OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pont de ferro (Centelles)

El Pont de ferro és un pont catalogat com a monument del municipi de Centelles (Osona) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català. Construït el 1909, és obra de l'enginyer manresà Josep Playà i Suñer.

## Descripció

Pont de baranes de ferro que uneix la Centelles històrica amb la zona esportiva i les noves edificacions situades a l'est del nucli. La seva amplada aproximada és de dos metres. La seva funció és la de pas de vianants per sobre la via del tren.
Dos grans pilars de totxana marquen l'inici i la fi del pont. S'hi accedeix per uns grans graons de pedra que conformen dos arcs lleugerament corbats. La base està feta amb paviment (amb 16 lloses de 3 metres aproximadament).
La part central del pont es recolza sobre un peu de ferro. L'estructura metàl·lica de les baranes li dona un aire de solidesa, amb formes geomètriques.

## Història

Fa pocs anys se celebrà el centenari de la inauguració de la línia fèrria de Barcelona a Vic.
La construcció d'aquest pont es va fer a el 1909, segons projecte de l'enginyer Josep Playà, quan encara no hi havia habitatges a l'altra zona de l'estació i la ubicació d'algunes indústries feia necessari el trànsit dels treballadors des del nucli històric.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pont de ferro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «Pont de ferro». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Vali Nasr

Vali Reza Nasr (en persa: ولی‌ رضا نصر, nascut el 20 de desembre de 1960) és un acadèmic i autor iranià-estatunidenc, especialitzat en l'Orient Mitjà i el món islàmic. És professor Majid Khaddouri d'Afers Internacionals i Estudis de l'Orient Mitjà a la Johns Hopkins School of Advanced International Studies (SAIS) de Washington, DC. Va exercir com a vuitè degà de l'escola entre 2012 i 2019. Nasr també és un becari no resident a Atlantic Council. The Economist el descriu com "una autoritat mundial líder sobre l'islam xiïta".

## Publicacions destacades

* Dispensable Nation: American Foreign Policy in Retreat (Doubleday, 2013)
* Forces of Fortune: The Rise of the New Muslim Middle Class and What It will Mean for Our World (Free Press, 2009), also published under the titles The Rise of Islamic Capitalism: Why the New Middle Class is Key to Defeating Extremism and Meccanomics: The March of the New Muslim Middle Class in the U.K.
* The Shia Revival: How Conflicts Within Islam will Shape the Future (W.W. Norton & Company, 2006)
* Democracy in Iran: History and the Quest for Liberty (coauthor, Oxford University Press, 2006)
* The Islamic Leviathan: Islam and the Making of State Power (Oxford University Press, 2001)
* Mawdudi and the Making of Islamic Revivalism (Oxford University Press, 1996)[6]
* The Vanguard of the Islamic Revolution: The Jama`at-i Islami of Pakistan (University of California Press, 1994)[7]
* Oxford Dictionary of Islam (editor, Oxford University Press, 2003)[8]
* Expectation of the Millennium: Shi'ism in History (coeditor, State University of New York Press, 1989)[9]
* The Arab Moment Has Passed from Foreign Policy
* The Impact of the Pandemic on Geopolitical in the MENA Region from in Navigating the Pandemic: The Challenge of Stability and Prosperity in the Mediterranean MED
* A Nuclear Deal Won’t Secure the Middle East, But Regional Cooperation Could, and Washington Should Support It from Foreign Affairs
* Iran Among the Ruins: Tehran’s Advantage in a Turbulent Middle East from Foreign Affairs
* Business, Not As Usual from Finance and Development
* When Shiites Rise" from Foreign Affairs
* "The Cost of Containing Iran" (coauthored with Ray Takeyh) from Foreign Affairs
* "Who Wins in Iraq? Iran" from Foreign Policy
* "The Rise of Muslim Democracy" from Journal of Democracy
* "The Conservative Consolidation in Iran" from Survival
* "The Regional Implications of Shi'a Revival in Iraq" from The Washington Quarterly
* "Iran’s Peculiar Election: The Conservative Wave Rolls On" from Journal of Democracy
* "The Democracy Debate in Iran" (coauthor) from Middle East Policy Journal
* "Military Rule, Islamism, and Democracy in Pakistan" from The Middle East Journal
* "Lessons from the Muslim World" from Dædalus

## Referències

* ↑ «vnasr1 | Johns Hopkins SAIS» (en anglès). sais.jhu.edu. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Shias, Catholics and Protestants». , 27-01-2016.
# La Morella (Rellinars)

La Morella és una muntanya de 646 metres que es troba entre els municipis de Sant Vicenç de Castellet (al Bages) i de Rellinars (al Vallès Occidental).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aingeru Epaltza Ruiz de Alda

Aingeru Epaltza Ruiz de Alda (Pamplona, Navarra, 1960 -) és un escriptor en èuscar.

## Obres
### Narrativa

* Garretatik erauzitakoak (1989, Elkar)
* Lasto sua (2005, Alberdania)

### Novel·la

* Sasiak ere begiak baditik (1986, Elkar)
* Ur uherrak (1991, Pamiela)
* Tigre ehizan (1996, Elkar). Premi Euskadi de Literatura 1997
* Rock'n'roll (2000, EEF - Elkar)
* Mailuaren odola (2006, Elkar)
* Izan bainintzen Nafarroako errege (2009, Elkar)

### Literatura infantil i juvenil

* Lur zabaletan (1994, Pamiela)
* Sorginkerien liburua (1997, Pamiela)
* Baloika (2000, Pamiela)
* Urtegijauna (2002, Pamiela)

## Enllaços externs

* (basc) Aingeru Epaltza literaturaren zubitegian
* (basc) Aingeru Epaltzarekin elkarrizketa Argia aldizkarian (2008/01/20)
* (basc) Aingeru Epaltzari elkarrizketa Euskonews aldizkarian
# Barbot

El barbot és una moneda catalana d'or, que a principis del segle xiii rebia el nom de Morabatí de la Barba Roja.

## Referències

* ↑ «Monedas Medievales, Portal Fuenterrebollo». [Consulta: 8 novembre 2018].
* ↑ «Tipos de monedas españolas». [Consulta: 1r març 2024].
# Torre de Montmajor

La Torre de Montmajor és una muntanya de 902 metres que es troba al municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 278096001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Équeurdreville-Hainneville

El cantó d'Équeurdreville-Hainneville és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Cherbourg-Octeville. Té sis municipis i el cap es Équeurdreville-Hainneville.

## Municipis

* Équeurdreville-Hainneville
* Nouainville
* Querqueville
* Sideville
* Teurthéville-Hague
* Virandeville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | Albert Lesaunier | PS |
| 1979-2000 | René Sébire | PS |
| 2000- | Pierre Bihet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 15.471 | 17.046 | 18.037 | 18.911 | 25.986 | 25.842 | 25.412 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Charlieu

El cantó de Charlieu és un cantó francès del departament del Loira, situat al districte de Roanne. Té 14 municipis i el cap és Charlieu.

## Municipis

* Boyer
* Chandon
* Charlieu
* Jarnosse
* Maizilly
* Mars
* Nandax
* Pouilly-sous-Charlieu
* Saint-Denis-de-Cabanne
* Saint-Hilaire-sous-Charlieu
* Saint-Nizier-sous-Charlieu
* Saint-Pierre-la-Noaille
* Villers
* Vougy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1966 | Ennemond Thoral | SFIO |
| 1966-1976 | Pierre Bay | Divers gauche, després PS |
| 1976-1994 | Paul Guillaud | Divers droite |
| 1994-2001 | Georges Falt | Divers droite, després UDF |
| 2001- | René Lapallus | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 13.741 | 14.402 | 14.659 | 15.445 | 15.177 | 14.972 | 15.537 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Amfíon (pintor)

Amfíon (en grec antic: Ἀμφίων; en llatí: Amphion) fou un pintor de l'antiga Grècia del segle iv aC, contemporani d'Apel·les de Colofó. En parla Plini el Vell (Naturalis Historia, XXV 36.10), que diu que Apel·les li va cedir l'arranjament d'un grup que havia pintat, tot i que el nom d'Amfíon és dubtós.

## Referències

* ↑ 2.Amphion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 151
# Roques de la Jofresa

Les Roques de la Jofresa és una muntanya de 616 metres que es troba al municipi de Sentmenat, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Air Boarder 64

Air Boarder 64 és un videojoc de curses amb monopatins del futur per la Nintendo 64 llançat el 1998. Anava a ser llançat sota el nom d'AirBoardin' USA a l'Amèrica del Nord per ASCII Entertainment, però va ser cancel·lat.

## Enllaços externs

* (anglès) Imatges, notícies i comentaris a GameFAQs
# Cap del Bosc del Pui

El Cap del Bosc del Pui és una muntanya de 1.137 metres que es troba al municipi de Cabó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de Maçaners

El Tossal de Maçaners és una muntanya de 1.698 metres que es troba al municipi de Saldes, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Gavray

El cantó de Gavray és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Coutances. Té 13 municipis i el cap es Gavray.

## Municipis

* La Baleine
* Gavray
* Grimesnil
* Hambye
* Lengronne
* Le Mesnil-Amand
* Le Mesnil-Garnier
* Le Mesnil-Rogues
* Le Mesnil-Villeman
* Montaigu-les-Bois
* Saint-Denis-le-Gast
* Sourdeval-les-Bois
* Ver

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1969 | Auguste Beck | MRP |
| 1969-1980 | Roland Vaudatin | CD, després UDF |
| 1980-2001 | Georges Carbonnel | UDF |
| 2001- | Guy Nicolle | MoDem-Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.204 | 6.545 | 5.965 | 5.562 | 5.338 | 5.128 | 5.241 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Feurs

El cantó de Feurs és un cantó francès del departament del Loira, situat al districte de Montbrison. Té 23 municipis i el cap és Feurs.

## Municipis

* Chambéon
* Civens
* Cleppé
* Cottance
* Épercieux-Saint-Paul
* Essertines-en-Donzy
* Feurs
* Jas
* Marclopt
* Mizérieux
* Montchal
* Nervieux
* Panissières
* Poncins
* Pouilly-lès-Feurs
* Rozier-en-Donzy
* Saint-Barthélemy-Lestra
* Saint-Cyr-les-Vignes
* Saint-Laurent-la-Conche
* Saint-Martin-Lestra
* Salt-en-Donzy
* Salvizinet
* Valeille

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Martin | radical |
| 1949-1967 | M. Champier | Divers droite |
| 1967-1974 | Félix Nigay | Divers droite |
| 1974-1979 | Maurice Desplaces | Divers droite |
| 1979-2003 | Jean-Claude Frécon | PS |
| 2003- | Henri Nigay | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 19.316 | 20.558 | 21.054 | 21.354 | 21.950 | 22.946 | 25.098 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Sant Antoni de Corbera de Baix

Sant Antoni de Corbera de Baix és una església de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un temple modern de planta basilical, amb atri, naus i creuer. El cimbori i els finestrals són de vitralls formigonats de construcció moderna. El retaule és de ceràmiques envernissades d'autoria no comprovada.

## Història

La creació de la parròquia de Corbera de Baix data de començaments del s. XX. L'any 1910 es van fer els plànols de l'obra del temple.
El 1913 es lliurà la primera fase de l'obra i l'any 1947 estava enllestida. El 1963 s'inicià la tercera fase d'obres, sota la direcció de l'arquitecte M. Valls i Vergés, que s'acabaren el 1965.
L'altar major, presbiteri i retaule es completaren l'any 1971.
Fou primer rector mossèn Josep Llaverias, el 18 d'abril de 1949.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Antoni de Corbera de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Sant Antoni de Corbera de Baix». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Serra de la Codina (Gallifa)

La Serra de la Codina és una serra entre els municipis de Gallifa i de Sant Llorenç Savall a la comarca del Vallès Occidental, amb una elevació màxima de 666 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Air Transat

Air Transat és una aerolínia canadenca líder al seu país. Pertany al grup Transat A.T. Inc. Transporta a 3 milions de passatgers aproximadament cada any. Ofereix més de 90 destinacions, en 25 països. Té la seu principal a l'aeroport internacional Pierre Trudeau de Mont-real, al Canadà.

## Enllaços externs

* (francès) Pàgina web oficial d'Air Transat
# Mola de la Bóta

La Mola de la Bóta és una muntanya de 1.343 metres que es troba entre els municipis de la Sénia i de Mas de Barberans, a la comarca catalana del Montsià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Tina

La Tina és una muntanya de 849 metres que es troba al municipi de la Quar, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de La Haye-Pesnel

El cantó de La Haye-Pesnel és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte d'Avranches. Té 15 municipis i el cap es La Haye-Pesnel.

## Municipis

* Beauchamps
* Les Chambres
* Champcervon
* Équilly
* Folligny
* La Haye-Pesnel
* Hocquigny
* La Lucerne-d'Outremer
* Le Luot
* La Mouche
* La Rochelle-Normande
* Sainte-Pience
* Saint-Jean-des-Champs
* Subligny
* Le Tanu

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1956 | Ernest Corbin | Divers droite |
| 1956-1986 | Pierre Corbin | Divers droite |
| 1986-2008 | François Labarrière | RPR, després UMP |
| 2008- | Gérard Dieudonné | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.775 | 6.383 | 5.894 | 5.763 | 5.807 | 6.219 | 7.232 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Embèrt

El cantó d'Embèrt és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte d'Embèrt. Té 9 municipis i el cap és Embèrt.

## Municipis

* Embèrt
* Champétières
* La Forie
* Job
* Marsac-en-Livradois
* Saint-Ferréol-des-Côtes
* Saint-Martin-des-Olmes
* Thiolières
* Valcivières

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1973 | M. Lacroix | Divers gauche |
| 1973-1979 | M. Chaduc | PS |
| 1979-2004 | Georges Chanoine | UDF, després UMP |
| 2004- | Jacquie Douarre | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 11.263 | 11.937 | 11.735 | 11.692 | 11.538 | 11.524 | 11.306 |
# Mas Carreras de Ginestar

Mas Carreras de Ginestar és una masia del municipi de Sant Gregori (Gironès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una construcció aïllada de planta en forma de U, desenvolupada en planta baixa, pis i golfes. Les parets portants són de maçoneria amb carreus a les cantonades i emmarcant algunes de les obertures de les façanes exteriors. La porta principal presenta una llinda de pedra amb una creu cisellada i els brancals també són de pedra.
En una de les façanes laterals hi ha una finestra gòtica amb arquets i guardapols. D'altres obertures més modernes són emmarcades amb totxos. Una de les dues ales laterals presenta la planta baixa oberta en forma de volta de canó, la seva façana principal és feta amb carreus irregulars i a mitjana alçada es poden apreciar dos arcs de mig punt fets amb carreus que actualment es troben tapiats.
Prop de la casa hi ha un paller fet amb parets de maçoneria, coberta de teula a dues vessants i escala exterior per accedir al pis. Junt amb altres edificacions tanquen l'espai de l'era.

## Referències

* ↑ «Mas Carrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Serra del Troncó

La Serra del Troncó és una serra situada al municipi de Terrassa, a la comarca del Vallès Occidental, amb una elevació màxima de 678 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aircel Chennai Open 2012

El Torneig de Chennai 2012, també és conegut com a Aircel Chennai Open 2012, una competició tennística masculina disputada sobre pista dura i que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 17a edició del torneig es va celebrar entre el 2 i el 8 de gener del 2012 al SDAT Tennis Stadium de Chennai, Índia.
El tennista serbi Janko Tipsarević va disputar ambdues finals d'aquesta edició però només es va poder imposar en la de dobles. El tennista local Leander Paes va guanyar el torneig de dobles per sisena ocasió.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | J. Tipsarević | 6 | 6 | |
| WC | Y. Bhambri | 1 | 3 | | 1 | J. Tipsarević | 6 | 3 | 6 |
| | A. Beck | 6 | 4 | 2 | WC | D. Goffin | 2 | 6 | 2 |
| WC | D. Goffin | 4 | 6 | 6 | | | | | | 1 | J. Tipsarević | 6 | 6 |
| 3 | S. Wawrinka | 3 | 6 | 7 | | | | | | Q | G. Soeda | 1 | 4 |
| LL | É. Roger-Vasselin | 6 | 3 | 5 | 3 | S. Wawrinka | 4 | 4 | | | | | |
| Q | G. Soeda | 7 | 6 | | Q | G. Soeda | 6 | 6 | | | | | |
| 5 | I. Dodig | 6⁶ | 3 | | | | | | | | | | | 1 | J. Tipsarević | 7 | 6$^4$ | 6$^4$ |
| | D. Sela | 4 | 6 | 6 | | | | | | | | | | 4 | M. Raonic | 6$^4$ | 7 | 7 |
| | B. Paire | 6 | 2 | 4 | | D. Sela | 6$^4$ | 3 | | | | | |
| | V. Hănescu | 1 | 4 | | 4 | M. Raonic | 7 | 6 | | | | | |
| 4 | M. Raonic | 6 | 6 | | | | | | | 4 | M. Raonic | 6 | 6 |
| Q | Y. Sugita | 7 | 6 | | | | | | | 2 | N. Almagro | 4 | 4 |
| | L. Yen-hsun | 6⁵ | 4 | | Q | Y. Sugita | 6 | 6$^8$ | 4 | | | | |
| | S. Darcis | | | | 2 | N. Almagro | 4 | 7 | 6 |
| 2 | N. Almagro | w/o | | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Mahesh Bhupathi Rohan Bopanna | 6 | 7 | |
| | Andreas Beck Stanislas Wawrinka | 4 | 6$^3$ | | 1 | Mahesh Bhupathi Rohan Bopanna | 6 | 3 | [8] |
| 4 | Jonathan Erlich Andy Ram | 6 | 6 | | 4 | Jonathan Erlich Andy Ram | 4 | 6 | [10] |
| | Nicolás Almagro Pere Riba | 3 | 3 | | | | | | | 4 | Jonathan Erlich Andy Ram | 4 | 4 |
| | Fabio Fognini Igor Zelenay | 3 | 4 | | | | | | | 3 | Leander Paes Janko Tipsarević | 6 | 6 |
| 3 | Leander Paes Janko Tipsarević | 6 | 6 | | 3 | Leander Paes Janko Tipsarević | 6 | 6¹ | [10] |
| | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 3 | 6 | [7] | 2 | Scott Lipsky Rajeev Ram | 2 | 7 | [7] |
| 2 | Scott Lipsky Rajeev Ram | 6 | 4 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-01-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Chennai / Poona :
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2022
2023 :
ATP World Tour 2012
< 2011
2013 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Fàbrica Trinxet

La fàbrica Trinxet és un conjunt arquitectònic del barri de Santa Eulàlia de l'Hospitalet de Llobregat, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

El complex fabril és el resultat de la unió de dues antigues fàbriques tèxtils: Can Gras, de llençols i panes, era propietat de Miquel Gras i va ser construïda entre 1906 i 1911 per l'arquitecte Modest Feu i Estrada.
Can Trinxet, de filats i teixits de cotó, era propietat d'Avel·lí Trinxet i Casas (Vilanova i la Geltrú, 1845-1917), i va ser construïda el 1905 segons el projecte de l'arquitecte Joan Alsina i Arús, si bé el 1907 es va ampliar amb un petit cobert a la cantonada dels carrers Santa Eulàlia i Salvadors, de Modest Feu. El 1916, aquest mateix arquitecte també va fer una altra ampliació de les naus per la façana principal.
El 1913, es van incorporar a l'empresa els seus fills Francesc i Antoni Trinxet i Mas, sota la raó social Avel·lí Trinxet i Fills. El 1930, Can Trinxet es va integrar en el trust Unió Industrial Cotonera SA, i el 1933, va llogar les naus de la veïna fàbrica de Can Gras i li va comprar 250 telers, aplegant una plantilla de més de 1.000 treballadors.
El conjunt original de Can Trinxet ha estat enderrocat gairebé del tot, i només resta en peu el mur de tanca. La caseta del guarda de Can Gras, obra de Modest Feu, va ser destruïda el 2002 en una acció polèmica que va provocar un enfrontament polític.

## Descripció

Can Gras és un edifici industrial amb dos cossos clarament diferenciats, tant per les dimensions com per les tipologies. Un primer sector, més petit, es veu destinat a funcions comercials i, l'altre, constituït per una gran nau, es veu destinat a producció fabril. A la façana principal es combina el parament de carreus de pedra amb els elements decoratius, fets amb maó, que fan pilastres i sanefes fent escalonaments; també s'hi pot llegir la data de 1910.

## Vegeu també

* Casa Trinxet

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fàbrica Trinxet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 Barnés i Martín, 2013, p. 15.
* 1 2 3 Ajuntament de l'Hospitalet de Llobregat «Fitxa de "Can Trinxet"». Pla especial de protecció del patrimoni arquitectònic, 06-06-2001, pàg. 10-21.
* ↑ Zaurín, Luis F. «L'Hospitalet derriba un edificio modernista que estaba protegido». La Vanguardia, 17-01-2002.

## Bibliografia

* Barnés i Martín, Judith «L'univers Trinxet. Producció i treball en una fàbrica tèxtil hospitalenca a partir de les fonts orals». Quaderns d'estudi. Centre d'Estudis de l'Hospitalet, 26, 18-03-2013, pàg. 11-39.

## Enllaços externs

* «Can Trinxet (Can Gras)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Tossal Rodó (Cercs)

El Tossal Rodó és una muntanya de 1.050 metres que es troba al municipi de Cercs, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Juvigny-le-Tertre

El cantó de Juvigny-le-Tertre és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte d'Avranches. Té 9 municipis i el cap es Juvigny-le-Tertre.

## Municipis

* La Bazoge
* Bellefontaine
* Chasseguey
* Chérencé-le-Roussel
* Juvigny-le-Tertre
* Le Mesnil-Adelée
* Le Mesnil-Rainfray
* Le Mesnil-Tôve
* Reffuveille

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | Louis Vennat | Divers droite |
| 1976-1998 | Roger Delarue | Divers droite, després RPR |
| 1998-2011 | Philippe Huguet | Divers droite |
| 2011- | Marie-Hélène Fillâtre | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.173 | 3.813 | 3.291 | 2.928 | 2.666 | 2.521 | 2.455 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||