OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taula Rodona

Segons la llegenda del Rei Artús, la Taula Rodona era la taula mística de Camelot on Artús i els seus cavallers seien a tractar els assumptes cabdals de la seguretat del regne. En algunes versions, el mag Merlí hi tenia també plaça reservada.
La primera aparició d'aquest moble singular és en el Roman de Brut de Wace, tanmateix, la idea d'un Artús envoltat pels millors cavallers del món es remunta a la Historia Regum Britanniae de Geoffrey de Monmouth i a matèria gal·lesa medieval com ara Culhwch i Olwen i les triades gal·leses. L'origen més popular de la història de la taula apareix en el Merlí de Robert de Boron i va ser adoptada pels romanços posteriors. En aquesta versió, el mag va crear la taula a imitació de la taula del Sant Greal de Josep d'Arimatea, al seu torn una rèplica de la taula de l'últim sopar. En obres com el cicle de Lancelot, el «post-Vulgata» i Le Morte d'Arthur de Thomas Mallory, és el pare d'Artús, Uther Pendragon, qui crea la taula, conservada pel vassall d'Uther, Leodegrance, un cop mort el rei. Quan Artús és coronat, rep la taula com a regal de noces en maridar-se amb la filla de Leodegrance, Ginebra.
No hi ha «cap de taula» en una taula rodona i, per tant, ningú no ocupa una posició de privilegi. D'aquesta manera, els cavallers són tots iguals i no hi ha «líders» com hi havia en tantes altres taules medievals. Hi ha indicis d'altres disposicions circulars per evitar conflictes entre grups celtes antics. No obstant això, es podia deduir la importància segons la posició respecte a la cadira del rei. El siège périlleux («el seient perillós») estava reservat als cavallers de cor pur.
Existeixen diversos càlculs sobre el nombre total de cavallers de la Taula. Si hi havia 25 cavallers, aleshores el diàmetre de la taula hauria estat d'uns 7,5 metres, una separació més aviat gran per permetre una conversa educada. Si hi hagués hagut 100 cavallers a la Taula, haurien estat a uns 30 metres l'un de l'altre. Alguns experts assenyalen que la taula estava construïda per segments i amb el centre buit. Tal disposició hauria estalviat molt de material i hauria permès servir els àpats còmodament. Tanmateix, donat que no es conserva cap imatge de taula rodona de l'època en la qual se suposa que podia haver regnat Artús, es tracta d'una pura qüestió d'especulació.
# Pezoporikós Ómilos Làrnakas

El Pezoporikós Ómilos Làrnacas (en grec modern: Πεζοπορικός Όμιλος Λάρνακας) fou un club de futbol xipriota de la ciutat de Làrnaca. A més del futbol tenia seccions de basquetbol i voleibol.

## Història

El club es va fundar l'any 1927. Ingressà al campionat xipriota el 1938, campionat que guanyà dues vegades. També guanyà una copa de Xipre. El 1994 es fusionà amb l'EPA Làrnaca formant l'AEK Làrnaca.

## Palmarès
### Futbol

* Lliga xipriota de futbol (2): 1954, 1988
* Copa xipriota de futbol (1): 1970

### Basquetbol

* Lliga xipriota (4) 1973, 1991,1992,1994
* Copa xipriota (5): 1969, 1970, 1971, 1972, 1992

### Voleibol (femení)

* Copa xipriota (1): 1979
# Arnau Amalric

Arnau Amalric (Occitània o Catalunya, s. XII - abadia de Fontfreda, 1225) fou un monjo cistercenc, abat de Poblet (1196-1198), posteriorment abat de Citeaux (1200-1212), nunci papal i inquisidor durant la Croada albigesa, arquebisbe de Narbona (1212-1225) i abat general de l'orde del Cister (1221-1225). És esmentat com a beat en alguns santorals catòlics.

## Orígens

La procedència de la família Arnau Amalric (o Arnaud Amalric, Arnaud Amaury o Arnaldus Amalric) ha estat font de debat. D'aquesta manera, es poden trobar referències a la seva suposada catalanitat o occitanitat.
Sigui com sigui, un dels primers fets de la vida d'Amalric que es coneix és que era monjo cistercenc i que va ser nomenat abat del monestir de Santa Maria de Poblet (Conca de Barberà) el 1196. Després fou abat de Grandselve i de Cîteaux.

## La croada albigesa

El 1204, el papa Innocenci III el nomenà legat pontifici per tal d'acabar amb l'heretgia càtara. En un primer moment, Amalric va demanar als monjos cistercencs del Llenguadoc que prediquessin l'Evangeli i donà suport a la missió de Pere de Castellnou, però després va encapçalar, juntament amb Simó de Montfort, els croats que assolaren Occitània i eliminaren l'heretgia albigesa.
Durant el setge de Besiers, el juliol de 1209, va demanar als catòlics que sortissin, així com la rendició dels càtars, peticions que ambdós col·lectius van refusar. Conta la llegenda negra que, quan la ciutat va caure, les seves tropes li van preguntar com distingien a catòlics i a càtars, i ell respongué:
Mateu-los a tots, Déu reconeixerà els seus!
Aleshores la ciutat fou saquejada i hi moriren entre 7.000 i 20.000 persones, segons les fonts.
També encapçalà les campanyes contra Carcassona i Lavaur. Obtingué del papa l'excomunió de Ramon VI de Tolosa el 1211 i la deposició o dimissió d'alguns bisbes, entre els quals Berenguer de Narbona.

## Arquebisbe

El 1212 fou nomenat arquebisbe de Narbona i s'enfrontà a Montfort, duc de Narbona, pel domini de la ciutat fins al punt que Amalric excomunicà el seu adversari. Amalric va viatjar fins a la península Ibèrica, on participà en la batalla de Las Navas de Tolosa (16 de juliol de 1212) contra els musulmans, juntament amb cent cavallers narbonesos més.
Fou acusat d'excessos, però tenia fama d'integritat i zel apostòlic. El mateix Innocenci III li envià un llibre de sermons seus com a homenatge a la seva tasca. També assistí al concili IV del Laterà, organitzat per Innocenci III (1215) i que marcaria l'apogeu de l'autoritat política i religiosa del papat. Poc temps després, el 1221, Amalric fou ordenat abat general de l'orde del Cister.
Arnau Amalric va morir a l'abadia de Fontfreda el 26 de setembre de 1225. Les seves restes descansen al primer monestir de l'orde, el monestir de Cîteaux.
Els menologis d'Henríquez i de Bucelino l'inclouen amb el títol de beat el 30 de juliol, la qual cosa indicaria un culte local, avui desaparegut.

## Referències

* «Arnau Amalric». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Breu biografia d'Amalric (castellà)
* ↑ «El catarisme, per R. Vidal». Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 10 gener 2009].
# Mikkeli

Mikkeli (en suec Sankt Michel) és un municipi de Finlàndia i la capital de la regió de Finlàndia de l'est. Foma part de la regió històrica de Savònia del Sud. El gener del 2012 el municipi tenia 48.952 habitants (al voltant de 34.000 a la ciutat mateixa)
Mikkeli va ser el quarter general de les forces armades finlandeses durant la Segona Guerra Mundial.
Se situa a 500 m del llac Saimaa i hi ha altres llacs al municipi.
Compta amb un aeroport no internacional i estació de ferrocarril.
La Universitat de ciències aplicades dona feina a 400 persones a temps complet, i a 900 més a temps parcial. La ciutat també compta amb fàbriques de paper, impremtes i agricultura. Mikkeli és el centre turístic dels llacs finlandesos i té molta vida nocturna.

## Ciutats agermanades

Mikkeli manté una relació d'agermanament amb les següents ciutats:
* Békéscsaba (Hongria), des del 1981
* Molde (Noruega)
* Vejle (Dinamarca)
* Luga (Rússia)
* districte d'Ostholstein (Alemanya)
* Shaoxing (Xina)
* Borås (Suècia)

## Referències

* ↑ «Mikkeli» (en anglès). Kunta Liito. [Consulta: 11 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Town of Mikkeli Arxivat 2006-08-16 a Wayback Machine. – Web oficial
* YouTube picture gallery de Mikkeli
# Telhet

Telhet (en francès Teillet) és un municipi francès situat al departament del Tarn i a la regió d'Occitània.

## Demografia

| 1836 | 1841 | 1846 | 1851 | 1856 | 1861 | 1866 |
| 1 239 | 1 213 | 1 244 | 1 189 | 1 100 | 1 044 | 1 122 |
| 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1866 | 1891 | 1896 |
| 1 166 | 1 202 | 1 151 | 1 183 | 9 603 | 1 054 | 1 006 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 |
| 965 | 987 | 936 | 834 | 785 | 734 | 718 |
| 1946 | 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 |
| 696 | 695 | 729 | 688 | 628 | 615 | 606 |
| 1999 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| 442 | 452 | 445 | en cours | ... | ... | ... |
| Des de 1962: població sense dobles comptes - Fonts : Cassini i INSEE |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Francis Boularan | |
| 2008- | Alain Assié | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ Populations légales 2007
# Aphonopelma

Aphonopelma és un gènere d'aranyes migalomorfs de la família Theraphosidae, que inclou gairebé totes les procedents d'Amèrica del Nord i del nord de Mèxic i una part considerable de les de Centreamèrica, sent poques les descrites a Amèrica del Sud.
Prop de 90 espècies han estat descrites, però moltes d'elles no han estat estudiades adequadament i es coneix molt poc d'elles. Són de grandària gran i, com moltes altres taràntules d'Amèrica, posseeixen pèl urticant; sent molt dòcils en captivitat. L'estudi taxonómica no ha estat desenvolupat pel que és molt difícil identificar a aquelles que no posseeixen patrons, especialment aquella que són únicament negres o cafè.
En captivitat mengen grills, tot i que en el seu ambient natural mengen tota classe d'insectes petits.
Són una clau en l'evolució de les aranyes, a causa que són l'únic gènere que posseeix fileres en les potes i també en l'opistosoma (abdomen).
# La dàlia blava

La dàlia blava (original: The Blue Dahlia) és una pel·lícula policíaca estatunidenca dirigida per George Marshall, estrenada el 1946 i doblada al català

## Argument

Desmobilitzat fa poc, Johnny Morrison troba la seva dona als braços d'Eddie Harwood, patró del club La Dàlia Blava. Després d'una explicació, Johnny fuig del domicili conjugal. L'endemà, s'assabenta que la seva dona ha estat assassinada i que és el principal sospitós. Per ser absolt, no comptarà més que amb l'ajuda de dos camarades de l'exèrcit, així com d'una misteriosa i atractiva jove trobada a la carretera, Joyce, que també està implicada en l'assumpte.

## Repartiment

* Alan Ladd: Johnny Morrison
* Veronica Lake: Joyce Harwood
* William Bendix: Buzz Wanchek
* Howard Da Silva: Eddie Harwood
* Doris Dowling: Helen Morrison
* Tom Powers: el capità Hendrickson
* Hugh Beaumont: George Copeland
* Howard Freeman: Corelli
* Don Costello: Leo
* Will Wright: 'Dad' Newell
* Frank Faylen: Home al Motel
* Walter Sande: Gàngster
* Mae Busch (no surt als crèdits): Jenny (dona de fer feines)

## Nominacions

* 1947. Oscar al millor guió original per Raymond Chandler

## Anècdota

Elizabeth Ann Short va agafar el pseudònim de "Dàlia negra" per aquesta pel·lícula. El seu assassinat monstruós, que va tenir lloc el 15 de gener de 1947, mai no va ser aclarit. Aquest tema criminal va inspirar James Ellroy, autor el 1987 d'una novel·la policíaca titulada La dàlia negra.

## Referències

* ↑ La dàlia blava
# Albertas Šimėnas

Albertas Simena (Papiliai, 17 de febrer de 1950) és un polític lituà que va ser Primer Ministre de Lituània durant 3 dies, del 10 gener al 13 gener de 1991. Va deixar de ser-ho a causa dels "fets de gener" i va ser reemplaçat per Gediminas Vagnorius.
Simena es va graduar el 1972 a la Universitat de Vílnius amb un grau en economia. Va donar conferències a la Universitat Tècnica de Vilnius Gediminas Technical University des de 1984 fins al 1989. Es va unir a les activitats del moviment Sąjūdis i va ser elegit per a representar-lo al Consell Suprem. L'11 de març de 1990 va signar l'acta de restabliment de l'estat de lituà, que va declarar la independència de Lituània respecte de la Unió Soviètica. El gener de 1991, quan el primer govern encapçalat per Kazimira Prunskienė va renunciar a causa de la inflació, Simena va convertir-se en primer ministre. No obstant això, com l'exèrcit rus va entrar a Vílnius i envoltà d'edificis clau, Simena desaparegué. En una sessió d'emergència, Gediminas Vagnorius es va fer amb el càrrec del seu gabinet i va convertir-se en el nou primer ministre. Simena va reaparèixer el 14 de gener, unint-se al govern de Vagnorius com a ministre d'economia el 30 de maig de 1991, càrrec que va ocupar fins que el govern va renunciar el 21 de juliol de 1992. El 1994, es va unir al partit Democristians Lituans. Més tard, va ser escollit per anar al Seimas (1996-2000). No va aconseguir tornar a ser present al Seimas i a les eleccions al Parlament Europeu, després d'això es va unir el sector privat.
Simena ha publicat diversos articles acadèmics sobre economia i una monografia sobre les reformes econòmiques a Lituània des de 1990 fins a 1994.
| Precedit per: Kazimira Prunskienė | Primer Ministre de Lituània (10 - 13 gener) 1991 | Succeït per: Gediminas Vagnorius |
# Li diuen Bodhi

Li diuen Bodhi (títol original: Point break) és una pel·lícula estatunidenca de 1991, dirigida per Kathryn Bigelow. Protagonitzada per Patrick Swayze, Keanu Reeves, Gary Busey i Lori Petty en els papers principals. Ha estat doblada al català.
Va ser guardonada amb el premi MTV Movie Awards 1992 a l'actor més atractiu (Keanu Reeves).

## Argument

Johnny Utah (Keanu Reeves), un jove agent novell del FBI és destinat a Los Angeles per investigar un cas de robatoris a bancs, protagonitzats per una banda de delinqüents que es fan dir els expresidents, atès que assalten els bancs cobrint-se la cara amb màscares dels anteriors presidents del país.
El company de Johnny, Angelo Pappas (Gary Busey), sospita que els delinqüents són una banda de surfistes, teoria que es demostra en trobar diverses proves que apunten directament a aquesta possibilitat. Per a això, Johnny es fa passar per un surfista novell i coneix Tyler Endicott (Lori Petty), una surfista que acaba ensenyant-li a Johnny els fonaments del surf per poder ser acceptat en la comunitat surfista i poder així començar a investigar.
D'aquesta manera coneix a Bodhi (Patrick Swayze), un home que viu al límit, amb un estil de vida basat en l'adrenalina i amb una forma de viure la vida "poc convencional", encara que molt atractiva. A poc a poc Johnny va sent captivat per la forma de pensar de Bodhi, la qual cosa més endavant posarà en perill la seva missió.
Durant el transcurs de la pel·lícula, Johnny acaba comprenent els qui són els atracadors: Bodhi i el seu grup. Aquests atraquen bancs per poder finançar el seu estil de vida, anant d'un lloc del món a un altre any rere any a la recerca d'onades i emocions fortes.
Al final de la història, Johnny va perseguint a Bodhi per tota Oceania, fins que es troba amb ell a Bells Beach, esperant la seva onada en un gran temporal. Després d'una curta baralla, Johnny deixa lliure a Bodhi perquè cavalqui les seves onades, enmig d'un temporal immens, per poder així complir el somni de la seva vida, morint en ser aixafat per una gegantesca onada.

## Repartiment

* Patrick Swayze: Bodhi
* Keanu Reeves: Johnny Utah, agent FBI
* Gary Busey: Angelo Pappas, agent FBI
* Lori Petty: Tyler Ann Endicott
* John C. McGinley: Ben Harp, agent FBI
* James LeGros: Roach
* Sydney Walsh: Senyoreta Deer
* John Philbin: Nathanial
* Bojesse Christopher: Grommet
* Lee Tergesen: Rosie
* Julian Reyes: Álvarez, agent FBI
* Daniel Beer: Babbit, agent FBI
* Christopher Pettiet: Noi que lloga les taules de surf
* Vincent Klyn: Warchild
* Chris Pedersen: Búnker
* Anthony Kiedis: Tone

## Referències

* ↑ «Li diuen Bodhi». esadir.cat.
* ↑ «Point break». The New York Times.
# Alberts Kviesis

Alberts Kviesis (22 de desembre de 1881, parròquia de Tērvete - 9 d'agost de 1944, Riga) fou un polític letó i el tercer president de Letònia.
Kviesis va néixer a Tērvete, Letònia. Va estudiar Dret a la Universitat de Tartu i es va graduar el 1907. Després d'això, va treballar com a advocat. Kviesis va ser membre del Consell Popular de Letònia (Taut Padome) que va declarar la independència de Letònia el 1918. Després que Letònia s'independitzés, va ser membre del parlament, ministre i el president adjunt del Parlament. Va ser membre del Sindicat de Pagesos (Latviešu Zemnieku Savienība) del partit.
El 1930, Kviesis va ser elegit president de Letònia, i el 1933 va ser reelegit per un segon mandat. El 15 de maig de 1934, el primer ministre Kārlis Ulmanis va dissoldre el Parlament i va establir un govern autoritari. Kviesis va rebutjar el govern d'Ulmanis, però no va mostrar una resistència activa. Kviesis després va servir la resta del seu mandat, la signatura de les lleis fetes pel govern de Ulmanis. Després que el termini de Kviesis expirés el 1936, Ulmanis es va declarar a ell mateix president del país.
# Nickelodeon (pel·lícula)

Nickelodeon és una pel·lícula dels Estats Units dirigida per Peter Bogdanovich estrenada el 1976. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una història sobre els orígens del cinema. El 1910, neix un nou espectacle que assoleix una gran popularitat: el Nickelodeon, anomenat així perquè la gent pagava un nickel (cinc centaus) per l'entrada. En un local improvisat es projectava una pel·lícula muda, amb cartells explicatius i un piano en directe per realçar les escenes. Joves de diversa procedència i diferents professions, entren a formar part d'aquest excitant món, disposats a qualsevol cosa amb tal d'assolir l'èxit.

## Repartiment

* Ryan O'Neal: Leo Harrigan
* Burt Reynolds: Buck Greenway
* Tatum O'Neal: Alice Forsyte
* Brian Keith: H.H. Cobb
* Stella Stevens: Marty Reeves
* John Ritter: Franklin Frank
* Jane Hitchcock: Kathleen Cooke
* Tamar Cooper: Edna Mae Gilhooley
* Mathew Anden: Hecky
* Lorenzo Music: Mullins
* Miriam Byrd Nethery: tia Lula

## Referències

* ↑ esadir.cat. Nickelodeon. esadir.cat.
* ↑ «Nickelodeon». The New York Times.
# Albion (Michigan)

Albion és una ciutat situada al comtat de Calhoun a l'estat nord-americà de Michigan. En el cens de 2010 tenia 8616 habitants i una densitat poblacional de 737,29 persones per km².

## Geografia

Albion està situada en les coordenades 42° 14′ 52″ N, 84° 45′ 33″ O﻿ / ﻿42.24778°N,84.75917°O﻿ / 42.24778; -84.75917 Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, Albion té una superfície total d'11.69 km², de la qual 11.42 km² corresponen a terra ferma i (2.28%) 0.27 km² és aigua.

## Demografia

Segons el cens de 2010,[4] hi havia 8616 persones residint a Albion. La densitat de població era de 737,29 hab./km². Dels 8616 habitants, Albion estava composta pel 63.57% blancs, el 29.93% eren afroamericans, el 0.34% eren amerindis, l'1.06% eren asiàtics, el 0.2% eren illencs del Pacífic, l'1.04% eren d'altres races i el 3.86% pertanyien a dos o més races. Del total de la població el 5.8% eren hispans o llatins de qualsevol raça.
Viccionari
# Nivell 13

Nivell 13 (títol original: The Thirteenth Floor) és una pel·lícula de ciència-ficció germano-estatunidenca estrenada l'any 1999 i dirigida per Josef Rusnak. Segona adaptació de la novel·la Simulacron 3 de Daniel F. Galouye, adaptada per primera vegada l'any 1973 amb el telefilm alemany Welt am Draht. Ha estat doblada al català.

## Argument

Informàtic de primer nivell al cap d'una societat que treballa en la creació d'universos virtuals, Hannon Fuller ha concebut un programa simulant els anys 1930 (1937) de la seva joventut i s'hi connecta de tant en tant per a evolucionar-hi i també per espantar alguns fantasmes. En el transcurs d'una de les seves immersions a la simulació, envia al seu soci Douglas Hall un missatge testificant una descoberta que qualifica d'espantosa. Una vegada desconnectat, de retorn al món real, va a un bar des d'on telefona a Douglas. Sortint d'aquest bar, és assassinat amb diverses ganivetades per un desconegut. La policia sospita ràpidament de Douglas, a qui tot sembla acusar de l'homicidi del científic. Per comprendre què ha passat, Douglas s'ha d'immergir a la seva tornada al món virtual. Però vet aquí que sorgeix de manera inesperada Jane Fuller, que es presenta com la filla del savi assassinat i que desitja ocupar la direcció de la societat per a dissoldre-la…

## Repartiment

* Craig Bierko: Douglas Hall / John Ferguson / David
* Armin Mueller-Stahl: Hannon Fuller / Grierson
* Gretchen Mol: Jane Fuller / Natasha Molinaro
* Vincent De Onofrio: Jason Whitney / Jerry Ashton
* Dennis Haysbert: Inspector Larry McBain
* Steven Schub: Inspector Zev Bernstein
* Jeremy Roberts: Tom Jones
* Rif Hutton: Joe
* Leon Rippy: L'advocat de Jane
* Janet MacLachlan: Ellen
* Bob Clendenin: Gestor de banca
* Brooks Almy: mare de Bridgett

## Crítica

"Curiós viatge als límits entre realitat i ficció. Encara que una mica aparatós, aconsegueix crear un clima inquietant (...) Interessant"

## Referències

* ↑ «Nivell 13». esadir.cat.
* ↑ «'The Thirteenth Floor': Traveling in Cyberspace Can Get a Guy Cyberkilled». [Consulta: 22 març 2018].
* ↑ Palomo, Miguel Angel El País.
# Alcobaça (freguesia)

Alcobaça és una freguesia al municipi d'Alcobaça, a la Subregió de l'Oeste, antigament inclosa a la provincia d'Estremadura. La ciutat va créixer al llarg de les valls dels rius Alcoa i Baca, d'on deriva el seu nom. La ciutat té 15.800 habitants.
La ciutat d'Alcobaça va esdevenir notablement coneguda quan Alfonso Henriques va decidir construir-hi una església per celebrar la Conquesta de Santarem, l'any 1147. Més endavant l'església es va convertir en el Monestir d'Alcobaça, una de les millors mostres del gòtic portuguès. A l'església del complex es troben les tombes del rei Pere I i de la seva amant Inês de Castro. Al llarg dels anys el monestir va tenir un paper important en la cultura portuguesa.
Uns quilòmetres al nord d'Alcobaça es troba el Monestir de Batalha, un altre magnífic edifici del gòtic portuguès construït en memòria d'una altra batalla important, la batalla d'Aljubarrota. A l'oest d'Alcobaça es troba la coneguda vil·la pesquera de Nazaré, avui dia una ciutat. Al sud de la ciutat es troba Caldas da Rainha i la pintoresca ciutat medieval d'Óbidos. Al nord-est es troba la ciutat de Porto de Mós, amb el seu castell reconstruït.
# Perseguint la Betty

Perseguint la Betty (títol original en anglès: Nurse Betty) és una pel·lícula germano-americana dirigida per Neil LaBute, estrenada el 2000 i doblada al català

## Argument

Cambrera en un restaurant situat en una petita ciutat texana, Betty sempre ha somiat en ser infermera. Intenta oblidar la seva vida mediocre mirant el seu fulletó preferit, «Amor i passió», on l'heroi, el doctor David Ravell, li fa una forta impressió. Però una nit, Betty assisteix a l'homicidi del seu marit masclista per dos truans. En situació de xoc, es refugia en l'univers de la seva sèrie favorita i intenta negar el que ha vist. Persuadida que és verdaderament infermera, marxa a buscar el seu amor de sempre, el doctor Ravell.

## Repartiment

* Morgan Freeman: Charlie
* Renée Zellweger: Betty Sizemore
* Chris Rock: Wesley
* Greg Kinnear: Dr. David Ravell/George McCord
* Aaron Eckhart: Del Sizemore
* Tia Texada: Rosa Hernandez
* Crispin Glover: Roy Ostery
* Pruitt Taylor Vince: Xèrif Eldon Ballard
* Allison Janney: Lyla Branch
* Kathleen Wilhoite: Sue Ann Rogers
* Elizabeth Mitchell: Chloe Jensen
* Susan Barnes: Darlene
* Harriet Sansom Harris: Ellen
* Sung Hi Lee: Jasmine
* Laird Macintosh: Dr. Lonnie Walsh/Eric

## Premis i nominacions
### Premis

* 2000. Millor guió al Festival de Cannes
* 2000. Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per a Renée Zellweger

## Nominacions

* 2000. Palma d'Or

## Referències

* ↑ Perseguint la Betty
* ↑ «Nurse Betty». The New York Times.
# Alcáçovas

Alcáçovas és una freguesia del concelho (municipi) portuguès de Viana do Alentejo, famosa pel Tractat d'Alcáçovas signat el 4 de setembre de 1479 entre els representants dels Reis Catòlics i d'Alfons V de Portugal.Citada ja als itineraris romans, el nom probablement prové de l'àrab alcassaba, recinte fortificat. El 1271 rebé la categoria de vila i el 1290 es convertí en residència reial. Fins a 1836, tingué municipi propi. Per altra banda, el 1973 fou escenari de les reunions clandestines de militars que desembocaren en la Revolució dels Clavells de 1974. Té uns dos milers d'habitants i una superfície de 268 km², que és gairebé el 70% de tot el municipi. Hi ha indústria del suro, d'oli i de sonalls, que hi són tradicionals.

## Enllaços externs

* Web de la Junta de Freguesia de Alcáçovas. Arxivat 2012-05-11 a Wayback Machine. (portuguès)