OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puig Estela (Riudaura)

El Puig Estela és una muntanya de 1.361 metres que es troba al municipi de Riudaura, a la comarca catalana de la Garrotxa. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 293087001). Es tracta d'un mirador natural que separa la Vall de Riudaura de la Vall de Vallfogona del Ripollès. És un dels punts que limita l'Espai Natural Protegit de la Riera de Bianya. Fa de límit municipal entre Riudaura i Vallfogona de Ripollès. És el punt més elevat del municipi de Riudaura i de la Serra de Puig d'Estela, seguida pel Puig Alegre (1312m).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Diccionario geográfico de España (en castellà). Ediciones Prensa Gráfica, 1960. ISBN 978-84-275-0164-5.
* ↑ Campos, Ma Ángeles Masip; Masip, Ma Ángeles. Els Millors Racons de la Garrotxa I el Ripollès. Racc-62, S.L., 2002. ISBN 978-84-95571-62-5.
* ↑ «Espai Natural Protegit de la Riera de Bianya». [Consulta: 9 maig 2022].
# Amt Burg (Spreewald)

Amt Burg (Spreewald) (baix sòrab Amtske Bórkowy (Błota)) és un amt (mancomunitat) del districte de Spree-Neiße, a Brandenburg, Alemanya. Té una extensió de 125,59 km² i una població de 9.756 habitants (2007). La seu és a Burg (Spreewald). El burgmestre és Ulrich Noack.

## Subdivisions

L'Amt Burg (Spreewald) és format pels municipis:
* Briesen – Brjaze
* Burg (Spreewald) – Bórkowy (Błota)
* Dissen-Striesow – Dešno-Strjažow
* Guhrow – Gory
* Schmogrow-Fehrow – Smogorjow-Prjawoz
* Werben – Wjerbno

## Enllaços externs

* www.amt-burg-spreewald.de
# Cap deth Malh de Cristalh

El Cap deth Malh de Cristalh és una muntanya de 2.400 metres que es troba entre els municipis de Canejan, a la comarca de la Vall d'Aran i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Joan d'Avellanet

Sant Joan d'Avellanet és l'església romànica del poble d'Avellanet, al municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església d'una sola nau, coberta amb volta de canó, i capçada a llevant amb un absis semicircular en degradació i volta de quart d'esfera. La coberta de llosa a doble vessant de la nau manté el ràfec al mateix nivell, seguint el perímetre de l'absis. La porta d'accés, adovellat de pedra arenisca vermella, es troba a la façana meridional. En la façana de ponent hi ha un ull de bou circular en alt i descentrat, i és culminada per un campanar d'espadanya d'un sol ull, actualment mig enrunat. L'absis és ben llis, sense cap element decoratiu. L'aparell és força irregular, amb juntes molt plenes de morter de calç i lloses de formes molt diverses. L'edifici té dos elements afegits: la sagristia adossada al mur nord i una capelleta al mur meridional.

## Història

La vila d'Avellanet apareix esmentada l'any 1080 a l'acta de consagració de l'església de Santa Cecília d'Elins, com a indret assignat a aquest cenobi. Històricament, però, ha estat vinculada a la vall de Castellbò i, per tant, al vescomtat de Castellbò. Les primeres notícies relatives a l'església daten dels anys 1312-1314, en el context de la visita ordenada per l'arquebisbe de Tarragona a les parròquies de la diòcesi d'Urgell, en la qual figura com a església parroquial, condició que perdria posteriorment.

## Referències

* 1 2 «Església de Sant Joan d'Avellanet». Pla d'ordenació urbanística municipal: Catàleg de béns protegits p. 25-26. Ajuntament de Montferrer i Castellbò. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 8 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Sant Joan d'Avellanet». Via Romànica. Consell Comarcal de l'Alt Urgell. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 8 maig 2012].
# Puig Gavarrós

El Puig Gavarrós és una muntanya de 666 metres que es troba al municipi de Montagut i Oix, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rijswijk

Rijswijk és una ciutat dels Països Baixos, en la província d'Holanda Meridional, situada a mig camí entre La Haia i Delft. La seva població és de 46.655 habitants (2009). Limita al nord amb la Haia i Leidschendam-Voorburg, a l'est amb Pijnacker-Nootdorp i al sud amb Delft i Westland.

## Nuclis de població

| Barris/parròquies | Mapa |
| 0111 Cromvliet 0112 Leeuwendaal 0221 Oud-Rijswijk 0222 Bomenbuurt 0223 Welgelegen 0224 Rembrandtkwartier 0225 Havenkwartier 0331 Julianapark 0332 Huis te Lande 0333 Stationskwartier 0334 Te Werve 0441 Spoorzicht 0442 Kleurenbuurt 0443 Artiestenbuurt 0551 Overvoorde 0552 Strijp 0553 Presidentenbuurt 0554 Ministerbuurt 0661 Stervoorde 0662 Eikelenburg 0663 Hoekpolder 0664 Sion (buurtschap) 0771 Muziekbuurt 0772 Wilhelminapark 0881 Plaspoelpolder 0882 Elsenburg 0883 Pasgeld 0884 Haantje (buurtschap) 0991 Hoornwijck 0992 Broekpolder 0993 Kraayenburg 0994 Vrijenban | |

## Història

La història dels primers assentaments en l'àrea de Rijswijk es remunta a 5.500 anys enrere. Diverses excavacions han demostrat que estava habitada el que per aquell temps era una zona de dunes. L'origen del poble de Rijswijk com a tal es remunta a 800 anys enrere. La seva història ve lligada a les cases de camp i propietats que l'aristocràcia i famílies acomodades posseïen a la zona. Una d'elles, la Huis ter Nieuwburg, coneguda per ser el lloc on es va signar la Pau de Ryswick en 1697, posant fi a la Guerra dels Nou Anys que els Països Baixos van mantenir amb França.
Fins a 1900 Rijswijk no és més que un poble agrícola que va ser convertint-se en ciutat al llarg del segle xx. Amb relativa rapidesa, el seu nucli original es va anar ampliant amb la construcció de nous barris i avui dia el seu terme municipal està altament urbanitzat.
En Rijswijk tenen la seva seu el Biomedical Primat Research Centre i l'Oficina Europea de Patents (EPO)

## Ajuntament

| Partit | Regidors |
| Onafhankelijk Rijswijk | 8 |
| PvdA | 6 |
| Gemeentebelangen | 4 |
| VVD | 4 |
| CDA | 4 |
| GroenLinks | 2 |
| D'66 | 1 |

## Personatges il·lustres

* Richard Knopper, futbolista.
# Paul Louis Bouchard

Paul Antoine Louis Bouchard (5 d'agost de 1853, París – 1937, París) va ser un pintor francès, especialment conegut per les seves escenes orientalistes.
Va ser alumne de Gustave Boulanger, Jules Lefebvre i Fernand Cormon . Al començament de la seva carrera, va produir escenes històriques; principalment de l'edat mitjana. Més tard va ampliar els seus temes per incloure escenes orientalistes i paisatges urbans russos.
Les seves exposicions al Saló van començar l'any 1880, i hi continuaria exposant anualment fins al 1930. Va ser guardonat amb una medalla de bronze a l'Exposició Universal de 1900.
Va ser nomenat Cavaller de la Legió d'Honor el 1908.
La seva pintura Les Almahs es va utilitzar a la contraportada de la revista Grand écrivain el 1987 per il·lustrar un article sobre Arthur de Gobineau i la seva visió onírica de l'Orient Mitjà. L'original es troba al Museu d'Orsay.

## Referències

* ↑ Édouard-Joseph, Dictionnaire biographique des artistes contemporains, Vol.1, A-E, Art & Édition, 1930, p.171
* ↑ Documentation @ the Base Léonore
* ↑ Les Almées c.1893, Musée d'Orsay

## Enllaços externs

* Més obres de Bouchard @ ArtNet
# Amt Bökingharde

Amt Bökingharde (mooring: Böökinghiird; danès: Bøking Herred) fou un amt del districte de Nordfriesland, a Slesvig-Holstein, Alemanya, que comprenia la part continental septentrional del districte. Tenia una extensió de 137 km² i una població de 5.400 habitants (2008). La seu era a Risum-Lindholm. L'1 de gener de 2008, junt amb els Ämter Karrharde, Süderlügum i Wiedingharde, i els municipis de Niebüll i Leck, formà el nou Amt Südtondern.
Comprenia els municipis de:
* Dagebüll (939)
* Galmsbüll (664)
* Risum-Lindholm (3627)
* Stedesand (870)
# Era Sèrra de Naut

Era Sèrra de Naut és una muntanya de 2.026 metres que es troba al municipi de Vielha e Mijaran, a la comarca de la Vall d'Aran.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Santa Coloma de Vilamitjana

Santa Coloma de Vilamitjana és l'església parroquial de Vilamitjana del Cantó, en el municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església és d'una sola nau rectangular, capçada a ponent amb capçalera plana i molt modificada. Està coberta amb un llosat de doble vessant. Té la porta d'accés, en arc de mig punt, a la façana oriental, coronada per un ull de bou circular i rematada per un campanar d'espadanya d'un sol ull.
Actualment té la façana estrafeta per dues finestres rectangulars, desproporcionades.

## Història

La parròquia de Vilamediana és mencionada a l'acta de consagració de la catedral de la Seu d'Urgell de l'any 839. L'any 999, està documentat en un testament amb el llegat d'unes terres situades a Vila Migana. Les referències escrites són força nombroses al llarg del segle xi, amb esments de l'església parroquial de la vila, dedicada a Santa Coloma des d'antic. Segons es pot deduir del capbreu-llevador de la comanda de Susterris de 1378, aquest establiment religiós posseí un gran nombre de propietats a Vilamitjana, vinculats probablement a la propera comanda hospitalera de Costoja.

## Referències

* 1 2 «Església de Santa Coloma de Vilamitjana». Pla d'ordenació urbanística municipal: Catàleg de béns protegits p. 91-92. Ajuntament de Montferrer i Castellbò. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 10 maig 2012].
* ↑ «Església parroquial de Santa Coloma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 maig 2012].
# Puig Sariol

El Puig Sariol és una muntanya de 553 metres que es troba al municipi de les Planes d'Hostoles, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Circuit d'Imatra

El Circuit d'Imatra va ser un circuit urbà situat a Imatra, Finlàndia. N'hi va haver dues versions, emprades exclusivament per a les curses de motociclisme que es coneixien en finès com a Imatranajo. De 1962 a 1978 es va fer servir un circuit urbà a l'est de la ciutat d'Imatra de 6,030 km que es recorria en sentit horari. El circuit discorria per la vora del riu Vuoksi i una línia de ferrocarril que s'havia de travessar per un pas a nivell. De 1979 al 1986 es va fer servir un circuit més curt, de només 4,950 km, que consistia bàsicament en la part occidental del circuit original.
A partir de la temporada de 1964 del mundial de motociclisme i fins a la de 1982, l'"Imatranajo" va esdevenir el Gran Premi de Finlàndia i va puntuar per al campionat. Des de 1983, la prova ja no va formar part del calendari del mundial a causa de la perillositat del circuit i l'accident que hi hagué al Gran Premi de 1982, en què el pilot de sidecars Jock Taylor es va morir. L'Imatranajo, però, es va continuar celebrant fins al 1986, en què un nen de sis anys es va morir en ser atropellat durant la cursa.
Malgrat els accidents, el circuit d'Imatra encara es va seguir fent servir per a celebrar-hi curses de motocicletes clàssiques. Després de tres decennis des del darrer fet luctuós, a l'agost de 2016 Imatra va tornar a acollir una prova internacional, concretament una de puntuable per a l'International Road Racing Championship (IRRC), un campionat de curses en circuits urbans creat el 2010. El 2017, aquesta cursa es va tornar a celebrar. El 15 de juny de 2019, en què s'hi tornà a córrer l'Imatranajo, es va produir un nou accident mortal quan el suís Mathias Gnägi va sortir de la pista per culpa de la pluja a la cursa de la categoria Superbike i es va morir.

## Referències

* ↑ «IMATRA - FINLANDE - Imatranajo» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 5 juny 2024].
* ↑ «Throwback Thursday: Grand Prix on Streets» (en anglès). cyclenews.com. [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «Imatra – Round up – Road Racing News» (en anglès), 21-08-2016. [Consulta: 29 novembre 2022].
* ↑ «Imatra Added to Duke Road Race Rankings Schedule – Road Racing News» (en anglès), 17-04-2017. [Consulta: 29 novembre 2022].

## Vegeu també

* Circuit de Pyynikki

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial de l'Imatranajo (anglès) (finès)
# Amt Peitz

Amt Peitz (baix sòrab Amtske Picnjo) és un amt ("municipalitat col·lectiva") del districte de Spree-Neiße, a Brandenburg, Alemanya. Té una extensió de 282,38 km² i una població de 10.682 habitants (31/12/2019). La seu és a Peitz. La burgmestra és Elvira Hölzner.

## Subdivisions

L'Amt Peitz és format pels municipis:
* Drachhausen – Hochoza
* Drehnow – Drjenow
* Heinersbrück – Most
* Jänschwalde – Janšojce
* Peitz – Picnjo
* Tauer – Turjej
* Teichland – Gatojce
* Turnow-Preilack – Turnow-Pśiłuk

## Enllaços externs

* www.amt-peitz.de
# Malh dera Artiga

El Malh dera Artiga és una muntanya de 2.710 metres que es troba entre els municipis de Vielha e Mijaran, a la comarca de la Vall d'Aran i l'Aragó.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Puig Satoies

El Puig Satoies és una muntanya de 1.251 metres que es troba al municipi de la Vall d'en Bas, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Circuit de Pedralbes

El Circuit de Pedralbes era un circuit urbà automobilístic de 6,316 km que recorria els carrers del barri de Pedralbes, a Barcelona.
L'any 1946 es va competir per primera vegada en aquest circuit situat al que aleshores eren els afores de Barcelona, amb un traçat que passava per carrers amples amb uns revolts tancats i del qual n'estaven molt satisfets tant els pilots com el públic. S'hi van disputar dos grans premis de Fórmula 1 a inicis dels anys 1950, tots dos organitzats per la Penya Rhin, fins que el desastre de Le Mans de 1955 va fer que augmentessin les mesures de seguretat per al públic a tots els circuits, provocant que finalment s'hi deixessin de fer grans premis automobilístics.
El recorregut passava per l'Avinguda Diagonal, Numància, Passeig Manuel Girona, l'Avinguda de Pedralbes i l'Avinguda d'Esplugues.

## Grans premis de Fórmula 1

| Any | Data | Pilot guanyador | Escuderia | Detalls |
| 1954 | 24 d'octubre | Mike Hawthorn | Ferrari | Detalls |
| 1951 | 28 d'octubre | Juan Manuel Fangio | Alfa Romeo | Detalls |

## Vegeu també

* Gran Premi Penya Rhin

## Referències

* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «Pedralbes, el circuit que coronà i derrotà Juan Manuel Fangio». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 100-101. ISBN 84-320-6249-9.
# Amundi

Amundi és una empresa francesa de gestió d'actius. Amb 1.653 milions d'euros d'actius sota gestió a finals del 2019, és el gestor d'actius més gran d'Europa i un dels deu gestors d'inversions més importants del món.
Fundada l'1 de gener de 2010, la companyia és el resultat de la fusió entre les activitats de gestió d'actius de Crédit Agricole (Crédit Agricole Asset Management, CAAM) i Société Générale (Société Générale Asset Management, SGAM). Amundi Group cotitza a la borsa d'Euronext des de novembre de 2015. El seu accionista majoritari és Crédit Agricole S.A.

## Enllaços externs

* Amundi
# Tuc de Conangles

El Tuc de Conangles és una muntanya de 2.784 metres que es troba entre els municipis de Naut Aran i de Vielha e Mijaran, a la comarca de la Vall d'Aran. Està situat a la carena que separa el Circ de Tòrt de la vall de Conangles.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Azarah

Azarah (accadi: 𒀀𒍝𒊏𒄴, A-za-ra-aḫ) va ser un antic rei d'Assíria que apareix a la Llista dels reis com el quinzè dels «disset reis que vivien en tendes» segons les Cròniques Mesopotàmiques, Va succeir a Belu i el va succeir Ushpia. Fora d'això no se'n sap res més del seu regnat.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ Glassner, Jean-Jacques. Mesopotamian chronicles. Leiden: Brill, 2005, p. 137. ISBN 9789004130845.
# Puig Sec (Sales de Llierca)

El Puig Sec és una muntanya de 957 metres que es troba al municipi de Sales de Llierca, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ismaël Ferroukhi

Ismaël Ferroukhi (nascut el 26 de juny de 1962) és un director de cinema i guionista franco-marroquí.
Ferroukhi va néixer a Kenitra. Es va donar a conèixer amb el seu curtmetratge de 1992 L'Exposé, que va guanyar el premi Kodak al 46è Festival Internacional de Cinema de Canes. Després, Ferroukhi va coescriure la pel·lícula de Cédric Kahn Trop de bonheur (1994).
El seu debut com a director Le Grand Voyage, produït per Humbert Balsan i Ognon Pictures, va guanyar el premi Lleó del Futur "Luigi De Laurentiis" per un primer llargmetratge a la 61a Mostra Internacional de Cinema de Venècia el 2004.

## Filmografia

| Any | Títol | Director | Guionista | Notes |
| 1993 | L'Exposé | Sí | Sí | Short film |
| 1994 | Trop de bonheur | | Sí | |
| 1994 | Tous les garçons et les filles de leur âge | | Sí | Sèrie de televisió |
| 1996 | Culpabilité zéro | | Sí | Telefilm |
| 1996 | Court toujours : l'Inconnu | Sí | Sí | Curtmetratge |
| 1997 | Un été aux hirondelles | | Sí | Telefilm |
| 2000 | Petit Ben | Sí | Sí | Telefilm |
| 2004 | Le Grand Voyage | Sí | Sí | |
| 2004 | Lahna Lalhih | | Sí | Curtmetratge |
| 2005 | L'Avion | | Sí | |
| 2007 | Enfances | Sí | | Segment "La Paire de chaussures" |
| 2011 | Les Hommes libres | Sí | Sí | |
| 2019 | Mica | Sí | Sí | |

## Premis i nominacions

* L'Exposé (1993) (Premi Kodak al curtmetratge, 46è Festival Internacional de Cinema de Canes)
* Le Grand Voyage (2004) (Nominació: Estrella d'Or, Festival Internacional de Cinema de Marràqueix)
* Le Grand Voyage (2004) (Premi Luigi De Laurentiis, 61a Mostra Internacional de Cinema de Venècia)
* Le Grand Voyage (2005) (Millor pel·lícula, Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata)
* Le Grand Voyage (2005) Palmera de Plata i premi a la millor interpretació masculina a la XXVI edició de la Mostra de València
* Le Grand Voyage (2006) (Nominació: BAFTA a la millor pel·lícula en llengua no anglesa)

## Referències

* ↑ «Who's Who: Ismaël Ferroukhi» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2021].
* ↑ Lion of the Future for Ismaël Ferroukhi Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine. by Fabien Lemercier, {{format ref}} http://www.euromedcafe.org, September 21, 2004, retrieved April 4, 2006
* ↑ BBC World Service profile from 2005
* ↑ Itinerant Men, Evanescent Women: Ismaël Ferroukhi's Le Grand Voyage per Thibaut Schilt. A: The French Review, Vol. 83, No. 4 (March 2010), pp. 786-797 (12 pages)
* ↑ El cine macedonio gana por primera vez la Mostra de València con un filme sobre el terror estalinista, El País, 21 d'octubre de 2005
# Claudia Malzahn

Claudia Malzahn (Halle, 23 d'agost de 1983) és una esportista alemanya que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Judo de 2009 i dues medalles al Campionat Europeu de Judo, plata en 2008 i bronze el 2005.

## Palmarès internacional

Campionat del món :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Rotterdam ( Països Baixos) | 3 | –63 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Rotterdam ( Països Baixos) | 3 | –63 kg |
| 2008 | Lisboa ( Perú) | 2 | –63 kg |

## Referències

* ↑ «Claudia Malzahn» Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Claudia Malzahn» en Judoinside.com (anglès)
# Llibre blanc de la gestió de la natura als Països Catalans

El Llibre blanc de la gestió de la natura als Països Catalans (1973-75), publicat el 1976 també amb el títol Natura, ús o abús?, va aplegar les aportacions de més de vuitanta científics d'arreu dels Països Catalans i també de fora.
Aquesta obra es considera la primera diagnosi ambiental de Catalunya i ha estat utilitzada com a base per a la redacció del Pla d'Espais d'Interès Natural. L'equip de coordinació de l'obra, l'integraven Ramon Folch i Josep Peñuelas, ambdós membres de la Secció de Ciències Biològiques de l'IEC, i David Serrat, membre de la Secció de Ciències i Tecnologia de l'IEC.
El llibre és una obra referent en el món de la gestió i la conservació del patrimoni natural per a la comunitat científica. El 2019, l'Institut d'Estudis Catalans va presentar el web Natura, ús o abús?, que era una nova edició del Llibre Blanc en versió digital.

## Referències

* ↑ Mallarach, J.M. «Els espais naturals protegits de Catalunya: evolució durant els darrers quaranta anys, estat actual, diagnosi i propostes a mitjà termini». Institut d'Estudis Catalans, 2018, pàg. 3-5. DOI: 10.2436/15.0110.22.21.
* ↑ «Autors de la 1a edició». IEC, 2021. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ García Novo, F.. En Ciencia y Tecnología, C. Sánchez del Río, E. Muñoz y E. Alarcón Eds. en S. del Campo y J. F. Tezanos Eds. la implantación de la Ecologia en España (PDF) (en castellà). Separata divulgativa. España Siglo XXI, Biblioteca Nueva, Madrid,, 2011, p. 31-32. ISBN 8497428528, 9788497428521.
* ↑ «Natura, ús o abús?». ICHN, Bages, 2021. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «L'IEC presenta Natura, ús o abús?, una nova edició, ara en format digital, del Llibre blanc de la gestió de la natura als Països Catalans». sostenible.cat, Diputació de Barcelona, 12-04-2019. [Consulta: 11 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Llibre blanc de la gestió de la natura als Països Catalans - Lloc web oficial
# Amy Dumas

Amy Christine Dumas (14 d'abril del 1975), més coneguda al ring com a Lita és una ex-lluitadora professional estatunidenca que va treballar a la World Wrestling Entertainment (WWE) entre els anys 2000 i 2006.

## Enllaços externs

* Perfil d'ex-lluitadora a la WWE (anglès)
* Lita al MySpace (anglès)
# Tuc de Pan

El Tuc de Pan és una muntanya de 1.725 metres que es troba entre els municipis de Canejan, a la comarca de la Vall d'Aran i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya