OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arriaga-Lakua

Arriaga-Lakua és un barri de la ciutat de Vitòria (Àlaba). Té una població de 26.301 habitants (2008). Està situat molt a prop de la ciutat, uns 2,5 km al nord del centre de Vitòria-Gasteiz.

## Història

El llogaret d'Arriaga, el nom del qual significa en basc, lloc de pedres, apareix esmentada per primera vegada en un document de 1025 del Cartulari de San Millán de la Cogolla conegut com a Reixa de San Millán.
La importància històrica d'Arriaga radica que en un lloc proper a aquest llogaret anomenat Camp de Lakua, es reunien des d'antic les institucions que governaven als alabesos. La institució mancomunada que governava el Senyoriu d'Àlaba i que agrupava als gentilhomes alabesos rebia per això el nom de Confraria d'Arriaga.
El llogaret d'Arriaga és un dels llogarets vells de Vitòria-Gasteiz, que van passar a dependre de la ciutat de Vitòria-Gasteiz en una data primerenca. En 1258 quan es va produir la Voluntaria Entrega (en basc Arriagako ituna), per la qual la Confraria d'Arriaga va cedir la sobirania del Senyoriu d'Àlaba al rei castellà Alfons XI a canvi de mantenir els seus privilegis, van ser cedides també 8 llogarets pertanyents a la Confraria a la vila de Vitòria que era de jurisdicció real. Entre aquestes 8 llogarets es trobava el mateix llogaret d'Arriaga.
Amb posterioritat els voltants d'Arriaga van seguir sent escollides per a la celebració de les Juntes Generals d'Àlaba.
Durant les guerres napoleòniques Arriaga va ser escenari d'aferrissats combats durant la batalla de Vitòria, pel control del pont que hi havia sobre el Zadorra.
A principis de 1960 Arriaga era encara un petit poble de gairebé 300 habitants a les portes de Vitòria-Gasteiz. Llavors va començar l'expansió urbana de la ciutat pel nord-oest i la urbanització del polígon de Lakua, situat a l'oest del poble d'Arriaga, en els antics terrenys d'aquest llogaret.
Actualment poc queda de l'antic poble d'Arriaga a part de la seva església parroquial que encara es conserva. Una filera de blocs de cases construïts en els anys 60 i 70 constitueixen l'actual barri d'Arriaga, però poc tenen a veure amb l'antic llogaret.
A l'oest de l'església es troba un altre barri conegut com a Lakua-13 o Lakua-Arriaga densament poblat amb torres d'apartaments i que va ser la primera zona que es va urbanitzar del polígon de Lakua. Més a l'oest de Lakua-Arriaga, a l'altre costat de l'ampla avinguda coneguda com a Portal de Foronda es troba la resta del Polígon de Lakua, construït en dates posteriors i que es coneix pròpiament com Lakua. En aquesta zona de Lakua es troben les oficines administratives del Govern Basc, per la qual cosa Lakua sol utilitzar-se també com a sinònim del Govern Basc.

## Veïns il·lustres

* Raúl Fuentes Cuenca Raúl, cantant.

## Enllaços externs

* Indicadors econòmics d'Arriaga-Lakua
* Bloc de l'associació ve veïns Ipar-Arriaga
# Cantó d'Ardes

El cantó d'Ardes és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Suire. Té 15 municipis i el cap és Ardes.

## Municipis

* Anzat-le-Luguet
* Apchat
* Ardes
* Augnat
* La Chapelle-Marcousse
* Chassagne
* Dauzat-sur-Vodable
* La Godivelle
* Madriat
* Mazoires
* Rentières
* Roche-Charles-la-Mayrand
* Saint-Alyre-ès-Montagne
* Saint-Hérent
* Ternant-les-Eaux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1964 | Alfred Allagnon | CNIP |
| 1964-1982 | M. Garnier | Radical, després UDF |
| 1982- | Bernard Veissière | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 3.001 | 3.411 | 2.960 | 2.593 | 2.347 | 2.117 | 2.085 |
# Bissemkatak

Bissemkatak fou un del set kandh muttas del districte de Vizagapatam, presidència de Madras, Índia, que fou proscrit per l'agència Meriah el 1851 per la pràctica de sacrificis humans. Estava format per 497 pobles repartits en 8 submuttas (Kanakalddi, Jigada, Sogata, Kojiri, Ambodalu, Bhangoda, Jagdalpur, i Kutragoda). Els khands o kotiyes (khands muntanyesos) només habitaven alguns pobles i la resta estaven poblats pels khands exteriors. La capital era Bissemkatak.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Douvaine

El cantó de Douvaine és un cantó francès del departament de l'Alta Savoia, situat al districte de Thonon-les-Bains. Té 14 municipis i el cap és Douvaine.

## Municipis

* Ballaison
* Bons-en-Chablais
* Brenthonne
* Chens-sur-Léman
* Douvaine
* Excenevex
* Fessy
* Loisin
* Lully
* Massongy
* Messery
* Nernier
* Veigy-Foncenex
* Yvoire
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Gantin | PCF |
| 1949-19.. | M. Gaudin | MRP, després CD |
| 19..-1985 | M. Miguet | CDP, després divers droite |
| 1985-2011 | François Mugnier | UDF-PR després UMP |
| 2011- | Jean Neury | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Antoni Torrens i Gost

Antoni Torrens Gost (Sa Pobla, 29 de gener de 1937) és un farmacèutic, músic i promotor cultural mallorquí.
Es llicencià en Farmàcia el 1963 per la Universitat de Granada. Tornà a Mallorca el 1967 on començà a exercir. Des de 1978 s'estableix a Sa Pobla i funda la Farmàcia Torrens.
Com a músic i promotor cultural, Torrens sol ser l'organitzador dels Foguerons de Sant Antoni al barri de Gràcia a Barcelona des de l'any 1992. És membre organitzador de les Festes de la Mercè de Barcelona, des de 1997. Gràcies a ell, molts de poblers i pobleres es mobilitzen cap a la ciutat comtal per fer participar de les tradicions i cants del poble pobler, sobretot, per què molts poblers estudien a Barcelona.
A Sa Pobla també organitza les torrades de Xeremiers des de 1994 i dels Tradicionarius de les festes de la patrona del poble, Santa Margalida per juliol de cada any.
Fou el fundador de l'associació poblera Albopas i és membre de l'OCB. Entre les seves aficions: la mar, la lectura, la música, la dansa i les festes.
El 16 de gener del 2009, Antoni Torrens Gost fou nomenat Clamater 2009 de les Festes de Sant Antoni. El clamater és la persona que apareix un cop acabades les completes (misses vespre del 16 de gener) per pronunciar el clam ritual "Visca Sant Antoni".

## Premis

* 1996: Premi Ars Magna de la Casa Catalana a Balears.
* 1997: Medalla d'Honor de Barcelona.
* 1998: Escut d'Or de Sa Pobla.
* 1999: Micròfon d'Argent d'Última Hora Ràdio. Premi Miquel Oliver de l'Obra Cultural Balear.
# Plateresc

Plateresc és un estil arquitectònic exclusiu del Renaixement hispànic. Apareix a començaments del segle XV i s'estén durant els dos segles següents.
El plateresc és una fusió dels components del mudèjar i del gòtic flamíger: inclusió d'escuts i pinacles o façanes dividides en tres cossos (mentre que les renaixentistes estan dividides en dos). Però incorpora també elements renaixentistes com les columnes o alguns elements decoratius.
Està caracteritzat per façanes fortament ornades, com si es tractessin d'obres d'orfebreria i d'aquí el seu nom, derivat de l'espanyol platero (argenter).
En general, es caracteritza pels seus adorns de corones, escuts i fruites. Alguns dels edificis representatius del plateresc són:
* L'Hostal dos Reis Católicos, obra culminant del plateresc. (Santiago de Compostel·la)
* La façana de la Universitat de Salamanca.
* La façana de la Universitat d'Alcalá.
* La Casa de las Conchas de Salamanca.
* L'Hostal de San Marcos de Lleó.
* L'Ajuntament de Sevilla
* La Façana del Perdón i el Balcón de las Reliquias de la Catedral de Coria.
* La Porta de la Pellejería de la Catedral de Burgos.
* L'Hospital del Rey de Burgos
* El reracor i cripta de la Catedral de Palència.
* La Universitat d'Oñati.
L'ornamentat plateresc va donar pas al purisme renaixentista al segon terç del segle xvi, buscant formes més senzilles i depurades, en una línia sòbria i clàssica, d'equilibri i perfecció tècnica, atenent més les qüestions estructurals i l'harmonia de proporcions.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.173. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ A. M. Alcover i F. de B. Moll. «Plateresc». A: Diccionari català-valencià-balear. IEC [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ Muñoz Jiménez, José Miguel «El manierismo en la arquitectura española del siglo XVI: la fase serliana (1530-1560)». Cuadernos de arte e iconografia, vol.3, 5, 1990. Arxivat de l'original el 2011-09-04 [Consulta: 16 juliol 2023].

## Vegeu també

* Església de Santa Eulàlia dels Catalans

## Enllaços externs

* 'Plateresc' al diccionari Alcover-Moll
# Art of Life

Art of Life és el quart àlbum del grup de rock japonès X Japan, l'àlbum conté una sola cançó de 29 minuts amb el mateix nom de l'àlbum. L'àlbum va debutar al número ú dels Oricon.

## Composició

La cançó, com la majoria de les de X Japan, fou composta per en Yoshiki. Si per alguna cosa destaca la cançó, és per la seva peculiar estructura i per la seva duració, els seus 29 minuts, 34 en la versió en directe, la fan una de les cançons més llargues de la història del rock. La cançó comença amb una introducció amb una guitarra acústica i una mica de piano, per després cedir el protagonisme a la veu d'en Toshi, després el piano cedeix el protagonisme al baix de Heath, les guitarres d'en hide i d'en Pata i la forta i ràpida bateria d'en Yoshiki, en aquest moment de la cançó d'en Toshi ja és més forta. Als vuit minuts sona una mica d'orquestra que després més tard tornaria a sonar per acompanyar el solo de piano d'en Yoshiki, aquest solo a piano és considerat per alguns una de les millors peces a piano del rock. Després del solo les guitarres i els baixos tornen a l'acció per acabar la cançó.

## Història

El 1989, la banda per promocionar el seu àlbum Blue Blood van fer una segona gira, anomenada Rose & Blood Tour. Mentrestant feien aquella gira, a causa que en Yoshiki tocava molt fort la bateria, es va fer mal i va haver d'estar uns dies en repòs, durant aquells dies va començar a compondre la cançó, i fins i tot van tocar una versió preliminar amb en Taiji, anomenada End of the World, que després aquest últim va llançar en un àlbum seu, Rose & Blood [Indies of X] el 2001. Ja després amb Heath a la banda es va llançar una demo per allà al juliol de 1993, en aquesta versió el solo de piano era gairebé idèntic a la versió final.

## Crèdits

* Yoshiki (bateria i piano)
* Toshi (vocal)
* hide (guitarra)
* Pata (guitarra)
* Hiroshi Morie (baix)
* Lori Tritel (veu)
* Diana Barrows (veu)
* Christine Lane (veu)

## Enllaços externs

* Lletra de Art of Life
* Versió en directe
* Anàlisis de la cançó Arxivat 2006-05-10 a Wayback Machine.(castellà)
* Art of Life(anglès)
# Cantó d'Aubièra

El cantó d'Aubièra és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Clarmont d'Alvèrnia. Té 3 municipis i el cap n'és Aubièra.

## Municipis

* Aubièra
* Pérignat-lès-Sarliève
* Romagnat

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1988 | Arsène Boulay | PS |
| 1988-2008 | Hubert Tarrérias | Grup Unió dels Republicans (UMP+UDF) |
| 2008- | Laurence Mioche-Jacquesson | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 10.474 | 12.877 | 16.450 | 17.093 | 19.090 | 20.296 | 21.048 |
# Puig del Coscollar

El Puig del Coscollar és una muntanya de 391 metres que es troba entre els municipis de la Bisbal del Penedès i el Montmell, a la comarca del Baix Penedès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Grinhan

El cantó de Grinhan és un cantó francès del departament de la Droma, situat al districte de Niom. Té 14 municipis i el cap és Grinhan.

## Municipis

* Chamaret
* Chantamèrle de Grinhan
* Colonzelle
* Grinhan
* Le Pègue
* Montbrison-sur-Lez
* Montjoyer
* Réauville
* Roussas
* Rousset-les-Vignes
* Sant Pantaleon
* Salas
* Taulinhan
* Valaurie
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1967 | M. Gilles | SFIO |
| 1967-1997 | Alain Blanc | Radical, després UDF |
| 1997-2011 | Jean-François Siaud | PS |
| 2011- | Luc Chambonnet | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Barisadri

Barisadri o Bari Sadri fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar. La formaven 91 pobles i una vila. Estava a uns 80 km a l'est-sud-est d'Udaipur (Rajasthan). La capital era Bari Sadri, amb 4.063 habitants el 1901. El territori era administrat per un thakur o noble, que era considerat el més antic de Mewar. Ajja Singh va venir de Kathiawar al segle XVI i va lluitar al costat de Sangram Singh I contra Baber a la famosa batalla de Khanua (17 de març de 1527); Sangra va ser ferit i portat fora del camp de batalla però Ajja va ocupar el seu lloc a l'elefant reial i va continuar la batalla. Va morir en la lluita i com a recompensa pel seu valor el seu fill Siha Singh va rebre les terres de Sadri amb títol de raja, i un lloc proper al rana en el protocol a més de tenir el dret de portar l'estendard del rana de Mewar i de golpejar els tambors fins a les portes del palau, privilegi que va continuar en els seus successors fins al 1947/48. Siha va morir al primer setge de Chitor per Bahadur Xah Gudjarati el 1534, el seu fill Asaji al segon setge de Chitor el 1535, el net Sultan Singh al tercer setge de Chitor el 24 de febrer de 1568 contra Akbar, i el besnet a la batalla de Haldighati el 21 de juny de 1576. El fil d'aquest va morir en batalla a Ranakpur el 1609 i el seu fill a la batalla de Hurda el 1622.

## Llista de rages

* Ajja Singh 1499-1527
* Siha Singh 1527-1534,
* Asaji 1534-1535
* Sultan Singh I 1535-1568
* Bida (Man Singh) 1568-1576
* Deda Singh 1576-1609
* Hari Das 1609-1622
* Rai Singh I 1622-?
* Sultan Singh II
* Chandra Sen
* Kirti Singh I
* Rai Singh II
* Sultan Singh III
* Chandan Singh
* Kirti Singh II
* Shiv Singh ?-1883
* Rai Singh III 1883-1897
* Dule Singh 1897-?
* Kalyan Singh ?-1948

## Vegeu també

* Parshu Ram Mahadev

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Antonio González Rodríguez

Antonio González Rodríguez, més conegut com a Toni González, és un futbolista castellanomanxec. Va nàixer a Albacete el 7 de gener de 1982. Ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter del RCD Mallorca, hi debuta a primera divisió amb l'equip illenc a la campanya 03/04, en la qual hi disputa 14 partits. La segona part d'eixa temporada la milita al Ciudad de Murcia, de Segona Divisió. L'any següent continua a l'equip murcià, tot sumant 20 partits i tres gols. La temporada 05/06 recala al Reial Oviedo.
La temporada temporada 06/07, el migcampista marxa a Grècia, per incorporar-s'hi al PAOK Salònica. Hi roman en aquest equip dos anys, per jugar més tard en altres dos clubs d'aquest país, l'Ionikos i el Doxa Dramas.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2010-02-13 a Wayback Machine.
# Artatza Foronda

Artatza Foronda/Artaza de Foronda és un poble i concejo pertanyent al municipi de Vitòria. Tenia 6 habitants en (2007). Forma part de la Zona Rural Nord-oest de Vitòria. Es troba a uns 564 msnm a la Planada Alabesa. Estava integrat dins el municipi de Foronda fins que el 1975 fou incorporat a Vitòria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 5 | 9 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 |

## El poble actualment

El poble d'Artatza Foronda compta amb 4 edificis dempeus i una antiga ermita derruïda, l'ermita de San Miguel. Els edificis que en l'actualitat romanen en peus són 3 cases rurals i l'Església de San Pedro. El poble s'organitza de l'Església cap a Foronda al llarg d'un pendent.
És un poble que s'ha conservat tal com era en segles passats, ja que en ell no s'ha construït cap edifici de nova construcció. Tots l'edificis que podem trobar en la localitat tenen estructura de fusta. La construcció tipus del llogaret són cases de planta baixa, primera i golfa amb terreny propi entorn de la casa i antigues quadres i cortines.

## Enllaços externs

* Església de San Pedro de Artaza
* Església de San Pedro de Artaza
# Cantó de Chamalèira

El cantó de Chamalèira és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Clarmont d'Alvèrnia. Inclou el municipi de Chamalèira.

## Municipis

* Chamalèira

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1988 | Valéry Giscard d'Estaing | UDF |
| 1988-1992 | Yves Dousset | UDF |
| 1992-2005 | Claude Wolff | UDF, després Divers droite |
| 2005-2007 | Bertrand Martin-Laisné | UMP |
| 2007- | Alain Bresson | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 14.837 | 17.775 | 18.075 | 17.486 | 17.301 | 18.136 | 17.710 |
# Lambayeque

«Lambayeque» té aquests significats:
* Riu Lambayeque, riu del Perú que travessa les regions de Cajamarca i Lambayeque
* Lambayeque (ciutat), ciutat de la costa nord del Perú i capital del districte i província homònimes en el departament de Lambayeque
* Regió de Lambayeque, regió del Perú
* Quítxua de Lambayeque, varietat del quítxua parlada en el nord-oest
* Cultura lambayeque
# Cantó de Grenoble-2

El cantó de Grenoble-2 és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de Grenoble. Compta amb part del municipi de Grenoble.

## Municipis

* Grenoble

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1982 | Roger Genin | UDR, després RPR |
| 1982-2008 | Charles Descours | RPR, després UMP |
| 2008- | Alain Pilaud | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 24.836 | 24.649 |
# Antonio José García Muñoz

Antonio José García Muñoz, més conegut com a Torres (Linares, 1 de maig de 1974) és un exfutbolista andalús, que jugà de defensa.

## Trajectòria esportiva

La carrera de Torres ha estat lligada sobretot a equips de Segona B i Tercera. Només té al seu haver un partit a la primera divisió, disputat amb el Reial Saragossa la temporada 97/98.
A banda del filial aragonès, Torres va jugar amb el Ciudad de Múrcia, Algesires, Real Jaén, Mengibar o Granada 74. En aquest darrer equip va sofrir una greu lesió de genoll.

## Enllaços externs

* Fitxatge pel Granada 74
* El drama d'Antonio Torres
# Vairocana

Vairocana (en sànscrit: वैरोचन, ‘il·luminador’; en japonès i xinès: 大日 ‘gran sol’, dit Dainichi en japonès i Dàrì en xinès) és un Buda suprem celestial en el budisme mahayana.
Al budisme Shingon del Japó és el principal objecte de reverència i es considera la font de tot l'univers. Altres corrents com el Vajrayana el consideren el Buda primordial (Adi-Buddha). Com a Buda suprem, el seu gest característic és el mudra dels sis elements, que consisteix en la mà dreta closa (els cinc dits representen el món material: terra, aigua, foc, aire i èter) damunt l'esquerra, de la qual agafa l’índex (que representa la consciència).
Al segle xvi, durant les primeres etapes de la seva missió evangelitzadora al Japó, el missioner catòlic sant Francesc Xavier va ser ben acollit pels monjos budistes Shingon ja que va emprar el mot Dainichi (大日, el nom japonès de Vairocana) per designar el Déu cristià i aquests van creure que es referia a Vairocana. Posteriorment, a mesura que va aprendre més sobre els matisos religiosos de la paraula, va deixar d'utilitzar aquest mot i el substituir per Deusu (del llatí Deus).

## Vegeu també

* Tretze budes

## Referències

* ↑ «Vairocana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vairocana- Buddha». Enciclòpedia Britannica. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ App, Urs «St. Francis Xavier's Discovery of Japanese Buddhism: A Chapter in the European Discovery of Buddhism (Part 2: From Kagoshima to Yamaguchi, 1549-1551)». The Eastern Buddhist, 2, 1997, pàg. 214-244.
# Arthur Owen

Arthur Owen va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Arthur Owen va néixer el 21 de març del 1915 a Forest Gate, Londres, Anglaterra i va morir el 13 d'abril del 2000 a Wexham Street, Buckinghamshire, Anglaterra.

## A la F1

Va debutar a la novena i penúltima cursa de la temporada 1960 (l'onzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 4 de setembre del 1960 el GP d'Itàlia al Circuit de Monza.
Arthur Owen va participar en una única prova puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint finalitzar la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1960 | Arthur Owen | Cooper | Climax | ARG | MON | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | POR | ITA Ret | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Cantó de Maringas

El cantó de Maringas és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Tièrn. Té 4 municipis i el cap és Maringas.

## Municipis

* Joze
* Limons
* Luzillat
* Maringas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1982 | Georges Marignier | UDF |
| 1982-2008 | Bernard Faure | PS |
| 2008- | Daniel Peynon | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.314 | 4.450 | 4.372 | 4.496 | 4.594 | 4.831 | 5.206 |
# Cantó d'Arlanc

El cantó d'Arlanc és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte d'Embèrt. Té 9 municipis i el cap és Arlanc.

## Municipis

* Arlanc
* Beurières
* Chaumont-le-Bourg
* Doranges
* Dore-l'Église
* Mayres
* Novacelles
* Saint-Alyre-d'Arlanc
* Saint-Sauveur-la-Sagne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1970 | Jean Vellay | RGR, després centrista |
| 1970-1988 | Joannès Roiron | SFIO, després PS |
| 1988-1994 | Régis Vannson | UDF |
| 1994-2001 | Baptiste Souche | PS |
| 2001- | Jean-Claude Daurat | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.689 | 5.074 | 4.715 | 4.349 | 4.169 | 4.020 | 3.827 |
# Bedla

Bedla fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar. Era en part al nord de Chitor i la formaven 115 pobles. Dins el seu territori hi havia el poble de Nagari, un dels més antics de l'Índia. La capital era Bedla a la riba esquerra del riu Ahar a uns 7 km al nord d'Udaipur (Rajasthan), que el 1901 tenia 1.222 habitants. Els governants, amb títol de rao, eren del clan chahuan dels rajputs. El thakur era el segon noble de Mewar. Reclamaven descendència de Prithwi Raj, el darrer rei hindú de Delhi. El 1857, durant la rebel·lió dels sipais, el maharana Sarup Singh de Mewar va fer portar als europeus de Nimach cap a la ciutat d'Udaipur per la seva seguretat i va encarregar l'expedició a Bakht Singh.

## Llista de raos

* Chandra Bhan ?-1527.
* Sangram Singh 1527-?
* Pratap Singh I
* Ballu Singh
* Ram Chandra I
* Sabal Singh
* Sultan Singh
* Bakht Singh I
* Ram Chandra II
* Pratap Singh II
* Kesri Singh
* Bakht Singh II vers 1857
* Takhat Singh ?-1892 (des de 1887 rao bahadur)
* Karan Singh 1892-1900
* Nahar Singh 1900-?
* Manohar Singh
* Raghunath Singh

## Referències

* ↑ «BEDLA (Thikana)». Arxivat de l'original el 2016-03-08. [Consulta: 21 octubre 2016].
* ↑ Bedla a indianrajputs