OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lugia

Lugia és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. Es tracta d'un Pokémon llegendari, de tipus psíquic i volador. Va ser creat per Ken Sugimori i va aparèixer per primera vegada com un dels protagonistes de la pel·lícula Pokémon: The Movie 2000. Més endavant, Lugia es va convertir en la mascota del videojoc Pokémon Silver i la seva nova versió, Pokémon SoulSilver, en els quals va aparèixer tant a la caixa dels jocs com als jocs en si. També ha sortit a l'anime Pokémon, productes de marxandatge, videojocs derivats i adaptacions de la franquícia en format imprès, com ara Pokémon Adventures. Al videojoc Pokémon Go ha sigut el primer Pokémon llegendari en aparèixer, juntament amb Articuno; per aconseguir-lo, primer se l'ha de derrotar en una incursió de màxima dificultat i després intentar atrapar-lo amb PokéBall Màster.
En el món de Pokémon, Lugia té una relació propera amb el mar i l'aigua en general, a diferència de Ho-Oh, la mascota de Pokémon Gold i Pokémon HeartGold, que està associat al foc. Lugia té diversos poders psíquics, com ara telepatia, i pot volar, però també té poders relacionats amb l'aigua. El personatge de Lugia va tenir una recepció positiva entre els crítics.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Amechazurra Falagán, Martín «Lugia y Articuno llegan a Pokémon GO para iOS y Android». Hobby Consolas, 23-07-2017 [Consulta: 31 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Lugia a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# (2) Pal·les

(2) Pal·les (del grec Παλλάς) és el segon asteroide més gros i el segon a ser descobert (el primer fou (1) Ceres) que posteriorment va ser com reassignat com Ceres, planeta nan.
Va ser trobat per Heinrich Wilhelm Olbers el 28 de març de 1802, mentre duia a terme observacions per a localitzar i determinar l'òrbita de Ceres, usant les prediccions del gran matemàtic Carl Friedrich Gauss. Olbers el va batejar en honor de Pal·les Atena, deessa grega de la saviesa. La seva òrbita està situada en la part central del cinturó d'asteroides però resulta molt inclinada i excèntrica per a un asteroide gran. La seva composició és única però prou semblant a la dels asteroides de tipus C.

## Estudis

Pal·les ha estat observat ocultant una estrella diverses vegades. Mesures acurades dels temps d'ocultació han ajudat a donar-li un diàmetre precís. Durant l'ocultació del 29 de maig de 1979 es va informar del descobriment d'un possible satèl·lit diminut, amb un diàmetre d'1 km. No obstant això, no ha estat confirmat. Basant-se en la interferometria de clapat, en 1980 es va informar d'un satèl·lit molt major amb un diàmetre de 175 km. La seva existència va ser posteriorment refutada.
Si la missió Dawn té èxit estudiant Ceres i Vesta, podria ser estesa per cobrir també Pal·les.

## Curiositats

L'element químic pal·ladi (nombre atòmic 46) va ser batejat en honor seu.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: JPL Small-Body Database.
* ↑ URL de la referència: http://ssd.jpl.nasa.gov/sbdb.cgi?sstr=2.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 13. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 22 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ URL de la referència: http://www.springerlink.com/content/h747307j43863228/fulltext.pdf.
* ↑ Compilació d'anuncis de satèl·lits d'asteroides amb refutacions, si n'hi ha hagut.

## Enllaços externs

* Catchall Catalog of Minor Objects: (2) Pallas Arxivat 2006-06-23 a Wayback Machine. (anglès)
* L'òrbita de (2) Pal·les Arxivat 2004-11-02 a Wayback Machine.
* Imatges de (2) Pal·les Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Campodenno

Campodenno és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.465 habitants. Limita amb els municipis de Denno, Spormaggiore, Sporminore, Ton i Tuenno.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Mariano Maines | Llista cívica |
# Campionat de Catalunya Masculí de Primera Categoria

El Campionat de Catalunya Masculí de Primera Categoria, conegut amb el nom de Primera Catalana, és la segona competició de més nivell que organitza la Federació Catalana de Basquetbol, per sota de la Copa Catalunya de bàsquet masculina i per sobre del Campionat de Catalunya Masculí de Segona Categoria. Es compon de tres grups de 16 equips.
Pugen a Copa Catalunya els dos primers classificats dels tres grups. Els guanyadors dels tres grups i el guanyador de l'eliminatòria prèvia de segons classificats jugaran una fase final per tal de determinar el campió de la categoria. D'altra banda, els tercers i quarts classificats de cada grup jugaran una lligueta en què s'estabirà una classificació per optar a possibles vacants de Copa Catalunya.
Quant als descensos, baixaran directament aquells equips classificats en 15è i 16è lloc. Els equips classificats 11è, 12è, 13è i 14è jugaran una promoció de permanència a dues victòries per tal de mantenir la categoria.

## Campions

| Temporada | Grup 1 | Grup 2 | Grup 3 |
| 2009/10 | CB Prat 1 | Lluïsos de Gràcia "A" | Alupu SL-CE Palamós "A" |
| 2008/09 | AE Minguella Credit Services "A" | AEC Collblanc-La Torrassa "A" | Belca CN Tàrrega |
| 2007/08 | CB L'Hospitalet "B" | Busk'm Artés "A" | Bluer - SESE "A" |
| 2006/07 | Grup Tarradellas-CB Blanes | CB Valls - Felix Hotel | CB Grup Barna "A" |
| 2005/06 | Sferic Terrassa "A" | CB Sant Josep "B" | CE Laietà Ascensores Eninter "A" |
| 2004/05 | CB Corbera "A" | Bisbal Bàsquet "A" | CB Vilatel - Vilaseca |
| 2003/04 | Lingua Visión-AE Dosa "A" | AB Esplugues "A" | CB Santa Coloma "A" |
| 2002/03 | Hotel Antemare-CB Sitges | CB La Garriga "A" | CP Roser-Mazda Viacar "B" |
| 2001/02 | CB Ripollet "A" | Sedis - Mausa "A" | CB Sant Adrià-Betsaida "A" |
# Fal·lal

Les fal·lals (Phallales) són un ordre botànic de fongs, que és més o menys sinònim amb el clade gomphoid-phalloid. En aquest temps, l'ordre es componia enterament de fongs-fal·lus (família Phallaceae), però ha estat expandit per a incloure altres famílies, a causa de modernes anàlisis d'ADN.
Aquest grup inclou a Phallaceae, Geastraceae, bolets, i alguns altres grups de falses tòfones, club fungi, i fongs chantereloïdeus.
# Josep Ministral Agustí

Josep Ministral Agustí (Borrassà, Alt Empordà, 1945) és un pintor i escultor català.

## Biografia

Neix a Borrassà, de família pagesa. Als dos anys la família es trasllada a viure a Figueres. Treballant a l'establiment de la poetessa Pilar Nierga es relaciona amb artistes com Joan Sutrà, Joan Sibeques i Diego Torrent. El 1968 ingressa a l'Escola Superior de Belles Arts Sant Jordi de Barcelona. Durant aquests anys compagina la seva formació artística amb activitats teatrals i musicals. el 1972 estudia gravat a l'Escola de Belles Arts d'Olot i es trasllada a viure a Llers. El 1975 assisteix a l'Escola Internacionalde Pintura de Mural contemporània al Monestir de Sant Cugat del Vallès. Viatja per diversos països europeus per estudiar l'impressionisme. Del 1971 al 1980 va participar en diversos concursos de pintura aconseguint més d'una trentena de premis com el Premi Raimond Maragall de pintura jove de la Sala Parés de Barcelona, el Premi Titto Cittadani de l Certamen Internacional de Pintura a Pollença i el Primer Premi Alt Maestrat a Terol.
Va ser membre fundador del Grup 69 d'art de Figueres. juntament amb artistes d'aquest grup va pintar el mural dedicat a Salvador Dalí, '5 visions dins l'espai empordanès', l'any 1984. El 1985, juntament amb el músic Jaume Cristau, guanya el premi Barretina del setmanari 'Hora Nova' de Figueres, per la seva trajectòria artística.
Ha treballat en diversos esdeveniments ciutadans com les Fires i Festes de Santa Creu a la Rambla de Figueres (1986), a L'Escala participa en el muntatge escultòric de la flama olímpica amb motiu de les Olimpíades de Barcelona (1992) o en els 'Cubs Dalinians', homenatge a Salvador Dalí a la Rambla de Figueres (1999).
També ha treballat en la promoció i formació artística al Patronat de la Catequística de Figueres i en diverses escoltes i instituts d'ensenyament de la ciutat.

## Obra

* 'Crist de l'olivera: el mural de Llers'. Figueres: Brau, 2014.
* Estarriol i Alsius, Assumpta. 'Entre tramuntana i garbí: poemes'. Il·lustracions: Josep Ministral. Figueres: Societat Coral ERato, 2013.
* 'Crist del Fluvià: el retaule de Bàscara'. Ajuntament de Bàscara; Figueres: Brau, 2009.
* 'Josep Ministral: passió pel color (catàleg de l'exposició)'. Figueres: Consorci del Museu de l'Empordà, DL, 2002.
* 'Dibuixos d'en Ministral'. Figueres: Casino Menestral Figuerenc, 1993.
* 'Ministral: obra 1971-1991: catàleg de l'exposició'. Girona: Generalitat de Catalunya, 1991.
* Lluch, Ernest. 'Una Teoria de l'Empordà'. Il·lustracions de Josep Ministral. Figueres: Edicions Federals, 1987.
* 'Josep Ministral: monografies vives'. Figueres: ART-3, DL 1982.
* Pont i Bosch, Manuel. 'L'Àngel de Nadal: poema'. Il·Lustracions de Josep Ministral i Agustí. Figueres: Editora Empordanesa, 1978.

## Referències

* ↑ PADROSA GORGOT, Inés. Diccionari Biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació de Girona, 2009.
* ↑ «Argus: Catàleg Col·lectiu de Lectura Pública».
# Aléxandros Papadiamandis

Aléxandros Papadiamandis (en grec: Ἀλέξανδρος Παπαδιαμάντης) (Escíatos, 4 de març de 1851 — 3 de gener de 1911) fou un escriptor grec, un dels narradors més importants de la Grècia moderna. Va publicar diverses novel·les i un gran nombre de narracions. La novel·la breu L'assassina és considerada la seva obra mestra, ha estat traduïda al català per Raül Garrigasait.
# Oxyura

Oxyura és un gènere d'ocells aquàtics de la tribu Oxyurini, dins la subfamília dels anserins (Anserinae), i la família dels anàtids (Anatidae). Es caracteritzen per una cua rígida que sovint mantenen erecta quan l'ocell està en repòs. Tenen grans becs, de color blau en els mascles. Habiten en zones càlides o temperades de tots els continents. Als Països Catalans es presenten dues de les espècies: malvasia capblanca i malvasia de Jamaica; el segon és un invasor.

## Taxonomia

El gènere Oxyura va ser introduït (com a subgènere) el 1828 pel naturalista francès Charles Lucien Bonaparte per acomodar un únic tàxon, Anas rubidus (Wilson, 1814). Aquest és ara considerat com un sinònim d'Anas jamaicensis (Gmelin 1789), el malvasia de Jamaica. El nom del gènere deriva del grec antic «oxus», que significa "punyagut", i «oura» que significa "cua".
Els sis membres existents d'aquest gènere es distribueixen àmpliament per Amèrica del Nord, Amèrica del Sud, Austràlia, Àsia i gran part d'Àfrica.
Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere conté 6 espècies:
* Malvasia australiana (Oxyura australis).
* Malvasia andina (Oxyura ferruginea).
* Malvasia de Jamaica (Oxyura jamaicensis).
* Malvasia capblanca (Oxyura leucocephala).
* Malvasia africana (Oxyura maccoa).
* Malvasia de l'Argentina (Oxyura vittata).
O. ferruginea era inclosa a O. jamaicensis i a partir d'estudis com els de Ridgely i Greenfield 2001; Jaramillo 2003 i Dickinson 2003 es va separar. Tanmateix, i basant-se en poblacions híbrides (andina) a Colòmbia, hi ha autoritats que els agrupen (H&M 4; Fjeldså 1986; SACC; McCracken i Sorenson 2005).

## Referències

* ↑ Estrada, Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ra ed. actuadizada. Barcelona: Lynx, 2018, p. 34. ISBN 978-84-16728-07-7.
* ↑ Bonaparte, Charles Lucian «The G enera of N orth A merican B irds , and a S ynopsis of the S pecies found within the territory of U nited S tates ; systematically arranged in Orders and Families» (en anglès). Annals of The Lyceum of Natural History of New York, 2, 1, 3-1828, pàg. 293–451. DOI: 10.1111/j.1749-6632.1826.tb00254.x. ISSN: 0890-6564.
* ↑ Cottrell, G. William,; Greenway, James C.; Mayr, Ernst; Paynter, Raymond A.. Check-list of birds of the world. v.1:ed.2 (1979). Cambridge: Harvard University Press, 1979, p. 501.
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. 1. Aufl.. London: Christopher Helm, 2010, p. 287. ISBN 978-1-4081-2501-4.
* 1 2 3 Gill, Frank; Donsker, David. «Screamers, ducks, geese, swans – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 11 desembre 2024].
# Campofranco

Campofranco (sicilià Campufrancu) és un municipi italià, dins de la província de Caltanissetta. L'any 2007 tenia 3.631 habitants. Limita amb els municipis d'Aragona (AG), Casteltermini (AG), Grotte (AG), Milena i Sutera

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Calogero Mazzarra | Llista cívica |
# Mantidactylus

Mantidactylus és un gènere de granotes de la família Mantellidae que es troba només a les illes de Madagascar i Mayotte.

## Taxonomia

* Mantidactylus aerumnalis
* Mantidactylus aglavei
* Mantidactylus albofrenatus
* Mantidactylus albolineatus
* Mantidactylus alutus
* Mantidactylus ambohimitombi
* Mantidactylus ambohitra
* Mantidactylus ambreensis
* Mantidactylus argenteus
* Mantidactylus asper
* Mantidactylus bertini
* Mantidactylus betsileanus
* Mantidactylus bicalcaratus
* Mantidactylus biporus
* Mantidactylus blanci
* Mantidactylus blommersae
* Mantidactylus boulengeri
* Mantidactylus brevipalmatus
* Mantidactylus brunae
* Mantidactylus charlotteae
* Mantidactylus cornutus
* Mantidactylus corvus
* Mantidactylus curtus
* Mantidactylus decaryi
* Mantidactylus depressiceps
* Mantidactylus domerguei
* Mantidactylus eiselti
* Mantidactylus elegans
* Mantidactylus enki
* Mantidactylus femoralis
* Mantidactylus fimbriatus
* Mantidactylus flavobrunneus
* Mantidactylus grandidieri
* Mantidactylus grandisonae
* Mantidactylus granulatus
* Mantidactylus guibei
* Mantidactylus guttulatus
* Mantidactylus horridus
* Mantidactylus kathrinae
* Mantidactylus kely
* Mantidactylus klemmeri
* Mantidactylus leucocephalus
* Mantidactylus leucomaculatus
* Mantidactylus liber
* Mantidactylus lugubris
* Mantidactylus luteus
* Mantidactylus madecassus
* Mantidactylus madinika
* Mantidactylus majori
* Mantidactylus malagasius
* Mantidactylus massorum
* Mantidactylus melanopleura
* Mantidactylus microtis
* Mantidactylus microtympanum
* Mantidactylus mocquardi
* Mantidactylus moseri
* Mantidactylus opiparis
* Mantidactylus pauliani
* Mantidactylus peraccae
* Mantidactylus phantasticus
* Mantidactylus plicifer
* Mantidactylus pseudoasper
* Mantidactylus pulcher
* Mantidactylus punctatus
* Mantidactylus redimitus
* Mantidactylus rivicola
* Mantidactylus salegy
* Mantidactylus sarotra
* Mantidactylus schilfi
* Mantidactylus sculpturatus
* Mantidactylus silvanus
* Mantidactylus spiniferus
* Mantidactylus striatus
* Mantidactylus tandroka
* Mantidactylus thelenae
* Mantidactylus tornieri
* Mantidactylus tricinctus
* Mantidactylus tschenki
* Mantidactylus ulcerosus
* Mantidactylus ventrimaculatus
* Mantidactylus webbi
* Mantidactylus wittei
* Mantidactylus zavona
* Mantidactylus zipperi
* Mantidactylus zolitschka

## Referències

* IUCN (anglès)
# Fukomys

Fukomys és un gènere de rosegadors de la família de les rates talp, que s'han adaptat a un estil de vida majoritàriament subterrani. Moltes de les espècies que conté han estat descrites fa poc temps o hi han sigut transferides d'altres gèneres de rates talp.
Les espècies d'aquest grup poden assolir una llargada d'entre 9 i 27 cm. Tenen les mandíbules i l'aparell mastegador ben desenvolupats (una adaptació a la vida sota terra). Les dents incisives són molt llargues i les seves arrels poden estendre's fins al darrere dels queixals. Les dents serveixen per excavar, per la qual cosa les dents inferiors del davant es poden moure per separat.
# Erígon

Erígon (en grec antic: Ήρίγονος, llatí: Erigonus) fou un pintor de l'antiga Grècia que va florir cap a la meitat del segle III aC.
Segons diu Plini el Vell, Erígon era l'ajudant que combinava els colors al pintor Nealces i que, amb el temps, va aprendre tantes coses del seu mestre que va esdevenir mestre de pintura. Va ser Erígon qui va ensenyar al famós pintor Pàsies, germà del modelador Egineta.

## Referències

* ↑ Erigonus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 49
# Alí Benhalima

Alí Benhalima (Orà, Algèria, 21 de gener de 1962) és un futbolista algerià retirat, que jugava de defensa central. Va començar a jugar a Algèria on va destacar al MC Oran i a la selecció algeriana. L'any 1990 va fitxar per la UE Lleida on va deixar el futbol el 1993 amb 31 anys. Va ser capità de la selecció de futbol d'Algèria.

## Trajectòria

* Internacional:
** 1990 Copa d'Àfrica de Nacions
** 1991 Copa Asia-Àfrica Nacions
* Nacional:
** Campionat Nacional Algèria: 1988, amb MC Oran.
** Liga Adelante: 1993, amb UE Lleida.

## Enllaços externs

* L'Algeria ai Mondiali 1989 su FIFA.com Arxivat 2010-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Campolongo Tapogliano

Campolongo Tapogliano (friülà Cjamplunc Tapoian) és un municipi italià, dins de la província d'Udine, en la comarca Bassa Friülana. L'any 2007 tenia 1.202 habitants. Limita amb els municipis d'Aiello del Friuli, Romans d'Isonzo (GO), Ruda, San Vito al Torre i Villesse (GO). Ha estat creat el gener de 2009 de la unió dels municipis de Campolongo al Torre i de Tapogliano.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Luigi Morsut | Llista cívica |
# La Klara i el lladre de pomes

La Klara i el lladre de pomes (títol original en noruec, KuToppen) és una pel·lícula de comèdia d'animació noruega del 2018 dirigida per Lise I. Osvoll a partir d'un guió d'Anne Elvedal. Produïda per Qvisten Animation en coproducció amb The Lipp i Vigmostad &amp; Bjørke, la pel·lícula es basa en l'atracció titular al parc zoològic de Kristiansand. Es va estrenar a Noruega el 19 d'octubre de 2018, i va tenir un import brut mundial d'1.330.576 dòlars. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ «Cattle Hill (KuToppen)» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2024].
* ↑ LaButaca (12 March 2020) «Klara y el ladrón de manzanas», las aventuras de una joven vaca en la granja. (in Spanish). LaButaca. Retrieved 17 November 2021.
* ↑ Grater, Tom (3 September 2018) New Europe boosts Toronto slate with Norwegian animation 'Cattle Hill' (exclusive). Screen Daily. Retrieved 17 November 2021.
* ↑ Dyreparken lanserte ny film, 1 October 2018. (in Norwegian). Stavanger Aftenblad. Retrieved 17 November 2021. (Subscription required)
* ↑ «La Klara i el lladre de pomes». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 desembre 2024].
# Capromins

Els capromins (Capromyinae) són una subfamília de rosegadors de la família de les huties (Capromyidae). Fou descrita el 1842 pel naturalista britànic Charles Hamilton Smith (1776-1859), juntament amb la família Capromyidae.
A part de les espècies de Geocapromys, tots els representants d'aquest grup són endèmics de Cuba. Alguns capromins estan en perill d'extinció i fins i tot possiblement extints, segons la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura.
# Província de San Luis

San Luis (al text de la Constitució provincial: Província de San Luis) és una de les vint-i-tres províncies que integren la República Argentina. que conformen el país, i un dels vint-i-quatre districtes electorals legislatius nacionals. La seva capital i ciutat més poblada és l'homònima San Luis.
Limita al nord i est amb La Rioja, a l'est amb la de Córdoba, a l'oest amb Mendoza, al sud amb La Pampa i al nord-oest amb la de San Juan.

## Vegeu també

* Regió del Nuevo Cuyo
* Jaciment d'Inti Huasi

## Referències

* ↑ «Constitució de la Província de San Luis». Arxivat de l'original el 19 de juliol de 2018. [Consulta: 2 juny 2018].
* ↑ "Jurisdicció de primer ordre" a Argentina
* ↑ Estats Provincials - "La República Argentina és un estat Federal constituït per 23 Províncies i una Ciutat Autònoma".
* ↑ Constitució Nacional Argentina vigent - Segona part "Autoritats de la Nació"
# Daniel Fauché

Daniel Fauché (francès: Daniel Eugène Fauché) (Chantilly, 22 de desembre de 1966) és un remer francès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on fou cinquè en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, va guanyar la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner. El 2000, a Sydney, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics, on fou setè en la prova del quatre sense timoner.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món de rem, una d'or i tres de plata, entre les edicions de 1993 i 1998.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Daniel Fauché». [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «World Rowing - FAUCHE Daniel» (en anglès). Arxivat de l'original el 2023-03-17. [Consulta: 20 abril 2024].
# Camps de Bernils

Els Camps de Bernils és un paratge de camps de conreu del terme municipal de Sant Quirze Safaja, de la comarca del Moianès.
Estan situats a l'extrem nord del terme municipal, al costat de ponent i al sud-oest de la masia de Barnils i al sud-oest de la capella de la Mare de Déu del Roser.

## Enllaços externs

* Els Camps de Bernils en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ratpenat de Grandidier

El ratpenat de Grandidier (Nycticeinops grandidieri) és un ratpenat que viu a les parts tropicals d'Àfrica. El 2007 es reconegué la seva condició d'espècie a part després d'un període de confusió, sobretot amb Neoromicia capensis. N'hi ha dues subespècies: N. g. angolensis, que es troba sobretot al Camerun, Angola i Malawi, i N. g. grandidieri, de Burundi, Kenya, Tanzània, incloent-hi Unguja, i possiblement Uganda. P. g. angolensis és una mica més gros. Se n'ha trobat un total de 29 exemplars.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :