OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sandwip

Sandwip o Sandvip (bengalí: সন্দ্বীপ) és una illa de Bangladesh a la costa sud-est del país part del districte de Chittagong a l'estuari del riu Meghna a la badia de Bengala. Té una població (cens de 1991) de 272.179 (el 1901: 115.127 habitants) i està dividida en 15 unions, 15 wards, 6 mahalles i 34 pobles. Té 50 km de llarg i entre 5 i 15 d'ample amb una superfície de 668 km².
Cesare dei Federici, el viatger venecià, que va escriure el 1565, descriu aquesta illa com a densament poblada i ben cultivada, i afegeix que 200 vaixells ancoraven cada any a la cerca de sal; els materials per construir vaixells eren tan abundants que es diu que el sultà otomà preferia construir o reparar els vaixells en aquest lloc que a Alexandria. El 1609 l'illa fou ocupada per un grup de portuguesos que havien perdut la seva feina al servei del rajà d'Arakan, dirigits per un tal Gonzales, que va crear un estat pirata i es va apoderar de Shahbazpur i Patelbanga amb un exèrcit de mil portuguesos i 2.000 sipais i amb 200 cavallers i 80 vaixells; el 1610 es van aliar al rajà d'Arakan per envair Bengala però després d'alguns èxits foren derrotats pels mogols. El 1615 Gonzales va atacar Arakan amb ajut dels portuguesos de Goa, però van fracassar i el 1616 el rajà d'Arakan va contraatacar i va envair l'illa, va derrotar a Gonzales i va ocupar el territori. Durant els 50 anys següents l'illa fou un niu de pirates portuguesos i arakanesos que van devastar les properes costes de Bengala. El 1664 el nawab Shaista Khan va decidir posar fi a aquesta situació i amb promeses i regals va aconseguir que els portuguesos passessin al seu servei i els va utilitzar en un atac a Sandwip el 1665 que fou totalment afortunat. No obstant l'illa va restar un refugi per tota mena de mala gent i la seva administració fou complicada fins i tot després de 1765 quan va passar als britànics. El darrer pirata dels que hi ha notícia fou Dilal Raja, als primers anys del domini britànic, que va intentar crear una nova nació obligant a casar-se a gent de castes diferents entre ells, però el resultat fou una gran confusió de castes a l'illa que li va donar mala reputació al continent. fins al 1822 l'illa fou part del districte de Chittagong i en aquest any fou agregada al districte de Noakhali. El 1864 fou devastada per un cicló i altre cop el 1876 (aquest darrer va causar 40.000 morts, quasi la meitat de la població, i va anar seguit d'una epidèmia de còlera); però la població es va recuperar en pocs anys i el 1881 era de 72.467 persones i el 1901 de 115.127 habitants.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Banglapèdia, article de Sandwip Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine.
* Ramerini, Marco, Portuguese India, The Portuguese in the Bay of Bengal Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine.
# Cavins

Els cavins (Caviinae) són una subfamília de rosegadors de la família dels càvids. Es tracta d'animals petits i de fesomia compacta, amb les orelles petites i les extremitats curtes. Tenen una llargada corporal d'entre 15 i 40 cm i un pes d'entre 100 i 1.500 g.
Els cavins tenen una àmplia distribució a Sud-amèrica, on viuen en una àmplia varietat d'hàbitats, des d'herbassars de plana fins a zones muntanyoses situades a més de 4.000 msnm. En general, són animals socials que viuen en parelles (p. ex., Galea monasteriensis) o en grups compostos d'un mascle, diverses femelles i les seves cries. Algunes espècies fins i tot han desenvolupat estructures socials complexes.
# Malagarh

Malagarh fou un estat tributari protegit que va existir entre 1803 i 1857. La capital era Malagarh, amb un fort, que avui és un poble de l'Índia a Uttar Pradesh a 6 km al nord de Bulandshahr. La població el 1881 era de 1.657 habitants.

## Història

Antigament duia el nom de Rathora i estava sota domini de rajputs gaurs. Abans de la supremacia maratha Hakdad Khan, amil de Baran, va comprar els drets dels senyors rajputs i va construir un fort i un mercat, donant a la població el nom de Malagarh en honor d'un santó local. Fou ocupada pels marathes el 1792. Quan fou ocupada pels britànics el 1803, el jagidar maratha Madhu Rao es va oposar a la seva presència i va ordenar al coronel Skinner d'abandonar el seu territori. Skinner s'hi va negar i el maratha el va atacar però fou rebutjat amb pèrdua de tota la seva infanteria; Skinner va assaltar el fort i Madho es va rendir. Llavors el jagir fou concedit a Bahadur Khan, fill d'Hakdad Khan, junt amb 35 pobles; a la seva mort el 1824 el va succeir el seu fill Walidad Khan, però perdent territoris i obtenint només una petita concessió que va conservar fins al 1857. En aquestos anys la seva neboda es va casar amb un fill de l'emperador de Delhi i quan va esclatar el motí i el sobirà de Delhi fou posat al front de la rebel·lió, fou nomenat subadar de Baran o Bulandshahr i de Koil (Aligarh). Walidad Khan fou un dels caps rebels més perillosos, però a la caiguda de Delhi el coronel Greathed el va derrotar i va arrasar el fort de Malagarh; en les operacions per destruir les muralles va morir el tinent Home, que havia estat l'heroi de la porta de Caixmir a Delhi, el qual fou enterrat a Bulandshahr.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Le Lamentin-2

El cantó de Le Lamentin-2 és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprèn la fracció Nord de la comuna de Le Lamentin.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008-2014 | Claire Tunorfe | BPM | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Collada Plana

La collada Plana és un pas dels municipis d'Alins a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Peransalt

El Peransalt és una muntanya de 1.891 metres que es troba al municipi de Guils de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pont vell (Ronda)

El pont vell de Ronda és un pont de la ciutat de Ronda, a Andalusia. Fins a la construcció del pont nou al segle xviii va ser anomenat «la Puente Nueva», i a partir de llavors va començar a denominar-se pont vell. Posava en comunicació la ciutat amb l'incipient barri del Mercadillo.

## Història

Quant al seu origen no es posen d'acord els diferents autors, ni hi ha cap documentació que ho aclareixi. Per a alguns és romà reconstruït pels àrabs. La majoria, no obstant això, s'inclina a considerar-lo àrab. Lozano diu que va ser construït en temps d'Amobelique, i Moreti afegeix que va ser millorat en l'època de Muhàmmad III de Granada, el ministre del qual era de Ronda.
Després de la conquesta va haver de quedar destrossat i va haver de ser reparat urgentment. El rei va ordenar el 1486 a Juan de Torres, llavors alcaide de la fortalesa, que realitzés un pont a Ronda.
L'obra no es va realitzar ràpidament, ja que el batxiller Serrano ens parla de la dilació de la mateixa i esmenta un tal Juan de Santiago que era el que l'havia de fer.
El 1616 de nou es va destruir per una riuada que se'l va endur. Una inscripció en la muralleta esquerra de pont deia «Ronda va reedificar aquesta obra sent el seu corregidor com el de Marbella Don Joan Antonio Turubio de Quiñones, pel rei el nostre senyor».

## Característiques

El pont és d'un sol arc de 10 m de diàmetre per 31 m d'elevació sobre el nivell del riu.
Fa alguns anys va ser restaurat, transformant-se totalment les muralletes del segle xvii que impedien la vista del Tajo al fons per la seva altura i essent pavimentat de nou. Així mateix es van obrir quatre balconades sobre el riu per apreciar des d'elles les belleses naturals del Tajo i el paisatge del fons.

## Vegeu també

* Pont nou (Ronda)

## Referències

* ↑ «Puente Viejo de Ronda» (en castellà). [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ «El Puente Viejo y El Puente Árabe en Ronda, Málaga» (en castellà). Clubrural.com. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Teals

Theales és el nom botànic amb el nivell d'ordre. Aquest nom va ser usat en el Sistema Cronquist per a un ordre en la subclasse Dilleniidae, en la versió del sistema de l'any 1981 la seva circumscripció va ser:
Famílies:
* Ochnaceae
* Sphaerosepalaceae
* Dipterocarpaceae
* Caryocaraceae
* Theaceae
* Actinidiaceae
* Scytopetalaceae
* Pentaphylacaceae
* Tetrameristaceae
* Pellicieraceae
* Oncothecaceae
* Marcgraviaceae
* Quiinaceae
* Elatinaceae
* Paracryphiaceae
* Medusagynaceae
* Clusiaceae
En l'APG II system (usat aquí) els tàxons implicats s'assignen a molts ordres diferents, entre els quals es troben els Ericales, Malvales, i Malpighiales.

## Enllaços externs

* L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval. Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine. http://delta-intkey.com Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.
# Manavadar

Manavadar (o Bantva-Manavadar) fou un estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, prant de Sorath, presidència de Bombai, amb una superfície de 233 km². La població el 1901 era de 14.478 habitants repartida en 23 pobles (el 1881 s'assenyalen 52 pobles). Els ingressos el 1903 eren de 235.447 rúpies.
Era estat de tercera classe a Kathiawar. La família governant eren musulmans descendents d'un fill segon del nawab de Junagarh. La taluka de Bantva fou segregada de Junagarh (1730) pels dos germans més joves del nawab que se la van repartir el 1733. Va establir un tractat amb els britànics el 1807. Hi havia dos tributaris: un resident a Bantva a Manavadar i un altre a Sardargarh. El 1931 fou elevat a estat de segona classe. El setembre de 1947 el kan va accedir a Pakistan igual com havia escollit de fer el nawab de Junagarh. Sota pressió militar de l'Índia, l'estat va accedir finalment a l'Índia el 15 de febrer de 1948.
La capital, Manavadar, estava a 7 km a l'est de Bantva i a 35 al sud-oest de Junagarh i el 1881 tenia 2.482 habitants. Manavadar actualment és una ciutat i municipalitat del districte de Junagadh a Gujarat amb una població el 2001 de 27.559 habitants.

## Bandera

La bandera era rectangular amb tres franges horitzontals, blau (clar), cinc franges i blau clar. La franja central estava dividida al seu torn en cinc franges o barres, negre la superior central i inferior, vermella la segona superior i groga la quarta. L'escut estava al damunt del tot brodat en plata o blanc.

## Llista de kans

Diler Khan Salabat Mohammad Khan 1733 - 1760 Dilawar Khan Salabat Mohammad Khan 1760 - .... Sadar Khan Sadar Khan Ghazafar Khan Sadar Khan Kamal al-Din Khan Ghazafar Khan Jorawar Khan Kamal ad-Din Khan ... - 1882
* Ghazafar Khan Zorawar Khan 1882 - 1888 (fill)
* Fath al-Din Khan Ghazafar Khan 1888 - 1918 (fill)
* Muin al-Din Ghulam Khan Fateh 1918 - 1948 (fill, + 2003 amb 92 anys)

## Referències

* Worldstatesmen
* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Cal Giró (Ribera d'Urgellet)

Cal Giró és una antiga casa pairal situada a la capçalera de la vall de Tost, a mig camí entre el poble de Sauvanyà (Ribera d'Urgellet), al terme del qual pertany, i coll de Creus, que és la trenca amb el terme d'Adraén (situat a la capçalera del riu de Bona, vall de La Vansa). La casa està a una altitud de 1.215 m. Era una casa de grans dimensions, amb les corts, els pallers, pastador, cellers, i fins i tot tenia capella pròpia, un petit edifici aïllat, darrere de la casa, sota l'advocació de Sant Pere.
# Pic del Sirvent

El Pic del Sirvent és una muntanya de 2.750 metres que es troba entre els municipis de Lles de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya i Andorra.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gaia (porció de terra)

Una gaia o vela és un tros de terra normalment llarguer i d'angles desiguals (de forma triangular, trapezoïdal o no quadrangular), sobrer o comprès entre camps de forma més regular. Les veles també poden ser porcions de terreny situades a diferents nivells d'altura.
Generalment aquestes porcions de terreny són de conreu. També és habitual localitzar-hi cursos d'aigua com síquies, torrents i aigua embassada.
A Mallorca és molt habitual la forma "vela" i apareix en una multitud de topònims com, per exemple, ses veles de Son Comelles (Montuïri) o ses veles de Son Trobat (Algaida).

## Referències

* ALCOVER, AM i MOLL FdB.: Diccionari català-valencià-balear, Ed Moll, Palma, 1980.
* Canuto Bauçà, Francesc (2004)"Genèrics toponímics del Pla de Mallorca" dins Planisi Gili H. i Rosselló Gaià, M.(coor) Sobre onomàstica: jornades d'antroponímia i toponímia, (1993-2002), Universitat de les Illes Balears
# Shahjahanpur

Shahjahanpur (hindi:शाहजहाँपुर; urdú: شاه ‌جہاں پور) és una ciutat i municipalitat d'Uttar Pradesh, capital del districte de Shahjahanpur. Està situada a 27° 53′ N, 79° 55′ E﻿ / ﻿27.88°N,79.92°E﻿ / 27.88; 79.92 a la riba esquerra del riu Garrah o Deoha. Consta al cens del 2001 amb una població de 297.932 habitants. Anteriors dades de població són:
* 1872: 72.136
* 1881: 77.404
* 1891: 78.522
* 1901: 76.458
La majoria d'aquestos residia a la ciutat amb uns prop de tres mil al campament militar britànic.

## Història

Vegeu: Districte de Shahjahanpur
Shah Jahan va destruir la ciutat de Kant i la fortalesa de Puwayan dels bargujars descendents del rajput Raja Pratap Singh Bargujar, i va cedir 14 pobles a dos germans, Diler Khan i Bahadur Khan, fills d'un general del seu exèrcit, amb permís per edificar un fort al costat del qual va sorgir una ciutat que fou batejada com Shahjahanpur, sobre les ruïnes de Kant (1647). El 1801 va passar als britànics i el 1813 fou declarada capital de districte. Fou un dels centres de resistència nacional durant el motí i va estar en mans dels rebels entre l'1 de juny de 1857 i l'abril de 1858; al retornar els britànics el fort fou destruït però es conserven algunes tombes musulmanes entre elles la de Bahadur Khan un dels fundadors de la ciutat que va fundar la mesquita (que també es conserva). El 1864 es va formar la municipalitat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Atlantarctia tigrina

Atlantarctia tigrina és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família Erebidae, subfamília Arctiinae.
Es troba a la península Ibèrica, sud de França i Itàlia.
Les larves s'alimenten en diverses plantes, incloent espècies de Syringa, Euphorbia i Genista.

## Galeria

* Atlantarctia tigrina larva
* Atlantarctia tigrina

## Enllaços externs

* Lepiforumː Atlantarctia tigrina
* Funetː Atlantarctia tigrina
* Biodiversidad Virtualː Atlantarctia tigrina (castellà)
# Mare de Deu de les Garrigues

L'ermita de la Mare de Déu de les Garrigues és a la comarca lleidatana de les Garrigues, gairebé a la mateixa distància dels pobles de l'Albagés, el Cogul, Granyena de les Garrigues, els Torms i El Soleràs, concretament a la Partida dels Rasos, dins del terme municipal d'aquesta darrera població. És una petita construcció moderna (de l'any 2008) tota ella de pedra natural, encarregada per Jaume Casañé i Bellet per honorar aquesta nova advocació que aquell mateix any fou creada per poder ser la verge comuna de tots els garriguencs.
Fou consagrada el 8 de setembre de 2008 pel Vicari General del Bisbat de Lleida, en un acte al qual varen ser convidats tots els mossens i feligresos dels 28 pobles de les Garrigues. Es va celebrar l'Eucaristia a l'aire lliure, al costat mateix de la petita ermita, ja que hi assistiren més de 300 persones. La cerimònia va estar acompanyada pels cant de l'Orfeó Veus del Camp del Soleràs que varen interpretar per primera vegada els Goigs a la Mare de Déu de les Garrigues amb versos del mestre Joan Benet i Petit i música del compositor Lluís Climent.
Cada any, des d'aleshores, el segon dissabte de juny, se celebra l'Aplec de l'ermita de la Mare de Déu de les Garrigues.

## Referències

* ↑ El Soleràs celebra el VI Aplec a l'Ermita de la Mare de Déu de les Garrigues al web del bisbat de Lleida
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu de les Garrigues». [Consulta: 2015].
* ↑ «IX Aplec Mare de Déu de les Garrigues». [Consulta: 2017].
# Acción Sánchez

Óscar Sánchez, més conegut com a Acción Sánchez,o DJ sancho és el productor musical i discjòquei del grup sevillà d'Hip-hop SFDK. Va començar a prendre contacte amb els plats i les taules de barreges a començaments dels anys 90, el 1997 grava amb "SFDK" el seu primer treball en format professional.

## Discografia
### En solitari

* " subUrban Mix" (Maqueta) (Novembre 2002)
* " subUrban Mix 2" (Maqueta) (2003)
* "Creador sèries vol.1" (EP) (Discs Creador, 2004)
* "Terror a la ciutat vol. 1" (Mixtape) (Discs Creador, 2004)
* "HipHop Classics vol. 1" 2005

### Acción Sánchez i Jefe de la M

* "Kungfu Breaks" (Bobby Lo Records, 2003)
* "Funk i Trencaments de Servei" (LP) (Discs Creador, 2004)
* "Cinema Breaks" (LP) (Discs Creador, 2005)
* "Manual trencaments de servei vol. 1" 2005

## Discografia amb SFDK

* "Sevilla Krannz" (Maqueta) (1993)
* "Després de mil tornades" (Maqueta) (1995)
* "Això va seriosament" (Maqueta) (1996)
* "Crida'l com ho vulguis" (Maxi) (Zeroporsiento, 1997)
* "Sempre forts" (LP) (Zona Bruta, 1999)
* "Des dels chiqueros" (LP) (Zona Bruta, 2000)
* "2001 odissea al llot" (LP) (Zona Bruta, 2003)
* "Després de... " (Maxi) (SFDK Records, 2004)
* "2005" (LP) (SFDK Records, 2005)
* "Original Rap University" (Maxi) (SFDK Records, 2006)
* "Els veterans" (LP) (SFDK Records, 2007)

## Col·laboracions
### Com discjòquei

* Triple XXX "Sobren Paraules" (2002)
* ToteKing "Música Para Enfermos" (2003)
* Cap de la M "Escapisme" (2005)
* 995 "995 IV - Kompetición2" (2004)
* DJ Yulian "Xoc! " (2004)
* Juanma "El que faltava" (2005)

### Com a Productor

* ToteKing "Música Para Enfermos" (2003)
* Juaninacka "Versió EP" (2003)
* Juaninacka "Calidoscopi" (2004)
* Juaninacka "L'Home" (2005)
* Juaninacka "Llums de neó" (2006)
* Falsalarma "Alquímia" (2005)
* El limiti "Dies insans" (2006)
* L'Excepció "Aguantant l'estrebada" (2006)
* Jesuly "D'or" (2006)

## Vegeu també

* SFDK
* Zatu

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de SFDK
# Pic d'Engorgs

El Pic s'Engorgs, o Pic de la Bressola és una muntanya de 2.818 metres que es troba entre el municipi de Meranges, de la comarca de la Baixa Cerdanya, i la comuna de Porta, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Està situat just a l'est de l'extrem sud-oest del terme comunal de Porta i al nord del municipal de Meranges. És al nord-oest de la Portella Blanca de Meranges (o, simplement, Portella de Meranges), al nord-oest, també, del Puig de Campcardós, o Puigpedrós.
Moltes de les excursions a peu o amb esquís de muntanya dels Pirineus entre l'Alta, la Baixa Cerdanya i Andorra discorren per aquest cim.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ El Pic de la Bressola en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «- Porta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Figuera, Manel. Circuits d'alta muntanya pel Pirineu oriental català: 25 itineraris per carenes del Canigó al Pedraforca. Valls: Cossetània Edicions, 2005 (Azimut, 66). ISBN 84-9791-077 - X.
* Figuera, Manel. Excursions escollides per a raquetes de neu: 20 itineraris pel Berguedà, l'Alt Urgell i la Cerdanya. Valls: Cossetània Edicions, 2005 (Azimut, 75). ISBN 84-9791-140-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Porta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Una ruta pel pic, a Youtube
* Una fotografia de la carena del pic
# Juan Bautista Plaza

Juan Bautista Plaza Alfonso va néixer a Caracas, Veneçuela, el 19 de juliol de 1898 i va morir en aquella mateixa ciutat l'1 de gener de 1965. Va ser un compositor, musicòleg i educador veneçolà.

## Vida

En 1916, quan va finalitzar l'educació secundària, va començar a estudiar teoria de la música; en principi no es va dedicar inicialment a ella, ja que primer va cursar un any de la carrera de Dret i dos de la de Medicina. En 1920 es va anar a estudiar a l'Institut Superior de Música Sagrada de Roma i, en 1923, va obtenir el títol de professor de composició de música sacra. Després del seu retorn a Veneçuela va ser nomenat Maestro de Capella de la catedral de Caracas, càrrec que va exercir fins a l'any 1948.

## Llegat

Algunes de les seves obres més rellevants són El picacho abrupte, Poema Simfònic, Cantata de Nadal, Les campanes de Pasqua, Les hores, La font abandonada,soprano i orquestra, Poema líric Vigília, Fugida criolla i Fugida romàntica, Triava per a orquestra i timbala i Triava per a corno anglès i quartet d'arcs. Entre les seves composicions de música sacra es troben Missa en fa, Missa de l'esperança i Requiem a la memòria de la seva mare. També va compondre música folklòrica, com El Curruchá que és considerat un bon representant del joropo llanero veneçolà.

## Referències

* 1 2 «Juan Bautista Plaza Alfonso». Venezuelatuya.com. [Consulta: 10 agost 2016].
* ↑ Labonville, Marie Elizabeth. Juan Bautista Plaza and Musical Nationalism in Venezuela (en anglès). Bloomington (Indiana): Indiana University Press, 12 de juliol de 2007, p. 101. ISBN 978-0-253-11696-3. OCLC 216934798.
# Porcs espins del Vell Món

Els porcs espins del Vell Món (Hystricidae) són grans rosegadors terrestres, caracteritzats per la cobertura de punxes que els dona nom. Viuen al sud d'Europa, gran part d'Àfrica, l'Índia i la Insulíndia tan a l'est fins a Borneo. Tot i que tant els porcs espins del Vell Món i els porcs espins del Nou Món pertanyen a l'infraordre dels histricògnats del vast ordre dels rosegadors, són bastant diferents i no tenen una relació estreta.
# Can Dalmai

Can Dalmai és una masia situada al municipi de Torrent, a la comarca catalana del Baix Empordà.
# Los Colls

Los Colls és una muntanya de 1.040 metres que es troba al municipi de Cabó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig d'Alp

El Puig d'Alp és una muntanya de 2.407 metres que es troba entre els municipis de Bagà, a la comarca del Berguedà i d'Alp, a la comarca de la Baixa Cerdanya.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya