OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moidan

Moidans (en francès Moydans) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1841 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 201 | 59 | 70 | 75 | 63 | 58 | 53 | 48 | 47 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2014 | Patricia Pelletier | divers gauche |
| 2014- | Marie-José Dufour-Miellou | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Lo Bersac

Lo Bersac (en francès Le Bersac) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1846 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2014 |
| 227 | 125 | 112 | 102 | 118 | 97 | 134 | 154 | 150 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1959-1989 | Robert Tourtet |
| 1989-2001 | Christian Brun |
| 2001-2004 | Jacqueline Blanchard |
| 2004-2008 | Christian Brun |
| 2008- | Dominique Drouillard |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Montmaur (Alts Alps)

Montmaur (en francès Montmaur) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1846 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 737 | 364 | 277 | 229 | 282 | 311 | 423 | 499 | 515 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Georges Lesbros | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Lobièra

Vilard-Lobiera (en francès Villar-Loubière) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. NB. Vilard no existeix ----> Vilar.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1806 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2016 |
| 260 | 90 | 95 | 78 | 74 | 59 | 62 | 52 | 40 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Georges Bellon | |
| 2017- | Marie Bellon | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Las Quatre Rotas e Casilhac

Las Quatre Rotas e Casilhac (en francès Le Vignon-en-Quercy) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània. Va ser creat el 2019 agrupant els antics municipis de las Quatre Rotas i Casilhac.
El municipi té las Quatre Rotas com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de Malacòsta, Beissac (antic municipi de las Quatre Rotas); Casilhac, Malassarga, Fermontés, las Vaus, Chapèla, Murat, Mauriòla, las Ronsèiras, las Bòrias, Paunac i Mas de la Font (antic municipi de Casilhac).

## Demografia

Evolució demogràfica :
* 2020
* 1028
* Des de 2020: Població

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2019-2020 | Nicole Casagrande | |
| 2020- | Marielle Alary | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2021. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 10 abril 2023].
# Grup Autonomista i Socialista de les Illes

Grup Autonomista i Socialista de les Illes (GASI) fou un partit polític nacionalista de les Illes Balears fundat per Climent Garau Arbona el febrer de 1976 amb la finalitat de defensar l'autogovern balear. El GASI feia un plantejament nacionalista i socialista autogestionari, a l'estil de les definicions ideològiques que s'acostumaven en aquella època. La seva orientació era en la línia del mallorquinisme polític històric, que ha reivindicat els lligams culturals amb el País Valencià i Catalunya. Es tractà d'un grup de dimensions reduïdes i centrades en un entorn d'intel·lectuals i professions liberals. Formà part de l'Assemblea Democràtica de Mallorca. Entre els seus dirigents cal assenyalar Climent Garau i Arbona, Josep Maria Llompart, Miquel Duran i Ordinyana i Pere Nicolau. El 1977 desaparegué en passar alguns dels seus membres a formar part de la coalició electoral Unió Autonomista a les eleccions generals espanyoles de 1977. Altres membres del partit donaren suport a l'aliança formada pel Partit Socialista de les Illes (PSI), el Moviment Socialista d'Eivissa i Formentera i el Moviment Socialista de Menorca. La majoria dels seus integrants acabaren integrant-se en el Partit Socialista de Mallorca.

## Referències

* ↑ «Grup Autonomista i Socialista de les Illes -GASI-». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 337. ISBN 84-8661702-2.
# Demú

Demú (en francès Dému) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 456 | 403 | 372 | 314 | 325 | 339 | 344 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Italo Scaravetti | |
| 2008- | Danièle Barthélemy | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Cantherhines pullus

Cantherhines pullus és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja esponges de mar, algues, tunicats, briozous i d'altres invertebrats bentònics.

## Depredadors

És depredat per Echeneis naucrates, Cephalopholis fulva, Epinephelus adscensionis, Epinephelus guttatus, Lutjanus apodus, Mycteroperca tigris, Epinephelus striatus i Ginglymostoma cirratum.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu entre 3-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental (des de Massachusetts -Estats Units-, Bermuda i el nord del Golf de Mèxic fins al sud-est del Brasil) i l'Atlàntic oriental (São Tomé i el golf de Guinea).

## Observacions

N'hi ha informes d'enverinament per ciguatera.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cantherhines pullus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Böhlke, J.E. i C.C.G. Chaplin, 1993. Fishes of the Bahamas and adjacent tropical waters. Segona edició. University of Texas Press, Austin, Texas, Estats Units.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Harmelin-Vivien, M.L. i J.-C. Quéro, 1990. Monacanthidae. p. 1061-1066. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* ↑ Olsen, D.A., D.W. Nellis i R.S. Wood, 1984. Ciguatera in the Eastern Caribbean. Mar. Fish. Rev. 46(1):13-18.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# La dona del president

La dona del president (títol original en francès, Bernadette) és una pel·lícula de comèdia biogràfica francesa del 2023 coescrita i dirigida per Léa Domenach en el seu debut com a directora. La pel·lícula és protagonitzada per Catherine Deneuve en el paper principal de Bernadette Chirac, política francesa i vídua de l'expresident Jacques Chirac, amb Denis Podalydès, Michel Vuillermoz i Sara Giraudeau en papers protagonistes. Es va estrenar el 4 d'octubre de 2023 als cinemes de França. S'ha subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Brigitte Baronnet. «Cette célèbre actrice va jouer Bernadette Chirac au cinéma!» (en francès). AlloCiné, 08-04-2022. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ Domenach, Léa. «Bernadette» (en anglès). Cineuropa, 04-10-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ «La dona del president». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 desembre 2024].
# Estadi Atilio Paiva Olivera

L'Estadi Atilio Paiva Olivera és un estadi esportiu de la ciutat de Rivera, Uruguai.
Té una capacitat per a 27.135 espectadors.
És la seu del club Frontera Rivera Chico. També hi ha jugat partits puntuals la selecció de futbol de l'Uruguai.
Va ser seu de la Copa Amèrica de futbol de 1995.

## Referències

* ↑ «Stadiums in Uruguay». fussballtempel.net. [Consulta: 12 abril 2012].
* ↑ «World Stadiums – Stadiums in Uruguay». www.worldstadiums.com.
* ↑ «URUGUAY VS. ESTONIA 3 – 0». Soccerway, 23-06-2011 [Consulta: 23 juny 2011].
* ↑ «Campionat sud-americà de futbol 1995». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Paul Milliet

Paul Milliet (14 de febrer de 1848 - 21 de novembre de 1924) fou un dramaturg i llibretista francès de la Belle Époque parisenca. Els seus llibrets d'òpera inclouen Hérodiade (1881) i Werther (1892) de Jules Massenet, Kérim (1887) d'Alfred Bruneau, La biondinetta (1903), Mademoiselle de Belle Isle (1905) i Rhea (1908) de Spyridon Samaras i Forfaiture (1921) de Camille Erlanger. Es va casar amb la soprano Ada Adini.

## Referències

* ↑ «Milliet Paul» (en francès). Association l'Art Lyrique Français. Arxivat de l'original el 2024-02-22. [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «Paul Milliet» (en anglès). Magyar Allami Operahaz. [Consulta: 21 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fondation Paul Milliet (francès)
# Bruce McDonald

«Bruce McDonald» té aquests significats:
* Bruce McDonald (polític australià) (nascut el 1935), polític de Nova Gal·les del Sud
* Bruce McDonald (director) (nascut el 1959), director de cinema i televisió canadenc
* Bruce McDonald (jutge) (mort el 2005), jutge canadenc
* Bruce Alexander McDonald (1925–1993), oficial de l'exèrcit australià
* Bruce J. McDonald (polític de Michigan) (1866–1923), polític de Michigan
* Bruce McDonald (acadèmic), professor nord-americà de pressupostos i finances públiques

## Vegeu també

* Bruce MacDonald (desambiguació)
# Caccia alla vedova

Caccia alla vedova (italià: Caça a la vídua) és una pel·lícula italiana dirigida per Giorgio Ferrara i estrenada el 1991. El guió està basat en la peça de teatre La vídua desitjada (La vedova scaltra) de Carlo Goldoni

## Argument

Durant l'hivern de 1768 a Venècia, Rosanna hereta una fortuna del seu marit. Per als inquisidors de la República de Venècia, aquesta fortuna ha de romandre veneciana.

## Repartiment

* Isabella Rossellini : Rosanna
* Tom Conti : Conte Angelo di Bosconero
* James Wilby : Milord Runbiff
* Michel Duchaussoy : Marquès de Belleau
* Alexandre Abdoulov : el príncep Badritzky
* Zouc : Antonietta

## Notes i referències

* ↑ «Caccia alla vedova (Le Diable à quatre)». kinematoscope.org.
* ↑ Encyclopédie du film historique, Hervé Dumont

## Enllaços externs

* Crítica de la pel·lícula - Première
# Valmontone

Valmontone és un municipi italià, situat a la regió del Laci i a la ciutat metropolitana de Roma Capital. L'any 2004 tenia 13.453 habitants.

## Referències

* ↑ «Comune di Valmontone» (en italià). [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «Data Browser». [Consulta: 21 desembre 2024].
# Estadi Bellavista

L'Estadi Bellavista és un estadi esportiu de la ciutat d'Ambato, Equador.
L'estadi és propietat de la Federació Esportiva de Tungurahua i és la seu dels clubs Mushuc Runa, Macará i Técnico Universitario. Va ser inaugurat el 24 de juliol de 1945. Més tard va patir desperfectes en el terratrèmol que patí la ciutat d'Ambato el 5 d'agost de 1949. Té una capacitat per a 16.467 espectadors.
Fou una de les seus de la Copa Amèrica de futbol de 1993.

## Referències

* ↑ «Anuario Conmebol Sudamericana 2022» p. 90. CONMEBOL, 03-04-2023. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «Copa América 1993». Martín Tabeira rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Driolèstides

Els driolèstides (Dryolestida) són un ordre extint de mamífers que existiren entre el Juràssic i el Paleogen. S'ha suggerit que aquest grup d'animals són o bé els avantpassats dels teris o bé una altra branca del mateix llinatge evolutiu. També es creu que tenien una mandíbula completament mamífera i els tres ossos de l'orella mitjana. A part d'això no se sap gaire cosa d'ells, car la majoria de fòssils que se n'ha trobat són restes de mandíbules i dents.
# Longisquama insignis

Longisquama insignis és una espècie de rèptil extint similar a un llangardaix conegut només a partir d'un fòssil incomplet mal conservat. Va viure durant el Triàsic mitjana o superior, fa entre 230 i 225 milions d'anys, en el que avui en dia és el Kirguizstan.
# Sauropterigis

Els sauropterigis (Sauropterygia) són un superordre extint de sauròpsids (rèptils) que fan part dels lepidosaures. La majoria dels anomenats «rèptils marins prehistòrics» pertanyen a aquest grup.

## Taxonomia

* Sauropterygia
** Thalattosauriformes
*** Thalattosauria
**** Askeptosauridae
**** Claraziidae
**** Endennasauridae
***** Endennasaurus
**** Thalattosauridae
***** Thalattosaurus
****** Thalattosaurus alexandrae
****** Thalattosaurus borealis
***** Nectosaurus
****** Nectosaurus halinus
** Placodontia
*** Paraplacodontidae
**** Paraplacodus
***** Paraplacodus broilli
*** Placodontidae
**** Placodus
***** Placodus gigas
***** Placodus nostratus
*** Henodontidae
**** Henodus
***** Henodus chelyops
*** Cyamodontidae
**** Cyamodus
***** Cyamodus rostratus
***** Cyamodus munsteri
***** Cyamodus tarnowitzensis
***** Cyamodus hildegardis
***** Cyamodus kuhnschneyderi
*** Placochelyidae
** Nothosauroidea
*** Nothosauria
**** Nothosaurus
*** Pachypleurosauria
**** Simosauridae
***** Anarosaurus
****** Anarosaurus pumilio
**** Pachypleurosauridae
***** Dactylosaurus
****** Dactylosaurus gracilis
**** Hanosaurus
**** Keichousaurus
***** Keichousaurus hui
***** Keichousaurus lusiensis
***** Keichousaurus yuananensis
**** Neusticosaurus
**** Pachypleurosaurus
**** Serpianosaurus
** Plesiosauria
*** Plesiosauroidea
**** Cimoliasauridae
***** Aristonectes
****** Aristonectes parvidens
***** Cimoliasaurus
***** Scanisaurus
***** Kimmerosaurus
****** Kimmerosaurus langhami
**** Cryptoclididae
***** Cryptoclidus
***** Kaiwhekea
****** Kaiwhekea katiki
***** Muraenosaurus
***** Tricleidus
***** Vinialesaurus
**** Elasmosauridae
**** Plesiosauridae
**** Polycotylidae
*** Pliosauroidea
**** Kronosaurus
# Spriggina

Spriggina és un fòssil ediacarà, possiblement un anèl·lid o artròpode. Tenia una simetria bilateral amb segmentació i una espècie d'escut cefàlic amb espines genales; sembla que no tenia apèndix. Va viure en l'era Neoproterozoic (fa uns 650 milions d'anys) i recorda a un trilobit, per la qual cosa va poder ser el seu ancestre i d'altres artròpodes del període Cambrià. Ara com ara es coneixen dues espècies. Spriggina va poder ser depredador i pot estar a la base de l'explosió cambriana.
# Laggania

Laggania és un gènere extint de lobòpodes prehistòrics que visqueren al Cambrià. Podria estar relacionat amb els onicòfors.
# Climatiformes

Els climatiformes (Climatiiformes) són un ordre extint de peixos acantodis. Eren abundants al final del Silurià, però es van tornar més rars a mitjan Devonià; una única família Gyracanthidae, es va estendre fins al Carbonífer, i amb ella es va extingir tot l'ordre en aquest últim període.
# Hemicyclaspis

Hemicyclaspis és un gènere de peixos àgnats molt primitius que van poblar el mar des de finals del Silurià i principis del Devonià, fa uns 420 milions d'anys. El nom significa "escut semicircular", per la forma del seu cap fossilitzat. Va ser, probablement, en aigua dolça.
# Ophiacodon

Ophiacodon és un gènere extint de sinàpsids pelicosaures. Els Ophiacodon feien uns 2 metres de longitud, els individus més llargs sobrepassaven els 2,5 metres, i els més petits feien 1,5 metres. Es tracta d'un membre especialitzat del llinatge de la família dels ofiacodòntids. Els seus fòssils foren trobats a Joggins, Nova Escòcia, Canadà.
# Diictodon

Diictodon és un gènere extint de teràpsids dicinodonts que mesuraven al voltant de 45 cm de llarg. Aquests sinàpsids, semblants als mamífers, visqueren durant el període Permià, fa uns 255 milions d'anys. Els fòssils d'aquests animals han estat trobats a Àsia i Àfrica (en realitat, més de la meitat de vertebrats del Permià es troben a Sud-àfrica, això inclou Diictodon). Aquest petit sinàpsid és el de major èxit en el període Permià.

## Característiques

Diictodon posseïa un cap desproporcionadament gran en comparació al seu cos, acabada en un bec córneo. Femelles i mascles tenien un parell d'ullals que sortien de la mandíbula superior, es creu que en els mascles eren lleugerament més gran. Diictodon tenia forts braços i cames així com 5 arpes afilades a cada mà i pot haver tingut l'olfacte i la vista molt desenvolupats. La seva columna vertebral es movia de costat a costat quan caminava. Les mandíbules també s'havien simplificat, amb alguns ossos dedicats a cau d'orella, es considera una tret clau per a la definició dels mamífers.

## Estil de vida

Com teràpsid, comparteix moltes de les seves característiques amb els mamífers d'avui dia. Feien caus a la terra, que podien arribar a mesurar fins a metre i mitjà de llarg, la qual cosa els permetia refugiar-se i escapar de la calor del desert.
Molts creuen que podria haver viscut com els gossos de prada; dins dels seus caus s'han trobat esquelets d'aquest animal, i moltes vegades estan en parella, la qual cosa suggereix que els Diictodon (mascle i femella) s'aparien per a tota la vida. Molts Diictodon, no obstant això, niaven prop de les planes d'inundació, i alguns espècimens van poder haver mort ofegats quan l'aigua va pujar, inundant el seu niu. No tenien rivals coneguts pel seu mateix nínxol ecològic, per la qual cosa va poder haver competit amb els de la seva pròpia espècie per la poca matèria vegetal disponible.

## Dieta

Com tots els dicinodonts, Diictodon era herbívor. Utilitzaven els seus becs per trencar la poca matèria vegetal del desert. Igual que els animals del desert modern, podria haver tingut un eficient sistema digestiu, a causa dels pocs nutrients d'aquestes plantes. Com feien caus, era possible que s'alimentessin de tubercles, així no beurien aigua fins a acabar el tubercle.
# Arsinoïtèrids

Els arsinoïtèrids (Arsinoitheriidae) són una família de mamífers de l'ordre extint dels embritòpodes. Se n'han trobat restes fòssils a l'Orient Pròxim, Àfrica, Àsia i Romania. En vida, tenien una gran semblança amb els rinoceronts d'avui en dia. Tanmateix, no estaven estretament relacionats amb els rinoceronts (ni amb cap altre perissodàctil), sinó que els seus parents més propers eren els damans, els elefants, els sirenis i els desmostils.
# Fosfateri

El fosfateri (Phosphatherium escuillei) és un gènere extint de proboscidi primitiu que visqué entre el Paleocè superior i l'Eocè inferior al nord d'Àfrica, fa uns 56 milions d'anys. Se'l coneix a partir de material dental fragmentari dels dipòsits del Thanetià de la conca d'Ouled Abdoun, al Marroc.
És el membre més petit (uns 60 cm de llarg i 15 kg de pes) i antic conegut de l'ordre dels proboscidis. Com el seu parent més recent, el meriteri, probablement era un brostejador amfibi que s'alimentava de plantes aquàtiques, com un hipopòtam de la mida d'un gos.
Gèneres de proboscidis :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Mammalia
Superordre: Afrotheria
Clade: Tethytheria :
# Bison latifrons

Bison latifrons és una espècie extinta de bisó que vivia a Nord-amèrica durant el Plistocè que arribava a mesurar fins a l'espatlla uns 2,5 metres d'alçada i tenia banyes que feien més de 2 metres de punta a punta. De les espècies conegudes de bisó (tant existents com extintes), era l'espècie de dimensions més grans i s'estima que hauria pesat més d'una tona.

## Enllaços externs

* Paleocraft.com Arxivat 2006-12-12 a Wayback Machine.
* Royal Saskatchewan Museum Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Santa Eulàlia d'Asnurri

Santa Eulàlia d'Asnurri és un monument del municipi de les Valls de Valira (Alt Urgell) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici religiós, originàriament romànic, d'una nau coberta amb volta de canó i amb capelles afegides. L'absis, amb tres finestres de doble esqueixada, és semicircular i es troba coronat per un petit campanar quadrat afegit. La portada s'obre a la façana W.

## Història

Esmentada en l'acta de consagració de la catedral d'Urgell, el lloc va pertànyer fins a la fí de l'antic règim al bisbe d'Urgell. Fins al 1936 conservà una imatge romànica de la Mare de Déu.

## Referències

* «Santa Eulàlia d'Asnurri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Santa Eulàlia d'Asnurri». Via Romànica. Consell Comarcal de l'Alt Urgell. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 11 maig 2012].
# Santa Maria de Fonteta

Santa Maria de Fonteta és una església del nucli de Fonteta al municipi de Forallac (Baix Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El temple de Santa Maria és d'una sola nau, coberta amb volta de canó. La façana presenta una porta d'accés d'arc de mig punt amb pilastres, fris i cornisa de tipus clàssic.
Al seu damunt hi ha una rosassa. La capçalera és plana, i a la banda de migdia hi té el campanar, de base quadrada, obertures d'arc de mig punt i coberta de pavelló.

## Història

L'església de Santa Maria de Fonteta està situada al nucli del mateix nom. Apareix documentada des del 1057 com a sufragània de Santa Maria de la Bisbal. És un temple romànic, probablement bastit el segle xi, amb moltes reformes posteriors. De la construcció medieval conserva la primitiva nau; la façana presenta una portalada renaixentista; durant el segle xviii se substituí el primitiu absis per una capçalera plana, i el campanar va ser bastit l'any 1755.

## Referències

* «Santa Maria de Fonteta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 maig 2012].
# Neisseriàcies

Les neisseriàcies (Neisseriaceae) són una família de proteobacteris aeròbics estrictes i gram-negatius que normalment estan formant parelles (diplococs). No tenen flagel.
Moltes espècies formen part de la flora intestinal dels mamífers, però el gènere Neisseria inclou patògens responsables de la gonorrea i diferents tipus de meningitis en l'home.
# La Melosa

La Melosa (en francès Lamelouze) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Coccus viridis

Coccus viridis és una espècie d'insecte hemípter de la família Coccidae. És una plaga que afecta a les fulles, fruits o brots d'espècies d'interès comercial en les fases de creixement, floració, producció de fruits o post-collita. Viuen en països tropicals i subtropicals.

## Hostes primaris

Coccus viridis ataca Citrus, Artocarpus, Camellia sinensis, Coffea, Coffea arabica, Manihot esculenta, Mangifera indica, Psidium guajava, Theobroma cacao.
Les fulles es tornen pringoses o com carbonitzades, atreuen formigues. La nimfa és oval i groga i només es coneixen femelles que se situen en la nervació central del revés i són verds amb taques negres.
Dipositen més de 500 ous que es desclouen en hores, les larves es queden sota la mare i després d'uns dies van al revés foliar, a brots o fruits. Tenen tres estats nimfals i el temps de generació depèn del mitjà. Les formigues que visiten la planta poden protegir-les de depredadors.

## Control

Es pot recórrer al control químic, però és millor l'ús de depredadors o de vegades del fong Cephalosporium lecanii en l'estació humida.