OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Areopagitica

Areopagita, o amb el seu títol complet Areopagitica: A speech of Mr John Milton for the liberty of unlicensed printing to the Parliament of England (Areopagita: Un discurs del Sr John Milton al Parlament d'Anglaterra sobre la llibertat d'impressió sense censura) és un tractat de 1644 polèmic, escrit en prosa per l'autor anglès John Milton i que anava dirigit contra la censura. Areopagitica es troba entre les defenses filosòfiques més influents i apassionades del principi del dret a la llibertat d'expressió, que va ser escrit per oposar-se a la censura i al requeriment d'una llicència d'impressió; és considerat com una de les defenses més eloqüents de la llibertat de premsa que s'hagin escrit mai.

## Publicació

El text va ser publicat el 23 de novembre de 1644, en l'apogeu de la Guerra civil anglesa. El títol Areopagitica fa referència a un discurs escrit el segle V abans de Crist per l'orador atenenc Isòcrates. L'Areòpag és un turó d'Atenes, lloc en el qual hi havia una sèrie de tribunals reals i llegendaris, i va ser el nom d'un consell el poder del qual Isòcrates intentava restablir. Igual que Isòcrates, Milton no tenia cap intenció de pronunciar el seu discurs en forma oral. En canvi va ser distribuït mitjançant un pamflet, desafiant la mateixa censura a la publicació contra la qual s'argumentava.
Si bé Milton, donava suport al Parlament, argumentava amb èmfasi contra la Licensing Order del 1643, fent notar que la censura mai havia estat part de les societats grega i romana clàssica. El tractat abunda en referències bíbliques i clàssiques a les quals Milton recorre per reforçar la seva argumentació. Per a Milton, aquest era un tema que l'afectava de manera personal, ja que ell havia patit censura en el seu esforç per a publicar diversos escrits defensant el divorci, un plantejament molt radical en aquella època i un tema en el qual anava en contra del parer dels censors.
En forma notable, en aquesta obra Milton no és un llibertari total i, ans al contrari, sosté que l'opció de l'statu quo és més inidcat. Segons la llei anglesa posterior, tots els llibres havien de portar imprès almenys el nom de l'impressor i, preferentment, el nom de l'autor. Mitjançant aquest sistema, Milton sosté que si s'arribés a publicar algun contingut blasfem o llicenciós, aquests llibres poden ser destruïts si fos necessari en ser comprovat aquest fet.
Hi ha qui considera convenient llegir l'Areopagitica juntament amb El paradís perdut, ja que una juxtaposició d'aquests textos pot oferir una interessant perspectiva per comprendre les tendències teològiques no convencionals de Milton.

## Enllaços externs

* Text Arxivat 2008-12-11 a Wayback Machine. del saló de lectura de Dartmouth- Milton.
* Areopagitica enregistrament d'àudio per Moira Fogarty, de domini públic, a Internet Archive
# Cantó de Compiègne-Sud-Oest

El cantó de Compiègne-Sud-Oest és un cantó francès del departament de l'Oise, situat al districte de Compiègne. Té sis municipis i el cap és Compiègne.

## Municipis

* Armancourt
* Compiègne (part)
* Jaux
* Jonquières
* Le Meux
* Venette

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-2001 | Michel Lemaire | PS |
| 2001- | François Ferrieux | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Marchiennes

El cantó de Marchiennes és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Marchiennes aplega les comunes següents :
* Bouvignies
* Bruille-lez-Marchiennes
* Erre
* Fenain
* Hornaing
* Marchiennes
* Pecquencourt
* Rieulay
* Somain
* Tilloy-lez-Marchiennes
* Vred
* Wandignies-Hamage
* Warlaing

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985 - 2008 | Jean-Jacques Candelier | PCF |
| 2008- | Jean-Claude Quenesson | PCF |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| - | 3.375 | 3.267 | 3.564 | 4.164 | 4.641 | 4.744 | 4.768 | 4.792 | 4.813 | 4.742 | 4.798 | 4.773 | 4.736 | 4.701 | 4.621 |
# Oriol Arumí

Oriol Arumí (Vic, 31 d'octubre de 1972) és un pintor i muralista català resident a la ciutat de Lleida. La seva obra es troba tècnicament a cavall entre l'art figuratiu i l'abstracte, i temàticament entre la realitat i la fantasia. Això li dona un ampli ventall de possibilitats que li permet fer completament el què li vingui de gust a cada moment: «Tinc sempre molt present pintors tan variats com Johannes Vermeer, Salvador Dalí, Claude Monet, Gustav Klimt o Joan Miró, per no parlar de dibuixants com Hergé o Moebius».
El 2017 va guanyar el premi del públic del Torrefarrera Street Art Festival amb un mural que ocupa dos parets de la bàscula de la partida de Malpartit d'una nena envoltada de colors saturats i variats, que generen un impacte visual de contrast amb l'entorn. Premi que guanyà de nou el 2019 amb el mural Hope dedicat a la jove activista contra el canvi climàtic sueca Greta Thunberg i la primatòloga anglesa Jane Goodall.
L'any 2021, Arumí pintà el Mural de les cigonyes en una façana lateral entre l'avinguda del Segre i el carrer Lluís Roca de Lleida, per encàrrec de l'Associació de Veïns i Comerciants. Al mural, el més gran pintat mai a la ciutat de 33 metres d'alçada i 15 d'amplada, es pot veure una parella de cigonyes alimentant les seues dues cries dins del niu sobre la copa d'un arbre.

## Referències

* ↑ «L'artista Oriol Arumí està finalitzant la creació d'un mural dedicat a Teresa Pàmies». [Consulta: 21 abril 2021].
* ↑ de Santiago, Miquel. «Oriol Arumí, o com immortalitzar l’art als carrers», 09-08-2019. [Consulta: 21 abril 2021].
* ↑ «Arumí guanya el premi del públic del Torrefarrera Street Art Festival», 05-10-2017. [Consulta: 21 abril 2021].
* ↑ «Oriol Arumí guanya el premi del públic del 3r Torrefarrera Street Art Festival», 20-09-2019. [Consulta: 21 abril 2021].
* ↑ «DiS - 170.Oriol Arumí». Lleida TV, 13-03-2021. [Consulta: 21 abril 2021].
# Andria Ceccaldi

Andria Ceccaldi (Vescovato 1692 – 1741) fou un polític i metge cors, descendent de Marcantoniu Ceccaldi i cunyat de Luigi Giafferi. El 1730 es va sublevar amb ell contra els genovesos i a la Cunsulta di San Antoniu di A Casabianca fou escollit amb Giafferi i l'abat Raffaelli per a dirigit la revolta armada. Fou un dels instigadors de la Cunsulta d'Orezza de 1732. Nomenat Generalissim de la Nació Corsa, va demanar suport Espanya i del Gran Ducat de Toscana. Derrotat a Furiani, el maig de 1732 s'arribà al tractat Concessioni Grazioes a Corte, concessions, però fou arrestat a Bastia i tancat a la torre de Gènova. Condemnat a mort, per protestes d'Espanya i Toscana fou confinat a Savona i alliberat el maig de 1733. Es posà al servei de Lucca i el setembre de 1734 marxà a Nàpols, on demanà suport a la seva causa. El desembre de 1734 anà a Espanya, conegué Theodor von Neuhoff, i el gener 1735 fou nomenat Primatu del regnu. El març 1736 participà en la proclamació del rei Teodor I a Matra.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2008-12-11 a Wayback Machine.
# Muntanya del Mestret

La muntanya del Mestret és una serra situada als municipis de la Nou de Gaià i Vespella de Gaià, a la comarca del Tarragonès, amb una elevació màxima de 128,7 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Argenta

Argenta és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Ferrara. L'any 2004 tenia 21.971 habitants.
# Cantó d'Auxi-le-Château

El cantó d'Auxi-le-Château és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte d'Arràs. Té 26 municipis i el cap és Auxi-le-Château.

## Municipis

* Aubrometz
* Auxi-le-Château
* Beauvoir-Wavans
* Boffles
* Bonnières
* Boubers-sur-Canche
* Bouret-sur-Canche
* Buire-au-Bois
* Canteleux
* Conchy-sur-Canche
* Fontaine-l'Étalon
* Fortel-en-Artois
* Frévent
* Gennes-Ivergny
* Haravesnes
* Ligny-sur-Canche
* Monchel-sur-Canche
* Nœux-lès-Auxi
* Le Ponchel
* Quœux-Haut-Maînil
* Rougefay
* Tollent
* Vacquerie-le-Boucq
* Vaulx
* Villers-l'Hôpital
* Willencourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1950 | César Bernard | SFIO |
| 1950-1976 | Etienne Devulder | CNIP |
| 1976-2008 | Roger Pruvost | Divers droite, després UDF |
| 2008- | Henri Dejonghe | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 12.336 | 12.921 | 12.559 | 12.275 | 11.891 | 11.596 | 11.349 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Marcoing

El cantó de Marcoing és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Marcoing aplega les comunes següents :
* Anneux
* Banteux
* Bantouzelle
* Boursies
* Cantaing-sur-Escaut
* Crèvecœur-sur-l'Escaut
* Doignies
* Flesquières
* Gonnelieu
* Gouzeaucourt
* Honnecourt-sur-Escaut
* Les Rues-des-Vignes
* Lesdain
* Marcoing
* Masnières
* Mœuvres
* Noyelles-sur-Escaut
* Ribecourt-la-Tour
* Rumilly-en-Cambrésis
* Villers-Guislain
* Villers-Plouich

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001 - 2008 | Liliane Durieux | Unió pel Nord |
| 2008- | Didier Drieux | Divers droite |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 14.760 | 14.630 | 14.911 | 15.214 | 14.699 | 15.067 |
# Cimmèricon

Cimmèricon o Cimmèrion (en grec antic: Κιμμερικόν o Κιμμέριόν) fou una ciutat grega de la Tàurida situada vora el Bòsfor Cimmeri, a la costa del Pont Euxí. Era situada a la muntanya d'Opuk, a la part sud-oriental de la península de Kertx. Fou fundada per colons jonis (procedents de Milet o de les colònies milèsies del voltant) cap al 500 aC, just abans de la Revolta Jònica el 494 aC. Fou destruïda per un sisme el segle iv aC, i en romangué poc més que una fortificació, destruïda el segle vi dC i no reconstruïda a la reincorporació a l'Imperi Romà d'Orient en temps de Justinià el Gran.
La ciutat és coneguda per Plini el Vell i Estrabó. Aquest darrer la descriu en una península on es tancava l'istme de la llacuna Meòtida (l'actual Mar d'Azov), i diu que tenia un dic. Afegeix que portava aquest nom pel gran poder que tenien els cimmeris a tota la regió del Bòsfor. Estrabó també parla d'un petit poblet anomenat Cimmèrica situat a 120 estadis de Cimmèricon.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Cimmericum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Cimmericon». Encyclopaedia of the Hellenic World - Black Sea.
* ↑ Estrabó. Geografia, XI, 2, 4-5.
# Ermita de Santa Magdalena (Terrades)

Ermita de Santa Magdalena és una església del municipi de Terrades (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al nord-oest del nucli urbà de la població de Terrades, a poca distància del santuari de la Mare de Déu de la Salut, a la muntanya que duu el seu nom.
Església d'una sola nau amb absis semicircular capçat a llevant. La volta de la nau és apuntada, de la mateixa manera que la de l'absis, tot i que aquesta és de dimensions més reduïdes. Al fons de la conca absidal hi ha una fornícula de mig punt on hi ha la imatge de la verge santa Magdalena, de guix i darrere de l'altar protegit per unes reixes. Adossats als murs laterals de la nau hi ha dos bancs correguts de poca alçada, que enllacen amb el nivell de circulació de l'absis, més elevat que la resta de la nau. Pel que fa a la il·luminació del temple hi ha una finestra allargada a manera de sagetera al fons de l'absis i dues finestres rectangulars de doble esqueixada a cada extrem del parament de migdia, tot i que actualment estan tapiades. Entre les dues hi ha la porta principal, d'arc de mig punt bastit amb dovelles grans i ben allisades. Al frontis hi ha una altra finestra rectangular emmarcada amb carreus desbastats i, sota seu, una petita obertura circular adovellada. Coronant el frontis hi ha un petit campanar d'espadanya d'un sol arc de mig punt. La construcció és bastida en carreus de pedra ben desbastats disposats en filades regulars. Adossats als extrems del parament de migdia hi ha tres murs que formen un tancat lateral, al que s'accedeix mitjançant dues portes d'arc rebaixat bastides en maons i amb els brancals fets de pedra desbastada. Aquesta part de la construcció està bastida en pedra sense treballar i fragments de maons, lligat amb morter.
L'Aplec es commemora el diumenge després del 22 de juliol (santa Magdalena), o el mateix dia 22 si cau en diumenge. Després de la Missa es canten els Goigs, originals de Montserrat Vayreda i Trullol, de l'any 1958. També hi ha dedicats uns Goigs més antics, de l'any 1871.

## Història

L'ermita de Santa Magdalena és documentada al segle xiv amb el nom de Santa Maria de Codó, topònim antic de la muntanya. Posteriorment, en una circular del bisbe Andreu Bertran de l'any 1425, consta que estava enrunada i s'havia de reparar. Així doncs l'actual edifici data de finals del segle xv i fou construït sobre les restes de l'antiga ermita.

## Referències

* 1 2 3 «Ermita de Santa Magdalena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
* ↑ Rodríguez i Vilagran, Àngel. Maria als Santuaris del Bisbat de Girona. Segona edició. Girona: Bisbat de Girona. Delegació de Pastoral de Turisme i Santuaris, 2004. ISBN 849301420-6.
* 1 2 «Goigs a santa Magdalena de Terrades». [Consulta: 2017].
# André Boucourechliev

André Boucourechliev (Sofia, 28 de juliol de 1925 - Boulogne-Billancourt, 13 de novembre de 1997), nascut Andrei Atanàssov Bukurèixtliev, búlgar: Андрей Атанасов Букурещлиев, fou un compositor francès d'origen búlgar.

## Biografia

Nascut a Sofia, Boucourechliev va estudiar piano al Conservatori. Posteriorment, va estudiar a París a l'"École Normale de Musique" de Paris, on després va ensenyar piano. Els seus primers intents de composició daten de 1954, quan es va dedicar a les famoses sessions de música contemporània a Darmstadt. Va perfeccionar la seva tècnica compositiva buscant Berio i Maderna a Milà. Després de l'èxit de la seva Sonata de piano (1959), interpretada al musical Domaine, i d'obres amb elecció i casualitat, va passar un període a Amèrica, durant el qual va conèixer a Cage, Merce Cunningham, i Robert Rauschenberg. El cim de la seva exploració d'elecció i llibertat per part de l'intèrpret va ser assolit a Arxipèls (1967–1971). Moltes de les seves obres posteriors han passat a perfeccionar o ampliar aquests principis. Boucourechliev va morir a París el 1997 als 72 anys.

## Honors

* Gran Premi Musical de la Ciutat de París, 1976
* Gran Premi Nacional de la Musique, 1984
* Commandeur des Arts et des Lettres
* Chevalier de la Légion d'honneu.

## Escrits

* Schumann, 1956 (francès), 1959 (anglès), 2010 (búlgar)
* Chopin: eine Bildbiographie, 1962 (alemany), 1963 (anglès)
* Beethoven, 1963 (francès)
* Stravinsky, 1982 (francès), 1987 (anglès)
* Essai sur Beethoven, 1991
* Le language musical, 1993
* Dire la musique, 1995
* Regards sur Chopin, 1996 (francès), 2010 (búlgar)

## Enllaços externs

* Lloc oficial del compositor de música contemporània Arxivat 2022-09-25 a Wayback Machine., la Fundació André Boucourechliev i l'Associació "Les Amis d'André Boucourechliev".
* Arts psicoacústiques Orange Factory: l'editor búlgar dels llibres d'André Boucourechliev.
* André Boucourechliev a l'IRCAM (en francès)
# Argonaut Games

Argonaut Games PLC va ser una empresa desenvolupadora de videojocs britànica. Es va crear com a Argonaut Software per l'adolescent Jez San el 1982.

## Alguns dels videojocs

* Skyline Attack, 1984 (Commodore 64)
* Alien, 1984 (Commodore 64)
* Starglider, 1985
* Starglider 2, 1988
* Days of Thunder, 1990 (Atari ST, Amiga)
* Race Drivin', 1992 (Atari ST, Amiga)
* A.T.A.C, 1992 (PC CDROM)
* Birds of Prey, 1992 (AMIGA)
* Star Fox, 1993 (SNES)
* King Arthur's World, 1993 (SNES)
* Vortex, 1994 (SNES)
* Creature Shock, 1994 (PC CDROM)
* Ren & Stimpy: Fire Dogs, 1994 (SNES)
* FX Fighter, 1995 (PC CDROM)
* Play with Teletubbies, 1996 (PC CDROM)
* Alien Odyssey, 1997 (PC CDROM)
* Croc: Legend of the Gobbos, 1997 (PS1, SAT, PC)
* Buck Bumble, 1998 (N64)
* Croc 2, 1999 (PS1, PC)
* The Emperor's New Groove, 2000 (PS1, PC)
* Alien: Resurrection, 2000 (PS1, PC)
* Red Dog: Superior Firepower, 2000 (DC)
* Aladdin in Nasira's Revenge, 2000 (PS1, PC)
* Harry Potter and the Philosopher's Stone, 2001 (PS1)
* Harry Potter and the Chamber of Secrets, 2002 (PS1)
* Bionicle: Matoran Adventures, 2002 (GBA)
* Bionicle: The Game, 2003 (Xbox, PC, PS2, GameCube)
* I-Ninja, 2003 (Xbox, PC, PS2, GameCube)
* Swat: Global Strike Team, 2003 (Xbox, PS2)
* Carve, 2004 (Xbox)
* Catwoman: The Game, 2004 (Xbox, PC, PS2, GameCube)
* Powerdrome, 2004 (Xbox, PS2)
* Malice, 2005 (Xbox, PS2)

## Enllaços externs

* Diferents versions del lloc web d'Argonaut Games' a Wayback Machine
* 5 cèntims d'Argonaut Games a Games Investor Arxivat 2005-04-26 a Wayback Machine.
* Argonaut Games a MobyGames
# Cantó de Béthune-Est

El cantó de Béthune-Est és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Béthune. Té 5 municipis i part del de Béthune.

## Municipis

* Béthune (part)
* La Couture
* Essars
* Hinges
* Locon
* Vieille-Chapelle
* Verquigneul

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1992-1998 | Jean Vanrullen | PS, després Divers gauche |
| 1998-2004 | André Delory | PS |
| 2004- | Raymond Gaquère | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Chaumont-en-Vexin

El cantó de Chaumont-en-Vexin és una divisió administrativa francesa del departament de l'Oise i del districte de Beauvais. El cap cantonal és Chaumont-en-Vexin i agrupa 37 municipis.

## Municipis

| Municipi | Població* | Codi postal | Codi INSEE |
| Bachivillers | 346 | 60240 | 60038 |
| Boissy-le-Bois | 166 | 60240 | 60080 |
| Boubiers | 370 | 60240 | 60089 |
| Bouconvillers | 362 | 60240 | 60090 |
| Boury-en-Vexin | 306 | 60240 | 60095 |
| Boutencourt | 204 | 60590 | 60097 |
| Chambors | 304 | 60240 | 60140 |
| Chaumont-en-Vexin | 3 078 | 60240 | 60143 |
| Courcelles-lès-Gisors | 803 | 60240 | 60169 |
| Delincourt | 510 | 60240 | 60195 |
| Énencourt-Léage | 115 | 60590 | 60208 |
| Énencourt-le-Sec | 169 | 60240 | 60209 |
| Éragny-sur-Epte | 552 | 60590 | 60211 |
| Fay-les-Étangs | 368 | 60240 | 60228 |
| Fleury | 495 | 60240 | 60239 |
| Fresne-Léguillon | 467 | 60240 | 60257 |
| Hadancourt-le-Haut-Clocher | 355 | 60240 | 60293 |
| Hardivillers-en-Vexin | 129 | 60240 | 60300 |
| Jaméricourt | 200 | 60240 | 60322 |
| Lattainville | 159 | 60240 | 60352 |
| Lavilletertre | 599 | 60240 | 60356 |
| Liancourt-Saint-Pierre | 586 | 60240 | 60361 |
| Lierville | 245 | 60240 | 60363 |
| Loconville | 259 | 60240 | 60367 |
| Monneville | 740 | 60240 | 60411 |
| Montagny-en-Vexin | 554 | 60240 | 60412 |
| Montjavoult | 465 | 60240 | 60420 |
| Parnes | 338 | 60240 | 60487 |
| Reilly | 165 | 60240 | 60528 |
| Senots | 275 | 60240 | 60613 |
| Serans | 241 | 60240 | 60614 |
| Thibivillers | 205 | 60240 | 60630 |
| Tourly | 167 | 60240 | 60640 |
| Trie-Château | 1 460 | 60590 | 60644 |
| Trie-la-Ville | 327 | 60590 | 60645 |
| Vaudancourt | 151 | 60240 | 60659 |
| Villers-sur-Trie | 293 | 60590 | 60690 |
* Dades del 1999

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1945-1949 | Daniel Gaignaire | PCF | Metge |
| 1949-1983 | Jacques Blondeau | RPF després dvd | |
| 1983-2004 | Bernard Renaud | RPR | Agricultor |
| 2004-… | Gérard Lemaitre | UMP | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Vegeu també

* Cantons de l'Oise
# Societat la Unió Terradenca

Societat la Unió Terradenca és un edifici del municipi de Terrades (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Terrades, al bell mig del terme, amb la façana principal orientada al carrer Major.
Edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb la coberta de teula de dues vessants i distribuït en una sola planta baixa. La façana principal presenta un portal d'accés d'arc rebaixat bastit en maons i amb els brancals arrebossats i pintats. A banda i banda hi ha dos estrets finestrals rectangulars, amb la llinda feta amb maons disposats a sardinell i l'ampit fet amb rajola vidrada verda. Damunt d'aquestes obertures hi ha cinc petites finestres d'arc de mig punt bastides amb maons i amb l'ampit de rajola. A la part superior del parament hi ha un plafó de ceràmica vidrada amb el nom de l'establiment i, sota seu, una fornícula motllurada amb un altre plafó amb la representació de Sant Isidre Llaurador. Damunt seu hi ha l'any de construcció, 1916. La façana està rematada per un coronament esglaonat decorat amb motllures. A l'interior destaca una gran sala coberta amb encavalcada de fusta i, al fons, un espai d'escenari obert mitjançant un gran arc carpanell.
La construcció està arrebossada i pintada de color rosat.

## Història

L'edifici de la Societat la Unió Terradenca presenta en la façana principal un plafó ceràmic amb la data de construcció: 1916.

## Referències

* 1 2 3 4 «Societat la Unió Terradenca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Renald II de Nevers

Renald II de Nevers, (1055 - 5 d'agost de 1089) fou comte de Nevers (1079-1089), fill gran del comte Guillem I de Nevers, que ho fou alhora d'Auxerre i de Tonnerre, i d'Ermengarda de Tonnerre. Va rebre el comtat de Nevers del seu pare (que va conservar Auxerre i Tonnerre) i va morir el 1089 deixant el comtat al seu fill Guillem II. Es va casar en primeres noces amb Ida Ramona de Forez, i va tenir Ermengarda, casada a Miló de Courtenay. Es va casar en segones noces amb Agnès de Beaugency, i va tenir Guillem II (1083 - 1148)

## Referències

* ↑ Renald II de Nevers a Foundation for Medieval Genealogy