# Ventilació artificial

La ventilació artificial (també anomenada respiració artificial) és un mitjà per ajudar o estimular la respiració, un procés metabòlic referit a l'intercanvi global de gasos al cos per ventilació pulmonar, respiració externa i respiració interna. Es pot dur a terme proporcionant aire manualment a una persona que no respira o no pot fer un esforç respiratori suficient, o bé mitjançant una ventilació mecànica que implica l'ús d'un ventilador mecànic per moure l'aire dintre i fora dels pulmons quan un individu no pot respirar pel seu compte, per exemple durant una cirurgia amb anestèsia general o quan un individu es troba en coma.

## Tipus
### Mètodes manuals

La ventilació pulmonar (i per tant les parts externes de la respiració) s'aconsegueix mitjançant una insuflació manual dels pulmons ja sigui mitjançant una persona que bufa als pulmons del pacient (reanimació boca a boca), o bé mitjançant un dispositiu mecànic per fer-ho. Aquest mètode d'insuflació s'ha demostrat més eficaç que els mètodes que impliquen la manipulació mecànica del pit o dels braços del pacient, com el mètode Silvester. També es coneix com a reanimació d'aire expirat (EAR), ventilació d'aire expirat (EAV), respiració de rescat o col·loquialment el petó de la vida. Es va introduir com a mesura per a salvament de vides el 1950.
La reanimació boca a boca també forma part de la reanimació cardiopulmonar (RCP) cosa que la converteix en una habilitat essencial per als primers auxilis. En algunes situacions, la insuflació boca a la boca també es realitza per separat, per exemple en casos d'ofegament o sobredosi d'opiacis. El rendiment de la reanimació boca a boca per si mateix ara està limitat en la majoria de protocols per a professionals de la salut, mentre que els primers auxilis són recomanats realitzar una RCP completa en qualsevol cas en què el pacient tingui dificultats per respirar.

### Ventilació mecànica

La ventilació mecànica és un mètode per ajudar o substituir mecànicament la respiració espontània. Pot implicar una màquina anomenada ventilador o la respiració pot ser assistida per una infermera, un metge, un assistent metge, un terapeuta respiratori, un paramèdic o una altra persona adequada que comprimeixi una màscara de vàlvula o un conjunt de manxes. La ventilació mecànica es denomina "invasiva" si implica qualsevol instrument que penetri per la boca (com un tub endotraqueal) o per la pell (com un tub de traqueotomia). Hi ha dos modes principals de ventilació mecànica en les dues divisions: la ventilació a pressió positiva, on l'aire (o una altra barreja de gas) s'empeny cap a la tràquea, i la ventilació a pressió negativa, on l'aire és, essencialment, xuclat dels pulmons.
La intubació traqueal s'utilitza sovint per a la ventilació mecànica a curt termini. S'insereix un tub pel nas (intubació nasotraqueal) o per la boca (intubació orotraqueal) i s'avança cap a la tràquea. En la majoria dels casos, els tubs amb punys inflables s'utilitzen per a la protecció contra les fuites i l'aspiració. Es pensa que la intubació amb un tub abatible proporciona la millor protecció contra l'aspiració. Els tubs traqueals inevitablement causen dolor i tos. Per tant, a menys que un pacient estigui inconscient o anestesiat per altres motius, se solen donar medicaments sedatius per proporcionar tolerància al tub. Altres desavantatges de la intubació traqueal inclouen danys a la mucosa del revestiment nasofaringe o orofaringe i estenosi subglòtica. S'ha de considerar la traqueotomia si la intubació dura almenys dues setmanes.
En situacions d'emergència, la persona professional de la salut pot utilitzar una cricotirotomia, on s'introdueix una via aèria mitjançant una obertura quirúrgica a la membrana del múscul cricotiroidal. És similar a una traqueostomia, però es reserva com a accés d'emergència; s'utilitza quan hi ha un bloqueig complet de la faringe o hi ha una lesió maxil·lofacial massiva, que impedeix l'aplicació de la traqueostomia.

## Referències

* ↑ «medilexicon.com, Definition: 'Artificial Ventilation'». Arxivat de l'original el 2016-04-09. [Consulta: 31 març 2020].
* ↑ Tortora, Gerard J; Derrickson, Bryan. Principles of Anatomy and Physiology. John Wiley & Sons Inc., 2006.
* ↑ «Artificial Respiration». Encyclopædia Britannica. Arxivat de l'original el 14 juny 2007. [Consulta: 15 juny 2007].
* ↑ «Artificial Respiration». Microsoft Encarta Online Encyclopedia 2007. Arxivat de l'original el 2009-10-30. [Consulta: 15 juny 2007].
* ↑ Stathis Avramidis, Facts, Legends and Myths on the Evolution of Resuscitation, page 27
* ↑ «Decisions about cardiopulmonary resuscitation model information leafler». British Medical Association, 01-07-2002. Arxivat de l'original el 2007-07-05. [Consulta: 15 juny 2007].
* ↑ «Overview of CPR». American Heart Association, 2005. Arxivat de l'original el 27 juny 2007. [Consulta: 15 juny 2007].
* ↑ «What Is a Ventilator? - NHLBI, NIH».
* ↑ «GN-13: Guidance on the Risk Classification of General Medical Devices» (PDF). Health Sciences Authority. Arxivat de l'original el 29 maig 2014.
* ↑ Terragni PP, Antonelli M, Fumagalli R, Faggiano C, Berardino M, Pallavicini FB et al. «Early vs late tracheotomy for prevention of pneumonia in mechanically ventilated adult ICU patients: a randomized controlled trial». JAMA, 303, 15, 2010, pàg. 1483-9. DOI: 10.1001/jama.2010.447. PMID: 20407057 [Consulta: 15 desembre 2024]. «Data suggests that a tracheotomy should not be performed earlier than after 13 to 15 days of endotracheal intubation.»
* ↑ «Rapid sequence induction in the emergency department: a strategy for failure». Emergency Medicine Journal, 19, 2, 3-2002, pàg. 109–113. Arxivat de l'original el 2006-06-30. DOI: 10.1136/emj.19.2.109. PMC: 1725832. PMID: 11904254 [Consulta: 19 maig 2007].

## Vegeu també

* Ventilació mecànica
* Ventilador mecànic
* Aspirador nasal
* Reanimació cardiopulmonar
* Bomba de buit

## Bibliografia

* Clinical Anesthesia. 6th. Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins, 2009. ISBN 978-0-7817-8763-5.
* Benumof's Airway Management: Principles and Practice. 2a edició. Philadelphia: Mosby-Elsevier, 2007. ISBN 978-0-323-02233-0.
* Sushruta Samhita, Volume1: Sutrasthanam. Calcutta: Kaviraj Kunja Lal Bhishagratna, 1907.
* Committee on Trauma, American College of Surgeons. ATLS: Advanced Trauma Life Support Program for Doctors. 7th. Chicago: American College of Surgeons, 2004. ISBN 978-1-880696-31-6.
* Current Diagnosis & Treatment: Surgery. 13th. Nova York: McGraw-Hill Medical, 2010. ISBN 978-0-07-163515-8.
* «The Gale Encyclopedia of Alternative Medicine: L-R». A: JL Longe. The Gale Encyclopedia of Alternative Medicine, Volume 4: S–Z. 2a edició. Farmington Hills, Michigan: Gale Cengage, 2005. ISBN 978-0-7876-7424-3.
* Mackenzie, M. The case of Emperor Frederick III.: full official reports by the German physicians and by Sir Morell Mackenzie. Nova York: Edgar S. Werner, 1888.
* Anesthesia, Volume 1. 5th. Philadelphia: Churchill Livingstone, 2000. ISBN 978-0-443-07995-5.
* Galen on Anatomical Procedures: Translation of the Surviving Books with Introduction and Notes. Londres: Oxford University Press/Wellcome Historical Medical Museum, 1956. ISBN 978-0-19-924016-6.

## Enllaços externs

* e-Medicine
* International Ventilator Users Network (IVUN) Arxivat 2018-10-05 a Wayback Machine.