OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Al-Uddeisa

Al-Uddeisa (àrab: العديسة, al-ʿUddaysa) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 4 quilòmetres a l'est d'Hebron, integrada a la ciutat de Sa'ir. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.474 habitants el 2006. Les instal·lacions d'atenció primària de salut del poble són designades pel Ministeri de Salut com a nivell 1.

## Història

En 1883 el Survey of Western Palestine del Fons per a l'Exploració de Palestina hi va trobar «fonaments, eixos de pilar i una gran cisterna envoltada.» Aleshores era anomenada Khurbet al Addeisiyeh, que vol dir «La ruïna dels camps de llenties».

## Referències

* ↑ Projected Mid -Year Population for Hebron Governorate by Locality 2004- 2006 Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
* ↑ West Bank Health care Arxivat 2006-03-13 at the Library of Congress
* ↑ Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 347
* ↑ Palmer, 1881, p. 397

## Bibliografia

* Conder, C.R.; Kitchener, H.H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 3. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1883.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.
# Cantó de Cassel

El cantó de Cassel (neerlandès Kanton Kassel) és una divisió administrativa francesa situat al departament del Nord a la regió dels Alts de França. Forma part del Westhoek (Flandes francès)

## Composició

El cantó aplega 13 comunes:
| Nom francès | Nom flamenc | Població | Codi Postal | Codi INSEE |
| Arnèke | Arneke | 1.520 | 59285 | 59018 |
| Bavinchove | Bavinkhove | 955 | 59670 | 59054 |
| Buysscheure | Buisscheure | 502 | 59285 | 59119 |
| Cassel | Kassel | 2.290 | 59670 | 59135 |
| Hardifort | Hardefoort | 366 | 59670 | 59282 |
| Noordpeene | Noordpene | 674 | 59670 | 59436 |
| Ochtezeele | Ochtezele | 242 | 59670 | 59443 |
| Oxelaëre | Okselare | 362 | 59670 | 59454 |
| Rubrouck | Rubroek | 772 | 59285 | 59516 |
| Sainte-Marie-Cappel | Sint-Mariakappel | 688 | 59670 | 59536 |
| Wemaers-Cappel | Wemaarskappel | 230 | 59670 | 59655 |
| Zermezeele | Zermezele | 178 | 59670 | 59667 |
| Zuytpeene | Zuidpene | 469 | 59670 | 59669 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| | 8.992 | 8.444 | 8.490 | 8.759 | 9.228 | 9.940 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | René Decodts | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó de Cysoing

El cantó de Cysoing és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Cysoing comprèn les comunes de:
* Bachy
* Bourghelles
* Bouvines
* Camphin-en-Pévèle
* Cappelle-en-Pévèle
* Cobrieux
* Cysoing
* Genech
* Louvil
* Mouchin
* Péronne-en-Mélantois
* Sainghin-en-Mélantois
* Templeuve
* Wannehain

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004- | Luc Monnet | UMP |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 17.895 | 20.113 | 21.606 | 23.400 | 25.947 | 26.667 |
# Our World in Data

Our World in Data (OWID, que traduït seria el nostre món en dades) és una publicació digital científica que se centra en grans problemes mundials com la pobresa, la malaltia, la fam, el canvi climàtic, la guerra, els riscos existencials i la desigualtat.
El fundador de la publicació és l'historiador i economista social del desenvolupament, Max Roser. L'equip d'investigació té la seu a la Universitat d'Oxford.

## Missió i contingut

La missió d'OWID és presentar «recerca i dades per avançar contra els majors problemes del món». Utilitza gràfics i mapes de dades interactives per presentar els resultats de la recerca científica sobre desenvolupament que expliquen les causes i conseqüències dels canvis observats. L'objectiu és mostrar com canvia el món i per què.
OWID abasta una àmplia gamma de temes en moltes disciplines acadèmiques: les tendències en salut, el subministrament d'aliments, el creixement i la distribució d'ingressos, la violència, els drets, les guerres, la cultura, l'ús d'energia, l'educació i els canvis ambientals s'analitzen i es visualitzen empíricament. Sol presentar una visió a llarg termini per mostrar com han canviat les condicions de vida globals durant els darrers segles.
La recerca sobre el desenvolupament del món es presenta a un públic de lectors, periodistes, acadèmics i polítics interessats. Els articles es referencien entre ells per permetre al lector conèixer els motors de les tendències observades a llarg termini. Per a cada tema es discuteix la qualitat de les dades i, assenyalant el visitant a les fonts, aquest lloc web funciona com una metabase de dades, és a dir una base de dades de bases de dades.
OWID va publicar un projecte germà anomenat SDG-Tracker.org que presenta totes les dades disponibles sobre els 232 Indicadors SDG amb els quals es valoren els 17 objectius de desenvolupament sostenible.

## Referències

* ↑ «About».
* ↑ «The Oxford Martin Programme on Global Development».
* ↑ «Our World in Data».
* ↑ «About — Our World in Data».
# Sant Esteve de Cantallops

Sant Esteve de Cantallops és una església del municipi de Cantallops (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església situada al centre del poble el campanar de la qual és una torre de l'antiga muralla. És una església de dues naus de capçalera carrada que ha sofert nombroses transformacions al llarg dels segles. A la façana s'hi pot veure la portalada de dos arcs, un de mig punt i l'altre apuntat; s'hi obren també dues finestres d'arcs de mig punt, transformades; són de doble esqueixada. Al costat nord hi ha les capelles laterals, afegides el segle xviii. La nau septentrional posseeix volta de canó i la del costat de migdia és de quart de cercle. Tot l'interior és cobert de calç i pintat modernament. Al costat de la porta hi ha una làpida gòtica datada l'any 1320.

## Història

Encara que l'església apareix documentada ja el 844 com a possessió del Monestir de Sant Quirze de Colera, sembla que l'actual edifici data principalment del segle xiii. Segons Joan Badia i Homs aquesta primera notícia seria una falsificació per part dels monjos de Colera que volien justificar, mitjançant aquest document suposadament promulgat per Carles el Calb, els seus drets sobre diverses esglésies de la zona. Aquest document seria redactat el segle xiii. Així doncs, les primeres notícies segures que posseïm són del 1279 i 1290 quan se l'esmenta amb el nom d'Ecclesia de Catalupis. L'església actual era l'antiga capella del castell.

## Referències

* 1 2 «Sant Esteve de Cantallops». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].

## Enllaços externs

* «Sant Esteve de Cantallops». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Ardoné

Ardoné és un llogaret del municipi de les Paüls, dins l'antic terme de Nerill, de la parròquia del qual depèn la seva església. Està situat a 1.360 m d'altitud, a la serra que separa l'Isàvena de la Valira de Castanesa.
# Cantó de Clary

El cantó de Clary és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Clary aplega les comunes següents :
* Bertry
* Busigny
* Caudry
* Caullery
* Clary
* Dehéries
* Élincourt
* Esnes
* Haucourt-en-Cambrésis
* Ligny-en-Cambrésis
* Malincourt
* Maretz
* Montigny-en-Cambrésis
* Villers-Outréaux
* Walincourt-Selvigny

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Bricourt | Divers droite |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 32.374 | 32.228 | 31.292 | 30.052 | 29.660 | 29.879 |
# Cantó de Denain

El cantó de Denain és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Denain aplega les comunes següents :
* Abscon
* Denain
* Douchy-les-Mines
* Escaudain
* Haveluy
* Hélesmes
* Wavrechain-sous-Denain

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001 -2008 | Patrick Roy | PS |
| 2008- | Michel Lefebvre | PCF |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | 60.103 | 60.080 | 54.117 | 50.511 | 50.873 | 50.421 |
# Timothy Fridtjof Flannery

Timothy Fridtjof Flannery FAA (Melbourne, 28 de gener de 1956) és un mastòleg, paleontòleg, ecologista, conservacionista explorador i científic públic australià. Al llarg de la seva carrera professional ha descobert més d'una trentena d'espècies de mamífers. Fou el comissari en cap de la Comissió del Clima, un ens del govern federal australià encarregat de proporcionar informació sobre el canvi climàtic al públic. Després que el govern abolís la Comissió el 2013, Flannery i altres excomissaris fundaren el Climate Council, finançat per la comunitat.

## Referències

* ↑ «Tim Flannery on Andrew Marr talk» (en anglès). BBC Radio-Start the Week. [Consulta: 23 maig 2011].
* ↑ «Tim Flannery» (en anglès). [Consulta: 24 abril 2018].
# Andreu Corsini

Andrea Corsini (Florència, 1301 - Fiesole, 6 de gener de 1374) fou un religiós italià de l'Orde del Carme i bisbe de Fiesole. És venerat per l'Església catòlica com a sant, com a Sant Andreu Corsini.

## Biografia

De família noble, després d'una joventut dissoluta va canviar de vida i es feu frare carmelità; en 1318 fou admès al noviciat del convent de Florència i el 1328 va ser-hi ordenat sacerdot. Enviat a París per aprofundir els seus estudis de teologia i filosofia va ésser, més tard, admès a la cort papal d'Avinyó.
El 1332 torna a Florència i hi és elegit prior del convent dels carmelites. En 1349, el capítol diocesà de Fiesole el va elegir com a bisbe i, encara que no ho volia, va acabar acceptant el càrrec. El papa Urbà V el va nomenar legat pontifici a Bolonya, on intentà la pacificació de les faccions ciutadanes que hi lluitaven.
El Nadal de 1373 va emmalaltir i va morir el 6 de gener de 1374.

## Veneració

Només morir, va començar a ésser venerat, ja que havia viscut amb fama de santedat. Va ésser beatificat en 1440 i canonitzat el 22 d'abril de 1629 per Urbà VIII. La seva despulla és a la Capella Corsini de la Basílica de Santa Maria del Carmine de Florència.

## Enllaços externs

* "Andrea Corsini", en: www.santiebeati.it
* Biografia al lloc web dels carmelitans Arxivat 2006-08-21 a Wayback Machine.
# Família Agassiz

La família Agassiz és una família d'origen suís, provinents de la petita vila d'Agiez, a prop de llac de Neuchâtel. La família ha donat personalitats de relleu en diversos camps, com ara els científics Louis i Alexander Agassiz, així com el fundador de l'empresa de rellotges Longines, Auguste Agassiz.
# Cantó de Lilla-Nord

El cantó de Lilla-Nord és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.
El cantó de Lille-Nord comprèn les comunes de La Madeleine: 22.399 habitants; i una fracció de Lilla (part del Vieux-Lille) : 7.055 habitants

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1988 | Claude Dhinnin | RPR |
| 1988- | Jean-Claude Debus | UMP |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | | | | | 30.354 | 31.489 |
# Cantó de Grande-Synthe

El cantó de Grande-Synthe (neerlandès Kanton Groot-Sinten) és una divisió administrativa francesa situat al departament del Nord a la regió dels Alts de França. Forma part del Westhoek (Flandes francès)

## Composició

El cantó aplega 4 comunes:
* Fort-Mardyck (Fort-Mardijk)
* Grande-Synthe (Groot-Sinten)
* Dunkerque (antic municipi de Petite-Synthe)
* Mardyck (Fort-Mardijk), integrada també en Dunkerque.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| | 17.124 | 29.052 | 30.460 | 28.436 | 27.017 | 32.363 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Roméo Ragazzo | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Pedró de Tubau

El Pedró de Tubau és una muntanya de 1.543 metres que es troba entre els municipis de Sant Jaume de Frontanyà, a la comarca del Berguedà i de Gombrèn, a la comarca catalana del Ripollès.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 286086001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 12 febrer 2018].
# Andreu Murillo Tudurí

Andreu Murillo Tudurí (Maó, Menorca, 22 de juny de 1930 – Maó, Menorca, 5 de juny de 2007) va ser un historiador menorquí. Es llicencià en Filosofia i Lletres per la Universitat de Barcelona i era especialista en història moderna i contemporània; va exercir de mestre d'ensenyança primària a Girona, primer, i a Maó fins a la seva jubilació.
Va redactar diverses entrades que la Gran Enciclopèdia Catalana té per a Menorca i es va encarregar dels fascicles d'història de l'Enciclopèdia de Menorca. Va ser membre de l'Institut Menorquí d'Estudis i del seu Consell Científic. Intervingué als congressos i a les trobades en nom de Menorca, l'etern representant a les taules rodones, conferenciant, polemista al diari, prologuista, pregoner de la Festa Major, és a dir, l'intel·lectual al carrer.
Va ser coordinador de la UNED. Participà en la Universitat Catalana d'Estiu a Prada, al Primer Encontre de Ciències Humanes i Socials dels Països Catalans, a la Segona Setmana de Cultura Catalana a la Universitat de Barcelona i, també, a les Trobades a les Illes de la Mediterrània. Fou secretari de l'Ateneu de Maó els anys 60, conseller de Cultura del Consell Insular de Menorca en els anys de la preautonomia (1979-1983), també formà part del Consell General Interinsular i va intervenir directament en la ponència redactora de l'Estatut d'Autonomia de les Illes Balears de 1983.
EL 1995 va rebre el Premi Josep M. Llompart als Premis 31 de desembre de l'Obra Cultural Balear, i el 2001 el Premi Ramon Llull.

## Obres

* La revolució menorquina de 1810 (1977)
* Documentació medieval menorquina: el llibre la Cort Reial de Ciutadella, índex de cartes registrades des de 1350 a 1403 (1981)
* L'home i la terra a Ferreries: finals del segle xvi i començaments del XVII (1987)
* Aportació documental a la història de Menorca; El segle xv; Els jueus dins la societat menorquina del segle XIV (Maó,1990) amb Ramon Rosselló i Vaquer
* La revolta menorquina contra Joan II (1463-1472) (Maó, 1981).
# Retorn a Howards End

Retorn a Howards End (títol original en anglès Howards End) és una pel·lícula britànica de James Ivory, estrenada el 1992. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Dues joves dones emancipades, Margaret i Helen Schlegel, faran amistat amb una família tradicional, els Wilcox. La modernitat de les dues germanes crearà tensions amb els Wilcox. Aquesta pel·lícula és la 3$^a$ adaptació d'una novel·la d'Edward Morgan Forster per James Ivory. És un estudi dels costums de l'època victoriana.

## Repartiment

* Anthony Hopkins - Henry Wilcox
* Vanessa Redgrave - Ruth Wilcox
* Helena Bonham Carter - Helen Schlegel
* Emma Thompson - Margaret Schlegel
* James Wilby - Charles Wilcox
* Samuel West - Leonard Bast
* Simon Callow - El conferenciant
* Prunella Scales – La tia Juley
* Jemma Redgrave - Evie Wilcox
* Adrian Ross Magenty - Tibby Schlegel
* Joseph Bennett - Paul Wilcox
* Susie Lindeman - Dolly Wilcox
* Nicola Duffett - Jacky Bast
* Mark Payton - Percy Cahill
* Jo Kendall - Annie
* Barbara Hicks - Miss Avery
* Peter Cellier – El coronel Fussell
* Crispin Bonham-Carter - Albert Fussell

## Premis i nominacions
### Premis

* Festival Internacional de Cinema de Canes: Premi del 45$^è$ aniversari del Festival, 1992
* Oscar a la millor actriu 1993 per Emma Thompson
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica 1993 per Emma Thompson
* BAFTA a la millor pel·lícula 1992

## Nominacions

* César a la millor pel·lícula estrangera 1993

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Howards End», 1992. [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Howards End». The New York Times.
* ↑ Billson, Anne. «Anthony Hopkins’ 20 best film performances – ranked!» (en anglès). The Guardian, 08-04-2001. [Consulta: 9 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a IMDb (anglès)
# Cantó de Compiègne-Nord

El cantó de Compiègne-Nord és un cantó francès del departament de l'Oise, situat al districte de Compiègne. Té 5 municipis i part del de Compiègne.

## Municipis

* Bienville
* Choisy-au-Bac
* Clairoix
* Compiègne (part)
* Janville
* Margny-lès-Compiègne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Pierre Gard | MRP, després RPF, després divers droite |
| 1970-1978 | Paul Petitpoisson | CNIP |
| 1978-1991 | Pierre Desbordes | RPR |
| 1991-1992 | Philippe Marini | RPR |
| 1992-2001 | Michel Woimant | RPR |
| 2001-2002 | Philippe Marini | RPR |
| 2002- | Éric de Valroger | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Lilla-Oest

El cantó de Lilla-Oest és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Lille-Oest comprèn les comunes de:
* Lambersart
* Lilla
* Marquette-lez-Lille
* Saint-André-lez-Lille
* Wambrechies

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1988 | Georges Delfosse | UDF-CDS |
| 1988-1994 | Jeanine Delfosse | UDF-CDS |
| 1994-2001 | Jean Talman | UDF-CDS |
| 2001- | Olivier Henno | MoDem |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||
# Santa Coloma de Siurana

Santa Coloma de Siurana és una església romànica del municipi de Siurana (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sta. Coloma es troba al punt més alt del municipi. Per davant de l'església passen les diferents carreteres que arriben al poble des dels diferents punts de la comarca. És un edifici d'una nau i amb capçalera carrada. Té com a particularitat que està encarada al nord, i no a llevant, com és la norma. A la façana hi ha la portalada, que és rectangular. A la seva llinda s'hi pot veure una inscripció, 1778, i una creu en baix relleu. Sobre d'ella hi ha un arc de descàrrega i més amunt un petit rosetó sobre el qual hi ha un rellotge de sol. Al costat de la porta hi ha una làpida encastada a la paret de l'any 1330. El campanar, de planta rectangular, s'aixeca al costat occidental de la façana. Té dos pisos amb arc de mig punt el superior dels quals, és modern. Els murs laterals de la nau no tenen obertures, tampoc no n'hi ha cap a la capçalera. El ràfec de la teulada està decorat amb triangles vermells sobre fons blanc.
A l'interior, la volta és de llunetes. Hi ha una motllura de guix i obra a manera de cornisa. A cada costat de la nau s'obren tres capelles laterals. A terra, a tocar la porta d'entrada, s'hi pot veure un fragment de làpida sepulcral amb un escut en relleu i part d'una inscripció amb lletres gòtiques molt grans.
A l'angle nord-oest de l'església, hi ha encastada i partida per la meitat, la llinda decorada de l'antiga porta romànica. Ambdós fragments, formen part de la cantonada. Un conserva una creu grega de braços trapezials, en baix relleu, inscrita en un cercle. En la intersecció dels braços, s'hi representa una altra més petita. A l'altre tros de la llinda hi ha un petit fragment de la creu anteriorment esmentada i una altra de sencera, que seria igual que els anteriors si no hi manqués la petita creu central.

## Història

El temple de Santa Coloma és un edifici del segle xviii, segons consta a la llinda de la porta d'accés (1778). Va ser bastit en substitució d'un temple anterior, d'època romànica, del qual s'aprofitaren alguns elements per a la nova construcció, L'església de Santa Coloma està documentada des del segle xviii.
L'antic temple de Santa Coloma de Siurana era un edifici romànic, segurament dels segles XII-XIII. Les primeres notícies documentals sobre aquesta església daten del 1231, quan el comte Ponç Hug III d'Empúries va vendre a l'abat Ramon de Santa Maria de Roses alguns masos i bordes de la parròquia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Coloma de Siurana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Andreu de Damasc

Andreu de Damasc (grec antic: Ἀνδρέας) fou bisbe de Creta. Havia nascut a Damasc i fou monjo a Jerusalem (i per això de vegades és esmentat com Andreu de Jerusalem o Ἱεροσολυμίτης ὁ Ἱεροσολύμων). Després fou diaca a Constantinoble, i finalment arquebisbe de Creta. Es creu que fou bisbe a la segona meitat del segle vii.
Vers el 680 fou enviat pel patriarca Teodor de Jerusalem al Tercer Concili de Constantinoble, dirigit contra els monoteletes, i allí fou ordenat diaca i no gaire més tard arquebisbe. Una tradició diu que va morir el 14 de juny del 724. Va escriure unes homilies, una tríode i alguns himnes.
# Jaume Vaquer Xamena

Jaume Vaquer Xamena va néixer a Felanitx (Mallorca) l'any 1878 i va morir l'any 1963. Va ser eclesiàstic. L'any 1904 es va declarar prevere (clergue) a Palma. Entre els anys 1905-1923 i els anys 1932-1945 va fer de rector a diverses parròquies de l'Argentina. Escrigué diversos llibres com Virtudes cívicas de l'any 1930 i de traduccions al castellà d'obres religioses alemanyes. L'any 1932 publicà el llibre "Codolades d'En Serral" de la qual la recollí de Pere Antoni Jusama Barceló "Serral", un glosador felanitxer. També va escriure alguns articles a "El Felanigense" on defensava l'origen felanitxer de Cristòbal Colom.

## Referències

* ↑ Miquel Dolç (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 978-84-8661717-2.