OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ayacucho (estació de metro)

Ayacucho és la novena estació de la Línia 1 del Metro de Lima a Perú. Està situada en la intersecció entre les avingudes Tomàs Marsano i Ayacucho en el districte de Surco. L'estació és elevada i el seu entorn immediat és residencial i comercial. L'estació va ser inaugurada l'11 de juliol de 2011 com a part de l'extensió del tram 1. L'accés és únic en el costat nord de l'estació i es troba a escala del carrer. L'estació posseeix dos nivells; en el primer es troba la zona de torniquets i boletaire. En el segon, les plataformes nord i sud estan connectades internament per escales mecàniques i ascensors provinents del primer nivell.
# Smilodon gracilis

Smilodon gracilis ('Smilodon esvelt') fou el primer i el més petit dels gats de dent de sabre maquerodontins. Aparegué primerament als Estats Units fa uns 2,5 milions d'anys, essent probablement un descendent de Megantereon i visqué fins fa uns 500.000 anys. Vivia principalment a les regions orientals de les Amèriques.
# Estació de Castellnou de Seana

Mapa sinòptic línia RL3 :
Mapa sinòptic línia RL4 :
Castellnou de Seana és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al sud de la població de Castellnou de Seana a la comarca del Pla d'Urgell. L'estació es troba a la línia Barcelona-Manresa-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R12 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació de la línia de Manresa o Saragossa va entrar en funcionament l'any 1860 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Saragossa a Barcelona entre Manresa (1859) i Lleida. L'edifici original es troba en estat ruïnós, i els passatgers s'aixopluguen en una marquesina instal·lada posteriorment.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 1.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Lleida :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Golmés | | Bellpuig | Cervera |
| Lleida Pirineus | Golmés | | Bellpuig | Terrassa Estació del Nord |

## Referències

* ↑ «Línia R12». Rodalies.gencat.cat. Rodalies de Catalunya.
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# La Ròca de Pèrnas

La Ròca de Pèrnas (en francès La Roque-sur-Pernes) és un municipi francès situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 175 | 233 | 235 | 262 | 357 | 447 | 411 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1976-1990 | Marcel Fally |
| 1990-1995 | Léo Labarbarie |
| 1995- | Joseph Bernhardt |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Belding Hibbard Scribner

Bernard Hibbard Scribner (n. Chicago, 18 de gener de 1921 - f. Seattle, 19 de juny de 2003) va ser un metge nord-americà, pioner en la diàlisi renal.
Scribner es va llicenciar en medicina per la Universitat Stanford el 1945. Després de completar estudis de postgrau en la Clínica Mayo a Rochester, Minnesota, es va unir a l'Escola de Medicina de la Universitat de Washington el 1951. Scribner es va casar amb Ethel Hackett Scribner i van tenir 4 fills.
El 1960 va inventar un dispositiu innovador, la fístula de Scribner, que més tard salvaria milers de vides de malalts renales en estat terminal a tot el món. El primer pacient tractat va ser Clyde Shields, qui gràcies a la nova tècnica va sobreviure a la seva fallida renal més d'onze anys, morint el 1971.
L'invent de Scribner va portar un nou problema a la pràctica mèdica i va posar als metges un dilema moral sobre qui podria rebre el tractament si aquest fos limitat. Els dilemes ètics plantejats per aquest cas es coneixen com l'experiència Seattle. En 1964, la direcció de la Societat Americana per als Òrgans Interns Artificials va discutir el problema de la selecció de pacients, fi del tractament, suïcidi dels pacients, mort amb dignitat i selecció dels futurs trasplantats. Aquesta experiència de seleccionar els pacients que rebran la diálisi és freqüentment reconeguda com el començament de la bioètica.
Per convertir la diàlisi en una rutina mèdica fora de la investigació, el Dr. Scribner va demanar al King County Medical Society que donés suport a la creació d'un centre de diálisi ambulatori. James Haviland, llavors president de la societat, va treballar incansablement per concretar el projecte de Scribner. Com a resultat, es va establir el 1962 el Centre del Ronyó Artificial de Seattle. Renomenat Centre del Ronyó Northwest, va ser el primer hospital per a tractament de diálisi en pacients no internats del món. Aquest model de diálisi per a pacients ambulatoris va ser seguit per centres i institucions similars en tot el món.
Scribner va rebre el Premi Albert Lasker d'Investigació Mèdica Clínica el 2002 (juntament amb Willem J. Kolff).
Va publicar molts articles i llibres científics fins a la seva mort el 2003.
# Bauladu

Baulau (sard) o Bauladu (italià) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 1.251 habitants. Es troba a la regió de Campidano di Oristano. Limita amb els municipis de Bonarcado, Milis, Paulilatino, Solarussa i Tramatza.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Roberto Erdas | Llista cívica |
# Can Puig de Lloret Salvatge

Can Puig de Lloret Salvatge és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de tres plantes format per varis adossats i ampiacions amb coberta de doble vessant a façana situat al paratge de Lloret Salvatge. La façana és arrebossada i amb la pedra vista. La maçoneria utilitzada és irregular i poc desbastada a excepció d'algunes obertures i les cadenes cantoneres.
La construcció, de planta irregular però partint d'un rectangle original, consta bàsicament de dos parts. A la part posterior de la casa es conserva part del paller i el sòl de l'antiga era de batre.
La façana principal dona a llevant i està formada per un gran portal format per grans blocs de pedra sorrenca ben escairats i una llinda monolítica. Aquesta llinda destaca per l'existència de dos petits caps esculpits en baix relleu al centre.
Al primer pis hi ha diverses finestres emmarcades de pedra sorrenca, una d'elles datada de 1777. La resta d'obertures han estat reformades, refetes amb rajola i arrebossades.
La teulada ha estat restaurada recentment amb totxanes i noves teules.
A la part nord de la casa es conserva un antic pou cobert amb una volta de pedra.

## Història

Es tracta d'un mas originari de mitjan segle xviii (1777), possiblement reformat llavors sobre una construcció anterior. La seva activitat original era agrícola i ramadera, com encara evidencien els diferents camps aterrossats que hi ha als voltants del mas i dels masos de l'entorn.
Ha estat reformat a finals del segle XX en varis sectors, com la teulada, els interiors i els accessos de la part nord.
Actualment està habitat per masovers neorurals.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Can Puig de Lloret Salvatge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Nycticeinops macrocephalus

Nycticeinops macrocephalus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de l'est de la República Democràtica del Congo, on viu a altituds properes a 1.950 msnm. Originalment fou descrit en el gènere Parahypsugo, actualment considerat sinònim de Nycticeinops. Era l'espècie més grossa de Parahypsugo, amb una llargada total de 82-93 mm, la cua de 35 mm i un pes de 9,8-12 g. El nom específic macrocephalus significa 'capgròs'.

## Referències

* 1 2 Hutterer i Kerbis Peterhans, 2019, p. 54.

## Bibliografia

* Hutterer, R.; Kerbis Peterhans, J. «A further new species of vesper bat from Central Africa (Chiroptera: Vespertilionidae)» (en anglès). Lynx, 50, 2019, pàg. 51-59.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Dinofelis barlowi

Dinofelis barlowi ('gat terrible de Barlow' en llatí) és una espècie de fèlid prehistòric del gènere Dinofelis que visqué a Sud-àfrica a finals del Plistocè. Amb 70 cm d'alçada i 100 cm de llargada, probablement era l'espècie més petita de Dinofelis. Com totes les espècies d'aquest gènere, pertany a la subfamília dels maquerodontins i la tribu dels metailurinis.
# Bedoin

Bedoin (en francès Bédoin) és un municipi francès situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2026 | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1580 | 1611 | 1635 | 1818 | 2215 | 2609 | 2974 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1953-1979 | Albert Artilland |
| 1979-1989 | Benoît Fin |
| 1989-2001 | Helen Adam |
| 2001- | Luc Reynard |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Belinda Carlisle

Belinda Carlisle (nascuda Belinda Jo Carlisle el 17 d'agost de 1958 a Hollywood, Los Angeles, Califòrnia) és una cantant estatunidenca. També és coneguda per Belinda Kurczeski.
Va debutar com a cantant el 1978 creant el grup The Misfits, integrat només per dones. Aquest grup passarà de dir-se The Go-Go's el 1979 i esdevindrà un dels primers grups femenins dels Estats Units. The Go-Go's es va dissoldre el 10 de maig de 1985.
A partir d'aquesta dissolució, Belinda Carlisle continuarà la seva carrera en solitari o amb grups amb èxits com Heaven Is a Place on Earth, Circle in the Sand i Leave a Light On.
El 1986 va casar-se amb Morgan Mason, fill de l'actor anglès James Mason; fruit d'aquesta relació el 1992 va néixer James Duke Mason.
A banda de la seva carrera musical, Belinda ha aparegut en les sèries de televisió The Drew Carey Show i The Chart Show, i també a la pel·lícula de Jonathan Demme Torn de tarda (1984), amb Goldie Hawn, Kurt Russell, Fred Ward, Ed Harris, Holly Hunter i Stephen Tobolowsky.
En el disc Voila (2007) canta temes molt coneguts en francès: Ma jeunesse fout le camp, Bonnie et Clyde, Avec le temps, Sous le ciel de Paris, Des ronds dans l'eau, Pourtant tu m'aimes, Ne me quitte pas, La Vie en rose, Contact, Merci Chérie, Jezebel.

## Discografia

* 1986. Belinda
* 1987. Heaven on Earth
* 1989. Runaway Horses
* 1991. Live Your Life Be Free
* 1992. Her Greatest Hits
* 1993. Real
* 1996. A Woman & a Man
* 2007. Voila

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2018-11-23 a Wayback Machine.
* Belinda Carlisle al Youtube
# Bayburt

Bayburt (armeni Բաբերդ, Baberd) és una ciutat de Turquia capital de la província de Bayburt. Està a la vora del riu Çoruh i a uns 100 km al nord d'Erzurum.
Els romans i després els romans d'Orient hi tenien un castell que anomenaven Βαιβερδών. Formà part del tema de Càldia. Justinià I el va restaurar. Fou atacat pels àrabs als segles vii i viii. Devastada la comarca pels seljúcides el 1054/1055 va passar a aquestos després de la batalla de Mantziciert del 1071; va estar sota domini dels saltúkides d'Erzurum i la dels danishmèndides de Sivas. Sota Aleix I Comnè (1081-1118) els romans d'Orient la van recuperar temporalment. Va estar més tard sota domini dels seljúcides de Rum i finalment al segle xiv dels ilkhànides de Pèrsia. Era una estació en la ruta de la seda i fou visitada per Marco Polo i per Ewliya Celebi.
Després va estar en mans de djalayàrides i ak koyunlu entre la meitat del segle xiv i el final del segle xv i després va caure en mans dels safàvides, fins al 1514 quan en la campanya de Caldiran fou ocupada pels otomans. Entre 1533 i 1536 es va organitzar eficaçment el eyalat d'Erzurum del que va formar part. Més tard fou un kada (districte) del sandjak d'Erzurum.
Fou ocupada pels russos per primer cop el 1829 i una gran part de la vila fortalesa fou demolida pels bombardejos. Fou retornada als turcs al final de la guerra. La segona ocupació es va produir el 1916 quan els russos van derrotar els otomans a la batalla de Bayburt (juliol) en el marc de l'ofensiva contra Erzindjan.
El 1927 fou inclosa a la província de Gümüşhane. La província de Bayburt fou creada per llei núm. 3578 de 21 de juny de 1989.
Tenia una població el 1935 de 10.338 habitants (el districte 64.813 habitants). La producció de llana, pells i cereals són els seves principals activitats. La ciutat disposa de 535.780 m² de parcs, horts i jardins

## Llocs destacats

* Antic castell romà d'Orient (ruïnes)
* Mesquites destacant Ulu Camii del temps del seljúcida Masud II (restaurada el 1967), Ferahşat Bey, dels ak koyunlu (anterior a 1507) i Yakutiyya (de 1915)
* Banys
* Tombes
* Ciutat soterrània de Catalcesme
* Cascada de Sirakayalar
* Gençlik Parkı" (Parc de la Joventut)
* Şehit Nusret Bahçesi" (Jardins del màrtir Nusret)
* Parc de Genç Osman (Genç Osman Parkı)
* Coves de Çimağıl Mağarası i Helva Köyü Buz Mağarası

## Personatges

* Irsadi Baba
* Aglar Baba

## Enllaços externs

* Municipalitat de Bayburt Arxivat 2011-11-02 a Wayback Machine.
# Francisco de la Torre Díaz

Francisco de la Torre Díaz (Madrid, juliol 22 de 1972), és un polític espanyol de Ciutadans, actual diputat per la província de Madrid i president de la Comissió de Pressupostos del Congrés dels Diputats.

## Biografia

Francisco de la Torre és llicenciat en Dret i Ciències Econòmiques per la Universitat Pontifícia de Comillas. El 1999 va aprovar pel torn lliure les oposicions a inspector d'Hisenda amb el número 1 de la seva promoció. Ha exercit com a administrador de l'Agència Tributària i també com a Inspector, tant en tasques directes de comprovació com en la direcció d'equips d'inspecció.
Les seves àrees d'especialització són la Fiscalitat Internacional i la Fiscalitat Financera (en què va obtenir sengles diplomes d'Alta Especialització del Institut d'Estudis Fiscals) i els procediments tributaris, dels quals ha estat professor a l'esmentat Institut.
Ha estat conferenciant habitual, tant en fòrums d'Assessoria Fiscal (AEDAF, ASEFIGET ...) com en altres institucions com l'Institut de Foment Empresarial (IFE). Ha col·laborat amb freqüència en revistes especialitzades en Economia i Fiscalitat i en mitjans de comunicació econòmics i generals. Va ser secretari general i portaveu de l'Organització Professional d'Inspectors d'Hisenda entre 2008 i 2012.
Ha publicat un centenar d'articles d'opinió en diversos mitjans i set articles doctrinals en revistes especialitzades. Parla anglès, francès i català.
El març de 2014 va publicar el seu primer llibre: "Hisenda som tots? Impostos i frau a Espanya "(Editorial Debate), sortint publicada la 3a edició al maig de 2015.
Al juliol de 2015 va ser elegit per primàries com a candidat al Congrés dels diputats per Ciutadans per Madrid amb el número 2 de la Candidatura, resultant elegit diputat en les eleccions generals del 20 de desembre de 2015. Posteriorment va ser triat President de la comissió de Pressupostos del Congrés dels Diputats.
En les eleccions del 26 de juny de 2016, va repetir com a número 2 de la llista de Ciutadans per Madrid, resultant elegit diputat en l'actual legislatura. posteriorment va tornar a ser elegit President de la comissió de Pressupostos del Congrés dels Diputats.
És el portaveu de Ciutadans en la Comissió d'Hisenda i Funció Pública i portaveu adjunt a la Comissió d'Economia, Indústria i Competitivitat.
El gener de 2017 va ser elegit com a responsable de fiscalitat en el Comitè Executiu Nacional de Ciutadans.

## Referències

* ↑ Luis Balcarce. «Francisco de la torre: "Tenir impostos molt alts no serveix per recaptar més i ataca l'activitat econòmica "». Periodista Digital, 13-03-2014. [Consulta: 2 juny 2017].
# Clamor Amarga

La Clamor Amarga o Clamor d'Almacelles (també coneguda com a Clamor Salada, Clamor de Tamarit o simplement la Clamor) és una clamor de cabal irregular i escàs, que segueix un barranc natural situat a la Franja de Ponent i que fa part de la frontera històrica entre les terres de Catalunya i Aragó.
La Clamor Amarga comença al terme municipal d'Albelda i recorre uns 46 quilometres a través de les comarques del Segrià i la Llitera tot desembocant al Cinca, al terme municipal de Saidí.
Aquesta clamor fou l'únic curs d'aigua natural de la zona fins a l'arribada del canal d'Aragó i Catalunya i les séquies auxiliars, per la qual cosa va prendre en l'antiguitat tanta rellevància.

## Història

La referència més antiga que existeix sobre La Clamor la feu el rei Sanç Ramires el 1089 quan situa en aquest barranc la frontera oriental del Regne de Montsó:
| « | Termini supradicti castri a parte orientis, usque al Clamor. Termini a parte occidentis que ultra Cinga usque ad terminos de Albalat et Zaaidín. A parte aquilonis, usque in terminos de Almerge... | » |
| — Arxiu de la Seu de Lleida, Llibre Verd, pàg. 14 i ss. |||
La batalla de Fraga de l'any 1134 es va desenvolupar a l'entorn de la Clamor, essent probablement en aquest lloc on el rei Alfons I d'Aragó va fixar el seu campament en retirar les seves tropes cap al nord-est degut a la pressió de l'exèrcit musulmà de Fraga.
L'any 1173 torna a aparèixer documentació de la Clamor Amarga com a límit fixat pel bisbat de Lleida amb l'Orde dels Templers de Montsó després del pagament de delmes a la seva diòcesi:
| « | [...] et usque ad casteillon qui est super ipsa bataylla de Fraga, et vadit usque ad Clamorem que est inter Çaydi et Fraga, ubi fuit la bataylla dels almoraids. | » |
Fou en 1305 quan el rei Jaume I va confirmar a les corts reunides a Saragossa que la frontera amb l'Aragó es trobava al riu Noguera Ribagorçana i la Clamor d'Almacelles, quedant Saidí del costat aragonès i Fraga del català.

## Referències

* ↑ Folch Monclús, Rafel. Aigua salada en una terra de frontera. Paisatge i cultura a la clamor Amarga. Shikar - Revista del Centre d'Estudis Comarcals del Segrià, 2015, p. 120-128..
# Megalonyx jeffersonii

Megalonyx jeffersonii és una espècie extinta de peresós terrestre gegant que visqué entre el Plistocè mitjà (fa 15.000 anys) i el Plistocè superior (fa 12.000 anys). Els seus parents vivents més propers són els peresosos didàctils del gènere Choloepus.
Aquesta espècie tenia una ampla distribució a Nord-amèrica. Pertany al gènere Megalonyx i fou anomenat en honor de Thomas Jefferson, president dels Estats Units. El zoòleg francès Anselme Gaëtan Desmarest afegí el cognom de Jefferson a l'animal com a epítet específic.
# Blauvac

Blauvac (en francès Blauvac) és un municipi francès situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Fills il·lustres

* Georges Hugon (1904-1980) compositor musical que passà els últims anys de la seva vida en aquest poblet.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 198 | 198 | 215 | 228 | 274 | 337 | 425 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-1995 | Robert Jean | PS |
| 1995- | Max Raspail | PS |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Bellas Vistas

Bellas Vistas és un barri del districte de Tetuán, a Madrid. Limita al nord amb el barri de Berruguete, a l'oest amb Cuatro Caminos, a l'est amb la Ciutat Universitària de Madrid i al sud amb Vallehermoso (Chamberí). Està delimitat al nord pel carrer de Francos Rodríguez, a l'oest per l'Avinguda de Pablo Iglesias, a l'est pels carrers de Bravo Murillo i Francos Rodríguez i al sud per l'Avinguda de la Reina Victoria.

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
# Can Puigdomènech

Can Puigdomènech és una obra modernista de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, compost de soterrani, planta baixa i pis. A la mitgera de ponent sobresurt el cos que inclou l'escala. La façana és plana amb elements formals -llindes, medallons- i decoratius -botons ceràmics, esgrafiats- representatius del llenguatge del modernisme.

## Història

Joan Rubió i Bellver és l'arquitecte d'aquesta casa. Junt amb Can Trinxet són les dues úniques edificacions del terme de Sant Feliu de Codines que se li han atribuït. Situada a la zona de l'eixample del nucli antic, és a dir el carrer-carretera en què està enclavada la casa és l'eix principal de la població i en ell hi trobem els edificis més representatius de l'arquitectura de finals del segle xix i primer terç del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Can Puigdomènech». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Beatriu de Navarra

Beatriu de Navarra o Beatriu d'Evreux (c. 1392 - Olite, 14 de desembre de 1407) noble navarresa, filla de Carles III el Noble, rei de Navarra i de la infanta castellana Leonor de Trastámara.
El 1406 va contreure matrimoni, a la catedral de Pamplona, amb Jaume II de La Marche. D'aquest matrimoni va néixer:
Beatriu va morir al Palau Reial d'Olite (Navarra) el 14 de desembre de 1407.
# SMACS J0723.3-7327

SMACS J0723.3-7327 és un cúmul de galàxies dins de la constel·lació meridional de Volans (RA/Dec = 110,8375, -73,4391667). És un tros de cel visible des de l'hemisferi sud de la Terra i sovint visitat pel Hubble i altres telescopis a la recerca del passat profund. Va ser l'objectiu de la primera imatge a tot color que va ser presentada pel telescopi espacial James Webb, capturada amb NIRCam. Ha estat observat prèviament pel telescopi espacial Hubble com a part del Southern Massive Cluster Survey (SMACS), així com Planck i Chandra.

## Referències

* 1 2 Olivier Forni «Planck early results. VII. The Early Release Compact Source Catalogue» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 12-2011, pàg. 7–7. DOI: 10.1051/0004-6361/201116474.
* 1 2 3 Dan Coe «RELICS: Reionization Lensing Cluster Survey». Astrophysical Journal, 1, 14-10-2019. DOI: 10.3847/1538-4357/AB412B.
* ↑ Andrea Zonca «Planck early results. VIII. The all-sky early Sunyaev-Zeldovich cluster sample» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 12-2011, pàg. 8–8. DOI: 10.1051/0004-6361/201116459.
* ↑ WRAL. «SMACS J0723.3-7327» (en anglès). WRAL.com, 10-07-2022. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ «Astronomers eagerly await first images from the James Webb Space Telescope» (en anglès americà). CBS News, 11-07-2022. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ «SRELICS». irsa.ipac.caltech.edu. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ «RELICS: Reionization Lensing Cluster Survey» (en anglès). archive.stsci.edu. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ (en anglès) , 11-07-2022 [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ Repp, A.; Ebeling, H. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 479, 1, 9-2018, pàg. 844–864. Bibcode: 2018MNRAS.479..844R. DOI: 10.1093/mnras/sty1489.
* ↑ «PSZ1 G284.97-23.69». simbad.u-strasbg.fr. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ CXC-DS Chandra X-ray Center/SAO, 2015. DOI: 10.25574/15296.

## Enllaços externs

* SMACS J0723.3-7327 STScI. Lloc web de Hubble Legacy Archive
* Webb de la NASA ofereix la imatge infraroja més profunda de l'univers fins ara Comunicat de premsa de la NASA