polònia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 | Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Canoe Sprint at the 1960 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Atlantis (sèrie)

Atlantis és una sèrie de televisió britànica basada i inspirada en la mitologia grega, creada i produïda per Johnny Capps, Julian Murphy i Howard Overman.
Va emetre's per primer cop al Regne Unit el 28 de setembre del 2013, el 12 d'octubre al Canadà.

## Argument

En Jàson viu al present, i va a la recerca del submarí desaparegut del seu pare, però res no surt com ha planejat i es troba de sobte a les costes d'una terra misteriosa en un món amb criatures mítiques, oracles i palaus enormes: és la ciutat de l'Atlàntida.
Viccionari
# Cantó de Charolles

El cantó de Charolles és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Charolles. Té 13 municipis i el cap és Charolles.

## Municipis

* Baron
* Champlecy
* Changy
* Charolles
* Fontenay
* Lugny-lès-Charolles
* Marcilly-la-Gueurce
* Ozolles
* Prizy
* Saint-Julien-de-Civry
* Vaudebarrier
* Vendenesse-lès-Charolles
* Viry

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Edme Geoffroy | Divers droite |
| 1951-1970 | Francis Margeat | RPF, després Divers droite |
| 1970-1994 | Jean Ducerf | RI, després UDF |
| 1994-2008 | Joseph Jeannot | RPR, després UMP |
| 2008- | Christian Bonnot | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.945 | 7.847 | 7.547 | 7.012 | 6.551 | 6.609 | 6.540 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Cuiseaux

El cantó de Cuiseaux és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Louhans. Té 9 municipis i el cap és Cuiseaux.

## Municipis

* Champagnat
* Condal
* Cuiseaux
* Dommartin-lès-Cuiseaux
* Flacey-en-Bresse
* Frontenaud
* Joudes
* Le Miroir
* Varennes-Saint-Sauveur

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Bernard Morey | |
| 1949-1965 | Paul Guimet | RPF, després divers droite |
| 1965-1970 | Henri Vincent | Divers droite |
| 1970-2004 | René Beaumont | Divers droite, després UDF, després UMP |
| 2004- | Frédéric Cannard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.203 | 6.678 | 6.437 | 6.363 | 6.261 | 6.114 | 6.754 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ararat (Carolina del Nord)

Ararat és una comunitat no incorporada en el Municipi Long Hill del Comtat Surry (Carolina del Nord). Ararat és situada sobre, i és anomenada així per, el riu Ararat.

## Enllaços externs

* Atlantic & Yadkin Railway
# Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1960

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 celebrats a la ciutat de Roma (Itàlia) es disputaren 16 proves de lluita, totes elles en categoria masculina. Es realitzaren vuit proves en lluita lliure i vuit proves més en lluita grecoromana entre els dies 28 d'agost i 6 de setembre de 1960 a la Basílica de Maxenci de la ciutat de Roma.
Participaren 324 lluitadors de 46 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Lluita grecoromana

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| – 52 kg | Dumitru Pirvulescu | Osman Sayed | Mohammad Paziraei |
| – 57 kg | Oleg Karavayev | Ion Cernea | Dinko Petrov |
| – 62 kg | Müzahir Sille | Imre Polyák | Konstantin Vyrupayev |
| – 67 kg | Avtandil Koridze | Branislav Martinovic | Gustav Freij |
| – 73 kg | Mithat Bayrak | Günter Maritschnigg | René Schiermeyer |
| – 79 kg | Dimitar Dobrev | Lothar Metz | Ion Taranu |
| – 87 kg | Tevfik Kis | Krali Bimbalov | Givi Kartoziya |
| + 87 kg | Ivan Bogdan | Wilfried Dietrich | Bohumil Kubát |

### Lluita lliure

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| – 52 kg | Ahmet Bilek | Masayuki Matsubara | Ebrahim Seifpour |
| – 57 kg | Terrence McCann | Nezhdet Zalev | Tadeusz Trojanowski |
| – 62 kg | Mustafa Dağıstanlı | Stancho Ivanov | Vladimir Rubashvili |
| – 67 kg | Shelby Wilson | Volodymyr Synyavsky | Enyu Valchev |
| – 73 kg | Douglas Blubaugh | Ismail Ogan | Mohammed Bashir |
| – 79 kg | Hasan Güngör | Georgy Skhirtladze | Hans Antonsson |
| – 87 kg | Ismet Atli | Gholamreza Takhti | Anatoli Albul |
| + 87 kg | Wilfried Dietrich | Hamit Kaplan | Savkuds Dzarasov |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Turquia | 7 | 2 | 0 | 9 |
| 2 | Unió Soviètica | 3 | 2 | 5 | 10 |
| 3 | Estats Units | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 4 | Bulgària | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 5 | Alemanya | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 6 | Romania | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 7 | Iran | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 8 | Hongria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Iugoslàvia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | República Àrab Unida | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Suècia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 13 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 13 | Pakistan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 13 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 13 | Txecoslovàquia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Wrestling at the 1960 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Terres indígenes del Brasil

Les terres indígenes són, segons la llei del Brasil, aquells territoris tradicionalment habitats pels pobles indígenes, que les habiten de forma permanent i les utilitzen per a les seves activitats productives, aquelles que són essencials per a la preservació dels recursos naturals o ambientals necessaris per al seu benestar i la seva reproducció física i cultural, d'acord amb llurs usos, costums i tradicions (paràgraf 1 de l'article 231 de la Constitució Federal). D'acord amb el paràgraf 20 de l'article XI de la Constitució, «pertanyen a la Unió» i, segons el § 4 de l'art. 231, les terres indígenes són «inalienables, inembargables i imprescriptibles».
Al Brasil hi ha 672 terres indígenes que abasten 1.105.258 km², és a dir, el 13% de la superfície total. Atès que la colonització portuguesa de la zona va partir de les costes cap a l'interior, la majoria de les terres indígenes estan concentrades a l'interior, especialment a la selva amazònica. Només hi ha 3 estats federats del Brasil sense territoris indígenes: els estats de Rio Grande do Norte i Piauí, a més del Districte Federal.

## Terres indígenes per estat

| Estat | Nombre de Terres Indígenes | Àrea(km²) | Proporció |
| Acre | 36 | 30,721 | 20.13% |
| Alagoas | 10 | 130 | 0.47% |
| Amazones | 166 | 527,783 | 33.6% |
| Ceará | 11 | 114 | 0.08% |
| Districte Federal | 0 | 0 | 0% |
| Espírito Santo | 3 | 76 | 0.16% |
| Goiás | 5 | 405 | 0.12% |
| Maranhão | 20 | 19,057 | 5.74% |
| Mato Grosso | 78 | 188,490 | 20.87% |
| Mato Grosso do Sur | 49 | 6,781 | 1.9% |
| Minas Gerais | 9 | 670 | 0.11% |
| Pará | 58 | 305,724 | 24.5% |
| Paraíba | 3 | 338 | 0.6% |
| Paranà | 26 | 944 | 0.47% |
| Pernambuco | 15 | 1,181 | 1.2% |
| Piauí | 0 | 0 | 0% |
| Rio de Janeiro | 5 | 24 | 0.05% |
| Rio Grande do Norte | 0 | 0 | 0% |
| Rio Grande do Sur | 45 | 1,088 | 0.39% |
| Rondônia | 24 | 62,526 | 26.32% |
| Roraima | 32 | 195,752 | 87.27% |
| Santa Catarina | 20 | 562 | 0.59% |
| São Paulo | 28 | 171 | 0.07% |
| Sergipe | 1 | 43 | 0.2% |
| Tocantins | 12 | 25,521 | 9.19% |
| Brasil | 672 | 1,105,258 | 13% |

## Referències

* ↑ Nerín, Gustau. «Les reserves indígenes del Brasil, sota el pes de l'agronegoci i la mineria». Museu Etnològic i de Cultures del Món. [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ «Caracterização Socioambiental das Terras Indígenas no Brasil» (en portugués). Povos Indígenas no Brasil. Instituto Socioambiental. Arxivat de l'original el 27 de febrer de 2011. [Consulta: 28 març 2011].
* ↑ «Listagem de Terras Indígenas» (en portugués). FUNAI, 2011. Arxivat de l'original el 2012-02-26. [Consulta: 3 abril 2011].

## Enllaços externs

* Survival International: Conveni 169 de l'Organització Internacional del Treball
Pobles indígenes del Brasil :
Pobles indígenes de la Regió Nord :
Pobles indígenes de la Regió Nord-est :
Pobles indígenes de la Regió Centre-Oest :
Pobles indígenes de les regions Sud i Sud-est :
Articles relacionats :
# Cantó de Cuisery

El cantó de Cuisery és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Louhans. Té 10 municipis i el cap és Cuisery.

## Municipis

* L'Abergement-de-Cuisery
* Brienne
* Cuisery
* La Genête
* Huilly-sur-Seille
* Jouvençon
* Loisy
* Ormes
* Rancy
* Simandre

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Guichard | PCF |
| 1949-1973 | M. Bernard | Radical, després MRG |
| 1973-1992 | Yves Uni | Divers gauche, després PS |
| 1992-2011 | Paul Perrault | RPR, després UMP |
| 2011- | Thierry Colin | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.530 | 5.931 | 5.890 | 6.212 | 6.285 | 6.458 | 7.418 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||