OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alexandre Farnese (cardenal)

Alexandre Farnese (Valentano, Estats Pontificis 1520 - Roma 1589) fou un príncep de Parma que va esdevenir cardenal.

## Orígens familiars

Va néixer el 5 d'octubre de 1520 a la ciutat de Valentano, que en aquells moments formava part dels Estats Pontificis i que avui en dia forma part de la província italiana de Viterbo, fill primogènit de Pere Lluís I de Parma i Girolama Orsini. Per línia paterna era net del papa Pau III, i fou germà del cardenal Ranuccio Farnese i el duc Octavi I de Parma.

## Carrera religiosa

Va estudiar a la ciutat de Bolonya i posteriorment fou nomenat administrador de la Diòcesi de Parma. El 18 de desembre de 1534 fou nomenat cardenal per part del seu avi Pau III, i va rebre molts altres càrrecs i beneficis, afavorit com a Vicecanceller de l'Església Catòlica Romana, Governador de Tívoli, arxipreste de la Basílica de Santa Maria la Major de Roma i de Sant Pere del Vaticà. Així mateix fou nomenat administrador apostòlic de la Diòcesi de Jaén (Espanya), Viseu (Portugal), Würzburg (Alemanya) i d'Avinyó (França). El 1536 fou nomenat bisbe de Monreale (Sicília), i el 1552 fundà un col·legi Jesuïta. Posteriorment fou bisbe de Massa el 1538 i arquebisbe de Tours el 1553. L'any 1580 fou nomenat arquebisbe de Cahors i bisbe de Benevento, Montefiascone, Òstia, Velletri i Degà del Col·legi Cardenalici.
Amb el seu nomenament com a Llegat Papal aconseguí acordar la pau entre Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic i Francesc I de França, acompanyant les tropes enviades pel papa per a donar suport a Carles V en contra de la Lliga d'Esmalcalda. Al llarg de la seva carrera es dedicà a restaurar un bon nombre d'esglésies, entre elles l'església de Gesú de Roma i la Vil·la Farnese.
Va morir el 2 de març de 1589 a la ciutat de Roma, i fou enterrat sota l'altar major de l'Església de Gesú.
# Campionat d'Anglaterra de rugbi a 15 2021-2022

El Campionat d'Anglaterra de rugbi a 15 2021-2022 on els vigents campions són els Harlequins que defensen llur títol aconseguit la temporada passada, s'inicià el 17 de setembre del 2021 i s'acabarà el 18 de juny del 2022.

## Resultats

| Clubs | BR | BB | ER | GRFC | H | LT | LI | LW | NF | NS | SS | S | WW |
| Bath Rugby | | | 16 – 23 | | | | | 17 – 27 | 13 – 20 | | | 17 – 71 | |
| Bristol Bears | 25 – 20 | | | | | | | | | 20 – 36 | | 9 – 26 | 27 – 5 |
| Exeter Rugby | | | | | | | 21 – 33 | | 14 – 15 | 24 – 26 | | 18 – 15 | 42 – 5 |
| Gloucester RFC | | 27 – 10 | 13 – 16 | | | 26 – 33 | | | 29 – 20 | | 33 – 32 | | |
| Harlequins | 31 – 17 | 52 – 24 | | | | | 19 – 22 | | | | | 22 – 29 | 35 – 29 |
| Leicester Tigers | 40 – 23 | | 34 – 19 | | 16 – 14 | | | | | | 19 – 11 | 13 – 12 | |
| London Irish | | 33 – 45 | | 25 – 25 | | 16 – 21 | | | 43 – 21 | | 31 – 31 | | |
| London Wasps | | 44 – 8 | 23 – 27 | 33 – 35 | 16 – 26 | | | | | 26 – 20 | | | |
| Newcastle Falcons | | 13 – 5 | | | 20 – 26 | | | 18 – 14 | | | | | 24 – 24 |
| Northampton Saints | 40 – 19 | | | 34 – 20 | | 26 – 55 | 23 – 21 | | | | | | 66 – 10 |
| Sale Sharks | 20 – 19 | | 15 – 25 | | 28 – 22 | | | | | 30 – 6 | | | |
| Saracens | | | | | | | 34 – 34 | 56 – 15 | 37 – 23 | | 25 – 14 | | |
| Worcester Warriors | | | | 23 – 31 | | 3 – 48 | 36 – 24 | 32 – 31 | | | 27 – 14 | | |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial sobre Campionat d'Anglaterra de rugbi a 15 2021-2022 (anglès)
# Cultura Folsom

La cultura Folsom és el nom donat pels arqueòlegs a una cultura arqueològica específicament paleoamericana que va ocupar gran part del centre d'Amèrica del Nord. El terme va ser utilitzat per primera vegada el 1927 per Jesse Dade Figgins, director del Museu d'Història Natural de Colorado.
Nombroses cultures paleoamericanes ocuparen Amèrica del Nord, una mica restringides a les Grans Planes i Grans Llacs dels actuals Estats Units i Canadà, així com les àrees adjacents a l'oest i cap al sud-oest. La tradició de Folsom es va caracteritzar per l'ús de la punta Folsom com a punxes de projectil i activitats conegudes dels llocs on mataven i espedaçaven el bisó i les eines Folsom que hi deixaren.
Alguns llocs de matança exhibeixen proves de fins a 50 bisons morts, encara que pel que sembla la dieta Folsom inclou també argalins, marmotes, cérvols i conills de cua blanca.
Un jaciment Folsom és a Hanson (Wyoming), també va revelar àrees afirmades, que indiquen possibles habitatges.
El tipus de lloc és jaciment Folsom, prop de Folsom (Nou Mèxic), al comtat de Colfax (29CX1), un lloc de la matança del pantà trobat al voltant del 1908 per George McJunkin, un vaquer i antic esclau que havia viscut a Texas quan era nen. Els arqueòlegs van excavar el lloc en 1926. A Mèxic, en alguns llocs corresponents a l'Etapa Lítica, i especialment al Cenolític inferior, s'han trobat puntes de fletxa de tipus folsom, tots en l'altiplà septentrional. Entre ells cal citar a Samalayuca (Chihuahua), La Chuparrosa (Coahuila), Puntita Negra (Nuevo León) i Cerro de Silva (San Luis Potosí).
Es creu que el complex Folsom deriva de la més antiga cultura Clovis i el seu inici data entre 9000 aC i 8000 aC.
El lloc Lindenmeier a Colorado és un campament que es va utilitzar al llarg d'un període més llarg, abastant aquesta època.

## Referències

* ↑ Hillerman, Anthony G. «The Hunt for the Lost American». A: The Great Taos Bank Robbery and Other Indian Country Affairs. University of New Mexico Press, 1973. ISBN 0-8263-0306-4. reeditat a The Great Taos Bank Robbery and Other Indian Country Affairs. Nova York: Harper Paperbacks, maig 1997. ISBN 0-06-101173-8.
* ↑ «Folsom Traditions». University of Manitoba, 1998. Arxivat de l'original el 2012-02-09. [Consulta: 10 abril 2010].
# Cabana de Filià

La Cabana de Filià és una cabana de muntanya del terme municipal de la Torre de Cabdella, en el seu terme primigeni.
Està situada al bell mig del circ de Filià, on s'origina el riu de Filià, al centre del lloc on s'estava construint una estació d'esquí, actualment (2009) amb les obres aturades.
Antigament, la cabana era el lloc on s'aplegava el ramat que durant els mesos càlids pasturava a la vall, i es destriava per tal de començar la transhumància, per tal de passar els mesos freds en paratges menys freds, habitualment al pla del Segrià i la Noguera. Actualment aquesta activitat és pràcticament residual.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Parc nacional dels Carpats

El Parc nacional natural dels Carpats (en ucraïnès, Карпатський національний природний парк) és un parc nacional situat en l'óblast d'Ivano-Frankivsk, a Ucraïna. El parc va ser creat el 3 de juny del 1980 per protegir els paisatges de les muntanyes dels Carpats. El centre administratiu del parc es troba a Yaremche. Aquest parc natural és el primer dels parcs nacionals d'Ucraïna i un dels majors del país. El parc és una important destinació turística, i posseeix unes 50 rutes que el recorren.
El parc té una àrea de 515,7 km², dels quals 383,4 km² tenen prohibida qualsevol activitat econòmica. La zona que abasta el parc es troba compartida entre el raion de Nadvirna i el raion de Verkhovyna, ubicats al sud-oest de l'óblast d'Ivano-Frankivsk i limitant amb l'óblast de Transcarpàcia. El parc es troba a la zona més elevada dels Carpats ucraïnesos, en els pendents orientals de les conques dels rius Prut (el naixement es troba al parc) i el Black Cheremosh. El mont Hoverla (ubicat al límit del parc, al raion de Verkhovyna) és el punt de major elevació d'Ucraïna (2061 m). El punt més baix es troba a 500 msnm.
La zona que ocupa el Parc nacional natural dels Carpats va ser habitada en l'antiguitat pels hutsuls i conté diversos monuments històrics, inclosos edificis construïts de fusta. El 1921, es va crear una reserva natural a les zones més elevades dels Carpats ucraïnesos; la reserva originalment tenia una superfície de 4,47 km². El 1968 la van fusionar amb la nova Reserva de la biosfera dels Carpats. Va ser creat el 1980 mitjançant un decret del Consell de Ministres de la República Socialista Soviètica d'Ucraïna, i inclou gairebé la meitat de l'àrea que anteriorment corresponia a la Reserva dels Carpats. El parc és una unitat independent subordinada al Ministeri d'Ecologia i Recursos Naturals d'Ucraïna.
L'entorn del parc inclou zones de prats alpins i boscos. Les tres espècies d'arbres més comunes al parc són l'avet blanc, el faig comú, i la pícea. La cascada Huk, amb una caiguda de 84 m, és la cascada amb un salt més gran dels Carpats ucraïnesos. Hi ha també dos llacs d'origen glacial.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Official website of the park». Carpathian National Nature Park. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 28 abril 2015].
* 1 2 3 4 «Карпатський національний природний парк» (en ucraïnès). Україна Інкогніта. [Consulta: 28 abril 2015].
* ↑ «Territorial features of Carpathian NNP». Carpathian National Nature Park. Arxivat de l'original el 2020-10-31. [Consulta: 28 abril 2015].
# Gobiesox marmoratus

Gobiesox marmoratus és una espècie de peix de la família Gobiesocidae que aconsegueix una talla màxima coneguda de 16 cm. Així com altres peixos que posseeix una ventosa formada entre les seves aletes pèlviques (ventrals) la que li permet romandre adherit al substrat i evitar ser remogut per l'onatge.
# Yates

«Yates» té aquests significats:
* Toponímia:
** Yates Center, població dels Estats Units a l'estat de Kansas
** Yates City. població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
** Fort Yates, població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
* Biografies:
** Adam Yates (Bury, Anglaterra, 1992), ciclista anglès, professional des del 2014
** Alan Yates (Northampton, Anglaterra, 1944), lingüista i catalanòfil anglès
** Cecil Yates (Thurber, Texas, 1912 - Buckeye, Arizona, 1987), ciclista estatunidenc, professional des del 1934 fins al 1949
** Frank Yates, estadístic anglès
** Frederick Yates (1884 – 1932), jugador d'escacs anglès
** Harris Oliver Yates (1934 -), botànic estatunidenc, que també va realitzar investigacions en entomologia
** Janty Yates (1950), dissenyadora de vestuari per a cinema i televisió britànica
** Jeremy Yates (Hastings, Hawke's Bay, 1982), ciclista neozelandès, professional entre 2009 i 2011
** Matthew Yates (Hastings, Hawke's Bay, 1979), ciclista neozelandès
** Michael Yates (1946), economista, educador laboral i editor associat de la revista socialista Monthly Review
** Peter Yates (Aldershot, Anglaterra, 1929 − Londres, 2011), director de cinema anglès
** Richard Yates (1926-1992), escriptor nord-americà que va destacar pel seu retrat del desencís estatunidenc dels anys 50
** Sally Yates (Atlanta, 1960), jurista estatunidenca, fiscal general adjunta dels Estats Units
** Sean Yates (Ewell, 1960), ciclista anglès professional entre 1982 i 1996
** Simon Yates (Bury, 1992), ciclista anglès, professional des del 2014
* Miscel·lània: Correcció de Yates
# Cabana de Gussinet

La Cabana de Gussinet és una cabana agrícola del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme de Conques.
Està situada al sud-est de Conques, al costat meridional de la carretera C-1412b, molt propera a la carretera. És al nord-est de la Font de Menyoliva.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Oxymycterus

Oxymycterus és un gènere de mamífers rosegadors de la família dels cricètids, coneguts vulgarment com a ratolins morruts. Són endèmics a Sud-amèrica.
Els antics gèneres Chalcomys, Hypsimys i Microxus es consideren avui inclosos en Oxymycterus.

## Taxonomia

* O. akodontius
* O. amazonicus
* O. angularis
* O. caparaoe
* O. dasytrichus
* O. delator
* O. hiska
* O. hispidus
* O. hucucha
* O. inca
* O. itapeby
* O. josei
* O. nasutus
* O. paramensis
* O. quaestor
* O. roberti
* O. rufus
* O. wayku
# Punyeta (indumentària)

S'anomena punyeta o punyet a la punta d'encaix o blonda d'alguns punys. Especialment les bocamànigues brodades de les togues.
A la península ibèrica, són utilitzades com a complement de diverses vestimentes cerimonials, tant per part d'individus pertanyents a l'estament clerical: diaques, sacerdots o bisbes com de l'àmbit civil (magistrats, jutges, etc.) i, fins i tot l'acadèmic, vgr. doctors, rectors i altres personalitats universitàries. Dins la indumentària universitària, els colors de la punyeta variaran en funció de la facultat o càrrec de l'acadèmic.

## En sentit figuratiu

Punyeta és un nom genèric que es dona, en llenguatge vulgar, a quelcom que no té utilitat o que empipa. "Enviar o anar a la quinta punyeta": enviar o anar "a la quinta forca" a un lloc a on és difícil d'arribar o a una gran distància. "Viure a la quinta punyeta": viure a un lloc molt lluny. "Fer la punyeta a alguna persona": Fer-li la vida impossible, empipar-la, importunar-la, fastiguejar-la. Amb el mateix significat existeix l'eufemisme "tinyeta" reflectit a la Gran Enciclopèdia Catalana. Finalment en Corominas explica el significat com masturbació.

## Referències

* ↑ punyet a Optimot
* ↑ «punyet». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Punyeta (indumentària)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «puñeta». Diccionario de la lengua española. Real Academia Española (castellà).
* ↑ Alicante, Universidad de. «Preguntas más frecuentes - Gabinete de Protocolo» (en castellà). ua.es, 08-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-08. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Diccionari Català-Valencià-BalearB». Diccionari català-valencià-balear. [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ punyeta a Optimot
* ↑ «punyeta». enciclopèdia.cat. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «tinyeta». enciclopèdia.cat. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ Coromines, Joan. Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. Curial Edicions Catalanes Caixa de Pensions La Caixa, 1980, p. 875. ISBN 84-7256-276-X.

## Enllaços externs

* «a fer punyetes». RodaMots, 02-06-2021. [Consulta: 29 octubre 2021].
# Alexandre de Iugoslàvia (príncep de Iugoslàvia)

Alexandre de Iugoslàvia, príncep de Iugoslàvia (White Lodge (Richmond - Surrey) 1924). Príncep de Iugoslàvia de la Casa dels Karageorgevitx amb el tractament d'altesa reial.
Nascut al White Lodge de Richmond, al comtat anglès de Surrey, el dia 13 d'agost de l'any 1924, sent fill del príncep regent Pau de Iugoslàvia i de la princesa Olga de Grècia. Alexandre era net per via paterna del príncep Arsen de Iugoslàvia i de la princesa Maria Demidov de San Donato i per via materna del príncep Nicolau de Grècia i de la gran duquessa Helena de Rússia.
Alexandre visqué la seva infància i joventut fins a l'any 1941 a Belgrad fins quan l'any 1941 la família del príncep regent hagué d'abandonar el país acusats de col·laboracionisme amb el nacionalsocialisme. Setmanes després tota la família reial abandonà el país després de l'ocupació alemanya.
Exiliats primer a la república sud-africana i posteriorment a Londres, el príncep Alexandre es mantingué sempre molt proper a la cort anglesa gràcies a l'amistat que unia els seus pares amb el rei Jordi VI del Regne Unit i gràcies al fet que la princesa Marina de Grècia, duquessa de Kent, era la seva tia.
El dia 12 de febrer de l'any 1955 contragué matrimoni a Cascais amb la princesa Maria Pia d'Itàlia, filla del rei Humbert II d'Itàlia i de la princesa Maria Josep de Bèlgica. La parella establerta a les proximitat de París tingué quatre fills:
L'any 1967, els prínceps de Iugoslàvia protagonitzaren un sonor escàndol al divorciar-se. Alexandre es maridà de nou amb el princesa Bàrbara de Liechtenstein el dia 2 de novembre de 1973 a París. Bàrbara era filla del príncep Eugeni de Liechtenstein i de la duquessa Maria Teresa von Goëß. La parella ha tingut un fill:
# Programa Conjunt de les Nacions Unides sobre el VIH/sida

El Programa Conjunt de les Nacions Unides sobre el VIH/sida (més conegut per l'acrònim ONUSIDA) és un programa de les Nacions Unides destinat a coordinar les activitats dels diferents organismes especialitzats de l'ONU en la seva lluita contra la sida. És citat sovint per les seves sigles en anglès, UNAIDS.
Amb seu a Ginebra (Suïssa), l'actual director executiu és el Dr Michele Sidibé.

## Agències de l'ONU que treballen amb ONUSIDA

* Oficina de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats ACNUR
* Fons de les Nacions Unides per a la Infància UNICEF
* Programa Mundial d'Aliments PMA
* Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament PNUD
* Fons de Nacions Unides per la Població UNFPA
* Oficina de Nacions Unides contra la Droga i el Delicte UNODC
* Organització Internacional del Treball OIT
* Organització de les Nacions Unides per l'Educació, la Ciència i la Cultura UNESCO
* Organització Mundial de la Salut OMS
* Banc Mundial

## Enllaços externs

* Unaids.org: web d'ONUSIDA. (anglès)
* 2006 Unaids.org: Informe sobre l'epidèmia mundial de sida, elaborat per ONUSIDA. (anglès)
* GreenFacts.org: Situació i desafiaments de l'epidèmia de sida, resum de l'informe d'ONUSIDA. (castellà)
# Cabanot de Fenoi

El Cabanot de Fenoi era una cabana del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent al poble d'Hortoneda.
Està situada a llevant d'Hortoneda, al nord de Segan i del Montpedrós i al sud-est del Coll de la Creu, a l'esquerra de la llau de Perauba.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Eumeces

Eumeces és un gènere de sauròpsids (rèptils) de la família dels escíncids. Aquest gènere el componen cinc espècies que viuen a Àfrica i l'Orient Pròxim.
El gènere fou descrit al segle xix. Recentment s'han publicat dues revisions taxonòmiques que han arribat a la mateixa conclusió: es tracta d'un tàxon parafilètic que s'hauria de separar en diversos gèneres diferents. Griffith et al. (2000) suggeriren que l'espècie tipus d'Eumeces, E. pavimentatus (considerats per molts una subespècie d'Eumeces schneideri), s'hauria de transferir a Lacerta fasciata, de manera que el nom genèric Eumeces quedaria amb el clade més ric en espècies.

## Taxonomia

* Eumeces algeriensis, Peters 1864.
* Eumeces blythianus, Anderson 1871.
* Eumeces cholistanensis, Masroor 2009.
* Eumeces indothalensis, Khan & Khan 1997.
* Eumeces schneideri, Daudin 1802.
# Fines herbes

Les fines herbes en gastronomia són un assortiment d'herbes aromàtiques combinades i molt ben picades amb què s'adoben certs menjars. S'utilitzen de preferència fresques i verdes, i es distingeixen d'altres condiments a base de les fruites de plantes aromàtiques o de plantes dessecades. Generalment són api, cerfull, julivert i estragó. La proporció de cadascuna es calcula tenint en compte el seu poder aromàtic i el menjar al qual van destinades. A l'origen l'expressió és un gal·licisme, per traducció literal.
Fines herbes no és un terme botànic. Es referix a herbes que fan bona olor i bon gust, que s'utilitzen a la cuina com a condiment i que se solen trobar al camp, com ara l'alfàbrega, el julivert, l'orenga, la menta, fonoll etc. S'hi sol incloure també les fulles de llorer i de vegades el marduix. La mescla típica d'Occitània i Provença es diu herbes de Provença. A França pot designar una barreja particular de quatre herbes (cibulet, cerfull, julivert i estragó).

## Referències

* ↑ «herba». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «fines herbes». Optimot. [Consulta: 11 juliol 2017].
* ↑ «Fines herbes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Barri i Masats, Montserrat. Aportació a l'estudi dels gal·licismes del català. 1. ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1999, p. 99. ISBN 9788472834767.
# Alexandre le Grand

Alexandre le Grand és una tragèdia en cinc actes i en vers (1.548 alexandrins) de Jean Racine. Fou representada el 4 de desembre de 1665, al teatre del Palais-Royal, de París. La tragèdia duu per tema els amors d'Alexandre el Gran i de Cleòfila, així com la rivalitat entre Porus i Tàxiles per l'amor d'Axiana. Cal ressaltar que el personatge d'Alexandre, al qual Lluís XIV li agradava de ser comparat, és a la figura del Rei Sol a qui va destinada la peça. L'escena té lloc a la vora de l'Hidaspes, al camp de Tàxiles.

## Personatges

* Alexandre
* Porus, rei a les Índies
* Taxile, rei a les Índies
* Axiane, reina d'una altra part de les Índies
* Cléophile, germana de Taxile.
* Éphestion
* Seguici d'Alexandre

## Enllaços externs

* Text d'Alexandre le Grand, a Wikisource, en francès
# Currywurst

La Currywurst és una salsitxa alemanya cuita (Brühwurst) o rostida a la graella (Bratwurst). La majoria de les vegades se serveix tallada en llesques i va acompanyada de salsa quètxup o salsa de tomàquet i curri en pols. L'acompanyament d'aquesta salsitxa solen ser uns panets típics alemanys (Brötchen) o unes simples patates fregides. Es tracta d'una salsitxa molt popular, i poden trobar en gairebé tota Alemanya. És molt habitual en els llocs de carrer (Imbiss), en els mercats i les fires. En aquest tipus d'establiments se sol servir tot junt en safates de cartró blanc amb una espècie de forquilla de plàstic, adequat per anar menjant pel carrer. En aquests llocs es troben els dipòsits amb salsa de tomàquet o quètxup perquè cada comensal pugui afegir ell mateix la quantitat que desitgi.
La popularitat d'aquest plat es pot notar en certs actes de les campanyes electorals: gairebé tots els polítics alemanys apareixen als mitjans menjant una Currywurst al carrer. Aquesta paraula apareix en gairebé totes les guies turístiques com a paraula bàsica de supervivència en el cas de tenir fam i desitjar menjar alguna cosa.

## Música i literatura

* Herbert Grönemeyer: Currywurst (Text: Jürgen Triebel i Diether Krebs). LP Total Egal , 1982
* Uwe Timm: Die Entdeckung der Currywurst (El descobriment del Currywurst). Novel, 1993. ISBN 3-462-02461-2
* Werner Siegert: Der kleine, aber absolut unentbehrliche Currywurst-Knigge . Herbert Utz Verlag, Múnic 2005, ISBN 3-8316-1179-3

## Vegeu també

* Gastronomia d'Alemanya
* Salsitxa de Frankfurt

## Enllaços externs

* Currywurst original de Berlín
* Museu Alemany de la Currywurst a Berlín Arxivat 2011-08-16 a Wayback Machine. (alemany)
* El club de fans de la Currywurst de Berlín (alemany)
# Cahiers d'Art

Cahiers d'Art fou una revista artística i literària francesa fundada l'any 1926 per Christian Zervos. Zervos la va publicar fins al 1960. La revista es va convertir també en una editorial, conservant el mateix nom, que va publicar nombroses monografies sobre artistes francesos o que vivien a França durant la primera meitat del segle xx. Entre les obres publicades, s'inclou un catàleg d'obres de Pablo Picasso, elaborat per Zervos.
La revista va ser fundada pel crític d'art Christian Zervos a París, a la Rue du Dragon, el 1926. Es va publicar -amb una interrupció entre 1941 a 1943- fins al 1960. La primera publicació després de la guerra es va datar com a 1940-1944 i es va centrar en els poetes i escriptors de la Resistència francesa, incloent Vercors. Cahiers d'art, també va publicar les seleccions del poeta Paul Éluard.
Després de Segona Guerra Mundial, el psicoanalista Jacques Lacan va ser convidat per Zervos a publicar dos articles sobre lògica: El temps lògic i l'asserció de certesa anticipada (1945) i El nombre tretze, i la forma lògica de la sospita (1946). Samuel Beckett també ha contribuït a un dels seus primers textos en francès, La pintura de Van de Velde o el món i els pantalons.
La revista s'ha destacat per la qualitat dels seus articles i il·lustracions que han promogut l'art modern de França durant 30 anys. Entre els artistes representats s'inclouen Picasso Fernand Léger, Max Ernst Raoul Dufy, Marc Chagall Brancusi, Vincent van Gogh, Paul Klee, Henry Laurens Moholy-Nagy, Jean Lurcat, Joan Miró, Calder, Victor Brauner, De Chirico, Marcel Duchamp, o Man Ray.

## Enllaços externs

* Darrer catàleg editat Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine.