OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chhaliar

Chhaliar fou un petit estat tributari protegit a l'agència de Rewa Kantha, regió del Gujarat, presidència de Bombai, divisió de Pandu Mehwas, amb una superfície de 28,5 km² i format per 24 pobles.
Pagava un tribut de 340 lliures al Gaikwar de Baroda. Els chohans es van establir a la zona en època reculada; originalment l'estat va incloure Vakhtapur i Rajpur, que més tard van passar a branques segones de la família.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Colom de les Santa Cruz

El colom de les Santa Cruz (Alopecoenas sanctaecrucis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita els boscos de les illes Salomó i Vanuatu.
# Serra dels Monts

La Serra dels Monts és una serra situada al municipi d'Os de Balaguer a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 717 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Colom de Jane

El colom de Jane (Alopecoenas johannae) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Tradicionalment s'ha inclòs a l'espècie Alopecoenas beccarii. Habita boscos de les illes Salomó i Bismarck.
# Anne-Eugénie Milleret de Brou

Marie-Eugénie de Jésus, nascuda Anne-Eugénie Milleret de Brou (Metz, Mosel·la, França, 25 d'agost de 1817 – 10 de març de 1898) fou una religiosa catòlica francesa, fundadora de la congregació de les Religioses de l'Assumpció. És venerada com a santa per l'Església Catòlica.

## Biografia

Anne-Eugénie Milleret nasqué el 1817 a Metz, en el si d'una família rica, i es crià al palau familiar de Priesch, al nord de París. Als dotze anys va fer la comunió i va tenir llavors una experiència mística que la marcà. Quan tenia 13 anys, el seu pare s'arruïnà i perdé la fortuna i les finques; els seus pares se separaren i ellà marxà a París amb la seva mare. La seva mare era molt pietosa i es preocupava pels necessitats de la ciutat, visitant freqüentment amb la seva filla famílies en aquesta situació. La mare morí de còlera quan Anne-Eugénie tenia 15 anys. Des de llavors, la jove es debaté entre la vida mundana i la devoció i pietat.
Assistí, al final de la seva adolescència, va assistir a unes conferències a la catedral de Notre Dame de París, donades per Jean-Baptiste Henri Lacordaire, famós predicador i treballador social. Anne-Eugénie es va convertir definitivament i es convertí en una fervent cristiana; el seu confessor, Théodore Combalot, company de Lacordaire, li expressà el seu desig de fundar una congregació religiosa dedicada a Maria, mare de Déu per a l'educació dels pobres. Pensà que Anne-Eugénie era la persona idònia per portar a terme la fundació i, als 22 anys, amb quatre companyes, fundà les Religioses de l'Assumpció.
La congregació s'inicià en un pis de la Rue Ferou de París, i celebraren la seva primera missa el 9 de novembre de 1839. A partir de llavors, la fundadora prengué el nom de Marie-Eugénie de Jésus i fundà trenta comunitats de germanes en nou països. El 1898, Marie-Eugénie morí amb 80 anys a París.
El 9 de febrer de 1975 fou beatificada per Pau VI, i el 3 de juny de 2007 fou canonitzada pel papa Benet XVI.

## Bibliografia i enllaços

* Catholic Forum. "Marie Eugénie de Jésus". Arxivat 2007-06-20 a Wayback Machine.
* Assumption Sisters Communities: «Religious of the Assumption: News, Become a Sister, Volunteer or Friend». Arxivat de l'original el 2012-02-05. [Consulta: 7 octubre 2012].

## Referències

* ↑ «Our History». Religious of the Assumption. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Baselga di Piné

Baselga di Piné és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 4.759 habitants. Limita amb els municipis de Bedollo, Fornace, Lona-Lases, Palù del Fersina, Pergine Valsugana, Sant'Orsola Terme, Segonzano, Telve i Valfloriana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Sergio Anesi | Llista cívica |
# Coll de les Agulles (Querol)

El Coll de les Agulles és un coll de muntanya al límit dels termes municipals de Querol, de la comarca de l'Alt Camp i de Pontils, de la Conca de Barberà.
Es troba a 764,8 metres d'altitud, a ponent de Querol i al sud-est de Vallespinosa. És a llevant de les Agulles, al sud-oest del Serrat de Conillera i al nord-oest del castell de Saburella.
# El Puntal

El Puntal és una muntanya de 1.006 metres que es troba al municipi de Cornudella de Montsant, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Chhoti Sadri

Chhoti Sadri (en hindi छोटी सादड़ी) és una ciutat i una municipalitat al districte de Pratapgarh al Rajasthan, amb més de 16.000 habitants (2001). Chhoti Sadri fou una zila (districte) de l'antic principat de Mewar formada per 209 pobles i 1 vila. La població el 1901 era de 31.662 habitants. La capital era Chhoti Sadri, situada a uns 106 km a l'est-sud-est de Mewar. La capital era coneguda per un famós temple dedicat a Devi, del segle v, conegut avui dia com Bhavaramata, amb una important inscripció històrica.
# Colom verdós de coll rosa

El colom verdós de coll rosa o colom verdós collrosa (Treron vernans) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita boscos i jardins del Sud-est Asiàtic i l'Arxipèlag Malai, a Tailàndia, Cambodja, sud del Vietnam, sud de Myanmar, Malaia, Sumatra, Borneo, Java, Filipines i Sulawesi, a més de petites illes al voltant d'aquestes.

## Referències

* ↑ Colom verdós collrosa al TERMCAT Rev. 10/06/2012
# Serra de Cal Tomàs

La Serra de Cal Tomàs és una serra situada al municipi de la Baronia de Rialb a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 670 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tórtora birmana

La tórtora birmana (Streptopelia xanthocycla) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones àrides i terres de conreu del centre de Myanmar. Considerada per diversos autors una subespècie de Streptopelia bitorquata.
# Basili i Procopi

Basili el Confessor i Procopi de Decàpolis (Decàpolis, Palestina, s. VIII - ca. 750) foren dos monjos basilians, defensors del culte a les imatges durant el període de la iconoclàstia. Són venerats com a sant per diverses confessions cristianes. Els dos van viure al segle viii i foren monjos basilians a la regió de la Decàpolis, a Palestina. Van lluitar al seu temps per la conservació de les imatges i relíquies, qüestionades i perseguides per la iconoclàstia oficial sota l'emperador Flavi Valeri Lleó (717-741). Durant la persecució als defensors de les icones, foren capturats, empresonats i torturats, però finalment, després d'un temps, foren alliberats en morir l'emperador. Continuaren la seva vida monàstica i l'atenció als partidaris de les imatges, fins que moriren de mort natural cap al 750.
# El Junquet

El Junquet és una muntanya de 486 metres que es troba entre els municipis de la Bisbal de Montsant, a la comarca del Priorat i de la Palma d'Ebre, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 254131001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Colom verdós dels Ghats

El colom verdós dels Ghats (Treron affinis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos dels Ghats Orientals, a l'Índia. Considerat sovint una subespècie de Treron pompadora.
# La Cabeça

La Cabeça és una muntanya de 965 metres que es troba al municipi d'Àger, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rosalía Dans

Rosalía Collazo Dans, coneguda artísticament com a Rosalía Dans (La Corunya, 1955 - Madrid, 18 de març de 2024) va ser una actriu i pintora gallega.

## Biografia

Filla de la pintora María Antonia Dans i de l'escriptor Celso Collazo Lema, el seu salt a la popularitat es deu al personatge de Rosario la galana en la sèrie de Televisió espanyola Los gozos y las sombras, que la converteix en un dels rostres més populars de la pantalla petita. Durant la dècada de 1980, manté la seva presència en televisió, intervenint en sèries com Goya (1985), Las aventuras de Pepe Carvalho (1986) o Lorca, muerte de un poeta (1987).
També va recórrer una petita trajectòria en la gran pantalla, destacant la seva participació a Amanece, que no es poco (1989), de José Luis Cuerda.
Va ser portada de les revistes Fotogramas en novembre de 1975, i Interviú, en setembre de 1982.
Apartada de la interpretació des de principis de la dècada de 1990, s'ha dedicat a la pintura, remuntant-se la seva primera exposició a l'any 1986.
Al 2009 va publicar el seu primer llibre de poemes, titulat La amatista.

## Enllaços externs

* Fitxa a IMDb

## Referències

* ↑ Falece aos 68 anos a actriz Rosalía Dans Nós Diario. 18 de març de 2024.
* ↑ Fallece la pintora gallega María Antonia Dans El País. 17 de febrer de 1988.
* ↑ Portada del Fotogramas n. 1412 amb Rosalía Dans a todocoleccion.net
* ↑ Portada d'Intervíu amb Rosalía Dans a todocoleccion.net
* ↑ Rosalia Dans. La actriz expone su pintura fantástica por primera vez en Madrid El País. 13 de febrer de 1986.
* ↑ Rosalía Dans: pintora, actriz y también poeta Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. El Correo Gallego. 26 de febrer de 2009.
# Pterodaustre

Pterodaustre (ala austral) és un gènere de pterosaure pterodactilòid que visqué a Sud-amèrica al Cretaci inferior, fa entre 135 i 120 milions d'anys. Podia assolir una longitud d'ala de fins a 1,33 metres i pesar entre 2 o 3 quilograms.
Presentava una cua molt reduïda formada per poques vèrtebres i sense cap mena de funció direccional, típica dels pterodactilòids. El cos d'aquest pterosaure era petit i els ossos que el constituïen eren molt lleugers. Una de les nombroses particularitats del pterodaustre és que tenia un coll molt llarg en comparació amb els pterosaures contemporanis. Les extremitats posteriors eren primes i llargues amb uns peus molt pronunciats.
Els maxilars d'aquest pterosaure presentaven un gran desenvolupament i una lleugera curvatura. De la mandíbula inferior sortien cap a fora nombrosos dents en forma de cerra de diversos centímetres de longitud i probablement eren elàstics. La boca del pterodaustre contindria fins a 1000 d'aquestes cerres. És probable que els usés per filtrar plàncton i krill quan sobrevolava les aigües.
Quan José Bonaparte va descobrir el pterodaustre, el 1970, els únics testimonis corresponents a aquest gènere consistien en un fragment de crani, diverses vèrtebres i uns quants ossos de l'esquelet apendicular. Anys més tard es trobà a l'Argentina un esquelet complet i articulat, que va permetre obtenir força informació d'aquest animal.

## Enllaços externs

* Gegants del Mesozoic: Pterodaustro Arxivat 2005-10-17 a Wayback Machine. (castellà)
Pterosauromorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia :
Pterosauromorpha :
Pterodactylomorpha :
Lophocratia :
Ornithocheiroidea :
Pteranodontoidea :
Vegeu també: Cronologia de la investigació del pterosaure • Filogènesi dels pterosaures • Llista de gèneres de pterosaures :
# Serra Alta (Falset)

La Serra Alta és una serra situada entre els municipis de Falset i de Porrera a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 601 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Comtat d'Abadeh

Abadeh és el nom del districte (sharistan) més septentrional de la província de Fars a l'Iran. El districte té 223 pobles i limita al nord amb Isfahan, al nord i est amb Yadz, al sud i oest amb Xiraz, i a l'oest amb Behbehan. Està creuat pels rius Izadkast, Sadkam, Kor i Bavvanat. El 2011 el districte tenia 98.188 habitants i la capital es diu també Abadeh.

## Referències

* ↑ «Iran statistics Organization». Arxivat de l'original el 2013-03-11. [Consulta: 14 juliol 2014].
* ↑ «Gitashenasi Province Atlas of Iran Atlas Gitashenasi Ostanhai Iran (طلس گیتاشناسی استان‌های ایران)». Arxivat de l'original el 2007-05-22. [Consulta: 14 juliol 2014].
# Colom verdós de les Andaman

El colom verdós de les Andaman (Treron chloropterus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de les illes Andaman i Nicobar. Considerat sovint una subespècie de Treron pompadora.
# La Fita (la Baronia de Rialb)

La Fita és una muntanya de 605 metres que es troba al municipi de la Baronia de Rialb, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ptilinop de Kosrae

El ptilinop de Kosrae (Ptilinopus hernsheimi) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de l'illa de Kosrae, a les Carolines orientals.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 113. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Iddin-Sin

Iddin-Sin (accadi: 𒀭𒄿𒋾𒀭𒂗𒍪, Di-ti-n Sin) fou un rei (𒈗, Šàr, pronunciat Shar) del Regne de Simurrum al voltant del 2000-1900 ae. Simurrum era una ciutat estat important de Mesopotàmia, durant el període de l'Imperi accadi fins a la tercera dinastia d'Ur. El Regne de Simurrum desapareix dels registres després del període de l'Imperi paleobabilònic. Segons una inscripció (l'estela que ara es troba al Museu de Sulaymaniyah), Iddin-Sin sembla haver estat contemporani del rei Anubanini de Lullubi.
Es coneixen alguns governants del Regne Simurrum, com ara Iddin-Sin i el seu fill Zabazuna. Algunes inscripcions suggereixen que eren contemporanis del rei Ishiberra (1953-c. 1920 ae). En les inscripcions, el nom d'Iddin-Sin està escrit 𒀭𒄿𒋾𒀭𒂗𒍪, amb un honorífic silenciós (𒀭, "Diví") abans de la part fonològica del nom, 𒄿𒋾𒀭𒂗𒍪, en què el segon 𒀭 (An) té el valor de «n». La darrera part 𒂗𒍪 era inicialment En-Zu, però es pronuncia Sin, nom del déu de la Lluna.
S'han identificat quatre inscripcions i el relleu del Simurrum a Bitwata, prop de Ranya, al Kurdistan iraquià, prop de la frontera amb Iran, inclòs el gran relleu que es troba ara al Museu de Palestina, i un de Sarpol-e Zahab. Es creu que el disseny del relleu deriva del de l'estela de Naram-Sin, rei de l'Imperi accadi (2254-2218 ae), en què també es veu el rei aixafant els enemics. També es pareix a altres relleus de la zona, com al relleu rocós d'Anubanini. El relleu de Sarpol-e Zahab, que representa un guerrer sense barba amb una destral, aixafant un enemic, i que porta inscrit el nom de «Zaba(zuna), fill de…», pot ser el fill d'Iddin-Sin.
Iddi-Sin també es coneix per una estela, inscrita en accadi, que es conserva al Museu de Silêmanî, a l'Iraq.
Un segell que mostra a Iddin-Sin i el seu fill Zabazuna (accadi: 𒍝𒁀𒍪𒈾, Za-ba-zu-na), també és conegut per la col·lecció Rosen.

## Referències

* ↑ ; Shaffer Iddi(n)-Sîn, King of Simurrum: A New Rock-Relief Inscription and a Reverential Seal (en anglés). Zeitschrift für Assyoriologie, 2003, p. 32–35.
* 1 2 ; Eidem The Shemshāra Archives 1: The Letters (en anglés). Kgl. Danske Videnskabernes Selskab, 2001, p. 24. ISBN 9788778762450.
* ↑ ; Osborne Approaching Monumentality in Archaeology (en anglès). SUNY Press, 2014, p. 123. ISBN 9781438453255.
* ↑ Osama Shukir Mohammed Amin. «The Secret History of Iddi-Sin’s Stela» (en anglès), 27-04-2015. [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ ; Frayne Old Babylonian Period (2003-1595 BCE) (en anglés). University of Toronto Press, 1990, p. 707 ff. ISBN 9780802058737.
* ↑ ; Osborne Approaching Monumentality in Archaeology (en anglés). SUNY Press, 2014, p. 120. ISBN 9781438453255.
* ↑ «Rock relief of Iddin-Sin, King of Simurrum» (en anglés). Europeana. [Consulta: 19 febrer 2020].
# Basílica de San Francesco (Arezzo)

La Basílica de San Francesco és una església de l'edat mitjana tardana a Arezzo, Toscana, Itàlia, dedicada a sant Francesc d'Assís. És coneguda sobretot per albergar en les parets del cor el cicle de pintura al fresc de la Llegenda de la Veracreu per Piero della Francesca.

## Història

La basílica és històricament la segona església construïda pels franciscans d'Arezzo. La primera va ser edificada en extramurs, on s'acollia una gran creu franciscana i una pintura d'una Maestà realitzada per Guido da Siena.
Per un document conciliar de 1250 se sap que la comunitat d'Arezzo va demanar als monjos construir una nova església dintre dels murs de la ciutat. La basílica data de finals del segle xiii. Tanmateix, es va reconstruir entre 1318 i 1377 segons el projecte d'un monjo anomenat Giovanni da Pistoia.

## Interior

L'edifici és d'arquitectura gòtica i està situada a la plaça de Sant Francesc d'Arezzo. Construïda en pedra i maó, consta d'una única nau flanquejada amb algunes capelles en el seu lateral esquerre i a la dreta amb edicles ornamentats del trecento. Sobre el mur de la capella major, entre el 1453 i el 1464 Piero della Francesca va pintar el cicle de la Llegenda de la veracreu; d'aquestes pìntures se han realitzat una restauració el 1992 amb ocasió del 500 anys de la mort de l'artista. La capella de la dreta de l'absis allotja la pintura al fresc de Spinello Aretino, mentre que a la de l'esquerra es troba una Anunciació de Luca Signorelli.
L'església conté un santcrist del Mestre di San Francesco, contemporani de Cimabue. A més a més, hi ha una pintura de Santa Maria Magdalena, també realitzada per Piero della Francesca, al costat de la porta de la sagristia.
Sota l'església n'hi ha una Chiesa inferiore (església inferior), més petita, com a Assís, amb una nau central i dos laterals, usada avui dia com a sala d'exposicions.

## Enllaços externs

* La vetrata di Guillame de Macillat Arxivat 2014-08-19 a Wayback Machine.
# Ctenorhabdotus capulus

Ctenorhabdotus capulus és una espècie de ctenòfor conegut a partir de restes fòssils trobades a Burgess Shale, a la Colúmbia Britànica (Canadà). Va viure fa aproximadament entre 510 i 515 milions d'anys i estava equipat amb 24 fileres de pintes, tres vegades més que els ctenòfors moderns.
# Serra de Badaceli

La Serra de Badaceli és una serra situada al municipi del Molar a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 248 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Colom verdós de Timor

El colom verdós de Timor (Treron psittaceus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de l'illa de Timor i la propera Semau, a les illes Petites de la Sonda.
# La Tossa (Àger)

La Tossa és una muntanya de 1270 metres que es troba al municipi d'Àger, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ptilinop de Pohnpei

El ptilinop de Pohnpei (Ptilinopus ponapensis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de les illes de Chuuk i Pohnpei, a les illes Carolines.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 113. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Stethacanthus

Stethacanthus és un gènere extint d'aquest tauró primitiu, que va viure al Devonià superior i al Carbonífer inferior, fa al voltant de 360 milions d'anys. Aquesta criatura mesura gairebé un metre de longitud. És probable que s'alimentés d'altres espècies de peixos petits.
Stethacanthus és més conegut per la inusual forma que presenta la seva aleta dorsal, que s'assembla a una enclusa o la taula de planxar. Els petits becs (versió ampliada dels denticles cutanis que comunament cobreixen la pell de tauró) que abasta aquesta cresta, i el cap del tauró també. Alguns científics pensen que la cresta pot haver tingut una funció en el festeig, uns altres pensen que poden haver estat utilitzades per a defensa pròpia.
# Serra de Sant Pau

La Serra de Sant Pau és una serra repartida entre els municipis de Cabassers i de la Figuera a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 632 msnm.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dhami

Dhami fou un estat tributari protegit del grup de les muntanyes Simla, avui Himachal Pradesh, sota dependència del govern del Panjab. La superfície era de 67 km² i la població (1881) de 3.322 habitants amb 214 pobles i el 1901 de 4-504 habitants. El tribut anual era de 72 lliures el 1881 (anteriorment, sota l'anterior rana, eren 36 lliures, ja que tenia perdonada la meitat del pagament pels serveis durant el motí de 1857)
Estava situat a uns 18 km a l'oest de Simla. Al final del segle XII Muizz al-Din Muhammad de Ghor va envair l'Índia i un dels senyors fugitius va arribar a Raipur (després districte d'Ambala) i al segle XIII va fundar per conquesta el principat de Dhami. Va esdevenir feudatari de Bilaspur i fou ocupat pels gurkhes del 1803 al 1815 però el 1816 els britànics el van restablir i el van reconèixer com independent amb Goverdhan Singh com a rana (1815-1868). El va succeir el seu fill Fateh Singh (confirmat el 26 de gener de 1870), de casta rajput, que va morir el 1894 i el va succeir el seu fill Hira Singh al que, per determinats serveis, li fou dispensada la meitat del tribut de manera vitalicia. Va morir el 1920 i va pujar al tron el seu fill menor de'edat (nascut el 1908) Raja Shri Dalip Singh que va governar fins a l'accessió a l'Índia el 1948 i va morir el 8 de maig de 1987.

## Llista de sobirans

* Rana Goverdhan Singh 1815-1868
* Rana Fateh Singh 1868-1894
* Rana Hira Singh 1894-1920
* Raja Shri Dalip Singh 1920-1948

## Bandera

La bandera de Dhami era rectangular de color safrà, amb un cantó verd ocupant una mica menys d'un quart del drap.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia per H,. Soszynski Arxivat 2009-05-29 a Wayback Machine.
# Colom verdós de Madagascar

El colom verdós de Madagascar (Treron australis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita sabanes i boscos poc densos de Madagascar i l'illa Mohéli, de les Comores.

## Referències

* ↑ Colom verdós de Madagascar al TERMCAT Rev. 10/06/2012
# La Tosseta (Àger)

La Tosseta és una muntanya de 714 metres que es troba al municipi d'Àger, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ptilinop superb occidental

El ptilinop superb occidental (Ptilinopus temminckii) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que viu en boscos i plantacions d'arbres de Sulawesi.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 111. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Olenellina

Olenellina és un subordre de l'ordre de trilobits Redlichiida. Conté dues superfamílies: Olenelloidea (amb dues famílies) i Fallotaspidoidea (amb cinc). Els Olenellina són alguns dels trilobits més primitius. Aparegueren a principis del Cambrià i s'extingiren a finals del Cambrià inferior.

## Aparença física

    Vegeu l'article Trilobit per una explicació dels termes morfològics.
Cèfalon: Sense sutura facial, i una glabel·la amb solcs laterals bastant pronunciats. En algunes espècies, el lòbul glabel·lar frontal és gairebé circular. Hi ha una hipòstome conterminant amb una placa rostral molt ample que s'estén entre els angles genals, amb una sutura perirostral.
Tòrax: Molts segments, amb un eix que sol tenir espines.
Pigidi: Estret i amb pocs segments.
Els Olenellina són els trilobits més antics de l'estratigrafia del Cambrià.
# La Llebrida

La Llebrida és una muntanya de 658 metres que es troba al municipi de Margalef, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya