OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Luis Rodríguez Aguilar

José Luis "Pipo" Rodríguez Aguilar (1 de juny del 1994) és un ciclista xilè especialista en la contrarellotge.

## Palmarès

* 2012
** Campió de Xile júnior en contrarellotge
* 2013
** Campió Panamericà sub-23 en contrarellotge
** Campió de Xile sub-23 en ruta
** Campió de Xile sub-23 en contrarellotge
* 2014
** Campió de Xile sub-23 en ruta
** Campió de Xile sub-23 en contrarellotge
** 1r a la Volta a Rio Grande do Sul
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mendoza
* 2015
** Campió de Xile en ruta
** Campió de Xile sub-23 en ruta
** Campió de Xile sub-23 en contrarellotge
* 2016
** Campió Panamericà sub-23 en ruta
** Campió Panamericà sub-23 en contrarellotge
** Campió de Xile en contrarellotge
** Campió de Xile sub-23 en contrarellotge
** 1r al Tour del Pays Roannais i vencedor d'una etapa
* 2017
** Campió Panamericà en contrarellotge

## Referències

* ↑ S.A.P, El Mercurio. «El ciclista chileno José Luis Rodríguez brilla en el famoso Tour del Porvenir» (en spanish), 24-08-2015. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ Ripne, Alex. «José Luis Rodríguez ganó panamericano de ciclismo en Venezuela» (en castellà), 21-05-2016. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ Leal, Ignacio; Lima. «La denuncia del Puma Rodríguez: "Hay mucha envidia en el ciclismo chileno"», 08-08-2019. [Consulta: 14 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Microtus dukecampbelli

Microtus dukecampbelli és una espècie de talpó endèmica de Florida (Estats Units).

## Taxonomia

Anteriorment es pensava que era coespecífic amb M. pennsylvanicus, però estudis genètics més recents han indicat que és basal respecte a M. pennsylvanicus i M. drummondi, així que és una espècie a part.

## Distribució

El registre fòssil i subfòssil indica que solia tenir una àmplia distribució arreu del sud-est dels Estats Units, però 5.000 anys enrere esdevingué una espècie poc comuna limitada a Florida a causa de canvis climàtics que convertiren herbassars en boscos. Avui en dia està restringit a un sol mareny de la badia del Waccasassa, al comtat de Levy.

## Hàbitat

Es troba en un mareny alt de transició, prop de les vores de zones de Juncus roemerianus en àrees de Distichlis spicata. Sembla que evita les zones dominades per Spartina alterniflora.

## Amenaces

És un dels mamífers més amenaçats, restringits i poc coneguts de Nord-amèrica. L'extrema petitesa de la seva distribució el fa molt susceptible a extingir-se per culpa dels efectes del canvi climàtic, incloent-hi les tempestes tropicals violentes, huracans i potencialment la pujada del nivell del mar.

## Referències

* ↑ Jackson, Donavan J; Cook, Joseph A «A precarious future for distinctive peripheral populations of meadow voles (Microtus pennsylvanicus)» (en anglès). Journal of Mammalogy, vol. 101, 1, 21-02-2020, pàg. 36-51. DOI: 10.1093/jmammal/gyz196. ISSN: 0022-2372.
* 1 2 «Florida Salt March Vole (Microtus pennsylvanicus dukecampbelli) Species Account/Biologue» (en anglès). Oficina de Serveis Ecològics del Nord de Florida. Jacksonville: Servei de Pesca i Fauna Salvatge dels Estats Units, 07-02-2018. Arxivat de l'original el 29 gener 2022.
* ↑ Woods, Charles A.; Post, William; Kilpatrick, C. William «Microtus pennsylvanicus (Rodentia: Muridae) in Florida: A Pleistocene Relict in a Coastal Saltmarsh». Bulletin of the Florida State Museum, Biological Sciences Series, vol. 28, 2, 1982, pàg. 25–52.
# Larressingla

Larressingla (en francès Larressingle) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 187 | 170 | 155 | 138 | 161 | 200 | 204 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Maurice Papelorey | |
| 2008- | Xavier Fernandez | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Un lloc a dalt de tot

Un lloc a dalt de tot (títol original en anglès: Room at the Top) és una pel·lícula britànica de Jack Clayton estrenada el 1959 i doblada al català.

## Argument

Finals de 1940, Yorkshire, Anglaterra, l'ambiciós jove Joe Lampton (Laurence Harvey), que acaba de traslladar-se de la monòtona ciutat industrial de Dufton, arriba a Warley, per incorporar-se a un segur, però mal pagat, càrrec al Departament del Tresor de Burg. Decidit a triomfar, i ignorant els avisos d'un col·lega, Soames (Donald Houston), s'enamora de Susan Brown (Heather Sears), filla del magnat industrial local, Mr. Brown (Donald Wolfit). Susan marxa a l'estranger de vacances; Joe mentrestant es converteix en consol per Alice Aisgill (Simone Signoret), una dona més gran infeliçment casada que s'enamora d'ell. Quan Susan torna de les seves vacances, poc després que els amants (Joe i Alice) s'hagin barallat, Joe sedueix Susan, i retorna amb Alice. Descobrint que Susan està embarassada, Mr. Brown, després de fracassar intentant fer fora Joe, el coacciona per deixar Alice i casar-se amb la seva filla. Abandonada i amb el cor trencat, Alice agafa una borratxera que acaba en la seva mort en un accident de cotxe. Consternat, Joe desapareix, i després de ser apallissat per un sicari, és rescatat pel seu col·lega Soames a temps per casar-se amb Susan.

## Repartiment

* Simone Signoret: Alice Aisgill
* Laurence Harvey: Joe Lampton
* Heather Sears: Susan Brown
* Donald Wolfit: M. Brown
* Donald Houston: Charles Soames
* Hermione Baddeley: Elspeth
* Allan Cuthbertson: George Aisgill
* Raymond Huntley: M. Hoylake
* John Westbrook: Jack Wales
* Jack Hedley: Un arquitecte
* Wilfrid Lawson (no surt als crèdits): Oncle Nat
* John Moulder-Brown (no surt als crèdits): Urchin

## Premis i nominacions
### Premis

* 1959. Premi a la interpretació femenina al Festival Internacional de Cinema de Cannes per Simone Signoret
* 1959. BAFTA a la millor pel·lícula
* 1959. BAFTA a la millor pel·lícula britànica
* 1959. BAFTA a la millor actriu estrangera per Simone Signoret
* 1960. Oscar a la millor actriu per Simone Signoret
* 1960. Oscar al millor guió adaptat per Neil Paterson
* 1960. Globus d'Or Premi Samuel Goldwyn

### Nominacions

* 1959. BAFTA al millor actor britànic per Laurence Harvey
* 1959. BAFTA al millor actor britànic per Donald Wolfit
* 1959. BAFTA a la millor actriu britànica per Hermione Baddeley
* 1960. Oscar al millor actor per Laurence Harvey
* 1960. Oscar a la millor actriu secundària per Hermione Baddeley
* 1960. Oscar al millor director per Jack Clayton
* 1960. Oscar a la millor pel·lícula
* 1960. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Simone Signoret

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, 301. (anglès)
* Sight and Sound, primavera 1959, pp. 56 i 106. (anglès)
* Cahiers du cinéma, número 96, juny 1959. (francès)

## Referències

* ↑ «Un lloc a dalt de tot». Ésadir.cat. [Consulta: 9 novembre 2022].
# Rusafa

Rusafa o Resafa (àrab: الرصافة, ar-Ruṣāfa) és una antiga ciutat de Síria, avui en ruïnes, situada uns 30 km al sud del riu Eufrates, prop del Jàbal Bixri.
Era un establiment romà segons demostren les prospeccions arqueològiques. Sant Sergi l'Àrab hi va patir el martiri a l'inici del segle iv i per això fou coneguda com a Sergiòpolis durant el domini romà d'Orient. Al segle vi hi havia quatre esglésies dins les muralles que delimitaven la població, entre les quals destaca la basílica de la Santa Creu, datada el 559. Les cisternes per la distribució de l'aigua de pluja eren molt enginyoses.
Sota domini àrab, vers 640, depenia de vegades de Kinnasrin i de vegades d'Alep. El califa Hixam ibn Abd-al-Màlik (724–743) hi hauria construït dos palaus, però la seva descripció és incerta, ja que podria ser un artifici literari i l'arqueologia només ha descobert restes de grans edificacions omeies al sud de la població. Durant el govern abbàssida va passar al territori dels Awasim, creat per Harun ar-Raixid, i va quedar en mans dels Banu Khafaja emparentats amb els Uqayl. Depenia llavors del castell de Kalat Djabar (Kallinikos o Kalonikos), dependència que va seguir al segle x i XI sota els fatimites i al segle xii amb els aiúbides. El 1260 en l'atac dels mongols, el governador mameluc va fugir, però els mongols van respectar la població i el governador va tornar, però el 1269 o 1270 tota la ciutat va ser abandonada a causa dels atacs mongols i va restar deshabitada convertint-se en ruïnes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 648, 649 i 650.
# Elsa Punset Bannel

Elsa Punset Bannel (Londres, 1964) és una escriptora i filòsofa filla del divulgador científic Eduard Punset. Va néixer a Londres i es va criar a Haití, Estats Units i Madrid. Llicenciada en Filosofia i Lletres i Master en Humanitats per la Universitat d'Oxford, a Anglaterra; Màster en Periodisme per la Universitat Autònoma de Madrid. Va estudiar composició a la Manhattan School of Music i enginyeria de so a la New School de Nova York. Ha treballat com a editora a la branca educativa del Grup Anaya i com a directora editorial a la Fundació Autor (SGAE). Els seus àmbits d'interès se centren en l'aplicació de la intel·ligència emocional, presa de decisions i processos d'aprenentatge en nens i adults. Actualment és coordinadora i formadora del grup de la Universitat Camilo José Cela que desenvolupa la implementació d'un programa d'aprenentatge social i emocional pioner a Espanya.
Col·labora habitualment en diferents mitjans de comunicació i fa conferències i tallers sobre intel·ligència emocional en diversos àmbits socials i educatius. És autora de Brújula para navegantes emocionales (Aguilar, 2008). Rebé el premi Pilates 2009 per la seva aportació al món de la cultura. El novembre de 2009 va publicar Inocencia radical (Aguilar), un assaig sobre l'impacte de les emocions a la vida diària. Ha estat col·laboradora en el programa de televisió El hormiguero. En octubre de 2012 es va incorporar al programa Redes, emès setmanalment a La 2 i al Canal Internacional de TVE, on va presentar i dirigir la secció La Mirada de Elsa, dedicada al desenvolupament personal. Redes es va deixar d'emetre en gener de 2014, però Elsa Punset continuà col·laborant amb la televisió pública espanyola en el programa Para todos La 2 amb la secció El mundo en tus manos fins que el programa fou cancel·lat el juny de 2015.
Al 2018 va participar com a convidada al programa argentí Almorzando con Mirtha Legrand de Mirtha Legrand.
Ha participat en diverses xarrades de Aprendemos Juntos de BBVA

## Referències

* ↑ «Mención el El Economista». [Consulta: 27 octubre 2010].
* ↑ Barambio Checa, Yolanda. «Elsa Punset: “Creo que las ideas cambian el mundo”», 01-04-2008. Arxivat de l'original el 2011-07-22.
* ↑ «Elsa Punset, pedagoga de las emociones». Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 24 desembre 2016].
* ↑ «Entrevista a Elsa Punset». Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 24 desembre 2016].
# Nolens

Nolens (en francès Noulens) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 152 | 142 | 124 | 112 | 114 | 105 | 100 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jacques Rolland | |
| 2008- | Andrée Montaret | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Arberoa

La Vall d'Arberoa (francès: Vallée de l'Arberoue, èuscar:Arberoa Ibaia) és una vall dels Pirineus occidentals que forma part del País Basc del Nord dins el departament de Pirineus Atlàntics.

## Municipis

Els municipis que formen part de la vall són:
* Aiherra
* Armendaritze
* Bastida
* Donamartiri
* Donostiri
* Heleta
* Iholdi
* Irisarri
* Izturitze
* Mehaine
# Apostolidi

Apostolidi - Апостолиди (rus) - és un khútor, un poble, de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Sups, a 4 km al sud-oest de Takhtamukai i a 96 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Takhtamukai.
# Sus (Pirineus Atlàntics)

Sus (en francès Sus, en basc Xütxe) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 364 | 366 | 555 | 435 | 481 | 485 | 489 | 484 | 513 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 493 | 484 | 452 | 433 | 466 | 422 | 425 | 420 | 442 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 428 | 437 | 373 | 378 | 364 | 344 | 344 | 298 | 346 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 277 | 284 | 299 | 303 | 312 | 387 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | François Contou-Carrère | |
| 2001- | Jean-Maurice Mestrot | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# Privatització

Escola d'Economia de Chicago :
Moviments
Liberalisme llibertari
Neoliberalisme
Neoconservadorisme
Organitzacions
Cato Institute
Reason Foundation
George Mason University
Library of Economics and Liberty
Creences
Monetarisme
Economia neoclàssica
Consequentialist libertarianism
Economistes
Ronald Coase
Gary Stanley Becker
David D. Friedman
Milton Friedman
Rose Friedman
Frank Knight
Ronald Coase
Robert Fogel
Gary Becker
Robert E. Lucas
Richard Posner
Thomas Sowell
George Stigler
Friedrich von Hayek (associat)
Teories
Avantatge comparatiu
Índex de preus al consum
Creixement econòmic
Racionalisme econòmic
Hipòtesi dels Mercats Eficients
Friedman rule
Friedman's k-percent rule
Teoria dels jocs
Producte interior brut
Homo economicus
Economia internacional
Finances internacionals
Comerç internacional
Corba de Laffer
Economia monetària
Teoria de l'elecció pública
Teoria quantitativa del diner
Agent racional
Teoria de l'elecció racional
Teoria de les expectatives racionals
Symmetrical inflation target
Principis
Banc centrals
Privatització
Desregulació
Llibertat econòmica
Integració econòmica
Interdependència econòmica
Liberalització econòmica
Taxa de canvi
Valor fiduciari
Mercat lliures
Lliure comerç
Reserva internacional
Globalització
Inflation adjustment
Objectiu d'inflació
Propietat intel·lectual
Laissez faire
Marketization
Impost negatiu sobre la renda
Operacions de mercat obert
Propietat privada
Mercat comú
 ·  ·  · Categoria:Finances  · :
Una privatització és l'acció per la qual una empresa o activitat pública és venuda al sector privat. En l'àmbit empresarial, es produeix quan l'estat ven una empresa pública. És des d'aquest moment quan l'estat deixa de tenir control sobre aquesta empresa, de manera que no té ni despeses de manteniment ni beneficis, que s'enduen els accionistes o amos de l'empresa.
La privatització tendeix a provocar que les empreses siguin comprades per multinacionals estrangeres, de manera que a baix cost, amb la inversió econòmica ja feta i usualment a un preu de compra sota cost, recullen els mateixos beneficis econòmics. Aquests diners no es reinverteixen en el país productor sinó que la trans-nacional els inverteix els seus amos el decideixen. També es perd el benefici social. L'empresa encareix productes i serveis, sovint s'aprofita del seu estat de monopoli i pot marxar del país, deixant sense un servei important a la ciutadania. A Espanya i alguns països del tercer món la privatització s'associa a la corrupció política i la malversació de diners públics per a beneficiar a empresaris amics, o d'altres si és a canvi de diners, i a alts càrrecs polítics o de la família reial.

## Vegeu també

* Globalització
* Liberalisme
* Capitalisme
# Estació de Granollers Polígon-El Ramassar

Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Granollers Polígon | El Ramassar és una estació de ferrocarril en projecte que s'ubicarà a l'est del municipi de Granollers, a la comarca del Vallès Oriental. A l'estació hi pararan trens de la futura línia Orbital Ferroviària (LOF), i se situarà a l'est del nucli urbà de Granollers, concretament al sud del polígon industrial el Ramassar.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| Mataró | La Roca del Vallès | Línia Orbital | Granollers Centre | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ» (en català). Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Sealhas

Sealhas (en francès Séailles) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 82 | 84 | 68 | 62 | 72 | 64 | 59 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Ricordeau | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Aqil ibn Abi-Tàlib

Aqil ibn Abi-Tàlib (àrab: عقيل بن أبي ططالب, ʿAqīl ibn Abī Ṭālib) (mort en 670) fou el germà gran del califa Alí ibn Abi-Tàlib, que era 20 anys més jove, i fou un dels companys del profeta Muhàmmad.
Va lluitar contra els musulmans a Badr, on fou fet presoner (623). Rescatat per al-Abbàs ibn Abd-al-Múttalib es va convertir a l'islam en una data que no ha pogut ser establerta. En el conflicte civil entre Alí i Muàwiya ibn Abi-Sufyan, va donar suport a aquest darrer en revenja perquè el seu germà no havia volgut utilitzar els fons del tresor públic per tal de pagar un deute seu personal, tot i que se sospita que en el fons hi havia diferències polítiques.
Va morir el 670 i fou enterrat a Medina. Els seus fills es van unir a l'imam al-Hussayn ibn Alí quan aquest es va revoltar contra el califa Yazid I; entre sis i nou dels seus fills van morir en la batalla de Karbalà.
# Carlos Ibáñez del Campo

Carlos Ibáñez del Campo (1877-1960) va ser un militar, polític i dictador xilè. Va ser President de la República en dues ocasions: de 1927 a 1931 i de 1952 a 1958.

## Referències

* ↑ Quezada, Jaime. Siete presidentes de Chile en la vida de Gabriela Mistral (en castellà). Editorial Catalonia, 2018, p. 1902. ISBN 978-956-324-619-3.
# Molí de l'Agell

El Molí de l'Agell és un molí del municipi de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El molí d'Agell està situat a l'aiguabarreig del riu Ripoll amb la riera de Mascarell, que baixa de Sant Jaume de Vallverd, vint minuts més avall del poble de Sant Llorenç Savall. S'hi accedeix per un camí situat al voral esquerra del riu Ripoll. Possiblement sempre va ser un molí fariner, encara que la forta presencia de paraires a Sant Llorenç Savall fa pensar en la possibilitat que en algun moment fos també molí bataner.
L'edifici resta avui en dia, gairebé enrunat. El formen dos cossos: el més gran mostra a la façana els llindars de pedra en porta i finestres; la llinda de la porta té escrita una data: 1775, que segurament respon a una restauració o adequació de l'edifici. La teulada és a dues aigües i el carener corre paral·lel al frontis. L'altra edificació annexa és de menys alçada i la teulada és d'una sola aigua. Els murs són fets amb còdols i morter, excepte en algunes parts de l'edifici, per exemple la façana, en les que s'ha utilitzat el totxo, fruit de restauracions.

## Història

El molí d'Agell rebé aquest nom a partir del segle XVI en què s'establí una família procedent de la masia de Reixac, a Calders, que portava el cognom d'Agell. Encara que la data d'aquest establiment sigui la més antiga que es coneix, pel que fa al moli, sembla que aquest ja hi existia de més antic. L'edifici es degué renovar al tombant del segle XX i conserva el salt d'aigua, la bassa, l'obrador amb part del molí i l'habitatge del moliner.

## Referències

* 1 2 Alsina i Giralt, Joan. Els molins del riu Ripoll, 1988, p. 12-13.
* 1 2 3 «Molí de l'Agell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
* ↑ Cesc Prat (coordinador) Riu Ripoll. Joc de memòria. Amics del Ripoll [Sabadell].
# Ara és la meva

Ara és la meva(títol original en anglès: It's My Turn) és una pel·lícula estatunidenca de Claudia Weill estrenada el 1980.

## Argument

Una dona casada està embolicada amb un ex-jugador de beisbol professional.

## Repartiment

* Jill Clayburgh: Kate Gunzinger
* Michael Douglas: Ben Lewin
* Charles Grodin: Homer
* Beverly Garland: Emma
* Dianne Wiest: Gail

## Nominacions

* Razzie Awards 1981 al pitjor guió per Eleanor Bergstein
# La Mòta de Goans

La Mòta Gohàs (en francès Lamothe-Goas) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 84 | 73 | 75 | 70 | 73 | 64 | 59 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Scudellaro | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2009-12-26 a Wayback Machine. prefereix La Mòta Goàs o La Mòta de Gohans
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó

## Enllaços externs

* Bloc del municipi de La Mòta de Gohàs
# Boscos temperats de les illes San Félix–San Ambrosio

Els boscos temperats de les illes San Félix–San Ambrosio és un bioma situat al petit arxipèlag oceànic conegut com a Illes Desventuradas Les illes pertanyen a Xile, a una distància de 850 km de la costa d'aquest estat, i uns 750 km al nord de les illes Juan Fernández. A causa de la seva distància i llurs difícils condicions, no han estat objecte de grans estudis. Les illes entre si estan a 20 km de distància i probablement són d'origen volcànic.

## Clima

Només es coneixen les característiques climàtiques de San Félix: el clima és mediterrani, càlid, humit i oceànic. Les temperatures oscil·len entre els 14,3 °C i els 22,5 °C, amb una mitjana de 17,8 °C. Les precipitacions anuals són de 94,8 mm, es produeixen principalment a l'hivern (maig-agost). Sant Ambrosio és més favorable per a la retenció de la boira, donant lloc a microclimes més proclius a la vegetació. No hi ha fonts permanents d'aigua dolça a les illes, i és probable que només hi hagi corrents d'aigua temporals durant les precipitacions.

## Flora

A causa de la llunyania esmentada, la vegetació no està ben caracteritzada; només es disposa de treballs descriptius de visites esporàdiques. Les condicions àrides de San Félix es reflecteixen en el seu matoll baix, on la cobertura no supera el 25% i és predominantment matolls de 20-30 cm d'alçada amb plantes en coixí. La cobertura vegetal és generalment millor a San Ambrosio, i a les zones que es beneficien de la humitat de la boira, s'ha observat que alguns exemplars de Sonchus laceratus (sin. Thamnoseris lacerata ) creixen fins a 5 m.

## Referències

* 1 2 3 4 Teillier, Sebastián. «Islands off the coast of central Chile in the Pacific Ocean» (en anglès). World Wildlife Fund, 02-04-2021. Arxivat de l'original el 2020-10-28. [Consulta: 2 abril 2021].
* ↑ World Wildlife Fund. «San Félix-San Ambrosio Islands temperate forests». Encyclopedia of Earth. McGinley, 01-08-2012. Arxivat de l'original el 2017-09-18. [Consulta: 2 abril 2021].