OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salts als Jocs Olímpics d'estiu de 1904

Salts als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 :
| Palanca | homes |
| Salt de llargada | homes |
| 1908 > |||||
Als Jocs Olímpics de 1904 debutà la prova de salts dins del programa olímpic, amb dues proves masculines. La competició es disputà entre el 4 i el 6 de setembre de 1904.

## Nacions participants

Un total de 10 saltadors de 2 nacions participaren en els Jocs:
* Alemanya (3)
* Estats Units (7)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Palanca detalls | George Sheldon | Georg Hoffmann | Alfred Braunschweiger |
| Palanca detalls | George Sheldon | Georg Hoffmann | Frank Kehoe |
| Salt de llargada detalls | William Dickey | Edgar Adams | Leo Goodwin |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 2 | Alemanya | 0 | 1 | 1 | 2 |

## Enllaços externs

* «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 23 novembre 2007].
# Xíling anglès

El xíling (en anglès: shilling o, informalment, bob) fou una moneda anglesa usada per primera vegada el 1548 durant el regnat d'Enric VII.
Aquestes monedes angleses havien estat precedides pel groat, una moneda escocesa, utilitzada durant el regnat de Jacob III. Va ser utilitzada al Regne Unit fins a 1971. Equivalia a la vint-i-unena part d'una guinea, i posteriorment, a la vintena part d'una lliura esterlina. Un xíling constava de dotze penics.
# Estadi Olímpic Patria

L'Estadi Olímpic Patria és un estadi esportiu de la ciutat de Sucre, Bolivia.
És usat principalment per la pràctica del futbol i l'atletisme. És la seu dels clubs Universitario de Sucre i Independiente Petrolero, i va ser una de les seus de la Copa Amèrica de futbol de 1997. Té una capacitat per a 30.700 espectadors i va ser inaugurat l'any 1992.

## Referències

* ↑ «Estadio Olímpico Patria». soccerway.
# Cantó d'Entraigas

El cantó d'Entraigas és un cantó francès del departament de l'Avairon, situat al districte de Rodez. Té 5 municipis i el cap cantonal és Entraigas.

## Municipis

* Lo Fèl
* Entraigas
* Espeirac
* Golinhac
* Sent Ipòli

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | Robert Cassagnes | UDF |
| 1992-1998 | Jacques Blanc | UDF |
| 1998-2004 | Pierre Laurens | Divers droite |
| 2004- | Jean-François Albespy | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.262 | 3.532 | 3.262 | 3.186 | 2.905 | 2.548 | 2.608 |
# Cantó de Bar-le-Duc-Sud

El cantó de Bar-le-Duc-Sud és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Bar-le-Duc. Té 4 municipis i part del de Bar-le-Duc.

## Municipis

* Bar-le-Duc (al marge esquerre de l'Ornain)
* Combles-en-Barrois
* Robert-Espagne
* Savonnières-devant-Bar
* Trémont-sur-Saulx

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1982 | Pierre Marizier | Centrista, després UDF |
| 1982-1999 | Jean-François Legrand | UDF |
| 1999-2008 | Gérard Abbas | UDF |
| 2008- | Diana André | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Amador

Amador és una pel·lícula espanyola estrenada l'octubre de 2010, del director i guionista madrileny Fernando León de Aranoa, autor també del treballs Familia, Barrio, Los lunes al sol i Princesas.

## Argument

La pel·lícula explica la història de Marcela (Magaly Solier), una jove amb pocs recursos que es dedica al comerç de les flors juntament amb la seva parella. Cansada de viure la vida que porta, decideix marxar. Un cop presa la decisió, descobreix que està embarassada. Aquest fet l'obliga a quedar-se i agafar una feina de vetlladora d'un senyor gran i malalt, Amador (Celso Bugallo). La relació entre aquests dos personatges està farcida de silencis i secrets que es van descobrint a mesura que la narració cinematogràfica avança. Quan sembla que la convivència es fa cada vegada més planera, Amador mor. Marcela s'adona que la seva situació es complica perquè perdrà el sou i és en aquest punt on aflora la necessitat de supervivència. S'enfronta en un dilema moral difícil que la conduirà cap a l'esperança d'una nova vida i que se suposa que culminarà amb el naixement del seu nadó.

## Repartiment

* Magaly Solyer com a Marcela
* Celso Bugallo com a Amador
* Pietro Sibille com a Nelson
* Sonia Almarcha com a Yolanda
* Fanny de Castro com a Puri

## Comentari

Marcela se'ns retrata com una víctima més d'una societat que aglutina en barris marginals a les persones amb escassos recursos. Sota l'aparença de dona fràgil, la protagonista lluita perquè la seva maternitat tiri endavant i s'inventa un món fictici dins l'habitació d'Amador, un espai ple de flors perfumades que ajuden amagar la trista realitat.
Els diàlegs dels personatges són curts però precisos. Hi ha una confluència de converses quotidianes i banals amb d'altres on l'espectador no pot deixar d'esclafir en una rialla espontània davant de situacions fora de lloc i divertides, com per exemple, en les escenes on Marcela se sincera amb la prostituta o bé la conversa que manté amb el capellà de l'església on ella va a resar. Frases en doble sentit i situacions tan humanes i reals aporten a la pel·lícula un punt d'humor que es contraposa al ritme lent de la trama cinematogràfica.
La simbologia de les sirenes i del trencaclosques esdevenen pilars bàsics per bastir la narració fílmica, recursos encertats que fan tribut a l'estil tan personal del seu director. El mort, sense saber-ho, esdevindrà un mestre perquè condicionarà l'actitud de la noia en un futur pròxim, uns aprenentatges que desvetllaran a la jove Marcela cap a un bri de llum que farà que enfronti la vida amb uns altres ulls.

## Enllaços externs

* Web de la pel·lícula Arxivat 2010-10-08 a Wayback Machine.
* Amador a HoyCinema Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine. (castellà)
Viccionari
# Monget

Monget (en francès Monget) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 121 | 133 | 100 | 94 | 102 | 87 | 75 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Patrick Ambroise | |
| 2008- | Jean-Rémy Feyte | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Cantó de Lo Pont de Camarés

El cantó de Camarès és un cantó francès del departament de l'Avairon, situat al districte de Millau. Té 10 municipis i el cap cantonal és Lo Pont de Camarés.

## Municipis

* Arnac de Dordon
* Brusca
* Lo Pont de Camarés
* Faiet
* Gissac
* Melagas
* Montanhòl
* Pèus e Confolèuç
* Silvanés
* Tauriac de Camarés

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1988-2001 | Emile Castan | UDF |
| 2001- | Jean Milesi | DVG, després DVD |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.035 | 3.314 | 2.941 | 2.902 | 2.576 | 2.323 | 2.222 |
# Cantó de La Salvetat de Peiralés

El cantó de La Salvetat de Peiralés és un cantó francès del departament de l'Avairon, situat al districte de Rodés. Té 5 municipis i el cap cantonal és La Salvetat de Peiralés.

## Municipis

* Castèlmarin
* Crespinh
* L'Escura-Jaul
* La Salvetat de Peiralés
* Tairac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1995 | Jean Bousquié | UDF |
| 1998-2004 | Gilles Juillard | Divers gauche |
| 2004- | André At | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.750 | 3.085 | 2.775 | 2.497 | 2.116 | 1.891 | 1.899 |
# Knut Fridell

Knut Fridell (Uddevalla, 8 de setembre de 1908 - Uddevalla, 3 de febrer de 1992) va ser un lluitador suec, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició del pes semipesant del programa de lluita lliure. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en el pes semipesant al Campionat d'Europa de lluita de 1934, així com tres campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «Sveriges dödbok--Nr. 7. 1860-2016 : innehåler uppgifter om avlidna i Sverige ur myndigheters databaser och genom projektet "Namn åt de döda" = Swedish Death Index--Nr. 7. 1860-2016:.», 2017,. [Consulta: 15 abril 2022].
* 1 2 «Olympedia – Knut Fridell». [Consulta: 15 abril 2022].
* ↑ «Knut Fridell - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 15 abril 2022].
# Cantó d'Anhana

El cantó d'Aniane és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Lodeva, té 7 municipis i el cap cantonal és Anhana. Aquest cantó va ser transferit del districte de Montpeller a l'actual de Lodeva el dia 1 de novembre de 2009.

## Municipis

* Anhana
* Argelièrs
* La Boissièira
* Montarnaud
* Pig-abon
* Sant Guilhèm dau Desèrt
* Sant Paul e Valmala
# Cantó de Banhòus de Céser

El cantó de Bagnols-sur-Cèze és un cantó francès del departament del Gard, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Nimes, té 18 municipis i el cap cantonal és Banhòus de Céser.

## Municipis

* Banhòus de Céser
* Caubilhargues
* Chusclan
* Codolet
* Conauç
* Gaujac
* Orsan
* Lo Pin
* La Ròca de Céser
* Sabran
* Sent Estève dei Sòrbs
* Sent Gervàs
* Sent Miquèu d'Euset
* Sent Nasari
* Sent Pau dei Fònts
* Sent Ponç de la Cam
* Trescas
* Venejan

## Vegeu també

* Cantons del Gard
# Leptó (moneda)

Un leptó (grec antic i katharévussa λεπτόν, grec modern λεπτό; pl. λεπτά, leptà; «prim, fi») és el nom donat en grec a les fraccions de certes divises emprades al món grec antic i que s'ha seguit emprant en les monedes gregues contemporànies: el fènix, la dracma moderna i l'euro.

## Història i ús
### Grècia clàssica

A la Grècia clàssica es referia en sentit figurat a una moneda de poc valor de qualsevol divisai probablement aquestes monedes de coure són les esmentades en el passatge bíblic on la vídua diposita la seva contribució a la tresoreria del temple:
| « | καὶ ἐλθοῦσα μία χήρα πτωχὴ ἔβαλεν λεπτὰ δύο, ὅ ἐστιν κοδράντης. | I va arribar una viuda pobre i tirà dues petites monedes de coure, o sigui, un quadrant. | » |
| — Marcos 12:42. La Bíblia de las Amèriques. ||||
Dins del càlcul estàndard, 2 leptons equivalien a 1 quadrant, i 64 d'aquests últims conformaven un denari.

### Grècia moderna

A la Grècia moderna el leptó correspon a 1/100 de totes les denominacions de la moneda que han circulat al país: el fènix grec (1827–1832), la dracma grega (1832–2001) i l'euro (des de 2002). El seu signe oficiós és Λ (lambda). En grec modern el terme λεπτό, amb π, és un cultisme pres del grec antic; la paraula patrimonial és λεφτό (leftó) que, si bé es pot utilitzar amb el mateix valor que leptó, sol tenir el significat més ambigu de «diners».

## Referències

* ↑ «Greek 50 Lepta Coins» (en anglès). Fleur de Coin. [Consulta: 23 octubre 2011].
* ↑ Marcos 12:42:Marcos
* ↑ «λεπτό & λεφτό» (en griego moderno). Λεξικό της κοινής νεοελληνικής. Ινστιτούτο Νεοελληνικών Σπουδών του Αριστοτελείου Πανεπιστημίου Θεσσαλονίκης, 1998. [Consulta: 24 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Informació sobre els cèntims grecs moderns
# Cantó de Delme

El cantó de Delme és un cantó francès del departament del Mosel·la, situat al districte de Château-Salins. Té 35 municipis i el cap és Delme.

## Municipis

* Ajoncourt
* Alaincourt-la-Côte
* Aulnois-sur-Seille
* Bacourt
* Baudrecourt
* Bréhain
* Château-Bréhain
* Chenois
* Chicourt
* Craincourt
* Delme
* Donjeux
* Fonteny
* Fossieux
* Frémery
* Hannocourt
* Jallaucourt
* Juville
* Laneuveville-en-Saulnois
* Lemoncourt
* Lesse
* Liocourt
* Lucy
* Malaucourt-sur-Seille
* Marthille
* Morville-sur-Nied
* Oriocourt
* Oron
* Prévocourt
* Puzieux
* Saint-Epvre
* Tincry
* Villers-sur-Nied
* Viviers
* Xocourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Hoffmann | RPF |
| 19..-1973 | Pierre Grandidier | Divers droite |
| 1973-1976 | Maurice Vautrin | UDR |
| 1976-1992 | Martial Villemin | UDR, després RPR |
| 1992- | Brice Lerond | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.416 | 4.843 | 4.515 | 4.450 | 4.477 | 4.760 | 5.453 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Expiació (pel·lícula)

Expiació (títol original en anglès: Atonement) és una pel·lícula britànica estrenada el 2007 i dirigida per Joe Wright, amb guió de Christopher Hampton segons una adaptació de la novel·la homònima d'Ian McEwan. Es va rodar durant l'estiu del 2006 a la Gran Bretanya i a França, i va ser protagonitzada per James McAvoy i Keira Knightley. Guanyadora de dos Globus d'Or (millor pel·lícula i banda sonora), nominada al BAFTA i amb 7 nominacions a l'Oscar (millor pel·lícula, guió adaptat, actriu secundària (Saoirse Ronan), fotografia, banda sonora, direcció artística i vestuari). Els productors i el director d'Orgull i prejudici tornen a unir-se per a aquest drama, basat en el llibre del 2002 amb el mateix títol. Va ser doblada al català.

## Argument

L'estiu del 1935, en una mansió victoriana d'Anglaterra, la família Tallis es reuneix per passar un cap de setmana d'estiu. Briony Tallis (Saoirse Ronan), la filla més petita de la família, considerada una escriptora precoç per la seva fèrtil imaginació, canviarà irremeiablement el curs de les seves vides. Per un seguit de malentesos, acusarà Robbie (James McAvoy), fill d'una serventa i amant de la seva germana més gran (Keira Knightley), d'un crim que no ha comès. La relació clandestina dels dos joves quedarà desfeta a causa d'aquest incident.

## Repartiment

* James McAvoy: Robbie Turner
* Keira Knightley: Cecilia Tallis
* Saoirse Ronan: Briony Tallis (13 anys)
* Romola Garai: Briony Tallis (18 anys)
* Vanessa Redgrave: Briony Tallis (77 anys)
* Harriet Walter: Emily Tallis
* Patrick Kennedy: Leon Tallis
* Brenda Blethyn: Grace Turner
* Juno Temple: Lola Quincey
* Benedict Cumberbatch: Paul Marshall
* Daniel Mays: Tommy Nettle
* Nonso Anozie: Frank Mace
* Jérémie Renier: Luc Cornet
* Alfie Allen: Danny Hardman

## Referències

* 1 2 «Expiació». Ésadir.cat. [Consulta: 14 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Expiació - Lloc web oficial
* Expiació a Fotogramas (castellà)
# Amarillo

Amarillo és una ciutat al Comtat de Potter a Texas, Estats Units d'Amèrica, amb 173.627 habitants segons el cens de l'any 2008 i amb una densitat de 746 habitants per km². Amarillo és la ciutat més poblada del comtat, la quinzena ciutat més poblada de l'estat i la 119a ciutat més poblada del país. Es troba a uns 980 quilòmetres per carretera de la capital de Texas, Austin. L'actual alcaldessa és Debra McCartt.

## Enllaços externs

* Amarillo - Lloc web oficial
Viccionari
# Morgans

Morgans (en francès Morganx) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 168 | 178 | 149 | 155 | 172 | 170 | 175 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Paul Lataste | |
| 2008- | Maryse Castagnos | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Çeyrek

Çeyrek (del persa čeharyak, que vol dir "un quart") fou una moneda otomana, coneguda també com a beshlik (beşlik), equivalent a 5 piastres, que era un quart d'un medjidiyye, una altra moneda turca. Fou introduïda el 1844 i va existir fins al final de l'Imperi Otomà.

## Referències

* ↑ Çeyrek, Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Glossary and Index of Terms
* ↑ MECİDİYE, http://www.islamansiklopedisi.info/

## Enllaços externs

* Monnaies ottomanes de Mahmud II à Abdülaziz (1808-1876) a transasiart
# Cantó d'Aush sud-oest

Auch Sud-Ouest és un cantó del departament francès del Gers, amb les següents comunes:
* Aush
* Barran
* Lo Brolh e Montverd
* Durban
* Lasseran
* La Seuva Pròpra
* Pavia
* Sent Joan lo Comdau

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-2008 | Claude Bétaille | PS |
| 2008- | Franck Montaugé | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Meditacions en el desert: 1946-1953

Meditacions en el desert: 1946-1953 és un dietari escrit entre el 1946 i el 1953 per Agustí Calvet «Gaziel». Fou publicat íntegrament l'any 1974.

## Referències

* ↑ «Meditacions en el desert». Diccionari de la Literatura Catalana. [Consulta: 14 abril 2020].
# Amaya (navegador)

Amaya és una eina combinada del W3C composta per un navegador web i una eina d'autor. Qualsevol pàgina web que s'obri pot ser editada immediatament. Es poden veure i generar pàgines HTML i XHTML amb fulls d'estil CSS, expressions MathML i dibuixos SVG. Una gran característica és que pot veure els enllaços que es creen amb l'editor.
Renderitza imatges, per exemple en PNG i un subconjunt del format de Gràfics vectorials escalables (SVG), com a figures bàsiques, text, imatges i foreignObject (l'últim és útil per incloure fragments HTML o expressions MathML en els dibuixos). Els gràfics estan escrits en XML i poden ser barrejats lliurement amb HTML i MathML.
És programari lliure, disponible per a sistemes tipus Unix, Linux, Mac OS X, Windows i altres plataformes. L'última versió alliberada és la 11, que va ser llançada el 16 de desembre de 2008. Aquesta versió suporta HTML 4.01, XHTML 1.0, XHTML Basic, XHTML 1.1, HTTP 1.1, MathML 2.0, moltes característiques CSS 2, i inclou suport per a gràfics SVG (transformació, transparència i animació SMIL), a més es pot, no només visualitzar sinó a més editar, de manera parcial, documents XML. Es pot dir que és una aplicació «internacionalitzada".

## Enllaços externs

* Pàgina web d'Amaya (W3C) (anglès)
* Anàlisi d'Amaya (anglès)
# Ambrose Powell Hill

Ambrose Powell Hill (Culpeper, Virgínia, 1825 - Petersburg, Virgínia, 1865) fou un militar sudista. Graduat a l'Acadèmia Militar dels Estats Units el 1847, es va unir com a coronel a l'exèrcit confederat el 1860 i participà en la batalla de Bull Run. Nomenat general, lluità a Williamsburg (1862), Seven Days i la segona batalla de Bull Run. Després d'Antietam esdevé mà dreta de Robert Lee i participa a Fredericksburg i Chancellorsville (1863), on fou ferit. Nomenat tinent general, participà a Gettysburg, Wilderness (1864) i Petersburg, on va morir per les ferides rebudes.

## Enllaços externs

* Ambrose Powell Hill Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine.
* Biografia (anglès)
* Web dedicada a A.P.Hill (anglès)
# Gérard de Lairesse

Gérard de Lairesse (Lieja 1640 - La Haia, 1711) va ser un pintor holandès, últim mestre rellevant del barroc de l'esmentat país.
És més cèlebre actualment pel retrat que li va fer Rembrandt que pel seu propi art, però va gaudir de renom en la seva època, la segona meitat del segle xvii, quan la pintura holandesa donava símptomes de decadència després de la mort de les seves màximes figures.

## Vida i obra

Nascut a Lieja, es va instal·lar en Amsterdam el 1665. Aquell mateix any, Rembrandt va pintar el seu cèlebre retrat (Nova York, Metropolitan Museum of Art), que ens el mostra malaltís, amb el nas deforme i demacrat, a causa d'una sífilis congènita. Malgrat la seva delicada salut, Lairesse va arribar a viure 70 anys.
L'art de Lairesse es mou en una línia classicista, lluny de la tradició holandesa i més pròxim a la pujant pintura cortesana francesa. De fet, Lairesse va contribuir a la penetració del gust francès a Holanda.
Àlies «El Poussin holandès », i fins i tot comparat amb Rafael Sanzio, Lairesse va produir majorment pintures de gran format, de mitologies i al·legories, encara que també va tocar temes de la Bíblia, si bé dins de la mateixa estètica artificiosa i monumental. El seu estil sembla derivar de múltiples artistes italians i francesos d'una generació anterior, com Salvatore Rosa, Giovanni Benedetto Castiglione, Carlo Maratta i el ja esmentat Poussin, i connecta encara més amb contemporanis seus com Charles Le Brun i Sebastiano Ricci.
Es poden esmentar obres com ara: Al·legoria dels cinc sentits, de 1668 (Glasgow) Al·legoria de la llibertat del Comerç (la Haia, Palau de la Pau) i Venus presentant les armes a Eneas (Anvers, Museu Mayer Van Der Bergh).
Encara que va pintar amb evident solvència, Lairesse no va ser tan hàbil en el color com en el dibuix: va introduir tons metàl·lics per mitjà d'una pinzellada polida, creant contrasts una mica durs. La seva tasca com a gravador és potser més estimada.
El 1690, Lairesse va quedar cec, per la qual cosa a partir de llavors es va dedicar a la teoria artística. Els seus escrits es van recopilar als llibres Fundació del dibuix (1701) i El gran llibre de la pintura (1707).
Vivint a la Haia des de 1684, va morir a l'esmentada ciutat el juliol de 1711.
* Expulsió d'Heliodoro del Temple (1674).
* Banquet de Cleopatra (1675).
* Bacant dormint.
* Apolo i Aurora

## Enllaços externs

* «Gérard de Lairesse». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Godefridi Bidloo, Medicinae Doctoris & Chirurgi, Anatomia Hvmani Corporis: Centum & quinque Tabvlis Per artificiosiss. G. De Lairesse ad vivum delineatis, Demonstrata, Veterum Recentiorumque Inventis explicata plurimisque, hactenus non detectis, Illvstrata, amb 105 illustracions de Gérard de Lairesse. Amsterdam 1685
# AmigaOS

AmigaOS és el sistema operatiu dels ordinadors personals Amiga i AmigaOne.
El sistema operatiu està dividit en dues parts (fins a l'aparició de la versió 3.5):
* Kickstart: és la part resident a la ROM i que conté el gestor d'arrencada, el nucli (kernel), les biblioteques més importants i la part bàsica de l'entorn gràfic.
* Workbench: és la part que es carrega des de disc i conté complements per a l'entorn gràfic, biblioteques, pedaços i diverses utilitats que complementen el kickstart.
El workbench no és necessari per al funcionament de l'ordinador. Per aquesta raó molts programes (jocs, bàsicament) arrenquen directament des del kickstart, sense haver de carregar el workbenck. Si bé aquest procediment permet aprofitar més memòria per a l'aplicació, es perd la possibilitat de treballar en mode multitasca.
Les característiques més importants de l'AmigaOS són:
* Multitasca a l'estil Unix, utilitzant un sistema de prioritats;
* Arquitectura micronucli (microkernel);
* Interrupcions programables en temps real amb temps d'espera molt baixos;
* No té protecció de memòria;
* Disseny de 32 bits;
* Dispositius de sistema de fitxers programables.