OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Pau de la Figuera

Sant Pau de la Figuera és una ermita del municipi de la Figuera (Priorat) protegida com a bé cultural d'interès local.
Edifici situat sobre un espigó calcari a 613 metres d'altitud i proper al poble. És la planta dibuixa una "L" invertida, la part allargada correspon a l'ermita pròpiament dita, els murs de la qual són reforçats amb contraforts. La coberta és a dos vessants, de teula i a la façana interior hi ha restes d'un campanar d'espadanya. La branca curta correspon a l'ermitori, prolongat per davant per una mena d'atri, a l'interior del qual s'obren la porta i una finestra. L'interior és enguixat, amb una fornícula a la paret dreta. La volta, de mig punt aplanada, és decorada amb quarterons i arrenca d'un fris continu. Hi ha la imatge de la Mare de Déu de la Mola i la de Sant Pau.

## Història

Hom no ha pogut trobar dades referents a la creació de l'ermita, però sembla que caldria situar-la cap al segle xvi com a mínim. Fou segurament el segle xviii que fou reformada, inclosa la decoració i arranjament interior. Hi havia un altar senzill de fusta, cremat el 1936 durant la guerra civil espanyola. A l'ermita s'hi veneren les imatges de la Mare de Déu de la Mola i de Sant Pau. Hom hi fa romiatge el 15 de gener, el 15 de maig i el segon diumenge d'agost. Durant la Guerra Civil, fou instal·lat el lloc de Comandament de les forces republicanes durant la batalla de l'Ebre atesa la bona visibilitat que l'indret ofereix.

## Referències

* 1 2 «Ermita de Sant Pau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Ermita de Sant Pau i la Mare de Déu de la Mola». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bagli

Bagli és una vila i una nagar panchayat al districte de Dewas en l'estat de Madhya Pradesh, Índia.

## Demografia

Segons el cens indi del 2001, Bagli tenia 10.122 persones. Els homes constituïen el 51% de la població i les dones el 49%. Bagli té un índex d'alfabetizació del 64%, per damunt de la mitjana nacional que és del 59,5%; per sexes, el 59% dels homes i el 41% de les dones estan alfabetitzats. El 15% de la població té menys de sis anys.

## Història

Bagli fou un estat tributari protegit de l'Índia, a l'agència d'Indore i des de 1907 a la de Malwa, al centre de l'Índia.
La seva superfície era de 777 km² i la població el 1881 de 14.645 habitants la majoria hindús. Formaven l'estat 61 pobles. Els governants portaven el títol de thakur i eren rajputs del clan Champawat. El 1866, extinta la línia, es va continuar per un adoptat. El tribut anual era de 1647 lliures.
La capital era Bagli, amb una població el 1881 de 2.283 habitants, situada a la riba del riu Kali Sind.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Bournemouth

Bournemouth (AFI:[ˈbɔːnməθ]) és una ciutat al sud del comtat de Dorset (Anglaterra, Regne Unit) vorejant el canal de la Mànega, a la badia de Poole. El 2011 tenia 187.503 habitants. Juntament amb les poblacions veïnes de Poole (a l'oest) i Christchurch (a l'est) forma una conurbació de 338.713 habitants (cens de 2003). En els seus orígens, Bournemouth depenia del comtat de Hampshire, però forma part de Dorset des de 1974, des que es va produir una reestructuració territorial. Pel que fa a cerimònies, tot i això, encara és inclosa dins del territori tradicional de Hampshire. El 1997 va esdevenir una ciutat amb autoritat unitària.
La ciutat té l'estatus de vila turística gairebé des que es va fundar, ja que es tracta d'una destinació popular, especialment entre gent gran, per retirar-se i gaudir del seu clima, més benigne que el de la major part de l'illa. El fàcil accés a zones turístiques de la costa sud des de la ciutat, com ara la Costa Juràssica, Devon, el New Forest o les poblacions veïnes també hi ha contribuït. Des que es va inaugurar la Universitat de Bournemouth (la major part de les instal·lacions de la qual es troben de fet a Poole), però, la mitjana d'edat s'ha tornat a equilibrar amb l'arribada d'estudiants.
Al cementiri de l'església de St. Peter, hi ha la tomba on reposen les restes de Mary Wollstonecraft, William Godwin i Mary Shelley, amb el cor de Percy Bysshe Shelley.

## Vegeu també

* Caroline Crawley.

## Enllaços externs

* Oficina de turisme (anglès)
# Turó de les Fontetes

El Turó de les Fontetes és una muntanya de 109 metres que es troba al municipi de Cerdanyola del Vallès, a la comarca del Vallès Occidental.
És ocupat parcialment pel parc del Turonet.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carybdea marsupialis

Carybdea marsupialis o cutimanya és una cubozou pertanyent a la família dels Carybdeidae.
Aquest cubozou, de forma cúbica, posseeix una ombrel·la de quatre cares d'una alçada que no passa dels 4 centímetres i l'àpex de la qual és aplanada i sensiblement còncau. A la base, quatre peus són fixats als racons a l'extrem dels quals hi ha empeltats tentacles rodons, simples, espessos, de superfície anellada, lleugerament retràctils, que poden fer fins a 40 centímetres en extensió. Són poc urticants per als individus situats a les aigües mediterrànies.
És una de les meduses que es poden trobar al litoral català, tot i que molt rarament.

## Fonts

* ZIEMSKI Frédéric, PROUZET Anne, in : DORIS, 26/1/2013 : Carybdea marsupialis (Linnaeus, 1758), llegir en línia
# Romanzo di una strage

Romanzo di una strage (estrenat internacionalment com a Piazza Fontana: The Italian Conspiracy) és una pel·lícula dramàtica i històrica italiana del 2012 dirigida per Marco Tullio Giordana. Es basa lliurement en el llibre Il segreto di Piazza Fontana de Paolo Cucchiarelli. La pel·lícula tracta de la reconstrucció de l'atemptat de Piazza Fontana que va tenir lloc a Milà el 12 de desembre de 1969, i dels tràgics fets que van succeir, des de la mort de Giuseppe Pinelli, que es va produir en circumstàncies misterioses durant un interrogatori, fins a la mort del comissari Luigi Calabresi que havia dirigit la investigació.
El juliol de 2012, Romanzo di una strage es va estrenar al 47è Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary, on va guanyar el Premi Especial del Jurat. Va ser nominada a 16 premis David di Donatello i en va guanyar tres (millor actor secundari, millor actriu secundària i millors efectes visuals). També va guanyar tres premis Nastro d'Argento (al millor guió, millor actor i millor actriu secundària) i dos Ciak d'oro (millor actor secundari i millor partitura).

### Repartiment

* Valerio Mastandrea : Luigi Calabresi
* Pierfrancesco Favino : Giuseppe Pinelli
* Bob Marchese : el jutge Carlo Biotti
* Fabrizio Gifuni : Aldo Moro
* Omero Antonutti : Giuseppe Saragat
* Laura Chiatti : Gemma Calabresi
* Stefano Scandaletti : Pietro Valpreda
* Michela Cescon : Licia Pinelli
* Giorgio Colangeli : Federico Umberto D'Amato
* Luigi Lo Cascio : Jutge Paolillo
* Giorgio Tirabassi : el professor
* Giorgio Marchesi : Franco Freda
* Denis Fasolo : Giovanni Ventura
* Gianni Musy : confessor de Moro
* Luca Zingaretti : el metge
* Francesco Salvi : Cornelio Rolandi
* Corrado Invernizzi : el jutge Pietro Calogero

## Referències

* ↑ Clara Caroli (March 17, 2011). "Strage Ciak, si gira la strage". La Repubblica. [Consulta: 22 juliol 2012].
* ↑ Pedro Armocida (Nov 27, 2011). "Bombe, sangue di Stato e G8 Il cinema torna a fare politica". Il Giornale.
* ↑ Jessica Kiang (July 11, 2012). "Piazza Fontana: The Italian Conspiracy". Indie Wire. [Consulta: 14 juliol 2012].
* ↑ Valerio Cappelli (May 5, 2012). "Ai Taviani 5 David Delusi i favoriti Moretti e Giordana". Corriere della Sera. [Consulta: 14 juliol 2012].
* ↑ "Nastri d'Argento: Sorrentino regista del miglior film". CineMagazine. Arxivat de l'original el 14 juliol 2012. [Consulta: 14 juliol 2012].
* ↑ Diego Odello (June 6, 2012). "Ciak d'oro 2012, vincitori: This must be the place miglior film". Il Cinema Italiano. [Consulta: 14 juliol 2012].
# Tossal Pelat

El Tossal Pelat és una muntanya de 933 metres que es troba al municipi de l'Espunyola, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Noguera (Vilanova de Sau)

La Noguera és un monument del municipi de Vilanova de Sau (Osona) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Masia de planta quadrada coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. Està situada a un lloc enlairat, al bell mig d'una carena, amb una era de pedra al davant. Consta de planta baixa i un pis. A la planta s'obre un portal d'arc còncau i dues finestres, al primer pis es repeteixen les mateixes finestres i al centre hi ha una gran obertura d'arc de mig punt, amb barana catalana. La resta de l'edifici té petites finestres.
És construïda amb granit vermell, unit amb fang. Algunes obertures estan emmarcades per carreus de pedra i altres per totxo massís. L'estat de conservació és mitjà donat que es troba abandonada.

## Història

Masia situada dines el terme de l'antiga parròquia de Sant Pere de Castanyadell, que junt amb les parròquies de Santa Maria de Vilanova, Sant Romà de Sau, Sant Andreu de Bancells i Sant Martí de Querós formaven part del terme civil de Sau.
Al segle xvi aquesta parròquia comptava amb 6 o 7 famílies, entre les quals no hi figura LA NOGUERA. És fàcil que aquesta masia es construís als segles següents, moment en què Sant Pere va experimentar un cert creixement demogràfic de manera que al segle xix comptava amb 19 famílies; malgrat aquesta hipòtesi no hi ha cap dada que ho verifiqui. La casa roman abandonada degut al despoblament que pateix la zona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Noguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «La Noguera». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Bakhira Tal

Bakhira Tal, Badanch Tal o Moti Jhil és un llac al districte de Sant Kabir Nagar a Uttar Pradesh, una de les zones humides més importants i grans de l'Índia en pla. Modernament (1980) s'ha creat la Reserva d'Ocells de Bakhira. És a 44 km a l'est de Gorakhpur. El llac mesura 8 x 3 km i és una depressió coberta d'aigua la profunditat de la qual no passa d'1,5 metres. A l'est arriba fins a la proximitat del riu Rapti. L'aigua del llac ve de les pluges i del sobrant del riu. Hi ha bona pesca. Hi ha 108 pobles a les vores del llac entre els quals el de Bakhira.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* http://easternuptourism.com/Bakhira-Bird-Sanctuary-G.jsp Arxivat 2013-10-02 a Wayback Machine.
* http://www.india9.com/i9show/Bakhira-Wildlife-Sanctuary-46427.htm
# Boutersem

Boutersem és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Boutersem, Kerkom, Neervelp, Roosbeek, Vertrijk i Willebringen.
# Turó de les Guàrdies

El Turó de les Guàrdies és una muntanya de 136 metres que es troba al municipi de Castellbisbal, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ruta de dades

Una ruta de dades és una col·lecció d'unitats funcionals com ara unitats aritmètiques lògiques (ALU) o multiplicadors que realitzen operacions de processament de dades, registres i busos. Juntament amb la unitat de control forma la unitat central de processament (CPU). Es pot fer una ruta de dades més gran unint més d'una ruta de dades mitjançant multiplexors.
Una ruta de dades és l'ALU, el conjunt de registres i els busos interns de la CPU que permeten que les dades flueixin entre ells.
El disseny més senzill per a una CPU utilitza un bus intern comú. Una addició eficient requereix una estructura de tres busos interns una mica més complicada. Moltes CPU relativament senzilles tenen un fitxer de registre de 2 lectures i 1 escriptura connectat a les 2 entrades i 1 sortida de l'ALU.
A finals de la dècada de 1990, hi va haver una investigació creixent en l'àrea de camins de dades reconfigurables, camins de dades que es poden reutilitzar en temps d'execució mitjançant teixit programable, ja que aquests dissenys poden permetre un processament més eficient i un estalvi d'energia substancial.

## Màquina d'estats finits amb ruta de dades

Una màquina d'estats finits amb ruta de dades (FSMD) és una abstracció matemàtica que combina una màquina d'estats finits, que controla el flux del programa, amb una ruta de dades. Es pot utilitzar per dissenyar lògica digital o programes informàtics.
Els FSMD són essencialment programes seqüencials en els quals les declaracions s'han programat en estats, donant lloc a diagrames d'estats més complexos. Aquí, un programa es converteix en un diagrama d'estat complex en el qual els estats i els arcs poden incloure expressions aritmètiques, i aquestes expressions poden utilitzar entrades i sortides externes, així com variables. El nivell d'abstracció FSMD es coneix sovint com el nivell de transferència de registre.
Els FSM no utilitzen variables ni operacions/condicions aritmètiques, per tant els FSMD són més potents que els FSM. Un FSMD és equivalent a una màquina de Turing en expressivitat.

## Referències

* ↑ «What is a Data Path?» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ J. R. Hauser and J. Wawrzynek, Garp: a MIPS processor with a reconfigurable coprocessor, FCCM’97, 1997, pp. 12–21.
* ↑ Zhu, Jianwen. «A unified formal model of ISA and FSMD». A: Proceedings of the seventh international workshop on Hardware/Software codesign - CODES '99 (en anglès). New York, NY, USA: Association for Computing Machinery, 1999-03-01, p. 121–125. DOI 10.1145/301177.301504. ISBN 978-1-58113-132-1.
* ↑ Hsu, Y.C.. «Digital design from concept to prototype in hours». A: Proceedings of APCCAS'94 - 1994 Asia Pacific Conference on Circuits and Systems (en anglès), 1994-12-05, p. 175–181. DOI 10.1109/APCCAS.1994.514545. ISBN 0-7803-2440-4.
# Roca de Girbets

La Roca de Girbets és una muntanya de 1.245 metres que es troba al municipi de Vallcebre, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Font d'en Martí

La Font d'en Martí és una masia del municipi de Vilanova de Sau (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

La masia és de planta rectangular coberta a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana, situada a llevant. Consta de planta baixa i primer pis. L'antiga planta era quadrada però una reforma li afegí un cos coberta a la mateixa vessant a la banda de tramuntana. A la banda de migdia, fruit d'una reforma recent, hi ha un porxo sostingut per quatre pilars quadrats i barana de fusta al primer pis. En aquest indret s'hi obren diverses finestres, antigues i modernes, algunes de les quals tenen ampits de forma arrodonida. A ponent també s'obren finestres amb les mateixes característiques. A l'angle nord-oest s'obre un porxo a nivell de primer pis i un cos de planta semicircular que ubica el forn. La façana, situada a llevant, presenta un portal dovellat i diverses finestres.
És construïda amb granit vermell unit amb argamassa de fang i els elements de ressalt són de pedra picada.
La cabana és una construcció de planta quadrada (4 x 4 m), coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. La part de tramuntana es troba adossada a la roca i presenta un escaire arrodonit. El mur de ponent està atalussat. El sector nord-est correspon al primer pis i presenta una porteta.
S'hi accedeix per unes escales i la façana està descoberta i consta de dos pisos. El terra del primer és empostissat amb bigues de roure. És construïda amb pedra rogenca unida amb argamassa de fang.

## Història

El terme parroquial de Vilanova de Sau experimentà un creixement notable a partir del segle xvi, assolint una densitat màxima als segles xviii i xix. En el període comprès entre aquests quatre segles passà de tenir 11 masos a tenir-ne 101.
La Font de Martí es degué construir durant el període d'esplendor, possiblement al segle xviii, com indiquen les dades constructives tret que es refereixin a una reforma posterior, possibilitat molt freqüent a les masies. Actualment s'està restaurant com a segona residència.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Font de Martí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Font d'en Martí». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Balapur

Balapur és una ciutat i municipi de Maharashtra, al districte d'Akola, a l'Índia. La parteix el riu Mini que la separa dels barris o suburbis (petta). Segons el cens de 2001 tenia 39.493 (el 1881 eren 11.244 habitants i el 1901 eren 10.486), amb una important part musulmans. L'antiga fortalesa es va ensorrar en part darrerament. Els musulmans de la ciutat acusen al govern de fer una política contrària als monuments per haver estat fets per musulmans. La Jama Masjid de la ciutat fou construïda per Aurangzeb, però està en ruïnes i el principal centre religiós musulmà és la Shahi Masjid.

## Història

Balapur fou una important estació militar de l'Imperi Mogol, la segona més destacada de Berar després d'Ellichpur. Va esdevenir capital de la província de Berar a lloc d'Ellichpur; el príncep Sultan Murad, fill d'Akbar el Gran va governar la regió de Berar amb seu a la ciutat (1596) i va fundar a la rodalia una nova vila de nom Shahapur on va construir un palau avui en ruïnes. Muhammad Azam Shah, fill d'Aurangzeb va residir a la ciutat i hi va construir un fort. Un chhatri o pavelló fou construït per Mirza Raja Jai Singh, comandant de Shah Jahan i general d'Aurangzeb. El juliol de 1720 Nizam al-Mulk Asaf Jah va derrotar l'exèrcit imperial enviat contra ell a la rodalia de Balapur. La fortalesa de Balapur fou construïda per Ismail Khan, nawab d'Ellichpur, i es va acabar el 1757 sent el segon fort més gran de Berar després del de Gawilgarh. Fou capital d'una taluka de 1473 km² amb 104.495 habitants el 1901 i 162 pobles entre els quals la capital Balapur, Patur i Wadegaon. La municipalitat es va establir el 1834.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Boïgues (Serradell)

Boïgues és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, dins del territori de l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en terres del poble de Serradell.
Està situat a l'esquerra del barranc de les Boïgues, a ponent del Serrat del Ban i al nord del Serrat de Santa Eulàlia. És al sud-est dels Corralets i al sud-oest de l'Obaga de Costes, just al nord de les Picorres.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Turó de Salzes

El Turó de Salzes és una muntanya de 157 metres que es troba al municipi de Castellbisbal, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Roja (Castellar de n'Hug)

La Roca Roja és una muntanya de 1.341 metres que es troba al municipi de Castellar de n'Hug, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trance (grup de música)

Trance és un grup de punk rock nascut el 2012 a Palma, que empren principalment el castellà en les seves lletres.
El grup neix quan Rafa Murillo i Sebastián Garay "Gato", del grup de hardcore punk Aspirina Infantil, decideixen començar aquesta banda amb un so més orientat al punk rock. Al cap de poc temps i amb algunes cançons fetes se'ls hi uneix Rafa Cor Romput (Orden Mundial i Cop de Fona) i la seva germana Tere (Desenterradas). Les seves influències estilístiques inclouen el sò punk-rock del '77 al '82, el power-pop, el punk espanyol dels 80, el garage i la música pop en general.
Igual que la majoria de grups mallorquins de l'escena DIY a la qual pertanyen, Trance assagen a un dels locals del complex de naus Son Pardo (Palma).

## Discografia

* 2012 - "Demo" (EP 7 co-editat entre Metadona Records, Muerte A Tipo, Disundead Records, i Discos Regresivos)
* 2014 - "Dime que te importa" (EP digital autoeditat)
* 2015 - "Veneno bajo tu piel (Directo)" (Cassette editat per Sangre Azul)
* 2015 - "Suicidas / Trance" [comaprtit amb Suicidas] (EP 7 editat per Metadona Records)
* 2016 - "Maldición" (LP 12co-editat entre Metadona Records i Solo Para Punks)
* 2017 - "Discografía 2012-2016" (LP, Inerme Discos)
* 2018 - "Vivir Mata" (LP, Cero En Conducta Records)

## Referències

* ↑ «El punk rock de Trance, en la Sala Sabotage». Ultima hora, 08-01-2016. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «Discografía 2012-2016 (Recopilatori)». Illa Sonora. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Vallés, M. Elena. «Tere Planas: "En el punk el machismo seguro que existe, pero menos que en otros estilos musicales"» (en castellà). Diario de Mallorca, 07·08·17. [Consulta: 1r agost 2023].
* 1 2 «Trance: salvajes en la isla» (en castellà). Demasiado Revueltos, 17-12-2015. [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «Trance: el punk es vuestro» (en castellà). vídeo documental. Wild Views, 18-08-2016. [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «Trance». Discogs. [Consulta: 15 desembre 2016].

## Bibliografia

* CANYELLES, Tomeu: Breu historia del punk a Mallorca. Lleonard Muntaner Editor, 2015. ISBN 8416116172 / ISBN 978-8416116171.