OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# LIBRIS

LIBRIS és l'acròstic de Library Information System o Sistema d'informació per a les biblioteques, una base de dades bibliogràfica que consta de diversos catàlegs de les biblioteques sueques i mantinguts per la Biblioteca Nacional de Suècia a Estocolm. És possible cercar lliurement al voltant de sis milions i mig de títols a tot el país i és la consulta és gratuït.
El codi MARC per al Catàleg col·lectiu suec és SE-LIBR, normalitzat: Selibr.
LIBRIS es va desenvolupat des 1965. Mentre que la racionalització de les biblioteques era un problema de dues dècades ença després de la Segona Guerra Mundial, va ser l'any 1965 quan un comitè governamental va publicar un report sobre l'ús d'ordinadors en la consulta de biblioteques. El govern aleshores va crear un consell d'investigació (Forskningsbiblioteksrådet, FBR). Un document de disseny preliminar, Biblioteksadministrativt Information System (BAIS) publicat el maig de 1970, i el nom LIBRIS, abreviatura de Library Information System, es va utilitzar per a un subcomitè tècnic que va començar l'1 de juliol de 1970. El butlletí informatiu LIBRIS-meddelanden (ISSN 0348-1891) va començar el 1972 i es publica en línia des de 1997.

## Referències

* ↑ «LIBRIS». A: Nationalencyklopedin (en swedish) [Consulta: 27 juliol 2010]. subscription required
* ↑ «LIBRIS database contents». National Library of Sweden. [Consulta: 27 juliol 2010].
* ↑ Library of Congress Network Development and MARC Standards Office. «Search the MARC Code List for Organizations Database». Library of Congress, 05-04-2011. [Consulta: 22 agost 2012].
* ↑ Lena Olsson, Det datoriserade biblioteket. Maskindrömmar på 70-talet (1995), PhD dissertation from Linköping University, Linköping Studies in Arts and Science 121, ISSN 0282-9800, ISBN 91-7871-492-3, Abstract online
* ↑ Databehandling i forskningsbibliotek (1965; in LIBRIS), cited in Olsson (1995), p. 51.
* ↑ Olsson (1995), p. 55.
* ↑ Olsson (1995), p. 103.
* ↑ Olsson (1995), p. 31.
* ↑ LIBRIS-meddelanden

## Enllaços externs

* LIBRIS - Lloc web oficial
* Open Data, Informació sobre LIBRIS registres bibliogràfics i arxiu d'autoritat de dades obertes, 3 d'abril de 2012.
# Serra dels Borrossos

La Serra dels Borrossos és una serra situada al municipi de la Figuera a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 546 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat del Verdeguer (Montclar)

El Serrat del Verdeguer és una muntanya de 825 metres que es troba al municipi de Montclar, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ratpenat frugívor de dents agudes

Els ratpenats frugívors de dents agudes (Harpyionycteris) són un gènere de ratpenats de la família dels pteropòdids. Les dues espècies que conté viuen al sud-est asiàtic, on cadascuna d'elles és endèmica d'un arxipèlag diferent.
El gènere es compon de les espècies següents:
* Ratpenat frugívor de dents agudes de les Cèlebes (Harpyionycteris celebensis)
* Ratpenat frugívor de dents agudes de Whitehead (Harpyionycteris whiteheadi)
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Licor de genciana

El licor de genciana és un licor típic de diverses regions d'Itàlia, però especialment dels Abruços (així com de parts de França, on s'anomena liqueur de gentiane), que es produeix per destil·lació d'una maceració. de les arrels de la Gentiana (Gentiana lutea).
El nom genziana també s'utilitza per a un digestiu, típic de la regió dels Abruzzos d'Itàlia. També s'obté a partir de les arrels de la genciana, però sucant-les en vi blanc en lloc de qualsevol procés que impliqui destil·lació.
És una beguda alcohòlica de gust amarg i de color groc intens feta amb arrels de genciana i que es beu com a aperitiu. Es veu sol, molt fred o amb gel, o a Alvèrnia sinó també és tradicional tallar-lo amb un tret de licor de cassís.
A la cuina occitana, i més en particular a la d'Alvèrnia, el Salers és un dels licors de genciana més conegut, que es diu així perquè es fa a la localitat de Salers, també coneguda pel seu formatge.

## Referències

* ↑ Jean-Louis Clade, Charles Jollès: La Gentiane. L'aventure de la fée jaune, édition Cabédita, 2006. ISBN 2882954611
* 1 2 Il Giornale del Cibo: Liquore di genziana: la ricetta del tesoro "liquido" dell’Abruzzo
* ↑ «Abruzzoturismo.it - Liquore alla genziana». Arxivat de l'original el 2023-06-30. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Stradadeiparchi.it: Tradizioni d’Abruzzo: il liquore di genziana
# Serra dels Horts de Secà

La Serra dels Horts de Secà és una serra situada al municipi de Margalef a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 699 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa es de Bernard

La Casa es de Bernard és un monument del municipi d'Es Bòrdes inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa d'estil popular. La façana, orientada a l'oest, es disposa perpendicularment al carener. Les obertures exteriors de la casa consisteixen en una balconada i una gran porta. La balconada, que es caracteritza per tenir l'estructura bàsicament construïda en fusta, sobresurt de la façana mantinguda per un embigat encastat a la paret. El paviment és de taulons de fusta. Malgrat el mal estat de conservació es constata que la balconada estava formada per balustres de fustes planes, artísticament retallades. Per la seva forma sembla que hagin volgut imitar la silueta dels balustres de pedra i marbre d'estil neoclàssic en forma de columneta. A la balconada s'accedeix per una galeria vidrada en la seva meitat superior, amb dues portes de sortida en els laterals. La porta d'accés a la casa té la llinda rectangular construïda mitjançant una biga de fusta que recolza els seus extrems en el marc de fusta del l'obertura. Aquest marc s'assenta sobre dues pedres en marbre del país, possiblement per aïllar la fusta de la humitat. La porta és de tres fulles. Aquesta estructura fa pensar en una botiga o un taller que es trobava a la planta baixa de l'edifici.
El llosat (lòsat/tet) de quatre pales i vessant suau és cobert de pissarres. Perquè hi hagi llum a les golfes (humarau) trobem unes obertures que reben el nom de capuchines. La decoració de la façana consisteix en un arrebossar de les pedres que dibuixa carreus rectangulars.

## Història

"Els balcons o balconades, en especial els de fusta, es troben a tot el llarg del Pirineu i Pre-Pirineu, i són, en opinió de Violant i Simorra, relativament novells: apareixen vers el segle xvii, i més encara el XVIII i començaments del XIX, moment en què, en evolucionar el volum de la casa, també evoluciona la finestra o gran finestra sota la coberta que feia de solar i assecador, i s'anà convertint a poc a poc en eixidor i balcó". (Mas Canalis, D..-La casa Andorrana Tradicional, pàg. 79).
Malgrat aquesta cita de Violant i Simorra els balcons o balconades no són un tret característic en l'arquitectura popular aranesa. Encara que en quasi totes les poblacions de la Vall hi ha alguna casa que té una balconada de fusta degut potser al seu status social i per qüestions d'influència francesa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa es de Bernard». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Serrat Gran (Fígols)

El Serrat Gran és una serra situada al municipi de Fígols a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 2.297 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Estat de Chihuahua

L'Estat de Chihuahua és un dels trenta-un estats de Mèxic, situat al nord d'aquest país. Amb una àrea de 244.938 km² (gairebé la meitat de l'àrea d'Espanya), és l'estat més gran de la federació. La major part del territori té un clima desèrtic, tot i que hi ha també grans regions de boscos forestals; de fet, l'estat té més àrees forestals que qualsevol altre. L'estat de Chihuahua limita al nord amb l'estat de Texas, amb el qual comparteix el Rio Bravo del Norte (conegut als Estats Units com a "Rio Grande"), i amb l'estat de Nou Mèxic, a l'est amb els estats de Sonora i Sinaloa, al sud amb l'estat de Durango, i a l'est amb l'estat de Coahuila.
L'estat va rebre el nom per la seva capital, la ciutat de Chihuahua. L'origen del nom és desconegut, però, es creu que es deriva del nàhuatl Xicahua, que significa "lloc desèrtic o sorrenc".
Chihuahua és conegut per la seva producció de pomes, nous, fusta, bestiar, productes lactis, ovelles i l'extracció de metalls no ferris. La major part de la població es mestissa o blanca, però també hi ha grups indígenes minoritaris, com ara els Tarahumara, que habiten a les serralades de l'estat. També hi ha comunitats rurals de mennonites d'origen alemany, els quals parlen el plautdietsch.
Un dels destins turístics més importants de l'estat és la Barranca del Cobre, similar al Gran Canyó nord-americà.

## Clima

El clima de l'estat de Chiuahua depèn en gran part de l'altitud, segons la classificació de Köppen té 5 zones climàtiques.

## Vegeu també

* Creel.
* Ahumada (municipi)
* Bocoyna (municipi)
* Chihuahua (municipi)
* Janos (municipi)
* Juárez (municipi)

## Referències

* ↑ «Qué son y cómo funcionan las Maestrías de la Universidad Autónoma de Chihuahua». [Consulta: 1r octubre 2020].
# Muntanya de les Soleies

La Muntanya de les Soleies és una serra situada entre els municipis de Falset, Marçà i de Pradell de la Teixeta a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 551 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mathwar

Mathwar fou un estat tributari protegit, del tipus thakurat garantit, inicialment a l'agència de Bhopawar i després a l'agència de Malwa, a l'Índia central. La superfície era de 168 km² i la població el 1881 de 2.630 i el 1901 de 2.022 en 36 pobles. Tenia uns ingressos estimats de 4.000 rúpies i no pagava tribut. Limitava al nord amb Ali Rajpur, a l'est amb la pargana de Chikalda (d'Indore), al sud amb el Narbada i a l'oest amb Chhota Udaipur (a l'agència de Rewa Kantha). La població la formaven en bona part bhils i bhilales.
El sobirà portava el títol de rana i era un rajput ponwar. El 1881 era thakur Ranjit Singh.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Mare de Déu del Roser de les Bordes

La Mare de Déu del Roser de les Bordes, en aranès era Mair de Diu deth Roser, és l'església parroquial d'Es Bòrdes inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una sola nau en volta de canó; el presbiteri és format per tres arcs de mig punt (amb dues voltes d'aresta) sostinguts per pilars de base circular. La porta d'entrada està realitzada en pedra a l'estil neoclàssic (brancals i llinda en angle recte) amb una llosa al capdamunt on hi ha la inscripció de l'any de fundació (1806). Disposa d'una torre de campanes adossada a l'extrem SO que consta de quatre pisos i presenta planta quadrangular. Està arrabossada en morter de calç i els elements decoratius es redueixen a les cornises que divideixen cada un dels pisos del campanar; el pis superior consta de dues obertures per les campanes. A l'extrem SE hi ha afegida una sagristia.
A la porta de migdia de l'església hi ha encastada una llosa en marbre d'1,24 x 0,36 cm i representa la figura jacent, molt esquemàtica, d'un cavaller amb cota i espasa en posició orant. Als seus peus hi ha la figura d'un lleó coronat. Al voltant de la làpida hi ha una llegenda explicativa en caràcters gòtics i en llatí amb el suposat nom del guerrer : "Hc jhacet Stephs. De Merriaco, filius Stephi. De Merriaco. Cuiaia. (cuiius anima) requiescat in pace". Procedeix de Castell-lleó.

## Història

Segons José Sarrate Forga, l'actual temple està ubicat en un emplaçament on abans hi havia una església romànica de la que no queden restes visibles; fins a l'any 1810 l'església era sufragània de la parròquia de Benós.

## Referències

* 1 2 3 «Església parroquial de Nostra Senyora del Roser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Serrat Roig (Saldes)

El Serrat Roig és una serra situada al municipi de Saldes a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 2.192 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pteropodins

Els pteropodins (Pteropodinae) són una subfamília de ratpenats de la família dels pteropòdids. Totes les espècies vivents d'aquest grup viuen en zones tropicals i subtropicals. Aquest tàxon conté els següents gèneres:
* Acerodon (5 espècies)
* Desmalopex (2 espècies)
* Eidolon (2 espècies)
* Mirimiri (1 espècie)
* Neopteryx (1 espècie)
* Pteralopex (5 espècies)
* Pteropus (~60 espècies)
* Styloctenium (2 espècies)
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Lo Codó (Durro)

Lo Codó o el Codó és una muntanya de 1.825,6 metres que es troba al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça. Era termenal entre els antics municipis de Barruera i Durro.
És al sector nord-occidental del terme, al sud-est de Cardet, En el seu cim, que forma una plana anomenada la Plana del Rei, hi ha instal·lades les antenes repetidores de telecomunicacions que abasteixen la Vall de Boí.

## Referències

* 1 2 «el Codó | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Çò des d'Esperança

Çò des d'Esperança és un edifici del municipi de Bausen (Vall d'Aran) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Çò des d'Esperança és una "pardia" de notable qualitat, amb elements disposats en sentit perpendicular a les corbes de nivell, formant un clos tancat només accessible a través d'un passatge que perfora la planta baixa de la borda inferior, sota una capelleta dedicada a Sant Antoni. El casal se situa en la part superior de la segona línia de construccions, de secció rectangular, amb la façana orientada a sol ixent. Les obertures de fusta sota arcs de descàrrega palesen l'existència de dues plantes (4-3) i un humarau amb dos rengles de llucanes. La coberta d'encavallades de fusta i llosar de pissarra és de dos vessants, amb un tresaigües en la banda de migdia que aixopluga una balconada. Hi ha bordes per a cada tipus de bestiar, i el "palhèr" superior compta amb una rampa bastida damunt d'una arcada de mig punt.

## Història

Çò d'Esparança és sense dubte una de les cases més fortes de Bausen. En el segle xviii i el XIX el Bauqeria foren sovint cònsols en cap i rectors de Bausen.

## Referències

* 1 2 «Çò des d'Esperança». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Bisbat de Córdoba

El Bisbat de Córdoba -Diócesis de Córdoba (castellà), Dioecesis Cordubensis in Mexico (llatí)- és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat de Jalapa, i que pertany a la regió eclesiàstica Golfo. Al 2013 tenia 698.179 batejats sobre una població de 755.000 habitants. Des de l'any 200 està regida pel bisbe Eduardo Porfirio Patiño Leal.

## Territori

La diòcesi comprèn els següents municipis de l'estat mexicà de Veracruz: Alpatláhuac, Amatlán de los Reyes, Atoyac, Cacahualco, Camarón de Tejada, Coetzala, Comapa, Córdoba, Coscomatepec, Cuhichapa, Cuitláhuac, Chocanán, Fortín, Huatusco, Ixhuatlán del Café, Naranjal, Omealca, Paso del Macho, Sochiapa, Tepatlaxco, Tezonapa, Tomatlán, Totutla, Yanga i Zentla.
La seu episcopal és la ciutat de Córdoba, on es troba la catedral de Immaculada Concepció de Maria Verge.
El territori s'estén sobre 19.000 km², i està dividit en 62 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 15 d'abril de 2000 mitjançant la butlla Ministerium Nostrum del Papa Joan Pau II, prenent el territori de l'arquebisbat de Xalapa.

## Episcopologi

* Eduardo Porfirio Patiño Leal, des del 15 d'abril de 2000

## Demografia

A finals del 2013, la diòcesi tenia 698.179 batejats sobre una població de 755.000 persones, equivalent al 92,5% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats per sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2000 | 577.669 | 627.890 | 92,0 | 54 | 50 | 4 | 10.697 | | 4 | 160 | 35 |
| 2001 | 605.555 | 685.960 | 88,3 | 66 | 66 | | 9.175 | | | 146 | 40 |
| 2002 | 605.555 | 638.165 | 94,9 | 68 | 68 | | 8.905 | | | 98 | 40 |
| 2003 | 605.555 | 638.165 | 94,9 | 63 | 62 | 1 | 9.611 | | 1 | 98 | 39 |
| 2004 | 605.555 | 638.165 | 94,9 | 72 | 71 | 1 | 8.410 | | 1 | 145 | 42 |
| 2006 | 650.938 | 707.542 | 92,0 | 73 | 70 | 3 | 8.916 | | 3 | 164 | 39 |
| 2013 | 698.179 | 755.000 | 92,5 | 83 | 82 | 1 | 8.411 | | 8 | 161 | 44 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Cordoba (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi Arxivat 2011-09-25 a Wayback Machine. (castellà)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Ministerium Nostrum (llatí)
* Mapa Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. de la diòcesi] (castellà)
# Tossal de la Guàrdia (Cercs)

El Tossal de la Guàrdia és una muntanya de 1.264 metres que es troba al municipi de Cercs, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rhinichthys

El gènere Rhinichthys són peixos ciprínids d'aigua dolça inclosos en l'ordre Cypriniformes, distribuïts per rius del Canadà, Estats Units i Mèxic. Algunes d'aquestes espècies són apreciades en aquariologia.
Són peixos similars a les carpes però de grandària molt petita, la majoria de les espècies de poc més de 10 cm, que habiten aigües de clima temperat a subtropical.

## Taxonomia

* Gènere Rhinichthys:
** Rhinichthys atratulus (Hermann, 1804)
** Rhinichthys cataractae (Valenciennes, 1842) - Carpita raconera
** Rhinichthys chrysogaster (Girard, 1856) - Pupo panzaverde
** Rhinichthys cobitis (Girard, 1856) - Carpita locha
** Rhinichthys deaconi (Miller, 1984)
** Rhinichthys evermanni (Snyder, 1908)
** Rhinichthys falcatus (Eigenmann i Eigenmann, 1893)
** Rhinichthys obtusus (Agassiz, 1854)
** Rhinichthys osculus(Girard, 1856) - Carpita pinta
** Rhinichthys umatilla (Gilbert i Evermann, 1894)
# La Cresta

La Cresta, o també anomenada les Crestes, és una serra situada entre els municipis d'El Lloar i d'El Molar a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 467 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa Bloc (Tarragona)

La Casa Bloc és un edifici racionalista del municipi de Tarragona protegit com a bé cultural d'interès local. L'edifici està aïllat i ocupa la totalitat de l'illa de cases entre l'avinguda Companys i l'Avinguda del Principat d'Andorra. Té forma d'arc de circumferència, el centre del qual seria la Plaça Imperial Tarraco.
Es compon de porxo obert i tres plantes d'alçada. La façana és plana amb els eixos de simetria a les caixes d'escala. Les finestres estan seguides d'una cornisa.
A nivell de composició sobresurt l'ús del llenguatge modern, la disposició corba de la façana, l'organització de l'espai interior i, fins i tot, per la construcció amb materials prefabricats. Es tracta d'un dels edificis més rellevants del racionalisme de Tarragona.

## Història i Descripció

Als anys 1940 es promocionaren des dels poders polítics diverses habitatges socials (Ciutat jardí, platja de Saragossa, cases de la Unión Azufrera). El 1940 l'arquitecte José Mª Monravá López dissenyà el bloc «Alegria i Descans» a la sortida de la ciutat, al carrer del marquès de Guad-el-Jelú entre l'avinguda del President Companys i l'avinguda del Principat d'Andorra.
Josep Maria Monravá dibuixà una primera proposta el 1940, però tan sols un any després modificà el sistema adoptat per als balcons. Monravá es decantà per les fórmules inspirades en transatlàntics i un gran porxo interior, seguint així els postulats de Le Corbusier. El 1943 s'aprovà el projecte definitiu. Per a l'execució de l'obra comptà amb l'assessor del sindicat Juan Zaragoza Albí. La Casa Bloc fou, des del primer moment, element de propaganda del franquisme.
Es tractava d'habitatges per a les classes més desfavorides. Monravá proposà tres models. El A on se suprimeix la tribuna, el B amb un mur lateral exterior i el C que eren els habitatges més grans. El cost aproximat de cada pis era de 18.468 ptes.
Respecte als materials s'utilitzà els prefabricats beckembau a les cares exteriors. A l'interior el totxo per a una amplada de mur de 0.15 m. Els forjats de ciment armat eren de 0.15m. A la zona del terrat s'emprà tela asfàltica.

## Referències

* ↑ «Casa Bloc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 abril 2013].
* 1 2 3 4 5 «Casa Bloc». Fitxes zona d (Oest-centre) - Volum IV. Catàleg de béns a protegir - patrimoni cultural. pla d'ordenació urbanística municipal de Tarragona pp.57-58. Ajuntament de Tarragona, 01-01-2011. [Consulta: 18 abril 2013].
# Tossal d'Irene

El Tossal d'Irene és una muntanya de 622 metres que es troba entre els municipis de Casserres i de Puig-reig, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
# Rizòstoms

Els rizòstoms (Rhizostomeae) són un ordre de cnidaris de la classe Scyphozoa. A la mar Mediterrània abunda l'espècie Rhizostoma pulmo.
Les espècies d'aquest ordre no tenen tentacles ni altres estructures en la vora de la umbrela; per contra, tenen vuit braços orals molt ramificats al llarg dels quals existeixen petits orificis succionadors, a diferència d'altres escifozous que posseeixen solament quatre braços; els vuit braços es van fusionant cap a la part central del cos. La boca està també subdividida en diminuts porus units a la cavitat gastrovascular.

## Família

* Subordre Daktyliophorae
** Catostylidae
** Lobonematidae
** Lychnorhizidae
** Rhizostomatidae
** Stomolophidae
* Subordre Kolpophorae
** Cassiopeidae
** Cepheidae
** Mastigiidae
** Thysanostomatidae
** Versurigidae
# El Tormo (la Morera de Montsant)

El Tormo és una muntanya de 742 metres que es troba al municipi de la Morera de Montsant, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya