OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gençac (Gironda)

Gençac (en francès Gensac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 801 | 842 | 848 | 810 | 752 | 800 | 849 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1959-1983 | Raymond David | |
| 1983-1995 | Roger Taillard | |
| 1995-2010 | Raymond Farré | PS |
| 2010- | Claude Brel | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Moliets e Vilamartin

Moliets e Vilamartin (en francès Mouliets-et-Villemartin) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 679 | 743 | 724 | 801 | 915 | 1.009 | 1.059 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Delguel | |
# Pujòus de Castilhon

Pujòus (en francès Pujols) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 488 | 534 | 465 | 517 | 573 | 604 | 553 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Gachinard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Belvés (Gironda)

Belvés de Castilhon (en francès Belvès-de-Castillon) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 309 | 322 | 280 | 295 | 325 | 341 | 327 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Daniel Fenelon | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Senta Coloma (Gironda)

Senta Coloma (en francès Sainte-Colombe) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 268 | 278 | 256 | 271 | 361 | 349 | 392 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Daniel Thibeau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Guilhac

Guilhac (en francès Guillac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 195 | 207 | 167 | 154 | 150 | 157 | 183 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Villeneuve | |
| 2008- | Jacky Fromentier | |

## Agermanaments

* Tard

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent German dau Pug

Sent German dau Pug (en francès Saint-Germain-du-Puch) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.271 | 1.281 | 1.395 | 1.615 | 1.813 | 1.982 | 2.025 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | André Taris | |
| 2001- | Catherine Viandon | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Pomirau

Pomirau (en francès Pomerol) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.070 | 1.116 | 1.037 | 962 | 867 | 848 | 743 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Luc Barbeyron | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent Sulpici de Faleirens

Sent Sulpici de Faleirens (en francès Saint-Sulpice-de-Faleyrens) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.180 | 1.219 | 1.304 | 1.625 | 1.613 | 1.583 | 1.508 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Georges Bonnefon | |
| 2008- | Yvan Dumonteuil | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent Anhan (Gironda)

Sent Anhan (en francès Saint-Aignan) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 244 | 244 | 259 | 264 | 265 | 262 | 234 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jean-Bernard Yaunet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Salinhac (Gironda)

Salinhac (en francès Salignac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 659 | 673 | 649 | 941 | 1.188 | 1.134 | 1.311 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Armand Mercadier | PRG |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Coms (Gironda)

Coms (en francès Comps) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 342 | 351 | 339 | 352 | 399 | 389 | 447 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Didier Bayard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# Gauriac

Gauriac (en francès Gauriac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 863 | 927 | 838 | 857 | 809 | 826 | 842 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Baldes | PCF |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Prinhac e Marcamps

Prinhac e Marcamps (en francès Prignac-et-Marcamps) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 806 | 812 | 1.069 | 1.262 | 1.268 | 1.286 | 1.362 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Max Jean-Jean | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Samonac

Samonac (en francès Samonac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 336 | 350 | 349 | 367 | 388 | 377 | 399 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Sou | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Tauriac (Gironda)

Tauriac (en francès Tauriac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 948 | 978 | 972 | 1.233 | 1.261 | 1.293 | 1.297 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Marie-Paule Chevrier | |
| 2008- | Catherine Saëz | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Lusinhan lo Grand e Sent Ilari

Sant Ilari de Lusinhan (en francès Saint-Hilaire-de-Lusignan) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 912 | 918 | 982 | 1.092 | 1.204 | 1.301 | 1.366 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1965-2008 | Francis Delpech | UMP |
| 2008- | Pierre Delouvrié | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2012-01-27 a Wayback Machine. no proposa forma. Aquesta apareix en l'article on es delimita la frontera lingüística entre el llenguadocià i el gascó
# Antoni Morillas i Verdura

Antoni Morillas i Verdura (Barcelona, 1932 – Montpeller, 1983) fou un dissenyador gràfic i il·lustrador català.
L'any 1946 començà a treballar en uns tallers de pedra artificial, d'on li nasqué l'interès pel caràcter tridimensional dels objectes, fet que es convertirà més endavant en gairebé una obsessió que buscà obstinadament a través de diverses tècniques i materials. Si bé impartí classes de dibuix natural a l'Escola Llotja, es considerava autodidacta.
L'any 1955 inicià la seva carrera professional a l'editorial Seix Barral de Barcelona. En els seus dissenys es resistia a les consideracions merament funcionals, treballant la forma i el volum. Fou defensor dels valors creatius del grafisme enfront dels plantejaments més tècnics o racionals.
Dirigí teatre i confeccionà decorats per a diverses pel·lícules. Col·laborador de diverses agències publicitàries, l'any 1961, fou membre fundador i sots president de l'Agrupació de Grafistes del Foment de les Arts Decoratices (ADGFAD).
Realitzà murals de gran format, il·lustracions per a calendaris, cobertes de llibres, cartells, fulletons, pintures i escultures de petit format i tipografies.
Fou professor de Disseny Gràfic de l'Escola Massana i membre de la Alliance Graphique Internationale.
Participà en nombroses exposicions internacionals de grafisme, entre les quals destaquen Integraphics i Tipomundus.
# Nicanor Zabaleta

Nicanor Zabaleta Zala (Sant Sebastià, 7 de gener de 1907 - San Juan (Puerto Rico), 31 de març de 1993) fou un músic (especialista en arpa) basc.
Deixeble de Marcel Tournier a París, l'any 1926 va fer el seu primer concert a París. Després del seu debut europeu va viatjar als Estats Units, on feu el seu primer concert l'any 1934. En un concert a Puerto Rico (1950) va conèixer Graziela, amb qui es casaria dos anys més tard.
El matrimoni es va establir a Sant Sebastià, des d'on va continuar fent concerts en gires per tot Europa. Entre 1959 i 1962, Zabaleta va donar classes d'arpa a l'Accademia Musicale Chigiana de Siena (Itàlia).
La seva tècnica i musicalitat li donaren fama internacional. El seu repertori comprenia des d'obres barroques a contemporànies.
Destacats compositors li dedicaren diverses obres com Alberto Ginastera, Darius Milhaud, Heitor Villa-Lobos, Walter Piston, Ernst Krenek o el seu compatriota Joaquín Rodrigo.
Va editar música original per a arpa de Cabezón, Beethoven, Dušek, Palero i Ribayaz. S'estima que Zabaleta va arribar a vendre uns tres milions de discos.
L'any 1983 va rebre el Premi Nacional de Música de mans del Govern espanyol. L'any 1988 va ingressar a l'Academia de Bellas Artes de San Fernando.
El seu últim concert el va fer a Madrid el 16 de juny de 1992, ja amb una salut precària. Va morir el 31 de març de 1993 a San Juan de Puerto Rico. És enterrat al Cementerio de Polloe de Sant Sebastià.

## Guardons

* Orde d'Alfons X el Savi (1966).
* Medalla d'Or al Mèrit en el Treball (1967).
* Medalla d'Or al Mèrit a les Belles Arts. (1981).
* Premi Nacional de Música d'Espanya (1983).

## Enllaços externs

* Biografia a Biografías y Vidas
* Biografia detallada Arxivat 2009-11-02 a Wayback Machine. (en alemany)
# Cantó d'Ermont

El cantó d'Ermont és un cantó francès del departament de Val-d'Oise, situat al districte de Pontoise. Des del 2015 compta amb dos municipis i el cap és Ermont.

## Municipis

* Eaubonne
* Ermont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1976 | Robert Bichet | divers droite |
| 1976-1994 | Jacques Berthod | divers droite |
| 1994-2001 | Pierre-François Siméoni | Ecologista, després divers droite |
| 2001- | Lionel Georgin | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 19.263 | 23.842 | 25.492 | 24.394 | 27.947 | 27.494 | 27.446 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Castelana

El cantó de Castelana és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Castelana. Té 7 municipis i el cap és Castelana.

## Municipis

* Castelana
* Demandòus
* La Garda
* Peirolas
* Rogon
* Sant Julian de Verdon
* Solelhaç

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1979 | M. Leth | FGDS, després PS |
| 1979-1992 | Maurice Boniface | UDF |
| 1992-1998 | Michel Carle | UDF |
| 1998- | Gilbert Sauvan | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.505 | 1.598 | 1.630 | 1.821 | 1.905 | 2.082 | 2.430 |
# Arholma

Arholma és una illa de la part nord-est de l'Arxipèlag d'Estocolm, al municipi de Norrtälje.
Arholma té uns 40 residents permanents, però a l'estiu el nombre d'habitants s'incrementa com succeeix en les altres illes fora d'Estocolm i arriba fins a uns 500.
A l'illa s'hi pot trobar una bateria costanera de 10,5 cm de l'època de la guerra freda que ha estat convertida en museu. L'illa té dos albergs, línies regulars de passatgers i port per a vaixells privats.

## Transport

Es pot arribar a Arholma en ferri des de Simpnäs a Väddö (hi ha diversos vaixells tot l'any). A l'estiu hi ha els vaixells Waxholm des d'Estocolm i Norrtälje.

## Enllaços externs

* Arholma.nu
* Arholma Arxivat 2004-06-25 a Wayback Machine. STF Vandrarhem (hostal a Arholma)
* Arholma Nord fd. miltäranläggning (antigues bateries militars)
* Arholma Skärgårdsstiftelsen (fundació de l'arxipèlag)
# Jaime Duarte

Jaime Eduardo Duarte Huerta (Lima, 27 de febrer de 1955) és un exfutbolista peruà de la dècada de 1980.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1978 i 1982, i la Copa Amèrica de 1979 i 1983. Disputà 55 partits entre 1975 i 1985
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Alianza Lima, Sport Boys, San Agustín i Deportivo Italia de Veneçuela

## Referències

* ↑ rsssf: Peru record international footballers Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine.
* ↑ rsssf: Copa América 1979
* ↑ rsssf: Copa América 1983
* ↑ Futbol de Peru article Arxivat 2008-08-02 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Jaime Duarte a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ulìana

Ulìana (en italià, Oliena) és un municipi sard, situat a l'illa de Sardenya i a la província de Nùgoro. L'any 2004 tenia 7.689 habitants. Limita amb els municipis de Durgàli, Nùgoro i Orgòsolo. Forma part de la subregió de Barbaja d'Ollolai.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Francesco Capelli | Llista Cívica |

## Personatges il·lustres

* Gianfranco Zola, futbolista.
* Mario Melis, polític.
# Canviem L'H

Canviem L’H va ser la coalició electoral d'esquerres de l'Hospitalet de Llobregat amb la qual va concórrer Iniciativa per Catalunya Verds, Esquerra Unida i Alternativa, el Partit Pirata i Entesa pel Progrés Municipal a les eleccions municipals de 2015 per l'Hospitalet de Llobregat.
Amb 3 regidors, va tenir grup municipal propi de 2015 a 2019, encapçalat per la cap de llista Ana González (Esquerra Unida i Alternativa). Les principals actuacions com a grup de l'oposició fan referència a:
* Denúncia a Antifrau per la contractacio de funcionaris.
* Recursos judicials per aturar el PDU (Pla de Desenvolupament Urbanístic) de la Gran Via.
La coalició va extingir-se per les eleccions municipals de 2019, ja que la nova confluència L'Hospitalet En Comú Podem–En Comú Guanyem no va incloure Iniciativa per Catalunya Verds ni el Partit Pirata com fins aleshores.

## Referències

* ↑ «Canviem l'Hospitalet lleva a Antifrau la contratación de una decena de funcionarios», 10-04-2018. [Consulta: 12 agost 2019].
* ↑ «Territori desoye a la oposición de l'Hospitalet y avala el PDU de la Granvia», 19-09-2018. [Consulta: 12 agost 2019].
# Sant Bernat Calvó

Bernat Calvó (també escrit Calbó durant molt de temps, tot i que segons l'IEC ha de ser Calvó) (Mas Calvó, Camp de Taragona, 1180 – Vic, 26 d'octubre del 1243) fou un jurista, buròcrata, soldat i religiós cistercenc, bisbe de Vic venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

Nascut el 1180 al Mas de Porpres (anomenat després Mas Calvó i des del segle xvi incorporat administravament a Reus), al camí de Reus a Salou, al si d'una família de cavallers. Va ser batejat a la parròquia de Sant Esteve de Vila-seca. Va estudiar dret a Bolonya i va treballar com a jurista i funcionari de la cúria de l'Arxidiòcesi de Tarragona. El 1214, després d'una greu malaltia, va ingressar al monestir de Santes Creus, que era del Cister, monestir del qual va ser elegit primer abat.
Va acompanyar Sant Ramon de Penyafort a la conquesta de València i va rebre alguns castells. Va ser canonge i vicari general de la Catedral de Tarragona. El 1223 fou nomenat bisbe de Vic i després abat perpetu del Monestir de Santes Creus. Gregori IX el feu inquisidor contra els valdesos de la frontera catalana amb França el 1232. El 1236 va prendre part a les Corts de Montsó i va participar en els concilis de la Tarraconense de 1239 i 1243.
En 1238 va unir-se a la croada que havia de conquerir la taifa de València. Portà ajut material als setges de Borriana i València. Quan aquesta va caure, Bernat va oficiar la primera missa que es va fer a la mesquita central de la ciutat, consagrada com a catedral cristiana. Va rebre privilegis sobre terres del regne valencià, que visità per segon cop en 1242. Com a jurista va ajudar a preparar els Furs de València que havien de regir el país.
Va morir a Vic el 26 d'octubre de 1243 i va ser enterrat a la seva Catedral.

## Veneració

Beatificat per Alexandre IV en 1260, va ser canonitzat el 26 de setembre de 1710 per Climent XI. La seva festa és el 25 d'octubre.
Al segle xviii, el seu cos es va traslladar a una urna d'argent, obrada per l'orfebre Joan Matons, a una capella de la Catedral de Vic.
Hom va fer-li un altar al Santuari de Misericòrdia de Reus i al segle xix fou declarat fill il·lustre d'aquesta ciutat, on també té una avinguda dedicada creada als anys vuitanta. Algunes relíquies seves són a la Prioral de Sant Pere de Reus. També a Reus hi ha una parròquia que porta el seu nom. Mascalvó, eclesiàsticament parlant, pertany a la parròquia de de Vila-seca on si guarda una relíquia. Vila-seca el considera fill ilustre, hi ha una imatge a l'altar major de l'ermita de la Pineda i cada any el dia 25 d'octubre, se celebra la festa del sant amb un nombrós i històric romiatge a Mascalvó.

## Bibliografia

* Eufemià Fort i Cogul. Sant Bernat Calbó abat de Santes Creus i bisbe de Vic. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1979. ISBN 8430014489

## Referències

* ↑ Pérez, Mónica. «L'Escola Sant Bernat Calbó tanca quatre dècades de feina per posar la 'v' al nom». Diari Més, 08-06-2018. [Consulta: 4 gener 2019].

## Enllaços externs

* «Sant Bernat Calvó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# BLL

BLL té els següents significats:
* Nivell de plom en sang (del seu nom en anglès Blood Lead Level), mesura del nivell de plom present en la sang
* bll també és el codi ISO 639-3 del biloxi, llengua extinta que pertanyia als biloxis dels Estats Units
# Coll de la Ferrera

El Coll de la Ferrera és un pas dels municipis d'Arnes i Horta de Sant Joan (Terra Alta). Hi passa l'antic cami de pas de les Valls a Arnes per la vall de Cabús i les gorges dels Estrets. Fa la frontera amb el municipi aragonès de Beseit.

## Referències

* ↑ «coll de la Ferrera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Miquel, J.M. «Toponímia del terme d'Arnes». Butlletí del Centre d'Estudis de la Terra Alta, 1997, pàg. 29-30.
* ↑ Carreté i Bisbal, Kildo «Arnes, portes enfora (II)». Butlletí del Centre d’Estudis de la Terra Alta, 25, 1997, pàg. 4-27.
* ↑ «Nomenclátor Geográfico de Aragón» (en castellà). Govern d'Aragó. [Consulta: 10 juny 2024].
# Fites Cartoixanes II-III

Les Fites Cartoixanes II-III es troben al Parc de la Serralada Litoral.
Són fites de pedra granítica, menys esveltes que la Fita Cartoixana I. Tenen unes mides aproximades de 36 x 30 x 13 m. Només presenten inscultures en una de les cares, normalment un turó amb una creu i dos xiprers (un a cada costat del turó). Estan disperses pel vessant occidental del Turó d'en Galzeran, en el que s'anomena El Bosc Bonic. N'hi ha localitzades aquestes dues, però hom sospita que, probablement, n'hi hagi moltes més.

## Referències

* 1 2 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 162.
# Roca del Contravent

La Roca del Contravent es troba al Parc de la Serralada Litoral, concretament a Vilanova del Vallès (el Vallès Oriental).
Es diu així perquè s'anomena Contravent al sector oest del Turó de Mataró, a Céllecs (hi ha una bona vista d'aquest rocam des del Mirador de Céllecs). S'hi pot accedir indistintament a la part baixa o alta, per camins diferents, i pujar o baixar per dins del bosc sense necessitat d'escalar. És menys embolicat accedir-hi per la part superior.
És ubicada a Vilanova del Vallès: situats a la Torre de Céllecs (torre de guaita per a prevenció d'incendis) del Turó de Mataró, sortim en direcció oest tot passant per damunt d'una roca plana tombada a terra. Comencem a baixar i a escassos 50 metres hi ha la cresta del rocam. Coordenades: x=444856 y=4601253 z=492.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 169.
* ↑ Llibre-Guia de la Serralada Litoral - Història i itineraris Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine. (català)
# Roques Noves

Les Roques Noves es troben al Parc de la Serralada Litoral, concretament a Òrrius (el Maresme).
Són les més amagades i discretes de totes les roques que hi ha per a practicar l'escalada a Céllecs. Tanmateix, és difícil trobar un punt on poder-les veure en perspectiva i fer-se'n una idea de conjunt.
Són ubicades a Òrrius. Hi ha dos camins possibles per a accedir-hi: un duu a la part baixa i l'altre a l'alta. Tots dos surten, a poca distància l'un de l'altre, de la pista ampla que va de Sant Bartomeu cap a la carena. Pujant per la pista surten a l'esquerra, abans del darrer revolt a la dreta que ens deixa al coll entre els turons de Mataró i Céllecs. Coordenades: x=445052 y=4601066 z=489.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 170.