OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Lumbres

El cantó de Lumbres és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Saint-Omer. Té 33 municipis i el cap és Lumbres.

## Municipis

* Acquin-Westbécourt
* Affringues
* Alquines
* Bayenghem-lès-Seninghem
* Bléquin
* Boisdinghem
* Bouvelinghem
* Cléty
* Coulomby
* Delettes
* Dohem
* Elnes
* Escœuilles
* Esquerdes
* Hallines
* Haut-Loquin
* Ledinghem
* Leulinghem
* Lumbres
* Nielles-lès-Bléquin
* Ouve-Wirquin
* Pihem
* Quelmes
* Quercamps
* Remilly-Wirquin
* Seninghem
* Setques
* Surques
* Vaudringhem
* Wavrans-sur-l'Aa
* Wismes
* Wisques
* Zudausques

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1979 | Bernard Chochoy | SFIO, després PS |
| 1979-1988 | Jean-Claude Quenon | PS |
| 1988- | Jean-Claude Leroy | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 16.608 | 17.705 | 18.063 | 19.289 | 21.067 | 21.219 | 23.539 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Sagarika Sriram

Sagarika Sriram (Chennai, 2005) és una activista climàtica emiratí d'origen indi.
És una defensora dels drets ambientals com a membre del comitè assessor de la infància del Comitè dels Drets dels Infants de les Nacions Unides.
El 2023, Sriram es va afegir a la llista de les 100 dones de la BBC.

## Biografia

Sriram, que lidera el moviment climàtic des de Dubai (Emirats Àrabs Units), és originària de Chennai (Índia). Amb 10 anys d'edat, Sriram va crear el portal web Kids4abetterworld, que té com a objectiu educar els nens de tot el món i ajudar-los en projectes de sostenibilitat de la comunitat, utilitzant les seves habilitats de codificació. Ella ho dona suport amb programes ambientals que s'ofereixen tant fora de línia com en línia, que mostren als nens com poden marcar la diferència en el canvi climàtic. Sriram es va inscriure al curs de codificació HTML i disseny web del Johns Hopkins Center for Talented Youth (CTY). El resultat final del projecte es va realitzar a Kids For A Better World (K4BW). Poc després, es va adonar que volia fer de K4BW una cosa a la qual poguessin accedir persones de tot el món. K4BW va realitzar una sèrie de tallers d'estiu sostenible per conscienciar els escolars sobre els problemes climàtics. Sriram i els seus companys van ensenyar als participants sobre els perills de l'escalfament global i com mitigar-los.
El 2023, va ser inclosa a la llista de les 100 dones de la BBC.

## Referències

* ↑ «Indian expat student from Dubai speaks at COP27» (en anglès). Gulf News, 14-11-2022.
* 1 2 «BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 23-11-2023.
* ↑ «Eco Activist Sagarika Sriram Is Making Change Through Small Actions» (en anglès). Time, 14-01-2022.
* ↑ Haziq, Saman «Young eco-warrior fights for the planet in Dubai» (en anglès). Khaleej Times.
* ↑ «16-Year-Old Sagarika Sriram Is Building A Global Climate Change Curriculum For Kids» (en anglès). IndiaTimes, 23-10-2021.
* ↑ «BBC reveals 100 Women 2023: Celebrating 28 climate pioneers alongside Michelle Obama, Aitana Bonmatí, Amal Clooney and America Ferrera» (en anglès). BBC.
# Anselme Réan

Anselme Réan (Aosta, 1855 - 1928) fou un metge i polític valldostà, un dels pares del nacionalisme valldostà. Era membre d'una família burgesa, estudià medicina fora de la vall però hi tornà per a exercir el seu ofici. Inspirat en el catolicisme liberal, era defensor convençut de la unitat italiana. El 1888 amb Édouard Duc fundà el diari Le Valdôtain i escriví Les scandales du cléricalisme intransigeant (1892). El 1887 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Aosta, càrrec en el qual fou sovint reescollit i el 1903 li oferiren el càrrec d'alcalde, però el va rebutjar.
El 1901 s'enfrontaria als clergats més conservadors per qüestions escolars, i el 1906 fundà el diari Le Progrés. El 1909 fundà la Lliga Valldostana, batejada el 1912 com a Comité italien pour la protection de la langue française. El 1919 envià una petició a favor de la llengua francesa a Aosta al delegat italià a la Pau de Versalles, i s'afilià al Partit Popular Italià per donar-li un color autonomista. La seva actitud ambigua amb el feixisme l'enemistà amb Émile Chanoux i Joseph Trèves.

## Enllaços externs

* (italià) Biografia
# Metarhinus

Metarhinus és un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels brontotèrids que visqueren a Nord-amèrica durant l'Eocè, fa entre 39,7 i 46,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Califòrnia, Colorado, Utah i Wyoming (Estats Units). Proporcionalment, tenien el crani allargat, amb una llargada d'entre 355 i 440 mm. Eren el tàxon germà de Fossendorhinus. El nom genèric Metarhinus significa ‘nas posterior’ i es refereix al fet que aparegueren un xic més tard que els seus parents propers del gènere Mesatirhinus.

## Referències

* 1 2 Entrada «Metarhinus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ Thenius, 1969, p. 568.
* 1 2 Osborn, 1908, p. 609.
* ↑ Prothero, 2017, p. 201.

## Bibliografia

* Osborn, H. F. «New or little known titanotheres from the Eocene and Oligocene» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 24, 32, 1908, pàg. 599-617.
* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
* Thenius, E. Phylogenie der Mammalia: Stammesgeschichte der Säugetiere (einschließlich der Hominiden) (en alemany). Walter de Gruyter & Co., 1969. DOI 10.1515/9783111646824. ISBN 9783111646824.
# Cantó de Le Biot

El cantó de Le Biot és un cantó francès del departament de l'Alta Savoia, situat al districte de Thonon-les-Bains. Té 9 municipis i el cap és Le Biot.

## Municipis

* La Baume
* Le Biot
* Essert-Romand
* La Forclaz
* Montriond
* Morzine
* Seytroux
* Saint-Jean-d'Aulps
* La Vernaz
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Vulliez | Divers droite |
| 1951-1970 | M. Morel | MRP, després RI |
| 1970-1994 | Louis Bondaz | CD, després UDF-CDS |
| 1994-2001 | Georges Vulliez | Divers droite |
| 2001- | Denis Bouchet | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Najla Mohamed-Lamin

Najla Mohamed-Lamin (Smara, 1989) és una activista sahrauí que advoca pels drets de la dona i el canvi climàtic.
És nascuda i criada en camps de refugiats, després que la seva família s'exiliés del Sàhara per fugir de la violència. Es va llicenciar en Desenvolupament sostenible i Estudis de la dona i va tornar als campaments per ajudar a fer front a la inseguretat hídrica i alimentària, agreujada pel canvi climàtic.
El seu objectiu és educar en matèria de salut i medi ambient les dones i els nens dels campaments de refugiats sahrauís al sud-oest d'Algèria. Destaca la importància de les dones als campaments de refugiats ja que van ser les primeres en arribar-hi i no pas els homes, organitzant la seva estructura en wilayas, daires i barris, que són un exemple a seguir en altres assentaments similars, així com el fet que les dones decideixen moltes coses als campaments, tenint un paper diferent al d'altres societats àrabs. És fundadora del Centre Bibliotecari d'Almasar.
El 2023, va ser inclosa en la llista de les 100 dones més influents de l'any per la BBC.

## Referències

* ↑ «The Sahrawi Najla Mohamed-Lamin on the list of 100 influential women» (en anglès).
* ↑ «Najla Mohamed-Lamin: Joven saharaui en la lista ‘100 mujeres 2023’ de la BBC» (en castellà), 22-11-2023.
* 1 2 «WCC International Alumni Are Recognized for Their Contributions» (en anglès), 12-08-2023.
* ↑ «Ser dona del poble sahrauí», 05-03-2014.
* ↑ «BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 21-11-2023. [Consulta: 22 novembre 2023].
# Baghat

Baghat fou un estat tributari protegit de l'Índia al Panjab, a la vora de Simla, sota administració del comissionat de la divisió d'Ambala (o Umballa) avui a Himachal Pradesh. La seva superfície era de 93 km² i la població el 1881 de 8.339 habitants i el 1901 de 9.490 habitants, distribuïts en 178 pobles. Pagava un tribut de 200 lliures a l'any però 139 estaven dispensades per l'ocupació de Kasauli (adquirit el 1842) i Solon (adquirit el 1863), on hi havia quarters militars (entre Kalka i Simla). El tribut fou suprimit el 1906 a canvi del subministrament d'aigua pel rana al quarter de Sabathu.
Fou fundat vers 1500 i els ranes diuen ser descendents d'una família rajput de Dhanagiri al Dècan. El 1805 el rana va poder conservar els seus territoris davant els gurkhes perquè era aliat de Bilaspur però el 1815 cinc octaves parts foren confiscades i transferides a Patiala. El 1839 l'estat va quedar sense hereu directe però el 1842 fou reconegut un germà del darrer rama; es va extingir altre cop el 1850 passant a domini britànic en virtut de la doctrina de la caducitat, definida per Lord Dalhousie. però el 1861 fou retornat un altre cop a un cosí just poc abans de la seva mort, després de la qual va seguir en la seva línia.

## Llista de sobirans

* Raghunat Pal segle XVIII
* Dalel Singh (fill) ?-1803
* Mahendra Singh 1803-1839 (+ 1 de juliol de 1839)
* Interregne 1839-1842
* Bijay Sing 1842-1849 (+ gener de 1849) (germà de Mahendra)
* Interregne 1849-1860
* Umed Singh 1861 (fill de Mian Dhiraj Singh + 1848, que era el segon fill de Raghunat Pal)
* Dalip Singh 1861-1911 (fill, nascut 3 de febrer de 1859, menor de edad reconegut hereu el 15 de gener de 1862, + 30 de desembre de 1911)
* Durga Sing 1911-1948 (+ 30 març 1977)

## Referències

* ↑ Grover B.L. & Mehta Alka. A New Look at Modern Indian History (From 1707 to The Modern Times) (en anglès). 32a ed.. S. Chand Publishing, p. 156. ISBN 9789352534340.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia per Henry Soszynski
# Ant Farm

Ant Farm és un grup d'arquitectes de San Francisco. Produïren treballs experimentals de 1968 a 1978. Influenciats per propostes de Buckminster Fuller o Archigram com per les performances d'Anna i Lawrence Halprin, aquest col·lectiu "d'arquitectes underground" va realitzar una sèrie de vídeos, manifestos, instal·lacions i performances entorn de diversos referents simbòlics o icones de la cultura nord-americana contemporània: l'automòbil, la televisió, l'assassinat del president Kennedy, etc.

## Vegeu també

* Cadillac Ranch

## Enllaços externs

* (anglès) Lloc web oficial Arxivat 2006-12-05 a Wayback Machine.
# Sphenocoelus

Sphenocoelus és un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels brontotèrids que visqueren a Nord-amèrica durant l'Eocè, fa entre 39,7 i 46,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Colorado, Utah i Wyoming (Estats Units). Eren brontotèrids de mida mitjana que mancaven de banyes. Tenien el crani marcadament dolicocefàlic. Eren més grossos que els seus parents propers del gènere Mesatirhinus. El gènere fou descrit a partir de la part posterior d'un crani. El nom genèric Sphenocoelus significa ‘tascó buit’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Sphenocoelus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 desembre 2024].
* ↑ «Sphenocoelus uintensis Osborn, 1895» (en anglès). TreatmentBank, 19 juliol 2024. [Consulta: 13 desembre 2024].
* ↑ Osborn, 1895, p. 98.

## Bibliografia

* Osborn, H. F. «Fossil mammals of the Uinta Basin. Expedition of 1894» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 7, 2, 1895, pàg. 71-105.
# Cantó d'Aubenàs

El cantó d'Aubenàs és un cantó francès del departament de l'Ardecha, situat al districte de L'Argentièira. Té 9 municipis i el cap és Aubenàs.

## Municipis

* Ailhon
* Aubenàs
* Fons
* Lachapelle-sous-Aubenas
* Lentillères
* Mercuer
* Saint-Didier-sous-Aubenas
* Sant Estève de Fontbellon
* Sant Sernin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1976 | Marcel Molle | MRP, després CD |
| 1976-1982 | Jean-Marie Alaize | PS |
| 1982-1994 | Bernard Hugo | RPR |
| 1994-2001 | Stéphane Alaize | PS |
| 2001- | Jean-Pierre Constant | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 12.207 | 14.264 | 16.687 | 17.100 | 17.714 | 18.237 | 20.031 |
# Bhadli

Bhadli fou un petit estat tributari protegit de l'Índia, al nord de Kathiawar, agència de Kathiawar, presidència de Bombai. Estava format per 15 pobles amb 6 tributaris separats amb un tribut total de 136 lliures, de les quals 111 eren pagades al govern britànic i 25 al nawab de Junagarh. La capital era Badli a 22° 01′ N, 71° 35′ E﻿ / ﻿22.017°N,71.583°E﻿ / 22.017; 71.583.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Conty

El cantó de Conty és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Amiens. Té 23 municipis i el cap és Conty.

## Municipis

* Bacouel-sur-Selle
* Belleuse
* Bosquel
* Brassy
* Contre
* Conty
* Courcelles-sous-Thoix
* Essertaux
* Fleury
* Fossemanant
* Frémontiers
* Lœuilly
* Monsures
* Namps-Maisnil
* Nampty
* Neuville-lès-Lœuilly
* Oresmaux
* Plachy-Buyon
* Prouzel
* Sentelie
* Thoix
* Tilloy-lès-Conty
* Velennes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Max Modeste | RS |
| 1955-1967 | René Clabault | radical |
| 1967-1984 | Claude Jeunemaître | Divers droite, després UDF-CDS |
| 1984-1992 | André Occis | Divers droite |
| 1992-1998 | Jacques Dacheux | Sense etiqueta, després divers droite |
| 1998-2011 | Guy Lacherez | Divers gauche, després divers droite |
| 2011- | Jean-Christophe Loric | Sense etiqueta |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.617 | 7.112 | 7.026 | 7.661 | 8.266 | 8.918 | 9.291 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Balamau

Balamau és una vila de l'Índia, i també una antiga pargana del districte d'Hardoi a Oudh (avui Uttar Pradesh). La vila és a uns 20 km al nord-oest de Sandila. La seva població no consta però no és molt nombrosa. El 1881 era de 2.461 habitants.
La pargana (65 km²) estava al tahsil de Sandila d'Oudh, i limitava al nord amb la pargana de Gopamau; a l'est i sud amb la de Sandila, i a l'est amb les de Bangar i Mallanwan; el límit estava format pel riu Sai. La pargana la va formar al final del regnat d'Akbar el Gran (vers 1600) Balai Kurmi que fugia de l'opressió dels chandela, va trobar refugi entre les tribus kachhwaha kshattriyas de Marhi, va netejar la selva i va fundar la vila de Balai Khera que després fou Balamau; una tradició diu que Balai Kurmi va rebre el territori dels kachhwahes com a recompensa per haver-los ajudat en contra d'una expedició musulmana. La població de la pargana el 1881 era d'11.720 habitants i abraçava 14 pobles dels quals vuit estaven dominats pels kachhwaha kshattriyas, dos pels nikhumbhs, dos per bramans sukul, un per kayasths i un per bramans caixmiris.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Anthony Frederick Augustus Sandys

Anthony Frederick Augustus Sandys (Norwich, 1 de maig de 1829 — Londres, 25 de juny de 1904) pintor, il·lustrador i delineant prerrafaelita britànic associat a l'època victoriana.
Els seus treballs se centraven en la mitologia i els retrats. El 1846 va assistir a la Norwich School of Design. El 1899 es va convertir en membre del Executive Committee of the International Society of Sculptors, Painters and Gravers. La seva germana Emma, també va ser una important artista.

## Obres destacades

* María Magdalena, 1860
* Helena de Troia, 1867
* Medea, 1868
* Isolda amb la poció d'amor, 1870

## Galeria

* María Magdalena, Delaware Art Museum (circa 1858-60)
* Morgana, 1864, Birmingham Museum & Art Gallery (1862)
* La filla del rei Pelle (1861).
* Grace Rose, 1866, Centre d'Art Britànic de Yale
* Medea, 1868.
* Helena de Troia, 1867.
# Júlia Colom

Júlia Colom (Valldemossa, 1997) és una cantant i compositora mallorquina. Colom es va llicenciar al Taller de Músics de l'Escola Superior d'Estudis Musicals (ESEM) en l'especialitat de cant de jazz. La seva música es troba entre la música d'arrel i les tendències actuals. Arrel del treball de fi de carrera, es dedicà a recuperar tonades antigues escoltant molt “madò Buades i cantadors i cantadores vius que m'han transmès el seu saber”. Ha actuat a Nova York, Portugal, l'Índia o França.
El 2020 s'estrenà un documental dirigit per Joan Porcel, Sempre dijous, que gira al voltant dels seus inicis com a cantant i que guanyà el premi al Millor Documental Nacional al Festival In-Edit Barcelona International Music Documentary Film. El 2023 va publicar el seu primer àlbum Miramar en què combinava música tradicional i moderna.

## Discografia

* 2023 Miramar

## Referències

* 1 2 Ros, Cristina. «Júlia Colom: “El passat no s'ha de conservar tancat i ple de pols, s'ha d'orejar sense por”», 24-07-2020. [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «IB3 | Júlia Colom, a cavall entre la música d'arrel i les tendències actuals». [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ Porcel, Guillem. «'Sempre dijous', del mallorquín Joan Porcel, mejor documental en el Festival In-Edit» (en castellà), 06-11-2020. [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ M.R.P. «Júlia Colom publica 'Miramar', el seu esperat primer disc». dBalears, 29-04-2023 [Consulta: 29 abril 2023].

## Vegeu també

* Joana Gomila i Sansó
* Clara Fiol Dols

## Enllaços externs

* La música d'arrel enceta un diàleg nou
# Cantó d'Orlhac-3

El cantó d'Orlhac-3 és un cantó francès del departament de Cantal, situat al districte d'Orlhac. Compta amb part del municipi d'Orlhac.

## Municipis

* Orlhac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1984 | Robert Meyronneinc | PS |
| 1984-2001 | Yvon Bec | PS, després MDC |
| 2001- | Charles Delamaide | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 10.360 | 9.884 |
# Frettemeule

Frettemeule és un municipi francès, situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 238 habitants.
Frettemeule es troba a l'oest del Somme, a menys de cinc quilòmetres del Sena Marítim. Forma part del cantó de Gamaches, que al seu torn forma part del districte d'Abbeville.

## Vegeu també

* Llistat de municipis del Somme
# Nuclear now

Nuclear now és un documental estatunidenc del 2022, dirigit i coescrit per Oliver Stone. La pel·lícula argumenta que l'energia nuclear és una solució necessària per lluitar contra el canvi climàtic perquè les altres energies renovables per si soles no seran suficients perquè el planeta obtingui a temps les zero emissions netes. S'ha doblat al català per a la plataforma 3Cat, que va incorporar-lo el 15 de juny de 2024.
La pel·lícula es basa en el llibre A Bright Future: How Some Countries Have Solved Climate Change and the Rest Can Follow escrit pels científics Joshua S. Goldstein i Staffan A. Qvist. Goldstein va ser coguionista del film juntament amb Oliver Stone. Els productors són Stefano Buono, Isabelle Boemeke i Jon Kilik.
El documental es va estrenar fora de competició a la 79a edició del Festival de Cinema de Venècia. Stone i Goldstein més tard també van difondre les seves propostes al 53è Fòrum Econòmic Mundial 2023 a Davos. El documental inclou una de les últimes bandes sonores de Vangelis.

## Referències

* ↑ «Nuclear now». 3Cat. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Frangoul, Anmar. «Filmmaker Oliver Stone slams environmental movement over 'destructive' actions on nuclear». CNBC, 18-01-2023. Arxivat de l'original el 2023-02-08. [Consulta: 28 gener 2023].
* ↑ «Oliver Stone Goes Nuclear at Davos» (en anglès). , 18-01-2023.
# Antoine Karam

Antoine Karam (Caiena, 21 de febrer de 1950) és un polític de la Guaiana Francesa. És d'origen libanès. Professor d'història, ha impartit classes al Col·legi Paul Kopel i ha estat president de la Lliga d'Atletisme el 1977. Militant del Partit Socialista Guaianès, el 1977 fou escollit membre del consell municipal de Caiena i el 1983 conseller regional de la Guaiana. El 1992 fou elegit president del Consell regional, càrrec que ocupa fins al 2010. També és membre del Consell general pel cantó de Caiena-Nord-Est entre 1985 i 2015.
Sota la seva presidència, es va celebrar el primer mini-marató de Rochambeau / Caiena (prova anomenada Copa Henri Bonheur aquell el temps) i els primers "Jocs de la Guaiana" (1 de maig de 1979). Sota la seva direcció i amb l'assistència de la Direcció Departamental de Joventut i Esports, del Consell General i del Consell Regionals s'ha inaugurat una pista sintètica el 1984 per acollir el 1985 els Tercers Jocs de Guaiana.
El 2014 va ser elegit senador.
# Cantó d'Arpajon de Cera

El cantó d'Arpajon de Cera és un cantó francès del departament del Cantal, situat al districte d'Orlhac. Té sis municipis i el cap és Arpajon de Cera.

## Municipis

* Arpajon de Cera
* Labrossa
* Prunet
* Teissièras
* Vézac
* Vezels-Roussy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1985 | Robert Meyronneinc | PS, després Divers gauche |
| 1985-2004 | Yves Coussain | UDF |
| 2004- | Jean-Pierre Delpont | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.905 | 5.339 | 6.363 | 7.079 | 7.627 | 7.804 | 8.362 |
# Bhedan

Bhedan o Basaikela fou un antic estat tributari protegit de l'Índia governat per una dinastia gond, que fou agregat pels britànics al districte de Sambalpur a les Províncies Centrals el 1878. Era a 21° 12′ 00″ N, 83° 47′ 30″ E﻿ / ﻿21.20000°N,83.79167°E﻿ / 21.20000; 83.79167. La capital era Bhedan amb 1781 habitants el 1881. El formaven 30 pobles i ocupava una superfície de 155 km². El cultiu principal era l'arròs. La renda era de 327 lliures i el tribut de 104 lliures.
L'estat fou concedit a Sisa Rai Gond per Balram Deo, el primer raja chauhan de Sambalpur abans del 1600. El 1857 el príncep local Manohar Singh, es va unir a la rebel·lió i es va posar a les ordes del cap rebel Suredra Sa. Va morir en la lluita i el seu fill Baijnath Singh va poder conservar l'estat perquè era menor i va quedar sota una regència dirigida pels britànics. Finalment el 1878 degut a les circumstàncies de la família amb una gran deute acumulada, l'estat fou posat sota control del govern i la família reial va rebre una pensió; cada any l'administració de l'estat costava al govern 150 lliures; els ingressos es destinaven a eixugar el deute.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Hallencourt

El cantó de Hallencourt és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Abbeville. Té 16 municipis i el cap és Hallencourt.

## Municipis

* Allery
* Bailleul
* Citerne
* Doudelainville
* Érondelle
* Fontaine-sur-Somme
* Frucourt
* Hallencourt
* Huppy
* Liercourt
* Limeux
* Longpré-les-Corps-Saints
* Mérélessart
* Sorel-en-Vimeu
* Vaux-Marquenneville
* Wiry-au-Mont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Albert Lefebvre | radical |
| 1961-1976 | André Deschamps | radical |
| 1976-1982 | Claude Jacob | PCF |
| 1982-2008 | Pierre Martin | RPR, després UMP |
| 2008- | Claude Jacob | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.425 | 7.607 | 7.435 | 7.189 | 6.885 | 7.051 | 7.796 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||