OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andy Hardy Meets Debutante

Andy Hardy Meets Debutante és una pel·lícula estatunidenca d'humor del 1940 sobre una família americana dirigida per George B. Seitz. Els protagonistes són: Lewis Stone, Mickey Rooney, Cecilia Parker, Fay Holden i Judy Garland. És el desè lliurament de la sèrie d'Andy Hardy . Un dels nombrosos lliuraments de la saga iniciada con L'honor de la família, amb Mickey Rooney novament en la pell d'Andy Harvey. L'actor tornava a estar acompanyat de Judy Garland, molt popular després d'haver rodat El màgic d'Oz i en un altre lliurament de la sèrie, Andy Harvey s'enamora. És una comèdia familiar sense moltes pretensions.

## Argument

El jutge Hardy porta la seva família a la Ciutat de Nova York, on ha de presentar-se en el jutjat contra una firma d'advocats que està disputant pagaments d'un fons que dona suport a un orfenat. A Carvel, Andy havia presumit de relacionar-se en societat, però no ho ha conegut de fet. A Nova York, s'enamora d'una noia milionària, gràcies a un amic. Però troba massa cara la vida de l'alta societat, i finalment decideix que prefereix tornar a casa.

## Repartiment

* Mickey Rooney: Andrew 'Andy' Hardy
* Lewis Stone: Juge James K. Hardy
* Judy Garland: Betsy Booth
* Cecilia Parker: Marian Hardy
* Fay Holden: Sra. Emily Hardy
* Ann Rutherford: Polly Benedict
* Diana Lewis: Daphne Fowler
* George P. Breakston: F. Baker 'Beezy' Anderson
* Sara Haden: Tia Milly Forrest
* Addison Richards: George Benedict
* George Lessey: Underwood, un advocat
* Cy Kendall: M. Carrillo
* Clyde Willson: Francis/Butch

## Enllaços externs

* Imatges
# Svetac

L'Illa Svetac (en croat: Otok Svetac, Illa del Sant; també anomenada Otok Sveti Andrija, Illa Sant Andreu) és una illa croata del mar Adriàtic.
Es troba a 14 milles nàutiques (26 km) de la localitat de Komiža (una població a l'illa de Vis). Està actualment deshabitada, encara que solia tenir alguns residents permanents. Hi ha també restes d'origen romà d'Orient. El cens de població de Svetac de 1951 va registrar 51 persones, però totes aquestes morir. L'última era una dona gran que va morir l'any 2000.

## Referències

* ↑ http://mapcarta.com/18724480
* ↑ http://www.geonames.org/3189401/otok-svetac.html
* ↑ https://web.archive.org/web/20070527134126/http://www.dalmatia.hr/CentralDalmatia/Naturalbeauties1/tabid/2402/Default.aspx
# Thuburbo Majus

Thuburbo Majus o Tuburbo Majus és un jaciment arqueològic de Tunísia a la governació de Zaghouan, a la delegació de Fahs o El Fahs, no lluny del riu Miliana al llogaret d'Henchir Kasbat.
Fou una civitas romana establerta el 27 aC sota August, com a colònia de veterans, probablement en el lloc d'un anterior establiment númida o púnic. Elevada a municipi sota Hadrià el 128, tenia un actiu comerç amb les ciutats de la costa. La ciutat va arribar al tomb dels deu mil habitants. Còmmode la va convertir en colònia (Colonia Julia Aurelia Commoda Thuburbo) el 188. Va entrar en decadència al segle iii segurament per les incursions dels amazics i la crisi imperial. Constantí el Gran la va voler millorar i li va concedir privilegis i el nom de Res Publica Felix Thuburbo Majus, i per un temps es va recuperar fins a l'arribada dels vàndals. Amb els àrabs havia desaparegut, probablement després d'un terratrèmol que l'hauria afectada greument
El 1857, l'arqueòleg francès Charles Tissot la va excavar per primer cop. El lloc té un capitoli, amb 4 impressionants columnes corínties de 8,50 metres; un fòrum quadrat amb peristil de 45 metres de costat; un temple circular amb vuit columnes, dedicat a Mercuri; uns banys o termes amb importants mosaics; un mercat (macellum); un teatre i amfiteatre; la palestra dels Petronis n'és un dels edificis més atractius i millor conservats, una premsa d'oli, una casa amb mosaics de Neptú, les restes de tres arcs triomfals, i una església romana d'Orient. Els mosaics i objectes més ben conservats són al Museu del Bardo, entre aquests un cap d'una estàtua colossal de Júpiter de 7 m d'alçària.
* Capitoli (1930)
* Capitoli (1963)
* Capitoli (2007)
* Palestra dels Petronii (1963)
# Gaudí d'Honor

La llista següent és la dels guardonats amb el Premi Gaudí d'Honor, des de l'any 2009, quan es van crear. A partir de l'edició de 2014, el Premi Gaudí d'Honor es passa a dir Premi Gaudí d'Honor - Miquel Porter, un homenatge permanent a qui va dedicar la vida al cinema, coincidint amb el desè aniversari de la seva mort.

## Palmarès

| Any | Guardonat |
| 2009 | Jaime Camino Vega de la Iglesia |
| 2010 | Josep Maria Forn i Costa |
| 2011 | Jordi Dauder i Guardiola |
| 2012 | Pere Portabella i Ràfols |
| 2013 | Montserrat Carulla i Ventura |
| Premi Gaudí d'Honor-Miquel Porter ||||
| 2014 | Julieta Serrano i Romero |
| 2015 | Ventura Pons |
| 2016 | Rosa Maria Sardà |
| 2017 | Josep Maria Pou |
| 2018 | Mercedes Sampietro |
| 2019 | Joan Pera |
| 2020 | Francesc Betriu i Cabeceran |
| 2021 | Carme Elias i Boada |
| 2022 | Tomàs Pladevall Fontanet |
| 2023 | Jaume Figueras i Rabert |
| 2024 | Rosa Vergés i Coma |
| 2025 | Paco Poch |

## Referències

* 1 2 3 «Julieta Serrano, Gaudí d'Honor-Miquel Porter 2014». Acadèmia del Cinema Català, 23-12-2013. [Consulta: 23 desembre 2013].
* 1 2 Serra, Xavi «Julieta Serrano rebrà el Gaudí d'Honor». Ara, 24-12-2013, p. 33.
* ↑ «Jordi Dauder, Premi Gaudí d'Honor». Diari Ara, 09-12-2010. [Consulta: 9 desembre 2010].
* ↑ «Pere Portabella, Premi Gaudí d'Honor 2012 de l'Acadèmia del Cinema Català». Diari Ara, 21-12-2011. [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «L'actriu Montserrat Carulla rebrà el Gaudí d'Honor 2013 per l'extensa i prolífica carrera». 3/24.cat, 29-12-2012. [Consulta: 30 desembre 2012].
* ↑ «Ventura Pons, premi Gaudí d'Honor 2015». Vilaweb.cat, 25-11-2014. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «Rosa Maria Sardà, Gaudí d'Honor-Miquel Porter 2016». Acadèmia del Cinema Català, 16-12-2015. Arxivat de l'original el 2016-01-05. [Consulta: 31 desembre 2015].
* ↑ «Josep Maria Pou, premi Gaudí d'Honor». Ara, 21-12-2016. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ «Mercè Sampietro, Gaudí d'honor 2018». 324.cat, 22-12-2017. [Consulta: 21 febrer 2018].
* ↑ «Joan Pera, Premi Gaudí d'Honor 2019». Acadèmia del Cinema Català, 14-12-2018. Arxivat de l'original el 2018-12-14. [Consulta: 14 desembre 2018].
* ↑ «Premi Gaudí d'Honor 2020 a Francesc Betriu». TV3, 20-01-2020 [Consulta: 8 octubre 2020].
* ↑ TV3. «Gaudí d'Honor 2021: Carme Elias». [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ «Tomàs Pladevall, Premio Gaudí de Honor 2022» (en castellà), 13-01-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ Serra, Xavi. «Jaume Figueras: "Encara no sé per què Almodóvar em va vetar"». Ara, 18-01-2023. [Consulta: 21 gener 2023].
* ↑ Barnils, Andreu. «Rosa Vergés: "La primera persona al món que va fer ficció en cinema va ser una dona"». Vilaweb, 01-02-2024. [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ Gambín, Marta. «El productor Paco Poch, Gaudí d'Honor 2025». El Nacional, 22-11-2024. [Consulta: 15 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Acadèmia del Cinema Català
# El Pujol (Salomó)

El Pujol és una muntanya de 263 metres que es troba al municipi de Salomó, a la comarca del Tarragonès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Punta de la Torroja

La Punta de la Torroja és una muntanya de 1.205 metres situada entre la Sénia (Montsià) i Vall-de-roures (Matarranya).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eraclea

Eraclea és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia. L'any 2007 tenia 12.695 habitants. Limita amb els municipis de Caorle, Jesolo, San Donà di Piave, San Stino di Livenza i Torre di Mosto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Graziano Teso | Centredreta |

## Personatges il·lustres

* Pauluci Anafest, primer dux de Venècia
* Marcello Tegalliano, segon dux de Venècia
* Orso Ipato, tercer dux de Venècia
* Angelo Participazio, desè dux de Venècia
* Angelo Correr, bisbe d'Eraclea (1406-1410) (Papa Gregori XII)
# Puig Balcó

El Puig Balcó és una muntanya de 164 metres que es troba al municipi de Pontós, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sent Sarnin de la Barda

Sent Sarnin de la Barda (en francès Saint-Cernin-de-Labarde) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 227 | 223 | 201 | 197 | 231 | 243 | 199 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-2008 | Raymond Nouaille | |
| 2008- | Vianney d'Hautefeuille | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 28 novembre 2010].
# Besoça

Besoça (en francès Bezouce) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Royal Guard Open 2014

El Torneig de Viña del Mar 2014, també és conegut com a Royal Guard Open 2014, és un esdeveniment tennístic inclòs dins les sèries 250 de l'ATP. La 21a edició del torneig es va disputar entre el 3 i el 9 de febrer de 2014 al Club Naval de Campo Las Salinas de Viña del Mar, Xile.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | F. Fognini | 6 | 7 | |
| | A. Bedene | 4 | 6$^0$ | | 1 | F. Fognini | 6 | 3 | 6 |
| | P. Carreño | 3 | 6⁵ | | 5 | J. Chardy | 4 | 6 | 2 |
| 5 | J. Chardy | 6 | 7 | | | | | | | 1 | F. Fognini | 6 | 1 | 7 |
| 3 | N. Almagro | 4 | 6 | 6 | | | | | | 3 | N. Almagro | 4 | 6 | 6⁵ |
| Q | M. Alund | 6 | 3 | 4 | 3 | N. Almagro | 6 | 7 | | | | | | |
| Q | T. Daniel | 1 | 7 | 7 | Q | T. Daniel | 2 | 5 | | | | | | |
| 8 | F. Delbonis | 6 | 6⁵ | 6$^7$ | | | | | | | | | | | 1 | F. Fognini | 6 | 6 |
| 7 | G. García López | 3 | 7 | 6 | | | | | | | | | | | | L. Mayer | 2 | 4 |
| | P. Lorenzi | 6 | 5 | 4 | 7 | G. García López | 6 | 4 | 2 | | | | | |
| | S. Giraldo | 7 | 7 | | | S. Giraldo | 3 | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | M. Granollers | 6$^7$ | 6² | | | | | | | | S. Giraldo | 6² | 3 | |
| | D. Gimeno Traver | 6 | 6 | | | | | | | | L. Mayer | 7 | 6 | |
| | H. Zeballos | 2 | 4 | | | D. Gimeno Traver | 6 | 5 | 3 | | | | | |
| | L. Mayer | 3 | 7 | 6 | | L. Mayer | 3 | 7 | 6 |
| 2 | T. Robredo | 6 | 6$^8$ | 4 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Marcel Granollers Marc López | 6 | 6 | |
| | Daniele Bracciali Potito Starace | 4 | 4 | | 1 | Marcel Granollers Marc López | 7 | 1 | [7] |
| 3 | Oliver Marach Florin Mergea | 2 | 6 | [10] | 3 | Oliver Marach Florin Mergea | 6² | 6 | [10] |
| | Paolo Lorenzi Filippo Volandri | 6 | 3 | [7] | | | | | | 3 | Oliver Marach Florin Mergea | 6 | 6 |
| | Daniel Gimeno Traver Stéphane Robert | 3 | 3 | | | | | | | 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 3 | 4 |
| | Jérémy Chardy Lukáš Dlouhý | 6 | 6 | | | Jérémy Chardy Lukáš Dlouhý | 2 | 2 | |
| WC | Christian Garin Nicolas Jarry | 6 | 3 | [8] | 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 6 | 6 | |
| 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 4 | 6 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-12-25 a Wayback Machine. (castellà)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Viña del Mar / Santiago :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Grup d'habitatges cooperatius Josep Civit

El Grup d'habitatges cooperatius Josep Civit, o simplement Grup Civit, és un bloc de pisos situat als carrers de Castella, Marroc i Bilbao i l'avinguda Diagonal del barri de Provençals del Poblenou de Barcelona, prop de Can Ricart i el parc del Centre del Poblenou.

## Història i descripció

Va ser promogut cap al 1961 per la cooperativa Pau i Justícia i anomenat en honor d'un dels seus presidents, Josep Civit. Els associats van haver de pagar una entrada que voltava a l'entorn de 17.000 pessetes, una quota mensual de 300 durant els primers 20 anys, i 117 durant els 30 anys següents.
Amb un total de 315 habitatges i 12 escales, té planta baixa i set (cossos laterals) o vuit pisos (cossos centrals), i ocupa aproximadament la meitat d'una illa del Pla Cerdà. A més de l'aplacat de lloselles als baixos, hi destaca l'ús del maó vist a les plantes intermèdies de les façanes exteriors per a ressaltar-ne els diferents cossos. Al pati d'illa hi ha una pista poliesportiva a l'aire lliure, on s'han celebrat tornejos esportius escolars, balls de sardanes i altres activitats organitzades per l'Agrupació Recreativa Grup Civit.
El 1978, els veïns van crear un espai d'esbarjo (anomenat Vilarasau per la família propietària dels terrenys) al costat del grup, arrasat el 1997 per a la urbanització de la Diagonal en aquest sector. El 2009 s'hi va col·locar una placa commemorativa a la placeta entre el carrer del Marroc i la Diagonal.

## Vegeu també

* Edificis d'habitatges de la Caixa de Pensions

## Referències

* ↑ «Parcel·la cadastral 2944702DF3834C». Punt d'Informació Urbanística de Barcelona. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 Dalmau i Torvà, 2015.
* ↑ «Pista esportiva de l'edifici d'habitatges Grup Civit de Castella 38, escales 11 i 12, construït per la cooperativa Pau i Justícia el 1961». 17576 Grup Civit 2019. AHPN.
* ↑ «Agrupació Recreativa Grup Civit». Time Out, 04-03-2012.
* ↑ Seró, Laia «“NO HEM APRÈS RES?”». Som Atents, 02-02-2016. Arxivat de l'original el 07-02-2016.
* ↑ «Placeta Vilarasau». BCNROC Barcelona. Ajuntament de Barcelona, 2015.

## Bibliografia

* Dalmau i Torvà, Marc. Un barri fet a cops de cooperació. El cooperativisme obrer al Poblenou. La Ciutat Invisible edicions, 2015, p. 199. ISBN 978-84-938332-6-8.

## Enllaços externs

* «Catàleg, anunci, publicitat dels habitatges de la cooperativa Pau i Justícia, Grupo José Civit». 17951 Habitatges Pau i Justícia (1961). Arxiu multimèdia de l'AHPN.
* Costa, Sebastià. «Cooperativa Pau i Justícia (vídeo)». youtube, 1997.
# Angel Type

Angel Type (エンジェル タイプ) és una novel·la visual eroge desenvolupada per Minori.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine. (japonès)
# Audofleda

Audofleda, o Audofledis (que significa bellesa autoritària) (470 - 534) va ser una princesa franca, filla de Khilderic I (mort el 481) i de la reina Basina de Turíngia. Era germana de Clodoveu I i (com a esposa de Teodoric el Gran), reina del Regne dels ostrogots.

## Biografia

En una data que devia situar-se entre el 481 i el 492, Teodoric el Gran (471-526) (rei ostrogot d'Itàlia), va enviar una ambaixada a Clodoveu I (rei dels francs) per sol·licitar el seu matrimoni amb Audofleda. Era una manera de forjar una aliança capaç de dissuadir els burgundis, que amenaçaven el seu territori amb atacar Itàlia. El negoci va concloure i Audofleda va marxar cap a Ravena, on es casa amb el rei ostrogot el 493. La princesa franca, que era pagana abans del matrimoni, va ser batejada per un bisbe arià que vivia a l'antic palau imperial de Ravena.
Audofleda era la germana de Clodoveu I (el rei dels francs), i tenia dues germanes més, Albofleda i Lantilda. Clodoveu tenia molt d'afecte per les seves germanes i es va entristir per la marxa de la seva germana cap a Ravena. Aquesta política d'aliança de Teodoric amb els francs va continuar amb el conjunt dels regnes bàrbars d'Occident, gràcies als matrimonis de les seves filles amb els reis dels burgundis, vàndals i visigots.
Teodoric i Audofleda van tenir una filla, Amalasunta, que es va casar amb un noble visigot, Eutaric, i van tenir dos fills, entre ells Atalaric.
Després de la mort de Teodoric el Gran el 526 i fins al 534, Audofleda va regnar aleshores com a «reina mare dels ostrogots». Audofleda mor sospitosament al final d'un àpat després d'un ritu arià, mentre bevia d'un calze, i el segon marit d'Amalasunta, Teodat, fa córrer el rumor que Amalasunta és la responsable de la mort sospitosa de la seva mare. Teodat va fer exiliar la seva esposa al llac de Bolsena i la va fer matar l'any 535.
Poc després de la seva mort, el bisbe Remigi de Reims va enviar a Clodoveu I una carta per consolar-lo per la mort de la seva germana.

## Referències

* ↑ Gobry, 2005.
* 1 2 Deanesly, 1960, p. 41.
* ↑ CW Previte-orton. The Shorter Cambridge Medieval History (en anglès). Cambridge: University Press, 1966.
* ↑ Santinelli, 2003, p. 221.

## Bibliografia

* Deanesly, Margaret. A History of Early Medieval Europe 476-911 (en francès). Methuen, 1960.
* Gobry, Ivan. «Père de Dagobert Ier, 584 - 629». A: Clotaire II (en francès). Flammarion, 2005. ISBN 978-2286009540.
* Santinelli, Emmanuelle. Des femmes éplorées : les veuves dans la société aristocratique du haut Moyen Âge (en francès). PUS, 2003. ISBN 978-2859397777.
* Tours, Grégoire de. Histoire des Francs (en francès). Les Belles Lettres, 2005 (Les classiques de l'histoire de France au Moyen Age). ISBN 978-2251340470.

## Vegeu també

* Dones a la dinastia merovíngia
# Sent Meard de Gurçon

Sent Meard de Gurçon (en francès Saint-Méard-de-Gurçon) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 877 | 846 | 763 | 776 | 751 | 795 | 811 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Monique Viroulaud | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 28 novembre 2010].
# Posilhac

Posilhac (en francès Pouzilhac) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Blandaç

Blandaç (en francès Blandas) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Municipis del Gard
# Concolas

Concolas (en francès Concoules) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Nalhac (Cruesa)

Nalhac (en francès Naillat) és un municipi francès situat al departament de la Cruesa i a la regió de la Nova Aquitània. Antigament s'escrivia Naillac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 943 | 1.084 | 955 | 809 | 721 | 641 | 655 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alain Navarre | |
| 2008- | Jeanine Gillet | PS |

## Personatges lligats al municipi

* Philibert de Naillac, Mestre de l'Hospital de 1396 a 1421.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sent Estefe de Furçac

Furçac (en francès Saint-Étienne-de-Fursac) és un municipi francès situat al departament de la Cruesa i a la regió de la Nova Aquitània. Es tracta d'un municipi bessó al de Sant-Pierre de Furçac, ja formen un sol nucli urbà. Durant la Revolució francesa foren anomenats Furçac Libre i els habitants utilitzen el terme Furçac per a referir-se a ambdós municipis, com si fossin un de sol.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.248 | 1.084 | 882 | 904 | 843 | 816 | 845 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1971-1989 | Henri Jannot |
| 1989-2001 | Lucien Trimoulet |
| 2001-2008 | Elie Malty |
| 2008- | Michel Monnet |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Conilhac de las Corbièras

Conilhac de las Corbièras (en francès Conilhac-Corbières) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Sant Marcèl

Sant Marcèl (en francès Saint-Marcel-sur-Aude) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Santa Valièira

Santa Valièira (en francès Sainte-Valière) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Vila-seca de las Corbièras

Vilaseca de las Corbièras (en francès Villesèque-des-Corbières) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Puèg-aric e le Pin

Puèg-Aric e Le Pin (en francès Pécharic-et-le-Py) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Sent Bonet de Gardon

Sent Bonet del Gard (en francès Saint-Bonnet-du-Gard) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Municipis del Gard
# Chastanhièr

Chastanhièr (en francès Chastanier) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Vitròla (Valclusa)

Vitròla de Leberon (en francès Vitrolles-en-Luberon) és un municipi francès situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 333 | 350 | 365 | 319 | 319 | 302 | 292 | 289 | 306 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 313 | 292 | 266 | 221 | 201 | 204 | 231 | 194 | 146 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 124 | 114 | 96 | 65 | 85 | 88 | 65 | 69 | 59 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 61 | 50 | 59 | 72 | 137 | 145 | 175 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Allegre | Divers droite |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Sent Daunís de Marjarida

Sent Daunís de Marjarida (en francès Saint-Denis-en-Margeride) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Servaç

Servaç (en francès Servas) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard