OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aterinòpsids

Els aterinòpsids (Atherinopsidae) és una família de peixos teleostis de l'ordre Atheriniformes. Les aproximadament 104 espècies en 13 gèneres es distribueixen a través d'aigües tropicals i temperades del Nou Món, tant en hàbitats marins com d'aigua dolça. A aquesta família pertanyen els joell argentí (Odontesthes bonariensis) i joell xilè (O. regia), la sardina (Menidia menidia) i el rondinaire (Leuresthes tenuis i L. sardina).

## Gèneres

Existeixen 13 gèneres agrupats en dues subfamílies:
* Subfamília Atherinopsinae:
** Atherinops (Steindachner, 1876)
** Atherinopsis (Girard, 1854)
** Basilichthys (Girard, 1855)
** Colpichthys (Hubbs, 1918)
** Leuresthes (Jordan i Gilbert, 1880)
** Odontesthes (Evermann i Kendall, 1906)
* Subfamília Menidiinae:
** Atherinella (Steindachner, 1875)
** Chirostoma (Swainson, 1839)
** Labidesthes (Cope, 1870)
** Melanorhinus (Metzelaar, 1919)
** Membras (Bonaparte, 1836)
** Menidia (Bonaparte, 1836)
** Poblana (de Bon, 1945)
# Alberti (Buenos Aires)

Alberti és una ciutat del centre-nord de la província de Buenos Aires, Argentina. És la capçalera del partit homònim. És el lloc de naixement de Juan Chioran, un actor argentí-canadenc qui va viure a Alberti fins al 1975 als 12 anys. Compta amb l'Estació del Ferrocarril Domingo Faustino Sarmiento “Andrés Vaccarezza”.

## Població

Té 8.260 habitants (INDEC, 2010), la qual cosa representa un increment del 10,2% enfront dels 7.493 habitants (INDEC, 2001) del cens anterior.

## Història

El 8 d'agost de 1870 Andrés Vaccarezza, arribat de Gènova el 1848, va adquirir un camp en la Caserna VI del partit de Chivilcoy que tenia 37 hectàrees i que després va ampliar a 500 hectàrees. Posteriorment crea en el seu camp una colònia agrícola i industrial, establint a aquest efecte un molí de farina, el més important a la zona en aquell temps i que va motivar l'assentament dels primers pobladors del lloc. Cap a 1872 es va construir la casa del fundador en la cantonada de l'actual Av. Vaccarezza i el carrer Belgrano.
A partir de 1877 s'inaugura la branca Chivilcoy-Bragado del Ferrocarril Oest creant-se l'Estació Alberti, que dona un fort impuls al desenvolupament del poble. La ciutat d'Alberti va ser fundada per Andrés Vaccarezza el 27 d'octubre de 1877, havent-se elaborat prèviament el primer pla de la planta urbana, que constava de 80 quadres situades al voltant de les vies del ferrocarril.En 1885 Andrés Vaccarezza va contractar a l'agrimensor Vicente Souza perquè realitzés el traçat definitiu del poble. L'extensió del camp del fundador va ser fraccionat en 166 quadres de 100 metres de costat, separades per carrers de 20 metres d'ample; cada quadra estava subdividida en 4 solars, la qual cosa suposava un total de 664 solars.
Després d'insistents gestions davant el Govern de la província de Buenos Aires, el 6 de juny de 1910 fou aprovat el projecte de llei de creació del Partido d'Alberti. El 10 de juny d'aquest any el Governador José Inocencio Arias va promulgar la Llei, creant el Partido d'Alberti amb terres pertanyents fins a aquest moment als Partidos de Chivilcoy, Bragado, 25 de Mayo i Chacabuco.
# Serrat Alt (les Avellanes i Santa Linya)

El Serrat Alt és una muntanya de 711 metres que es troba al municipi de les Avellanes i Santa Linya, a la comarca catalana de la Noguera.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 257099001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca de l'Ametlla

La Roca de l'Ametlla és una muntanya de 757 metres que es troba al municipi d'Olvan, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Foment del Turisme de Mallorca

Foment del Turisme de Mallorca és una entitat fundada a Palma el 1905 per Enric Alzamora i Gomà com a grup excursionista amb la finalitat de promocionar el turisme com un element fonamental dins el procés de modernització de Mallorca. En aquells inicis tenia com a objectius essencials el suport al turista i la promoció publicitària com a principis bàsics del desenvolupament de l'activitat del sector. Unes premisses que contribuïren de manera directa a dissenyar la futura organització dels serveis turístics, tal com s'entenen avui.
Inevitablement, al llarg de la seva trajectòria l'entitat es va veure sotmesa als diversos episodis històrics que van marcar la primera meitat del segle xx: conflictes bèl·lics mundials, grans depressions econòmiques, una guerra civil, i els efectes que tot això va comportar en la paralització del turisme. Unes circumstàncies de caràcter extern, intern i temporal que condicionaren el normal desenvolupament de l'activitat turística mundial i a les quals es va saber sobreposar.
Un dels mèrits que ha distingit més clarament la trajectòria d'aquesta entitat degana en la promoció turística nacional, i que s'ha convertit en la seva marca d'identitat, han estat les acurades sèries de cartelleria publicitària que, gràcies a la seva bellesa i qualitat artístiques i a la participació d'artistes de renom internacional, han servit de reclam turístic per a Mallorca. El 2005 va rebre la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears

## Enllaços externs

* Web de Foment de Turisme
# Turonet de la Bastida

El Turonet de la Bastida (també conegut com a Pla dels Capellans) és una muntanya de 708 metres que es troba entre els municipis de Bassella, a la comarca de l'Alt Urgell i de la Baronia de Rialb, a la comarca catalana de la Noguera. El nom de la Bastida fa referència a un mas proper del mateix nom.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Bec de la Gallina Cega

El Bec de la Gallina Cega és una muntanya de 512 metres que es troba al municipi de Vilanova d'Escornalbou, a la comarca catalana del Baix Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó d'en Boscà

El Turó d'en Boscà és una muntanya de 198 metres que es troba al municipi de Badalona, a la comarca del Barcelonès. Es troba entre les valls de Canyet i de Pomar, a l'oest del Mas Boscà, que li va donar el nom. En una de les seves faldes s'hi troba el barri de Bonavista.

## Poblat ibèric

En el cim del turó i els seus vessants es va trobar un poblat ibèric que data del segle iv aC, que va ser habitat per la tribu dels laietans, presents en tota la zona costanera del Maresme. El turó està senyalitzat i protegit mitjançant una tanca de ferro.

## Referències

* 1 2 «Turó d'en Boscà». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 novembre 2012].
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. «Mapa topogràfic 1:500.000». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 19 agost 2013].
# Coll de la Brossa

El Coll de la Brossa és un coll de muntanya de 848,6 m alt dels contraforts septentrionals dels Pirineus del terme comunal de Ceret, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord.
És en el sector sud-est del terme de Ceret. Es troba al damunt i a l'oest del Mas del Prat Lloser. Hi passa la carretera departamental 13f, de les Illes a Ceret.
El Coll de la Brossa és un indret sovintejat sobretot per ciclistes de muntanya d'aquest sector dels Pirineus vallespirencs.

## Referències

* ↑ El Coll de la Brossa en els ortofotomapes de l'IGN
# Puig de Brucs

El Puig de Bucs és una muntanya de 138 metres que es troba al municipi de Garrigoles, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serral de la Bullida

El Serral de la Bullida és una muntanya de 700 metres que es troba entre els municipis de la Llacuna i Orpí, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mola dels Buscarrons

La Mola dels Buscarrons és una muntanya de 587 metres que es troba entre els municipis de Bot i Horta de Sant Joan, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Cabeçola

La Cabeçola és una muntanya de 799 metres que es troba al municipi de Camarasa, a la comarca catalana de la Noguera.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 258098001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cap de Calbar

El Cap de Calbar és una muntanya de 1.895 metres que es troba entre els municipis de l'Alt Àneu, la Guingueta d'Àneu i Esterri d'Àneu, a la comarca de la Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Moolooïta

La moolooïta és un mineral de la classe dels compostos orgànics. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, Mooloo Downs Station, a Austràlia.

## Característiques

La moolooïta és una substància orgànica de fórmula química Cu(C₂O₄)·0,4H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Podria tractar-se d'un biomineral format per l'acció de líquens (Acarospora rugulosa, Lecidea inops, Lecidea lactea) que creixen a les roques cupríferes.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la moolooïta pertany a «10.AB - Sals d'àcids orgànics: oxalats» juntament amb els següents minerals: humboldtina, lindbergita, gluixinskita, stepanovita, minguzzita, wheatleyita, zhemchuzhnikovita, weddel·lita, whewel·lita, caoxita, oxammita, natroxalat, coskrenita-(Ce), levinsonita-(Y), zugshunstita-(Ce) i novgorodovaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Mooloo Downs Station, a Shire of Upper Gascoyne, Austràlia Occidental (Austràlia). També ha estat descrita a França, Alemanya, Itàlia, el Kazakhstan, Noruega, Turkmenistan i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Moolooite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 octubre 2016].
# Grup de la humboldtina

El grup de la humboldtina és un grup de minerals format per cinc minerals orgànics, tots ells oxalats que cristal·litzen en el sistema monoclínic, amb el grup espacial C2/c. Aquestes quatre espècies són: andreibulakhita, gluixinskita, humboldtina, katsarosita i lindbergita.
| Espècie | Fórmula |
| Andreibulakhita | Ni(C₂O₄)·2H₂O |
| Gluixinskita | Mg(C₂O₄)·2H₂O |
| Humboldtina | Fe$^{2+}$(C₂O₄)·2H₂O |
| Katsarosita | Zn(C₂O₄)·2H₂O |
| Lindbergita | Mn$^{2+}$(C₂O₄)·2H₂O |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a "10.AB - Sals d'àcids orgànics: oxalats» juntament amb els següents minerals: moolooïta, stepanovita, minguzzita, wheatleyita, zhemchuzhnikovita, weddel·lita, whewel·lita, caoxita, oxammita, natroxalat, coskrenita-(Ce), levinsonita-(Y), zugshunstita-(Ce) i novgorodovaïta.

## Referències

* ↑ «Humboldtine Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 març 2022].
# David Healy

David Jonathan Healy, MBE (5 d'agost de 1979) és un exfutbolista nord-irlandès de la dècada de 2000.
Fou 95 cops internacional amb la selecció d'Irlanda del Nord.
Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de Manchester United FC, Preston North End FC, Leeds United FC, Fulham FC, Sunderland AFC i Rangers FC.
Com a entrenador, el 2015 esdevingué màxim responsable del Linfield.

## Palmarès

Jugador

### Rangers

* Scottish League Cup: 2011
* Scottish Premier League: 2010-11
Entrenador

### Linfield

* County Antrim Shield: 2017
* NIFL Premiership: 2016-17
* Irish Cup: 2017

## Referències

* ↑ "Most Capped Players". Arxivat 14 March 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. Irishfa.com. Consultat 2012-07-30.
* ↑ «Perfil a hugmansfootballers». Arxivat de l'original el 2018-09-21. [Consulta: 21 setembre 2018].
* ↑ «Flown from the Nest». ex-canaries.co.uk. [Consulta: 12 febrer 2011].
* ↑ «Striker Healy agrees Fulham move». BBC Sport, 13-07-2007.
* ↑ «Healy seals Sunderland transfer». BBC Sport, 21-08-2008.
* ↑ «Striker David Healy joins Rangers from Sunderland». BBC Sport, 30-01-2011.
* ↑ «David Healy Career Stats». Soccerbase. Arxivat 2007-11-21 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-11-21. [Consulta: 21 setembre 2018].
* ↑ «David Healy». National Football Teams. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Irish Premiership: Blues boss Healy starts against Town». BBC Sport, 16-10-2015 [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ «David Healy: My Linfield team is going to reflect my personality». Belfast Telegraph, 16-10-2015 [Consulta: 18 octubre 2015].
# Robert Bourne

Robert Croft Bourne (Bodington, Londres, 15 de juliol de 1888 – Strontian, Highland, 7 d'agost de 1938) va ser un remer anglès que va competir a començaments del segle xx. Posteriorment es dedicà a la i política i entre 1924 i la seva mort fou membre de la Cambra dels Comuns en representació del Partit Conservador.
Bourne va néixer a Londres en el si d'una família amb forta tradició en el rem, ja que el seu pare havia format part de la tripulació d'Oxford que havia disputat la Regata Oxford-Cambridge de 1882 i 1883. Estudià a l'Eton College i posteriorment al New College, de la Universitat d'Oxford. A Oxford fou membre de les tripulacions que guanyaren l'Oxford-Cambridge de 1909, 1910, 1911 i 1912, sent-ne el president els dos darrers anys. El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. Guanyà la Stewards' Challenge Cup de la Henley Royal Regatta el 1912, 1913 i 1914.
Bourne fou un barrister. Durant la Primera Guerra Mundial fou comissionat com a Segon Tinent del Regiment de Herefordshire. L'agost de 1915 va ser greument ferit als Dardanels, per la qual cosa acabà sent traslladat a la Comissió de Reclamacions. El 1920 fou escolli jutge de pau per Herefordshire i el 1921 membre del consell de la ciutat.
Bourne va ser escollit parlamentari per Oxford en representació del Partit Conservador el juny de 1924, i fou vicepresident de la Cambra dels Comuns a partir de 1931. Va morir sobtadament l'agost de 1938. El seu seient va ser posteriorment ocupat per Quintin Hogg.

## Referències

* ↑ «Robert Bourne Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 28 maig 2017].
* 1 2 Craig, F. W. S. [1969]. British parliamentary election results 1918–1949. 3rd. Chichester: Parliamentary Research Services, 1983, p. 213. ISBN 0-900178-06-X.
# Lliura mallorquina

La lliura mallorquina era una unitat monetària referencial de compte que mai tingué expressió monetària. Derivava del sistema barceloní que a la vegada era un sistema monetari de tradició carolíngia i es fonamentava en el pes de l'argent, de manera que una lliura corresponia a 327 g d'argent. Els seus divisors eren 20 sous o també 240 diners. Aquestes equivalències foren constants al llarg de l'edat mitjana i moderna, per la qual cosa anà divergint progressivament de la moneda circulant que, a causa de les distintes polítiques monetàries, varià la llei i el pes al llarg de la història.
Amb independència de la seva correlació amb la moneda circulant, la lliura i els seus divisors no varen perdre en cap moment la seva funció d'unitat de compte, de manera que s'utilitzà, gaire bé exclusivament, per fixar el valor de les coses entre els segles xiii al xix.
Vegeu també: lliura barcelonina i lliura valenciana

## Referències

* ↑ «Moneda mallorquina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Numismática balear, Alvaro Campaner y Fuertes, ed. Juan R. Cayón, Madrid 1978 (reimpressió) ISBN 84-85329-01-5
# Éva Novák

Éva Novák, també coneguda com a Éva Novák-Gerard o Éva Gérard-Novák, (Budapest, Hongria 1930 - Brussel·les, Bèlgica 2005) fou una nedadora hongaresa, nacionalitzada posteriorment belga, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 8 de gener de 1930 a la ciutat de Budapest, capital d'Hongria. Fou germana de la també nedadora i medallista olímpica Ilona Novák. Va morir el 30 de juny de 2003 a la ciutat de Brussel·les, capital de Bèlgica, país del qual n'adoptà la nacionalitat en casar-se amb el belga Pierre Gérard després dels Jocs Olímpics d'estiu de 1952.

## Carrera esportiva

Especialista en les modalitats de crol i braça, va participar als 18 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en els 200 metres braça. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) aconseguí guanyar la medalla d'or en els relleus 4x100 metres lliures amb l'equip hongarès de natació, establint un nou rècord del món amb un temps de 4:24.4 segons, i la medalla de plata en els 400 metres lliures i els 200 metres braça.
Participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), si bé en aquesta ocasió sota pavelló belga al nacionalitzar-se d'aquest país després del seu casament. En aquests Jocs participà en la prova dels 200 metres braça, si bé fou eliminada en primera ronda.
El 21 d'octubre de 1950 va establir un nou rècord del món dels 200 metres braça (2:48.8 minuts), un temps que posteriorment rebaixà als 2:48.5 minuts el 5 de maig de 1951. Aquest rècord estigué vigent fins al 13 de novembre de 1956, quan la neerlandesa Ada den Haan l'establí en 2:46.4 minuts.
El 1973 fou inclosa a l'International Swimming Hall of Fame junt a la seva germana Ilona Novák.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Éva Gérard-Novák». [Consulta: 14 febrer 2024].
* 1 2 Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 14 febrer 2024].
* ↑ «Eva & Ilona Novak» (en anglès). [Consulta: 14 febrer 2024].
# Lluís Bestit Carcasona

Lluís Bestit Carcasona (Barcelona, 1945) és un exnedador i exwaterpolista i dirigent esportiu català.
Llicenciat en medicina i cirurgia per la Universitat de Barcelona, s'inicià com a nedador al CN Barcelona sent campió de Catalunya de 100 i 200 metres braça en les categories infantil, juvenil i sènior, va defensar la porteria de l'equip de waterpolo del CN Barcelona durant deu anys de 1962 a 1972, amb el qual va guanyar deu campionats d'Espanya i cinc lligues nacionals espanyoles, i va ser internacional amb la selecció espanyola absoluta, amb la qual va jugar més de cent partits com a porter i participà en els Jocs Olímpics de Mèxic de 1968 i els Jocs Olímpics de Múnic de 1972. Fou president de la Federació Catalana de Natació del 1995 al 200, creà la Diada de la Natació Catalana i fou impulsor del waterpolo femení tant a Catalunya com a la resta de l'estat espanyol. Fou vicepresident de la Federació Espanyola de Natació durant dotze anys. És membre del comitè tècnic de la Lliga Europea de Natació i de la Federació Internacional de Natació des de l'any 2000.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Pfennig

El Pfennig (nom alemany, també escrit Pfenning o al plural Pfennige) fou una antiga moneda alemanya originària del segle ix que, sota diverses formes, va existir fins a la introducció de l'euro l'any 2002.
A l'edat mitjana era una moneda d'argent de gran valor, però amb el pas dels segles va perdre la seva vàlua. A la fi només era una moneda fraccionària (1/100) del marc a l'imperi Alemany, la República Federal d'Alemanya i la República Democràtica Alemanya.
Si bé l'abreviatura habitual era Pf, abans del 1948, quan la moneda alemanya era el RM (Reichsmark), existia un símbol especial per al Pfennig: (U+20B0, decimal 8368).
Actualment, aquest terme es continua fent servir a Alemanya per identificar els cèntims d'euro, juntament amb el normatiu cent.

## El nom del Pfennig

Amb el Pfennig hi està relacionat etimològicament el penic anglès i britànic (penny). La moneda alemanya ha estat també el model del penni finlandès (1860-2001), del fenig polonès (1917-1918) i del fening, fracció del marc convertible de Bòsnia i Hercegovina (1998-).
L'etimologia del Pfennig no se sap del cert, si bé sembla que està lligada a la manera amb què s'encunyaven les monedes a l'edat mitjana: s'agafaven discos metàl·lics prims que es batien només per una cara i donaven lloc a monedes en forma de paella o cassola (Pfanne en alemany), amb les vores alçades.
En alguns estats d'abans de la unificació alemanya (com ara Prússia i Baviera), la moneda tenia noms similars, com Pfenning, Penning, Pending, Pfanding o Penny. Això permetia d'intercanviar millor les diferents monedes dels diversos estats que integraven la Confederació Alemanya.

## Vegeu també

* Penic
* Diner
# Línia V7 de la Xarxa Ortogonal d'Autobusos de Barcelona

La Línia V7 de Transports Metropolitans de Barcelona forma part de la primera fase de la Xarxa Ortogonal d'Autobusos de la ciutat de Barcelona. Va ser inaugurada l'1 d'octubre de 2012 i va substituir la línia 30 de TMB.
En direcció a Sarrià, la línia surt de la plaça Espanya i segueix l'eix que formen els carrers Tarragona, Nicaragua, Constança, Caravel·la La Niña i el passeig Sant Joan Bosco. En arribar a la plaça Artós, gira pel carrer Vergós i després continua per la Via Augusta fins a la plaça Borràs. Fa un petit tram per la ronda de Dalt i acaba al capdamunt del barri de Sarrià, al carrer del Desert. En direcció a plaça Espanya, fa el recorregut invers fins a la plaça Prat de la Riba i des d'aquí baixa pels carrers Numància i Tarragona.

## Àrees d'intercanvi

* Àrea d'intercanvi Plaça Espanya
* Àrea d'intercanvi Estació de Sants
* Àrea d'intercanvi Les Corts
* Àrea d'intercanvi Prat de la Riba

## Horaris

| V7 | Primer servei | Primer servei | Darrer servei | Darrer servei |
| V7 | A: Pl. Espanya | A: Sarrià | A: Pl. Espanya | A: Sarrià |
| Feiners | 07:00 | 06:45 | 21:30 | 22:00 |
| Dissabtes | 08:30 | 08:30 | 21:30 | 22:00 |
| Festius | 08:55 | 08:55 | 21:30 | 22:00 |

## Referències

* ↑ «Barcelona's new bus network» (en anglès). TMB, 21 maig de 2015. [Consulta: 17 abril de 2016].

## Enllaços externs

* Web Oficial sobre la línia de l'Ajuntament de Barcelona Arxivat 2013-12-16 a Wayback Machine.