OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els Hostalets d'en Bas

Els Hostalets d'en Bas és un poble al terme de Sant Esteve d'en Bas, dins del municipi de la Vall d'en Bas (la Garrotxa) declarat bé cultural d'interès nacional.
El poble dels Hostalets es troba a l'esquerra del riu Fluvià, aigua amunt del poble de Sant Esteve d'en Bas, antic cap del municipi al qual pertanyia. Dels seus orígens resta l'antic hostal de Can Llonga. La disposició dels dos carrers que formen el poble -el carrer de Vic i el carrer de Teixeda-, que conflueixen a l'església de Santa Maria, respon a la funció inicial que tingué com a lloc d'hostalatge nascut a la vora d'un camí, el Camí Ral de Vic a Olot.
Les seves cases, de planta baixa, un o dos pisos i golfes, presenten una tipologia molt unitària, amb la teulada a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana i un ràfec de força volada, que protegeix les balconades de fusta característiques. El material de construcció predominant és la pedra tot just desbastada en els murs, i ben escairada i buixardada en els muntants i les llindes, tot i que aquestes poden ser també de fusta.
A moltes llindes de les cases es repeteixen dates del segle xviii (1716, 1719, 1727, 1735), tot i que n'hi ha d'anteriors (1660). La restauració soferta pels Hostalets d'en Bas d'ençà de la declaració com a Conjunt Històrico-Artístic ha restat autenticitat a la seva fesomia agrària i pagesa.

## Història

La plana d'en Bas, situada al S. de la comarca de la Garrotxa, era el nucli central de les terres patrimonials dels vescomtes de Bas. El nucli dels Hostalets d'en Bas va sorgir el segle xviii entorn de l'antic Camí Ral de Vic a Olot pel Collsacabra.

## Galeria d'imatges

* Carrer Teixeda
* Carrer Teixeda
* Església

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Els Hostalets d'en Bas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Emmanuel Sanon

Emmanuel "Manno" Sanon (Port-au-Prince, 25 de juny de 1951 - Orlando, 21 de febrer de 2008) fou un dels futbolistes més importants d'Haití.

## Trajectòria

Fou una de les estrelles de la selecció de futbol d'Haití a la Copa del Món de Futbol de 1974 a Alemanya. La selecció es classificà per primer cop per a un Mundial en derrotar la selecció de Puerto Rico en un partit de desempat a Port-au-Prince dels dos primers classificats del grup final. A la fase final de la Copa del Món fou sortejat en un grup molt difícil, on estaven Itàlia, Argentina i Polònia (tercera en aquest mundial). La selecció perdé els tres partits i Emmanuel Sanon marcà els dos gols de la selecció al campionat.
Marcà contra l'Argentina en el darrer partit del grup, però el seu gol més recordat fou contra Itàlia. Els Azzurri no havien encaixat cap gol en 19 partits abans del Mundial, gràcies al porter Dino Zoff. Al començament de la segona part, Sanon marcà el primer col del partit. Itàlia remuntà i acabà vencent per 3-1.
Amb 13 gols, Sanon fou el màxim golejador de la selecció fins a ésser superat per Golman Pierre.

## Referències

* ↑ El capitán de Haití Mundo Deportivo 14 de març de 1974
* ↑ Néré, Enock. «Un grand s'en est allé». Le Nouvelliste, 21-02-2008. Arxivat de l'original el 25 d'abril 2016. [Consulta: 11 abril 2016]. (francès)

## Enllaços externs

* Gol d'Emmanuel Sanon davant Dino Zoff. Arxivat 2010-01-22 a Wayback Machine.
# Talp daurat de Juliana

El talp daurat de Juliana (Neamblysomus julianae) és una espècie de talp daurat endèmica de Sud-àfrica. És considerada una espècie amenaçada a causa de la pèrdua d'hàbitat. Els talps daurats són un antic grup de mamífers que viuen principalment a sota terra. Tenen pelatges lluents i un físic esvelt. No tenen ulls ni orelles visibles; de fet, són cecs – els petits ulls estan coberts d'una pell pilosa. Les orelles són petites i estan amagades entre el pèl de l'animal.
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# L'Escarena

L'Escarèa (en francès L'Escarène) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 998 | 1 177 | 1 365 | - | - | - | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | 1 819 | 1 762 | 1 627 | 1 585 | 1 496 | 1 482 | 1 457 | 1 370 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 281 | 1 128 | 1 108 | 1 220 | 1 467 | 1 062 | 1 071 | 902 | 953 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 223 | 1 619 | 1 553 | 1 424 | 1 751 | 2 128 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Donadey | |

## Agermanaments

* Seborga

## Referències

* ↑ «Base de dades Comunas daus Aups Maritims, Laurenç Revest». Arxivat de l'original el 2019-06-06. [Consulta: 6 juny 2019].
# Can Rei (Sant Feliu de Codines)

Can Rei és una obra de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Casa entre parets mitgeres. Consta de planta baixa, pis i golfa. La façana és de pedra i està recoberta per un arrebossat de ciment. La porta d'entrada és de pedra amb arc de mig punt adovellat. Hi ha quatre finestres quadrades de pedra. La coberta és a dues vessants.

## Referències

* ↑ «Can Rei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Bill Brack

Bill Brack va ser un pilot de curses automobilístiques canadenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 26 de desembre del 1935 a Toronto, Ontario, Canadà.

## A la F1

Bill Brack va debutar a la desena cursa de la temporada 1968 (la dinovena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 22 de setembre del 1968 el GP del Canadà al circuit de Mont-Tremblant.
Va participar en un total de tres curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en tres temporades no consecutives (1968-1969 i 1972) no aconseguint finalitzar cap cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any! Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Posició | Punts |
| 1968 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | SUD | ESP | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | CAN Ret | USA | MEX | - | 0 |
| 1969 | Owen Racing Organisation | BRM | BRM | SUD | ESP | MON | HOL | FRA | GBR | ALE | ITA | CAN NC | USA | MEX | | - | 0 |
| 1972 | Marlboro BRM | BRM | BRM | ARG | SUD | ESP | MON | BEL | FRA | GBR | ALE | AUT | ITA | CAN Ret | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Bertrand du Guesclin

Bertrand du Guesclin (Broons, vora Dinan, Bretanya, 1320 - Chastèlnòu de Randon, Comtat de Gavaldà, 1380) fou un mercenari i militar bretó.

## Guerra de Successió Bretona

Les campanyes de la Guerra dels Cent Anys li donaren fama de gran capità, confirmada amb les victòries el 1364 a la batalla de Cocherel i la batalla d'Auray, en la Guerra de Successió Bretona. Per la seva fama fou nomenat camarlenc de Carles V de França, lloctinent seu a Normandia i comte de Longueville.

## Guerra dels dos Peres

L'any següent fou designat capità de les Companyies Blanques, que, per acord conclòs amb Pere III el Cerimoniós d'Aragó, havien d'intervenir al servei d'aquest darrer i del seu aliat Enric de Trastàmara, pretendent al tron castellà, en la guerra dels dos Peres contra Pere I de Castella. Cap d'any del 1366 ja havia arribat a Barcelona al capdavant de les Companyies. Pere el Cerimoniós el feu comte de Borja.

## Guerra civil castellana

Al cap d'uns quants mesos, Castella era conquerida fins a Andalusia i Pere el Cruel fugia a Baiona, on s'alià amb els anglesos. Les seves tropes, amb les del marquès de Villena i les d'Enric de Trastàmara, foren derrotades el 1367 a la batalla de Nájera pels anglesos i el mateix du Guesclin caigué presoner. El 1368 retornà a Castella, cridat per Enric de Trastàmara, i dirigí la campanya militar definitiva que acabà en l'assassinat de Pere el Cruel pel seu germà Enric de Trastàmara a la batalla de Montiel (1369).

## Darreres campanyes

Retornat a França a petició de Carles V, continuà la seva lluita contra els anglesos i els navarresos. El 1370 fou nomenat conestable de França i morí de disenteria quan recuperava el Llenguadoc per al rei francès. Fou enterrat a la Basílica de Saint-Denis amb honors reials.
# Talp daurat robust

El talp daurat robust (Amblysomus robustus) és una espècie de talp daurat endèmica de Sud-àfrica. Els seus hàbitats naturals són els boscos temperats, boscos humits de terres baixes tropicals o subtropicals, matollars temperats, matollars secs tropicals o subtropicals, herbassars temperats, herbassars de plana tropicals o subtropicals, terres arables, pastures, plantacions, jardins rurals, zones urbanes i vegetació introduïda. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Luceram

Luceram (en francès Lucéram) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 628 | 630 | 694 | 889 | 1.026 | 1.035 | 1.228 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | Françis Noat | PCF |
| 2001- | André Gal | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims
# Can Rial (Esparreguera)

Can Rial és un edifici del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una casa composta per diferents cossos amb planta baixa, un pis i golfes. Les obertures són allindanades i les cobertes a dues aigües.

## Referències

* ↑ «Can Rial». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Bill Sidwell

Oswald William Thomas «Bill» Sidwell (Goulburn, Nova Gal·les del Sud, Austràlia, 16 d'abril de 1920 – Caringbah, 19 d'agost de 2021) va ser un tennista australià.
Va disputar cinc finals de Grand Slam en dobles masculins, de les quals aconseguí imposar-se en un US Championships junt a John Bromwich. També fou finalista en una ocasió en dobles mixts. Va formar part de l'equip australià de Copa Davis, amb el qual va disputar dues finals però sense èxit.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles masculins: 5 (1−4)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1947 | Internationaux de France | Tom Brown | Eustace Fannin Eric Sturgess | 4−6, 6−4, 4−6, 3−6 |
| Finalista | 2. | 1947 | Wimbledon Championships | Tony Mottram | Bob Falkenburg Jack Kramer | 6−8, 3−6, 3−6 |
| Finalista | 3. | 1949 | Australian Championships | Geoffrey Brown | John Bromwich Adrian Quist | 6−1, 5−7, 2−6, 3−6 |
| Guanyador | 1. | 1949 | US Championships | John Bromwich | Frank Sedgman George Worthington | 6−4, 6−0, 6−1 |
| Finalista | 4. | 1950 | Wimbledon Championships (2) | Geoff Brown | John Bromwich Adrian Quist | 5−7, 6−3, 3−6, 6−3, 2−6 |

### Dobles mixts: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1948 | Australian Championships | Thelma Coyne Long | Nancye Wynne Bolton Colin Long | 5−7, 6−4, 6−8 |

## Palmarès
### Equips: 2 (0−2)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Equip | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 4 − 6 de setembre de 1948 | Copa Davis, Nova York, Estats Units | Gespa | Geoffrey Brown Colin Long Adrian Quist | Gardnar Mulloy Frank Parker Ted Schroeder Bill Talbert | 0−5 |
| Finalista | 2. | 26 − 29 d'agost de 1949 | Copa Davis, Nova York | Gespa | John Bromwich Frank Sedgman | Pancho Gonzalez Gardnar Mulloy Ted Schroeder Bill Talbert | 1−4 |

## Enllaços externs

* Bill Sidwell a l'ATP (anglès)
* Bill Sidwell a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Bill Sidwell a la Copa Davis (anglès)
# Agència dels Estats del Panjab

L'Agència dels Estats del Panjab fou una entitat administrativa britànica a l'Índia creada el 1933 amb els Estats Natius del Panjab (sota diverses jurisdiccions de comissionats o directament del tinent governador) i els Estats de les Muntanyes de Simla (sota el subcomissionat del districte de Simla). Va desaparèixer amb la independència de l'Índia el 15 d'agost de 1947. Els estats (31) foren units a la província d'Himachal Pradesh sota administració central (1948), i després (1950) a l'estat d'Himachal Pradesh, que el 1956 fou declarat territori, per recuperar la condició d'estat el 1971.

## Principats tributaris

* Bahawalpur
* Bilaspur
* Chamba
* Faridkot
* Kalsia
* Kapurthala
* Khairpur
* Loharu
* Maler Kotla
* Mandi
* Nabha
* Patiala
* Nahan
* Suket
* Kangra
* Jaswan
* Haripur
* Dada-Siba
* Datarpur
* Kutlehar

## Principats tributaris de la superintendència de Simla de l'Agència d'Estats del Panjab

* Baghal
* Baghat
* Balsan
* Bashahr
* Bhajji
* Bija
* Darkoti
* Dhami
* Jubbal
* Keonthal
* Kumharsain
* Kunihar
* Kuthar
* Mahlog
* Mangal
* Mawiang
* Mawsynram
* Nalagarh (Hindur)
* Sangri
* Tharoch
# Bet-at-home Cup Kitzbühel 2014

El Torneig de Kitzbühel 2014, oficialment conegut com a bet-at-home Cup Kitzbühel 2014 és una competició tennística jugat sobre terra batuda que està inclosa en les sèries 250 de l'ATP. La 34a edició del torneig es va celebrar entre el 27 de juliol i el 2 d'agost de 2014 al Kitzbuhel Tennis Club de Kitzbühel, Àustria.
El tennista belga David Goffin va guanyar el primer títol individual de la seva carrera.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | P. Kohlschreiber | 3 | 5 |
| WC | D. Goffin | 6 | 7 | WC | D. Goffin | 6 | 6 | |
| | P. Andújar | 2 | 0 | | P. Lorenzi | 2 | 1 | |
| | P. Lorenzi | 6 | 6 | | | | | | WC | D. Goffin | 5 | 6 | 6 |
| 3 | L. Rosol | 6 | 7 | | | | | | Q | M. González | 7 | 4 | 3 |
| | A. Haider-Maurer | 3 | 6$^4$ | 3 | L. Rosol | 3 | 6 | 3 | | | | | |
| Q | A. Ramos | 4 | 4 | Q | M. González | 6 | 4 | 6 | | | | | |
| Q | M. González | 6 | 6 | | | | | | | | | | | WC | D. Goffin | 4 | 6 | 6 |
| 7 | J. Nieminen | 3 | 4 | | | | | | | | | | | 5 | D. Thiem | 6 | 1 | 3 |
| | J. Mónaco | 6 | 6 | | J. Mónaco | 6 | 3 | 6 | | | | | |
| | P. Riba | | | 4 | A. Seppi | 2 | 6 | 3 | | | | | |
| 4 | A. Seppi | w/o | | | | | | | | J. Mónaco | 3 | 1 | |
| 5 | D. Thiem | 6 | 7 | | | | | | 5 | D. Thiem | 6 | 6 | |
| | J. Veselý | 3 | 6$^3$ | 5 | D. Thiem | 6 | 7 | | | | | | |
| | D.S. Schwartzman | 3 | 4 | 2 | M. Granollers | 4 | 5 | |
| 2 | M. Granollers | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| | Mate Pavić André Sá | 3 | 6 | [7] |
| | Daniele Bracciali Andrei Gólubev | 6 | 3 | [10] | | Daniele Bracciali Andrei Gólubev | 6 | 2 | [10] |
| 3 | Martin Emmrich Lukáš Rosol | 6 | 6 | | 3 | Martin Emmrich Lukáš Rosol | 3 | 6 | [4] |
| WC | Gerald Melzer Jürgen Melzer | 4 | 3 | | | | | | | Daniele Bracciali Andrei Gólubev | 1 | 4 |
| | Lukáš Dlouhý Jonathan Marray | 6 | 3 | [10] | | | | | | Henri Kontinen Jarkko Nieminen | 6 | 6 |
| 4 | Andre Begemann Robin Haase | 2 | 6 | [7] | | Lukáš Dlouhý Jonathan Marray | 6 | 6$^4$ | [7] |
| | Christopher Kas Philipp Kohlschreiber | 5 | 6 | [6] | | Henri Kontinen Jarkko Nieminen | 3 | 7 | [10] |
| | Henri Kontinen Jarkko Nieminen | 7 | 2 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Kitzbühel :
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Damà arborícola occidental

El damà arborícola (Dendrohyrax dorsalis) és una espècie de damà originària de Benín, la República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Gàmbia, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Libèria, Nigèria, Ruanda, el Senegal, Sierra Leone, el Sudan, Togo, Uganda i possiblement el Níger. Els seus hàbitats naturals són els boscos humits de terres baixes tropicals o subtropicals, sabanes humides i àrees rocoses.
# Tenda (Alps Marítims)

Tenda (en francès Tende) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. És un municipi de parla roiasc, varietat del lígur i no pas de l'occità.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 500 | 1 491 | 1 654 | - | - | - | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 279 | - | - | - | - | 2 493 | 2 529 | 2 158 | 2 080 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 954 | 2 053 | 1 951 | 1 954 | 2 089 | 1 844 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Varietat lingüística

El tendasc és una varietat del roiasc, considerat lígur i no pas occità, i que té força influència de l'italià.
| Tendasc | Francès | Italià | Fonètica |
| ar | le | il | (arl) amb ar la r es alveolada com seguida per una l |
| camin | chemin | camino | (camin) |
| chabotou | cabane | rifugio | (tchabhauttou) |
| lei trei ouré | il est trois heures | sono le tre | (la r és alveolada i ou es pronuncia com una síl·laba llarga) |
| ar tendasqou | le tendasque | il tendasco | (téndAchkou) |
| marchi | merci | grazie | (marlchi) |
| bondi | bonjour | buongiorno (o buondì) | (boundi) |

## Història

El 1860 els municipis de Tenda i de La Briga no foren pas compresos dins els territoris cedits a França pel tractat de Torí, ja que el rei Víctor Manuel II d'Itàlia els concedia un valor estratègic important.
Tanmateix, pel tractat de pau de París de 10 de febrer de 1947 els territoris passaren finalment a sobirania francesa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | José Balarello | DL |
| 2001- | Jean-Pierre Vassallo | UMP |

## Agermanaments

* Narzole

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims
Viccionari
# Can Ribalta

Can Ribalta és una masia de planta basilical molt transformada al municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. El mas Riba-alta apareix documentat el 1053 per primera vegada. Se li ha atribuït un origen romà, ja que el nom es considera que prové del mot ripa i faria referència a la localització (dalt d'una ribera o a la riba d'un torrent), però no s'han trobat ni evidències documentals ni restes que puguin confirmar-ho. Ara bé, la propietat de Villalba, per la qual també s'apunta l'origen d'una vil·la romana, podria fer-nos pensar que va existir una zona d'explotació en aquella època, com passa també amb altres masos propers geogràficament. L'origen, no obstant, seria medieval, ja que ho posa en evidència un document de 1296, en el qual es fa esment d'una casa i un molí edificats en el lloc anomenat Riba Alta, propietat del monestir de Sant Pau del Camp. D'època moderna són escasses les informacions que podem tenir del mas, que va passar a dependre de Villalba. El 1901 va convertir-se en casa d'estiueig ocupada per Esteve Barangé. Un cop acabada la guerra va ser adquirida per la família Riviere de Villalba i en la dècada de 1940 va ser transformada severament fins a adquirir l'aspecte d'avui. Actualment la casa és la residència dels propietaris i la finca és explotada per l'empresa Vivers de Cardedeu.
Consta de planta baixa, pis i golfa, amb coberta de teula a dues i tres vessants. La façana principal està formada per tres cossos, el central està compost simètricament amb els buits emmarcats amb brancals i llindes de pedra granítica, amb un arquet amb forma de triangle i una creu gravada en elles; en l'eix central d'aquest cos hi ha un portal adovellat.

## Història

* 1 2 «Can Ribalta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Ahn Sahng-hong

Ahn Sahng-Hong (o Ahnsahnghong) (en hangul 안상홍) (Jeollabuk-do, 13 de gener de 1918 – Busan, 25 de febrer de 1985) fou el fundador coreà de la secta cristiana Església de Déu Societat Missionera Mundial, que avui el considera com la segona vinguda de Jesús.
Va ser batejat a l'Església Adventista del Setè Dia el 1948. Però va deixar aquesta església el 1962 i va fundar l'Església de Déu Societat Missionera Mundial el 1964. Ell va insistir que les ensenyances del cristianisme primitiu, com la Pasqua i el Sabbat, haurien de ser restaurades. Algunes persones critiquen les seves ensenyances per ser diferents de les ensenyances cristianes tradicionals. La tomba d'Ahn Sahng-hong és a la província de Gyeongsangnam-do a Corea del Sud, on està enterrat en el cementiri públic de myosoda.

## Obra

Va ser autor de diversos llibres:
* Visitors from the Angelic World (Visitants angèlics del món).
* The Seal of God and the last plagues (El segell de Déu i de les últimes plagues).
* The Mystery of God and The Spring of The Water of Life (El misteri de Déu i la font de l'aigua de la vida), a on Ahn sahng hong dona testimoni de la vinguda del que l'església es refereix com la "El Déu Mare".

## Vegeu també

* Església de Déu Societat Missionera Mundial
* Nova Jerusalem

## Enllaços externs

* Church of God World Mission Society - Web Oficial (anglès)
* Christ Ahnsahnghong - Web Oficial (anglès)
# Marche ou crève (pel·lícula de 2018)

Marche ou crève és una pel·lícula francesa dirigida per Margaux Bonhomme, estrenada el 2018.

## Argument

Élisa, de 17 anys, viu a la casa familiar en la naturalesa del Vercors, amb el seu pare i la seva germana polidiscapacitats (mentre la mare arriba a sortir de casa). Però s'ha de separar d'ells a finals de l'estiu per instal·lar-se a la ciutat on podrà continuar els seus estudis. Pot "abandonar" la seva germana?

## Repartiment

* Diane Rouxel : Élisa
* Jeanne Cohendy : Manon, la germana discapacitada de l'Elisa
* Cédric Kahn: François, el pare d'Elisa i Manon
* Pablo Pauly: Sacha, el nuvi de l'Elisa
* Agathe Dronne: la mare d'Élisa i Manon
* Clémentine Allain: Nora
* Smadi Wolfman: Lídia

## Producció

Llocs de rodatge:
* Droma : Chamalòc, Chapèla de Vercòrs, Pairin, Rumans, Saint-Bonnet-de-Valclérieux, Sant Laurenç de Roians
* Isèra : Auba-riba, Lo Pont de Santa Eulalia, Prèslas

## Distincions
### Premis

* Festival Internacional de Cinema de Saint-Jean-de-Luz 2018: Chistera a la millor interpretació femenina per a Jeanne Cohendy i Diane Rouxel
* 22è Festival de Cinema Nits Negres de Tallinn: millor primera pel·lícula

### Nominacions

* César 2019 : preselecció « Révélation » pel César a la millor actriu revelació per Jeanne Cohendy i Diane Rouxel
* Prix Lumières 2019 : Lumière a la millor actriu revelació per Jeanne Cohendy

## Notes i referències

* ↑ Marche ou crève, a telerama.fr
* ↑ Crítica: Marche ou crève, cineuropa.org
* ↑ Marche ou crève de Margaux Bonhomme, critique et interviews, frenchmania.fr, 5 de desembre de 2018
* ↑ Ceremonia de premios, Festival Black Nights de Tallin 2018, Cineuropa
* ↑ Les Révelations, al web de l'Acadèmia Francesa
* ↑ Quentin Billet-Garin. «Prix Lumières 2018 : une liste de nominations décevante». Les Inrockuptibles, 01-01-2019..

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube