OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daewoo XK8

La Daewoo XK8, també coneguda com a DAR-21 (Daewoo Assault Rifle-21st Century, en anglès, traducció literal: Fusell d'Assalt Daewoo del segle 21), es un fusell d'assalt / pistola automàtica de 5,56×45mm NATO desenvolupada i produïda per S&T Daewoo amb la intenció de reemplaçar el fusell d'assalt Daewoo K2, de l'exèrcit de Corea del Sud. El XK8, va ser la primera arma en ser desenvolupada únicament per companyies de defensa de Corea del Sud, sense demanar ni obtindre ajuda de l'exèrcit. Encara que després de les proves de camp, el Comandament de les Forces Especials de Corea del Sud per a Investigació de Equipament, va dir que no la acceptaven, i no va entrar mai en Producción en massa. El fusell avui en dia només s'exporta a altres països.

## Història

L'Agència de Defensa, “Agència per al Desenvolupament i Defensa”, va iniciar un nou sistema d'armes per a la infanteria. Van haver de decidir entre desenvolupar una arma de combat individual o un fusell d'assalt de tipus Bullpup. Després que coneguessin els problemes que van tindre els americans amb la seva nova arma de defens personal (HK XM29), els Coreans van haver de decidir per desenvolupar diversos projectes per obtindre una nova i millorada arma, que es pogués enfrontar amb un gran nombre d'infanteria, ja que a Corea era poc probable que la envaïssin amb tancs, ja que el seu terreny era mol muntanyós i endemés el seu oponent directe, Corea del Nord, tenia un exèrcit que el superava bastant en nombre. La Daewoo XK9 era un d'aquells projectes. En l'Exposició Internacional de Protecció (IDEX), en 2003 es va presentar la Daewoo XK9, però va ser cancel·lada i es van decantar per l'èxit rotund de la Daewoo K11.

## Tecnologia

Aquest fusell (XK9), era la contrapart de la HK XM8, designada com a XK8 (la “X” significa experimental). El fusell, era de tipus Bullpup, i era construït principalment de plàstic. Utilitzava la munició de 5,56x45 mm OTAN, amb un carregador de tipus STANANG, igual que la majoria de les armes de Daewoo. L'arma era operada per gas, com les HK G36 o la AR-18. Podia afegir-se una mira làser, una mira telescòpica, reflex... en el seu riell superior. Podia disparar en ràfegues, semiautomàtic o totalment automàtic, amb una cadència de foc d'uns 8RPM (Rounds Per Minute, bales per minut en anglès). Oimés, per la seva amistat amb els Estats Units d'Amèrica, van afegir la possibilitat de poder utilitzar carregadors de M16 en l'arma.

## Vegeu també

* Daewoo K1

## Referències

* ↑ http://www.military-today.com/firearms/daewoo_xk8.htm Arxivat 2017-03-02 a Wayback Machine.
# The Penguin

The Penguin és una minisèrie de televisió de drama criminal estatunidenca desenvolupada per Lauren LeFranc per a HBO. Basada en el personatge de DC Comics d'El Pingüí, és una seqüela derivada de The Batman (2022). Ambientada després dels esdeveniments de la pel·lícula, la sèrie segueix l'ascens al poder d'Oz Cobb a l'inframon criminal de Gotham City. LeFranc és la productora creadora de la sèrie, que és produïda per DC Studios en associació amb Warner Bros. Television.
Colin Farrell interpreta el personatge principal, repetint el seu paper de The Batman, al costat de Cristin Milioti, Rhenzy Feliz, Deirdre O'Connell, Clancy Brown, Carmen Ejogo, Michael Zegen, Berto Colón, Scott Cohen, Shohreh Aghdashloo, Theo Rossi, James Madio, Nadine Malouf, Joshua Bitton, David H. Holmes, Daniel J. Watts, Jared Abrahamson, Ben Cook, Jayme Lawson, Aleska Palladino, Craig Walker, Tess Soltau, Marié Botha, Michael Kelly i Mark Strong.
El setembre de 2021 es va posar en marxa el desenvolupament de la sèrie i HBO Max la va encarregar el març de 2022, després de l'estrena de The Batman. El director de la pel·lícula, Matt Reeves, va supervisar el guió i va participar en la contractació de l'equip creatiu. El rodatge va començar el març de 2023 a Nova York, però es va aturar al juny per les disputes laborals de Hollywood de 2023. La producció es va reprendre a finals de novembre i va concloure el febrer de 2024. La sèrie va passar del successor d'HBO Max Max a HBO el juliol del 2024. Craig Zobel va dirigir els tres primers episodis, Helen Shaver i Kevin Bray en van dirigir dos cadascun, i Jennifer Getzinger va dirigir el capítol final.
The Penguin es va emetre als Estats Units des del 19 de setembre de 2024 fins al 10 de novembre de 2024, amb vuit episodis. La sèrie va rebre elogis de la crítica per les seves interpretacions, guió, direcció, to i valors de producció.

## Referències

* ↑ Sharf, Zack. «‘The Penguin’ Starts One Week After ‘The Batman’ Ending and Will Run ‘Six to Eight Hours,’ Says Colin Farrell: ‘Gotham Is Still Underwater’» (en anglès americà), 12-10-2022. [Consulta: 24 novembre 2024].
* 1 2 Otterson, Joe. «‘The Batman’ Spinoff Series About Penguin in Early Development at HBO Max» (en anglès americà), 13-09-2021. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ Otterson, Joe. «‘The Penguin’ HBO Max Series Casts Michael Zegen, James Madio, Scott Cohen (EXCLUSIVE)» (en anglès americà), 16-03-2023. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ Jenkins, Carolyn. «'The Penguin' Premiere Is Taking Over HBO All Weekend Long» (en anglès), 15-08-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ Robinson, Martin. «The Penguin on Sky review: Colin Farrell is staggeringly good» (en anglès), 12-09-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
# Braquidiastemateri

El braquidiastemateri (Brachydiastematherium transylvanicum) és una espècie extinta de mamífer perissodàctil de la família dels brontotèrids que visqué a Europa durant l'Eocè. Se n'han trobat restes fòssils a Romania. Es tracta de l'única espècie del gènere Brachydiastematherium. És el tàxon germà de Metatitan. Pot ser que tingués el cap allargat, com el de Sphenocoelus, i que atenyés 2 metres d'alçada a la creu. El nom genèric Brachydiastematherium significa ‘bèstia de diastema curt’, mentre que el nom específic transylvanicum significa ‘de Transsilvània’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Brachydiastematherium transylvanicum» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ Prothero, 2017, p. 201.

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
# Meshuggah

Meshuggah és una banda d'extreme metal fundada el 1987 a Umeå, Suècia. El grup està compost pel vocalista Jens Kidman, el guitarrista principal Fredrik Thordendal (membres originals de Metallien, nom original de la banda en els seus inicis), el bateria Thomas Haake (entrà el 1990), el guitarra rítmica Mårten Hagström (entrà el 1992) i el baixista Dick Lövgren (entrà el 2004).
El grup musical és poc conegut en l'escena més comercial del heavy metal, però gràcies a la fusió experimental de subgèneres com el metal progressiu o el death metal, que inspirà l'aparició del gènere djent, Meshuggah s'ha guanyat un digne nombre de seguidors dins l'escena underground. La seva música es caracteritza per l'ús de guitarres elèctriques de set cordes, passant a guitarres de vuit cordes amb una afinació més greu en el seu quart àlbum Nothing (2002) i pels complexos patrons rítmics (polirítmies i polimetries) i estructures de les cançons que fan de la seva música un art tècnic, innovador i complex.

## Referències

* 1 2 3 «Meshuggah | Biography & History | AllMusic». AllMusic. [Consulta: 4 octubre 2016].
* 1 2 «Meshuggah Share the Secrets of Their Sound», 26-05-2011. [Consulta: 4 octubre 2016].
# Daniel Jensen

Daniel Monberg Jensen (Copenhaguen, 25 de juny de 1979) és un futbolista danès, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va començar la seua carrera al B93, amb qui debuta en categoria sénior a la tardor de 1996. Un any abans ja havia jugat amb la selecció danesa sub-19. La seua progressió possibilita que al juliol del 2008 signe pel Heerenveen.
Hi disputa 122 partits amb l'equip neerlandès, fins que el 2003 marxa al Reial Múrcia, de la primera divisió espanyola, que acabaria cuer de la classificació eixe any. La temporada 04/05 s'incorpora al Werder Bremen per un milió d'euros. Amb el conjunt alemany hi guanya la Premiere Ligapokal del 2006.

## Selecció

Jensen ha estat internacional amb Dinamarca en 46 ocasions, tot marcant tres gols. Va participar en l'esquadra danesa que va acudir a l'Eurocopa de 2004.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2020-09-19 a Wayback Machine.
Daniel Jensen - Selecció danesa :
Selecció de futbol de Dinamarca – Eurocopa 2004
1 Sørensen •
2 Bøgelund •
3 Henriksen •
4 Laursen •
5 Jensen •
6 Helveg •
7 Gravesen •
8 Grønkjær •
9 Tomasson •
10 Jørgensen •
11 Sand •
12 Kahlenberg •
13 Krøldrup •
14 C. Jensen •
15 D. Jensen •
16 Skov-Jensen •
17 Poulsen •
18 Priske •
19 Rommedahl •
20 Perez •
21 Madsen •
22 Andersen •
23 Løvenkrands •
Seleccionador: Olsen
Selecció de futbol de Dinamarca – Copa del Món de futbol 2010
1 Sørensen •
2 C. Poulsen •
3 Kjær •
4 Agger •
5 Kvist •
6 L. Jacobsen •
7 Jensen •
8 Grønkjær •
9 Tomasson •
10 Jørgensen •
11 Bendtner •
12 Kahlenberg •
13 Krøldrup •
14 J. Poulsen •
15 S. Poulsen •
16 Andersen •
17 Beckmann •
18 Larsen •
19 Rommedahl •
20 Enevoldsen •
21 Eriksen •
22 Christiansen •
23 Mtiliga •
Seleccionador: Olsen :
# Estroncioborita

L'estroncioborita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom en al·lusió a la seva composició: un borat d'estronci. Durant molts anys va ser un mineral desacreditat per la IMA degut a algunes incongruències amb l'estructura i la fórmula química, però l'any 2020 va tornar a ser acceptat com a espècie vàlida.

## Característiques

L'estroncioborita és un borat de fórmula química SrB₈O₁₁(OH)₄ que cristal·litza en el sistema monoclínic. Va ser publicada a la revista internacional Mineralogical Magazine per Igor V. Pekov et al. en el mes de desembre de 2024 amb el títol «Strontioborite: revalidation as a mineral species and new data».
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'estroncioborita pertany a «06.FC - Filohexaborats» juntament amb els següents minerals: tunel·lita, nobleïta, estroncioginorita, ginorita i fabianita.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb els números de registre: 69851 i st-7069.

## Formació i jaciments

L'estroncioborita ha estat descrita només a la seva localitat tipus, al Kazakhstan, on va ser trobada a roques d'halita amb bischofita, magnesita, anhidrita, halurgita, boracita, ginorita i celestina formant cristalls semblants a escames o bé tabulars, incolors, de fins a 2 mm de diàmetre.

## Referències

* ↑ «Strontioborite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 juny 2017].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 56». Mineralogical Magazine, 84, 2020, pàg. 623–627 [Consulta: 22 setembre 2020].
* 1 2 Pekov, Igor V.; Zubkova, Natalia V.; Chukanov, Nikita V.; Yapaskurt, Vasiliy O.; Britvin, Sergey N.; Ksenofontov, Dmitry A.; Pushcharovsky, Dmitry Yu «Strontioborite: revalidation as a mineral species and new data». Mineralogical Magazine, 88, 5, 10-2024, pàg. 585–593. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2024.58 [Consulta: 11 desembre 2024].
# Bye Bye Birdie

Bye Bye Birdie és una pel·lícula musical estatunidenca de George Sidney estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Nova York, el Sr. Albert F. Peterson (Dick Van Dyke) estima la seva secretària Rosie Deleon (Janet Leigh). No gosa dir-ho a la seva mare Mama Mae Peterson (Maureen Stapleton) per por de trastornar-la. És una mare jueva molt possessiva! Escriu cançonetes i desitja ser molt conegut. El seu treball consisteix a escriure algunes cançons per a Conrad Birdie (Jesse Pearson) per a la televisió en hores de gran audiència. És un cantant molt popular entre les adolescents. Naturalment, ha d'abraçar una noia abans de la seva estrena per fer el seu servei militar. Per conèixer l'adolescent que serà escollida, Rosie Deleon amaga a l'atzar una fitxa en una taquilla. Aquesta designarà qui serà amb Conrad Birdie per a aquest famós petó. Cantarà Honestly Sincere després del discurs de l'Alcalde de la ciutat. En el moment d'una repetició al gimnàs, Conrad Birdie abraça la magnífica Kim McAfee (Ann-Margret) al final de la cançó One Last Kiss. El promès de Kim, Hugo Peabody (Bobby Rydell) no ho veu amb bons ulls. Naturalment, està molt gelós de Conrad. D'altra banda, els adolescents no ho aprecien molt, ja que les noies n'estan molt enamorades... Hugo Peabody deixarà passar aquest petit petó quan Conrad Birdie passi a la televisió al davant de milions de telespectadors?

## Repartiment

* Janet Leigh: Rosie DeLeon
* Dick Van Dyke: Albert F. Peterson
* Ann-Margret: Kim McAfee
* Maureen Stapleton: Mama Mae Peterson
* Bobby Rydell: Hugo Peabody
* Jesse Pearson: Conrad Birdie
* Paul Lynde: Harry McAfee
* Mary LaRoche: Doris McAfee
* Michael Evans: Claude Paisley
* Robert Paige: Bob Precht
* Gregory Morton: Borov
* Bryan Russell: Randolph McAfee
* Milton Frome: M. Maude
* Frank Sully: el barman
* Ed Sullivan: ell mateix
* Ray Bloch i la seva orquestra

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1964: Oscar a la millor banda sonora per Johnny Green
* 1964: Oscar al millor so per Charles Rice
* 1964: Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica
* 1964: Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Ann-Margret

## Referències

* ↑ esadir.cat. Bye Bye Birdie. esadir.cat.
* ↑ « Bye Bye Birdie ». The New York Times.
# A Love Song (pel·lícula)

A Love Song és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2022 escrita, dirigida, produïda i coeditada per Max Walker-Silverman en el seu debut com a director. És protagonitzada per Dale Dickey i Wes Studi com a dos amics de la infància que passen una nit junts al costat d'un llac a les muntanyes. La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema de Sundance el 20 de gener de 2022. El mes de maig del mateix any es va projectar la versió original subtitulada al català durant el D'A Film Festival. També es va mostrar al 72è Festival Internacional de Cinema de Berlín el 12 de febrer de 2022 i al Festival de Cinema de Tribeca el juny de 2022. La pel·lícula va rebre crítiques generalment positives de la crítica.

## Repartiment

* Dale Dickey com a Faye
* Wes Studi com a Lito

## Referències

* ↑ «A love song». ésAdir. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ «A Love Song». D'A Film Festival. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ «A Love Song». Festival Internacional de Cinema de Berlín. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ Goldsmith, Jill. «Tribeca Festival Lineup Includes Corner Office With Jon Hamm, Ray Romano's Somewhere In Queens, More». Deadline Hollywood, 19-04-2022. [Consulta: 19 abril 2022].

## Enllaços externs

* A Love Song - Lloc web oficial (anglès)
# Mohós

Mohós (en francès Mouhous) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 148 | 140 | - | 146 | 142 | 160 | 164 | 240 | 187 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 201 | 189 | 168 | 153 | 153 | 133 | 142 | 140 | 127 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 114 | 117 | 115 | 85 | 79 | 74 | 79 | 70 | 59 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 65 | 58 | 51 | 53 | 46 | 38 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1936-1977 | Jean Lassègues |
| 1977-1995 | August Augas |
| 1995- | Alain Maury |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 5 desembre 2010].
# Brocars

Brocars (en francès Brocas) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 598 | 718 | 639 | 616 | 656 | 700 | 787 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Louis Maisonnave | |
| 2008- | Michel Fourcade | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Roques del Berlinga

Les Roques del Berlinga és una muntanya de 1.088 metres que es troba al municipi de Sant Jaume de Frontanyà, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Correnç

Correnç (en francès Correns) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 452 | 462 | 414 | 521 | 569 | 661 | 793 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Michaël Latz | PS |

## Referències

* ↑ Forma adoptada per la viquipèdia occitana
# El jugador (pel·lícula de 2011)

El jugador (originalment en anglès, Touchback) és una pel·lícula d'esports estatunidenca del 2011 escrita i dirigida per Don Handfield i protagonitzada per Brian Presley, Melanie Lynskey i Kurt Russell. Les crítiques van ser mixtes. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Brian Presley com a Scott Murphy
* Melanie Lynskey com a Macy
* Kurt Russell com a entrenador Hand
* Marc Blucas com a Hall
* Christine Lahti com a Thelma
* Sarah Wright com a Jenny
* Drew Powell com a Dwight Pearson
* Steve Turner com a Gig Bird
* Kevin Covais com a Todd White
* James Duval com a Rodriguez
* Sianoa Smit-McPhee com a Sasha
* Scott Zokoe com a Corn Carrier
* David Scott Diaz com a jugador del Coldwater 64/estudiant

## Referències

* ↑ «El jugador». FilminCAT. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ Serba, John. «'Touchback,' the West Michigan movie starring Kurt Russell, to be celebrated with local opening-night party». MLive. Michigan Live LLC, 11-04-2012.
* ↑ «Touchback (2012)».
* ↑ «Touchback», 16-04-2012.
* ↑ «El jugador». Goita què fan ara. [Consulta: 21 juliol 2022].
# Beerfest

Beerfest és una pel·lícula de comèdia estatunidenca de 2006 dirigida per Jay Chandrasekhar i escrita pel grup de comèdia Broken Lizard (Chandrasekhar, Kevin Heffernan, Steve Lemme, Paul Soter i Erik Stolhanske), que també protagonitzen la pel·lícula al costat de Nat Faxon, Will Forte i Ralf Möller, Mo'Nique, Eric Christian Olsen, Jürgen Prochnow, Cloris Leachman i Donald Sutherland. La pel·lícula es va estrenar als cinemes el 25 d'agost de 2006. S'ha doblat i subtitulat al català.
La referència contínua de la pel·lícula a un joc de beure anomenat "Das Boot" (beure d'un got enorme en forma de bota) és una referència irònica al coprotagonista alemany Jürgen Prochnow que va ser l'estrella de la pel·lícula alemanya Das Boot.

## Referències

* ↑ Catsoulis, Jeannette «Guzzling Brew to Protect the Family Name» (en anglès). The New York Times, 25-08-2006.
* ↑ «Beerfest». Desdelsofà.cat. [Consulta: 16 juny 2024].
# La meva noia 2

La meva noia 2 (títol original: My Girl 2) és una pel·lícula estatunidenca de Howard Zieff estrenada l'any 1994. Ha estat doblada al català.
És la continuació de La meva noia (1991).

## Argument

1974, Pennsylvania. Vada Sultenfuss és una jove de 13 anys que va perdre la seva mare quan va nàixer. La intriga d'aquest film se situa dos anys després de My Girl. L'àvia de Vada acaba de morir, el seu pare s'ha tornat a casar amb Shelly i esperen un fill. Harry demana a Vada si acceptaria de cedir la seva habitació al seu germà petit i anar a instal·lar-se a la vella habitació de la seva àvia, que és més gran. Veda viu malament tots aquests canvis i això la porta a pensar en la seva mare més sovint. Justament, a l'escola, el professor de Vada demana a tots els alumnes de fer una exposició sobre una persona que admiren però que no han conegut. Aquesta persona ha d'haver fet alguna cosa notable al curs de la seva vida. Vada pensa a continuació en la seva mare desapareguda, però ha dirigida alguna cosa d'important al llarg de la seva vida? Vada decideix marxar amb el seu oncle Phil a Los Angeles on la seva mare ha viscut algun temps. Allà, espera trobar respostes. El que descobrirà no la farà contenta.

## Repartiment

* Dan Aykroyd: Harry Sultenfuss
* Jamie Lee Curtis: Shelly DeVoto
* Anna Chlumsky: Veda Sultenfuss
* Austin O'Brien: Nick
* Richard Masur: Phil Sultenfuss
* Christine Ebersole: Rosa Zsigmond
* J. D. Souther: Jeffrey Pommeroy
* Angeline Ball: Maggie Muldovan
* Aubrey Morris: Alfred Beidermeyer
* Gerrit Graham: Dr. Sam Helburn
* Anthony R. Jones: Arthur
* Ben Stein: Stanley Rosenfeld
* Keone Young: Daryl Tanaka
* Richard Beymer: Peter Webb
* Jodie Markell: Hillary Mitchell
* David Purdham: M. Owett
* George D. Wallace: el vell

## Crítica

"Entretinguda continuació de la seva taquillera predecessora. Comèdia juvenil a la qual no falta la seva goteta de sensibler dramatisme"

## Referències

* ↑ «La meva noia 2». esadir.cat.
* ↑ «My Girl 2». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «My Girl 2». El País.
# Cranz

Cranz és un barri del districte d'Harburg al sud-oest de l'estat d'Hamburg a Alemanya, a la desembocadura de l'Este a l'Elba. A la fi de 2010 tenia 759 habitants a una superfície d'1,3 km² i només cinc carrers.
El primer esment escrit del poble data del 1341. El 1645, durant la guerra dels trenta anys va ser ocupat per Suècia, el 1712 va ser annexat pels danesos. Després de la Guerra dels Ducats passa al Regne de Hannover el 1863 que finalment fou annexionat per Prússia que l'adscriví al districte de Stade de la nova província prussiana de Hannover. El 1937, després de la llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg passà de Stade a Hamburg.
Cranz fa part de l'Alte Land: els pòlders al marge esquerre de l'Elba entre Hamburg i Baixa Saxònia, del qual el terra fèrtil és idoni per a la fructicultura: principalment drupes: les pomes i cireres de Cranz tenen una reputació supraregional. Junt amb els Vier- i Marschlande a l'est d'Hamburg, forma l'hort de la metròpolis.

## Llocs d'interès

* El pont lliscant de l'antiga protecció contra l'alta mar a l'Este
* El transbordador per a vianants i ciclistes de Blankenese a Cranz
* La nova barrera contra l'alta mar (Estesperrwerk)
* Els senders als dics enllarg de l'Elba i de l'Este
* Quarter dels bombers
* Comissaria de policia
* El riu Este, Cranz a l'esquerra, Neuenfelde a la dreta
* Neuenfelde i Cranz vists des de la riba dreta de l'Elba

## Referències

* ↑ Stadteilprofile 2011 Arxivat 2014-07-19 a Wayback Machine. Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, pàgina 232 (Servei d'estadística d'Hamburg i de Slesvig-Holstein)
* ↑ Tilgner, Daniel. Hamburg von Altona bis Zollenspieker das Haspa-Handbuch für alle Stadtteile der Hansestadt ; [herausgegeben anläßlich des 175-jährigen Bestehens der Hamburger Sparkasse] [Hamburg d'Altona cap a Zollenspieker: el manual Haspa de tots els barris de la ciutat hanseàtica], 2002, p. 254-259. ISBN 978-3-455-11333-4.
# Montfòrt (Var)

Montfòrt o Montfòrt d'Argenç (en francès Montfort-sur-Argens) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 537 | 542 | 502 | 551 | 705 | 869 | 1.066 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2008 | André Paul | |
| 2008- | Éric Audibert | |

## Referències

* ↑ Forma adoptada per la viquipèdia occitana
# Franka Anić

Franka Anić (Split, Croàcia, 5 de febrer de 1991) és una esportista eslovena que competeix en taekwondo, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Taekwondo de 2013, en la categoria de –67 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Puebla ( Mèxic) | 3 | –67 kg |

## Referències

* ↑ «Franka Anić» Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Franka Anić» en Taekwondodata.com (anglès)