OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fred Warngård

Fred Warngård (Comtat d'Escània, 9 de maig de 1907 - Malmö, 23 de maig de 1950) va ser un atleta suec, especialista en el llançament de martell, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del llançament de martell del programa d'atletisme.
En el seu palmarès també destaquen dos títols nacionals de llançament de martell (1936 i 1938) i dos més de llançament de pes (1936 i 1939).

## Millors marques

* llançament de martell. 54,83 cm (1936)

## Referències

* ↑ «Fred Warngård Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d'octubre 2015. [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ Fred Warngård. Comitè Olímpic suec
* ↑ Alfred (Fred) Warngård 1907-1950. storagrabbar.se
* ↑ Alfred Warngård. trackfield.brinkster.net
# Andreas Granqvist

Andreas Granqvist (Helsingborg, el 16 d'abril de 1985) és un exfutbolista professional suec que jugava com a defensa. Actualment és director d'esports del Helsingborgs IF.
Andreas Granqvist amb la selecció sueca - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Suècia – Eurocopa 2008
1 Isaksson •
2 Nilsson •
3 Mellberg •
4 Hansson •
5 Stoor •
6 Linderoth •
7 Alexandersson •
8 Svensson •
9 Ljungberg •
10 Ibrahimović •
11 Elmander •
12 Shaaban •
13 Wiland •
14 Majstorović •
15 Granqvist •
16 Källström •
17 H. Larsson •
18 S. Larsson •
19 Andersson •
20 Allbäck •
21 Wilhelmsson •
22 Rosenberg •
23 Dorsin •
Entrenador: Lagerbäck
Selecció de futbol de Suècia – Eurocopa 2012
1 Isaksson •
2 Lustig •
3 Mellberg •
4 Granqvist •
5 M. Olsson •
6 Elm •
7 Larsson •
8 Svensson •
9 Källström •
10 Ibrahimović •
11 Elmander •
12 Wiland •
13 J. Olsson •
14 Hysén •
15 Antonsson •
16 Wernbloom •
17 Safari •
18 Holmén •
19 Bajrami •
20 Toivonen •
21 Wilhelmsson •
22 Rosenberg •
23 Hansson •
Entrenador: Hamrén
Selecció de futbol de Suècia – Eurocopa 2016
1 Isaksson •
2 Lustig •
3 Johansson •
4 Granqvist •
5 M. Olsson •
6 Forsberg •
7 Larsson •
8 Ekdal •
9 Källström •
10 Ibrahimović (c) •
11 Berg •
12 Olsen •
13 Jansson •
14 Lindelöf •
15 Hiljemark •
16 Wernbloom •
17 Augustinsson •
18 Lewicki •
19 Kujović •
20 Guidetti •
21 Durmaz •
22 Zengin •
23 Carlgren •
Entrenador: Hamrén
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 2018
1 Olsen •
2 Lustig •
3 Lindelöf •
4 Granqvist  •
5 Olsson •
6 Augustinsson •
7 Larsson •
8 Ekdal •
9 Berg •
10 Forsberg •
11 Guidetti •
12 Johnsson •
13 Svensson •
14 Helander •
15 Hiljemark •
16 Krafth •
17 Claesson •
18 Jansson •
19 Rohdén •
20 Toivonen •
21 Durmaz •
22 Thelin •
23 Nordfeldt •
Seleccionador: Janne Andersson
Selecció de futbol de Suècia – Eurocopa 2020
1 Olsen •
2 Lustig •
3 Lindelöf •
4 Granqvist (c) •
5 Bengtsson •
6 Augustinsson •
7 Larsson •
8 Ekdal •
9 Berg •
10 Forsberg •
11 Isak •
12 Johnsson •
13 Svensson •
14 Helander •
15 Sema •
16 Krafth •
17 Claesson •
18 Jansson •
19 Svanberg •
20 Olsson •
21 Kulusevski •
22 Quaison •
23 Nordfeldt •
24 Danielson •
25 J. Larsson •
26 Cajuste •
Entrenador: Andersson :
# Basera de Campi

La Basera de Campi és una muntanya de 1.657 metres que es troba al municipi de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Operació retòrica

Les operacions retòriques són les diferents maneres en què hom pot actuar sobre el llenguatge per crear recursos literaris. Aquestes operacions, descrites ja als tractats romans, es poden resumir en addició, supressió, transposició i substitució. El grup µ als anys 70 les va dividir en operacions substancials (s'afegeixen o es treuen elements) o relacionals (es juga amb els elements ja existents al discurs).

## Addició

Les figures estilístiques basades en l'addició introdueixen un element que combina amb els ja presents. Pot tractar-se d'una repetició exacta (com l'abundància de nexes en la polisíndeton o l'anàfora inicial dels versos), una amplificació dient amb paraules similars el mateix per donar-li més èmfasi (com en les gradacions o els sinònims) o una exemplificació (com en una comparació).

## Supressió

En la supressió s'elimina o elideix un element que es pot inferir per part del receptor. Pot afectar, com les altres operacions retòriques, a qualsevol nivell del llenguatge, des de l'afèresi en un mot fins a l'elipsi de tot un sintagma. Els punts suspensius són l'equivalent des dels signes de puntuació.

## Transposició

L'operació de la transposició consisteix a canviar l'ordre natural dels elements del discurs per accentuar la seva distància respecte al llenguatge ordinari, essent la hipèrbaton el recurs més usual dins d'aquest tipus.

## Substitució

Aquests recursos retòrics es basen a canviar un element per un altre, com a l'antonomàsia, fent operacions de paràfrasi de manera que es mantingui el mateix referent (la identitat d'allò que es parla és la mateixa) però canviï la forma de referir-s'hi. Pot buscar la bellesa, evitar la repetició, l'exageració o respondre a motius culturals (com l'eufemisme o els mecanismes de burla de la censura). La figura d'estil més freqüent, la metàfora, s'encabeix dins les operacions de substitució.
# Teodor Docià

Teodor Docià (grec: Θεόδωρος Δοκειανός, Theódoros Dokianós) fou un noble romà d'Orient que florí al tercer quart del segle xi. Nasqué probablement a la dècada del 1030, fill de Miquel Docià i una germana anònima del futur emperador Isaac Comnè.
Durant el regnat del seu oncle li foren concedides les dignitats de mestre, curopalata, patrici i nobilíssim. Fou un dels candidats a la successió quan Isaac abdicà el 1059, però l'elegit fou Constantí X Ducas. El 1075 retragué al seu cosí, el futur emperador Aleix Comnè, que hagués cegat Roussel de Bailleul, però quedà meravellat quan descobrí que era tot un ardit d'Aleix i que el mercenari normand conservava la vista intacta. Cap a aquella època era dux de Paflagònia. Ocasionalment feia servir el cognom de la seva mare, més prestigiós. Fou megaduc i, probablement, protosebast a la primeria del regnat d'Aleix I Comnè.

## Referències

* ↑ Nezu, Y. «The Revolt of Isaakios Komnenos: Reconsideration» (en anglès), 2006.
* ↑ «Theodoros Dokeianos» (en anglès). Prosopography of the Byzantine World.
* 1 2 «Theodore Komnenos, nobelissimos and doux of Paphlagonia (eleventh century)» (en anglès). Dumbarton Oaks. [Consulta: 19 desembre 2022].
* ↑ Comnena, A. Alexíada, llibre I, capítol III, secció 4.
* ↑ Kajdan, 1991, «Dokeianos» (A. Kajdan).
* ↑ Georgiu, 2020, p. 366.

## Bibliografia

* Kajdan, A. The Oxford Dictionary of Byzantium (en anglès). Oxford University Press, 1991. ISBN 0-19-504652-8.
* Georgiu, S. G. «Basil of Reggio and the Anonymous Protosebastos. An Aspect of the History of Dyrrhachion under Alexios I Komnenos (1081-1118)». A: Vaccaro, A.; Strano, G. Giuseppe Valentini (S.J.) (1900-1979), storico bizantinista e albanologo (en anglès). Argo, 2020, p. 359-377.
# Funció de covariància

En la teoria de la probabilitat i l'estadística, la funció de covariància descriu quant canvien juntes dues variables aleatòries (la seva covariància) amb una separació espacial o temporal variable. Per a un camp aleatori o procés estocàstic Z (x) en un domini D, una funció de covariància C (x ,y) dona la covariància dels valors del camp aleatori a les dues ubicacions x i y:
$C(x,y):=\operatorname {cov} (Z(x),Z(y))=\mathbb {E} \left[\{Z(x)-\mathbb {E} [Z(x)]\}\cdot \{Z(y)-\mathbb {E} [Z(y)]\}\right].\,$
El mateix C (x , y) s'anomena funció d'autocovariància en dos casos: en sèries temporals (per denotar exactament el mateix concepte excepte que x i y es refereixen a ubicacions en el temps més que en l'espai) i en camps aleatoris multivariants (per referir-se a la covariància d'un variable amb si mateixa, a diferència de la covariància creuada entre dues variables diferents en ubicacions diferents, Cov(Z (x$_1$),Y (x$_2$))).

## Simplificacions amb estacionarietat

En el cas d'un camp aleatori dèbilment estacionari, on
$C(x_{i},x_{j})=C(x_{i}+h,x_{j}+h)\,$
per a qualsevol retard h, la funció de covariància es pot representar mitjançant una funció d'un paràmetre
$C_{s}(h)=C(0,h)=C(x,x+h)\,$
que s'anomena covariograma i també funció de covariància. Implícitament el C (x$_i$,x$_j$) es pot calcular a partir de C$_s$(h) per:
$C(x,y)=C_{s}(y-x).\,$
La definició positiva d'aquesta versió d'un sol argument de la funció de covariància es pot comprovar amb el teorema de Bochner.

## Famílies paramètriques de funcions de covariància

Per a una variància determinada $\sigma ^{2}$, una funció de covariància paramètrica estacionària simple és la "funció de covariància exponencial"
$C(d)=\sigma ^{2}\exp(-d/V)$
on V és un paràmetre d'escala (longitud de correlació) i d = d(x, y) és la distància entre dos punts. Els camins de mostra d'un procés gaussià amb la funció de covariància exponencial no són suaus. La funció de covariància "exponencial quadrat" (o " Gauss "):
$C(d)=\sigma ^{2}\exp(-(d/V)^{2})$
$C(d)=\sigma ^{2}\exp(-(d/V)^{2})$
La funció de covariància de Matérn i la funció de covariància quadràtica racional són dues famílies paramètriques de funcions de covariància estacionàries. La família Matérn inclou les funcions de covariància exponencial i exponencial quadrada com a casos especials.

## Referències

* ↑ «Covariance: Formula, Definition & Example» (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2024].
* ↑ Wackernagel, Hans. Multivariate Geostatistics (en anglès). Springer, 2003.
* ↑ Cressie, Noel A.C.. Statistics for Spatial Data (en anglès). Wiley-Interscience, 1993.
* ↑ Weisstein, Eric W. «Covariance» (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2024].
# Michele Pesenti

Michele Pesenti (Verona, dècada del 1470 - Verona, maig 1528) va ser un compositor i lutista italià que va servir a la Casa d'Este a Ferrara. Pesenti va ser un dels compositors més vius i inventius dels anomenats compositors de frottola, com Marchetto Cara i Bartolomeo Tromboncino.

## Enregistraments seleccionats

* "Ha' tu veduto un mio vitellin bianco" sobre La Favola di Orfeo 1494, reconstrucció d'un entreteniment florentí, per Huelgas Ensemble, dir. Paul Van Nevel. Seon.
* mentida: "Non mi doglio gia d'amore" sobre Banchetti Musicali a la Corte Estense. per La Bottega musicale Ferrarese. Bongiovanni GB 5001 (LP) 1985
* mentida: "Dal lecto me levava" sobre Barzellette - Frottole Italiane del Cinquecento. by Retrover dir. Markus Tapio, Opus111 30-243 1998
* villota: "Quando lo pomo vien da lo pomaro" sobre Cantar alla Pavana Canzoni, Frottole, Villotte e Madrigali dell'Apografo Miscellaneo Marciano (1526) (música de fragments de la Biblioteca Marciana, Venècia) per Consort Veneto dir. Giovanni Toffano, Tactus 520002
* "Alhor quando arivava" on Cigni, Capre, Galli e Grilli. per Fortuna Ensemble dir. Roberto Cascio, Tactus 460301 1998
* instrumental: "Un cavalier di Spagna" sobre música de l'època de Cristòfor Colom
* "Che faralla che diralla - Uscirallo, resterallo" sobre Luther in Rom per Concerto Romano dir. Alessandro Quarta, Christophorus Records CHR 77361 2012

## Referències

* ↑ https://www.tracklib.com/music/artists/michele-pesenti
* ↑ Nino Pirrotta, Elena Povoledo Music and theatre from Poliziano to Monteverdi 1982 p31
# Suslic d'Idaho

El suslic d'Idaho (Urocitellus brunneus) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. N'existeixen dues subespècies, i ambdues es troben a Idaho.

## Descripció

L'espècie té dimorfisme sexual, sent els mascles normalment més grossos que les femelles. El seu pes oscil·la entre 120 i 290 grams i tenen, de mitjana, d'uns 233 mm de longitud, encara que el seu abast és 209 mm a 258 mm.

## Comportament

Hivernen entre 8 i 9 mesos l'any.

## Referències

* ↑ Yensen, E. i NatureServe (Hammerson, G., Jefferson, J. i Cannings, S.). «Spermophilus brunneus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ Yensen, E.; Sherman, P.W. «Spermophilus brunneus». Mammalian Species. American Society of Mammalogists, vol. 560, 1997.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Andreas Helgstrand

Andreas Helgstrand és un genet de doma danès. Helgstrand ha representat Dinamarca en esdeveniments d'hípica als Jocs Olímpics d'Estiu 2004 i en els Jocs Eqüestres Mundials. Helgstrand formava part de l'equip guanyador d'una medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Estiu 2008 a Pequín.
# Bony del Fener Gran

El Bony del Fener Gran és una muntanya de 1.918,8 metres d'altitud del terme municipal de Baix Pallars, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertany al territori de l'antic terme de Baén.
És a l'extrem nord del terme i del poble de Baén, gairebé al límit municipal. De fet, el termenal passa, fent un angle per salvar la muntanya, pels seus vessants nord-oest, nord i nord-est. Es troba a ponent de la Punta Barruera i al nord-oest del Bony de Mollet; totes dues muntanyes són, de fet, contraforts del Bony del Fener Gran.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* El Bony del Fener Gran en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Muntanya de Can Fonoll

La Muntanya de Can Fonoll és una serra situada al municipi d'Arbúcies, a la comarca de la Selva, amb una elevació màxima de 579 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Joan Massons i Rabassa

Joan Massons i Rabassa (Barcelona, 1944) és un professor universitari de finances i alpinista català. Llicenciat en ciències empresarials i MBA, és professor de finançes a ESADE. Membre de la Unió Excursionista de Catalunya (UEC), el 1970 va rebre la medalla d’or del primer Ral·li Internacional d’Esquí de Muntanya. Entre 1971 i 1983 va realitzar expedicions al Alt Atles Kurdistan, Kirenya, Djurdjura, Quechua, Saraghrar, Dhaulagiri, Ama Dablam i l'Ahaggar. El 1980 va rebre la medalla d’or de la UEC. El 1983 participà en el segon intent català per assolir el cim de l'Everest i el 1985 fou sots-cap de l'expedició catalana que conquerí per primera vegada l'Everest, per l'aresta nord-oest del vessant tibetà, amb Conrad Blanch. El 1996 pujà el cim de les Torres del Paine (Xile). És coautor del llibre «Hem fet el cim!» (1986) i «Análisis Financiero en Inflación» (1988).

## Referències

* 1 2 3 «Joan Massons i Rabassa». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «La bandera catalana oneja al sostre del món». Avui, 29-08-1985, pàg. 23 [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ Garrigós, Joan «Los once hombres del Everest-83» (en castellà). La Vanguardia, 17-07-1983, p. 36 i 67 [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «La «2a Expedició Caixa de Barcelona a l’Everest”»consiguió alcanzar la cima del coloso del Himalaya de 8.848 m de altitud» (en castellà) p. 4. La Vanguardia, 29-08-1985. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ Bellostas, Alfredo. «El día en que Cataluña ascendió al Everest» (en castellà) p. 39. La Vanguardia, 05-06-1986. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ Perramón, J. «Ajustament de la inflació en les finances de l'empresa». Avui, 05-01-1989, p.22 [Consulta: 23 desembre 2021].
# Andreas Hinkel

Andreas Hinkel (nascut el 26 de març del 1982 a Backnang) és un futbolista alemany que juga actualment com a defensa al Celtic FC.
Andreas Hinkel amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya – Eurocopa 2004
1 Kahn •
2 Hinkel •
3 Friedrich •
4 Wörns •
5 Nowotny •
6 Baumann •
7 Schweinsteiger •
8 Hamann •
9 Bobič •
10 Kurányi •
11 Klose •
12 Lehmann •
13 Ballack •
14 Brdarić •
15 Kehl •
16 Jeremies •
17 Ziege •
18 Ernst •
19 Schneider •
20 Podolski •
21 Lahm •
22 Frings •
23 Hildebrand •
Seleccionador: Völler
Selecció de futbol d'Alemanya – Copa Confederacions 2005
1 Kahn •
2 Hinkel •
3 Friedrich •
4 Huth •
5 Owomoyela •
6 Engelhardt •
7 Schweinsteiger •
8 Frings •
9 Hanke •
10 Deisler •
11 Brdaric •
12 Lehmann •
13 Ballack •
14 Asamoah •
15 Ernst •
16 Hitzlsperger •
17 Mertesacker •
18 Borowski •
19 Schneider •
20 Podolski •
21 Schulz •
22 Kurányi •
23 Hildebrand •
Seleccionador: Klinsmann :
# Cap de Bosc de Rei

El Cap de Bosc de Rei és una muntanya de 2.197 metres que es troba al municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «cap de Bosc de Rei». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Cims de més de 2000 m». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Arxivat de l'original el 2023-10-03. [Consulta: 1r desembre 2023].
# Siburi

Siburi (en llatí Siburius) va ser un metge romà.
Era nadiu de Burdígala (Bordeus) i va viure al segle iv. Marcel Empíric menciona aquest metge juntament amb Juli Ausoni i Eutropi, i diu que era conciutadà seu i un dels seus predecessors més immediats. Va escriure un llibre sobre farmàcia que Marcel Empíric ressenya, però no s'ha conservat.
Fabricius suposa que aquest Siburi podria ser Escriboni Llarg, per una mala lectura del nom, (Scribonius en lloc de Siburius) però no és cert, ja que Escriboni Llarg va viure al segle i.

## Referències

* ↑ W.A.G., Siburius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 814
# Pedra Jugadora

La Pedra Jugadora és una muntanya de 1.054 metres que es troba entre els municipis de La Cellera de Ter i d'Osor, a la comarca de la Selva.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Fèlix, Bruguera Ligero. Recull de noms d'Osor. Institut d'Estudis Catalans, 2010-08-22, p. 62. ISBN 978-84-92583-93-5.
# Heterofòbia

La paraula heterofòbia pot tenir dos significats diferents depenent del context i de qui fa servir aquest mot. La paraula heterofòbia pot significar, segons el context, sentir por o tenir una hostilitat envers els altres, o bé sentir por o tenir un sentiment d'hostilitat envers l'heterosexualitat, i les persones heterosexuals.

## En psicologia

En la medicina, en particular en la psicologia es fa servir per designar la por al sexe oposat. El terme heterofòbia també fa referència a l'aversió (fòbia, del grec antic Φόϐος, fobos, ‘pànic’) obsessiva contra el sexe oposat. Segons el psiquiatre i sacerdot francès Tony Anatrella "és la por al sexe contrari, a tot allò diferent del propi sexe, a la diferència sexual, i a la diversitat".

## En sociologia

En les ciències socials, es fa servir per definir la por envers el diferent, la definició prové dels termes hetero (diferent) i fòbia (por). Des d'un punt de vista sociocultural s'assembla més a conceptes com el racisme, l'etnocentrisme i la xenofòbia, és a dir és el rebuig, l'exclusió i/o la discriminació envers qualsevol grup social minoritari. Segons Daniel Ferstein en l'article Les lògiques del racisme, la heterofòbia seria "la por, l'estranyesa, o la confusió davant l'altre, por que s'expressa com una por a allò desconegut i que forma part de la pròpia estructura de la personalitat dels subjectes socials". Ferstein contínua dient que "la heterofòbia és un procés social molt antic, el rastreig del qual ha de vincular-se més a l'exploració antropològica i psicològica dels primers conjunts humans.

## Referències

* ↑ «Judith A. Reisman, Edward W. Eichel, J. Gordon Muir & John Hugh Court.» (en anglès) p. 117, 1990.
* ↑ «Wendy McElroy review a: Heterophobia» (en anglès).
# Andreas Papandreu

Andreas Georgios Papandreu (en grec Ανδρέας Γεώργιος Παπανδρέου) (Quios, 5 de febrer de 1919 - Atenes, 23 de juny de 1996) va ser un economista i polític grec.
Va néixer el 5 de febrer de 1919 a l'illa de Quios. El seu pare era Georgios Papandreu. El 1923 la família Papandreu torna a Atenes.
El 1936, Andreas Papandreu, encara escolar, és detingut per primera vegada per la dictadura de Ioannis Metaxàs per accions de resistència. El 1941, quan estava al tercer any d'estudis a la Facultat de Dret de la Universitat d'Atenes, és detingut de nou per la mateixa raó. Després del seu desempresonament, fuig als Estats Units, on estudia Economia i Filosofia a la Universitat Harvard.
Papandreu es va quedar als Estats Units durant 20 anys, on el 1943 arriba a ser agregat a Harvard, el 1947 professor auxiliar i després catedràtic de la Universitat de Minnesota, d'UCLA i d'altres universitats. El 1959, torna a Grècia i el 1961, és nomenat President del Consell Administratiu i Director Científic General del Centre d'Investigacions Econòmiques de Grècia, i Conseller del Banc de Grècia (1961-1962). El 1962 comença la seva trajectòria política i és nomenat Ministre el 1964. Quan la dictadura dels coronels és imposada el 1967, és detingut de nou, i l'any pròxim fuig a l'estranger, primer a Suècia i després al Canadà.
Des de 1968 funda el Moviment Alliberador Panhel·lènic (conegut com a PAK) que actua contra la dictadura. Després del restabliment de la democràcia a Grècia el 1974, torna de l'exili i funda el PASOK (Moviment Socialista Panhel·lènic) del qual es fa president. El 1981 Andreas Papandreu com a president de PASOK és elegit Primer Ministre de Grècia per primera vegada, per ser elegit de nou a les eleccions de 1985. El 1988 Papandreu és sotmès en una operació de cor molt greu a l'hospital Herfield de Londres. El 1989 perd en les eleccions, per guanyar de nou el 1993. El 1995 té problemes amb la seva salut que l'obliguen a renunciar el seu càrrec com a Primer Ministre el 1996. El 23 de juny de 1996 mor per aturada cardíaca. El seu fill, Georgios Andreas Papandreu fou Primer Ministre de Grècia des de 2009 fins al 2011.
# Cap de la Costa de Llats

El Cap de la Costa de Llats és una muntanya de 2.609 metres que es troba al municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gudea amb el got que raja

Gudea amb el got que raja és una escultura del segle XXII abans de la nostra era de Mesopotàmia, que representa al governador Gudea. Es troba encara en poder del Museu del Louvre (París), amb el codi AO 22126.

## Descripció

L'escultura representa a Gudea, que fou patesi (‘governador’) de la regió de Lagaix entre el 2144 i el 2124 abans de la nostra era.
Es representa dempeus, amb un got a les mans. Del got, símbol de la fecunditat, brolla aigua amb petits peixos; el líquid està representat amb ones tallades en la pedra. Gudea duu roba sacerdotal, capell i túnica. Damunt el vestit hi ha un text gravat en escriptura cuneïforme. És una dedicatòria a la dea Geshtinanna, esposa de Nigishzzida, el déu tutelar de Gudea.

## Història

Tallada per al Temple E-ninnu de la ciutat de Ngirsu, l'indret sagrat del déu patró de Lagaix, Girsu o Ninurta.
En el període grec selèucida, el temple fou arrasat i sobre les seues ruïnes s'alçà una fortalesa. Les estàtues de Gudea foren mutilades i llançades als fossats dels fonaments. Se'n recuperaren en les excavacions del segle XIX i XX
Aquesta estàtua es va trobar el 1926 en una excavació arqueològica clandestina en l'actual Telloh. L'estàtua de Gudea amb el got que raja la va adquirir el Museu del Louvre el 1967, se l'emportaren al Louvre i encara forma part de la seua col·lecció d'art babilònic.

## Referències

* ↑ Maurice Serullaz 1975 p.17
* 1 2 3 «ARTEHISTORIA - Grandes Momentos del Arte - Ficha Gudea de Lagash en pie y con un jarro en las manos» (en castellà), 18-02-2012. Arxivat de l'original el 2012-02-18. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ Nota: Sobre el material de la pieza ver: Dietz Otto Edzard 1997 - pp.56 (en google libros)
* ↑ «Gudea au vase jaillissant», -2119. [Consulta: 8 juny 2024].