OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# BMW Open 2010

El torneig de Múnic 2010, oficialment conegut com a BMW Open 2010, és una competició tennística professional que es juga sobre terra batuda i està inclosa en les sèries 250 de l'ATP. La 95a edició del torneig es va celebrar entre l'1 i el 9 de maig del 2010 a MTTC Iphitos de Múnic, Alemanya.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | M. Čilić | 6⁶ | 6 | 7 |
| | S. Greul | 7 | 2 | 5 | 1 | M. Čilić | 6 | 6² | 6 |
| | K. Anderson | 2 | 7 | 6⁵ | 6 | N. Almagro | 4 | 7 | 2 |
| 6 | N. Almagro | 6 | 5 | 7 | | | | | | 1 | M. Čilić | 3 | 6 | 6 |
| 4 | P. Kohlschreiber | 6 | 6 | | | | | | | 5 | M. Bagdatís | 6 | 2 | 3 |
| | S. Ventura Bertomeu | 2 | 1 | | 4 | P. Kohlschreiber | 3 | 4 | | | | | | |
| | M. Chiudinelli | 3 | 4 | | 5 | M. Bagdatís | 6 | 6 | | | | | | |
| 5 | M. Bagdatís | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 1 | M. Čilić | 3 | 6 | 4 |
| | P. Petzschner | 6 | 6 | 1 | | | | | | | | | | | 2 | M. Iujni | 6 | 4 | 6 |
| | D. Köllerer | 1 | 4 | | | P. Petzschner | 1 | 6 | 6 | | | | | |
| Q | Pere Riba | 5 | 1 | | 3 | T. Berdych | 6 | 3 | 4 | | | | | |
| 3 | T. Berdych | 7 | 6 | | | | | | | | P. Petzschner | 5 | 6⁵ | |
| 8 | B. Becker | 4 | 0 | | | | | | | 2 | M. Iujni | 7 | 7 | |
| | J. Hájek | 6 | 6 | | | J. Hájek | 1 | 3 | | | | | | |
| | A. Beck | 3 | 3 | | 2 | M. Iujni | 6 | 6 | |
| 2 | M. Iujni | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| | Leoš Friedl David Škoch | 4 | 4 | |
| | Mario Ančić Julian Knowle | 6 | 6 | | | Mario Ančić Julian Knowle | 6$^4$ | 6 | [5] |
| 4 | Oliver Marach Santiago Ventura | 6 | 6 | | 4 | Oliver Marach Santiago Ventura | 7 | 3 | [10] |
| | Jérémy Chardy Stéphane Robert | 3 | 4 | | | | | | | 4 | Oliver Marach Santiago Ventura | 5 | 6 | [16] |
| | Marco Chiudinelli Jan Hájek | 6$^4$ | 2 | | | | | | | 3 | Eric Butorac Michael Kohlmann | 7 | 3 | [14] |
| 3 | Eric Butorac Michael Kohlmann | 7 | 6 | | 3 | Eric Butorac Michael Kohlmann | 6 | 7 | |
| | Christopher Kas Philipp Petzschner | 6 | 4 | [12] | | Christopher Kas Philipp Petzschner | 1 | 6$^3$ | |
| 2 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 1 | 6 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Múnic :
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Cantó de Le Mêle-sur-Sarthe

El cantó de Le Mêle-sur-Sarthe és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte d'Alençon. Té 15 municipis i el cap es Le Mêle-sur-Sarthe.

## Municipis

* Aunay-les-Bois
* Boitron
* Bursard
* Coulonges-sur-Sarthe
* Essay
* Hauterive
* Laleu
* Marchemaisons
* Le Mêle-sur-Sarthe
* Le Ménil-Broût
* Ménil-Erreux
* Neuilly-le-Bisson
* Saint-Aubin-d'Appenai
* Saint-Léger-sur-Sarthe
* Les Ventes-de-Bourse

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1994 | Pierre d'Harcourt | Divers droite, després RPR |
| 1994-2001 | Serge Marpaud | Divers droite |
| 2001- | Christophe de Balorre | RPR, després UMP, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.507 | 4.479 | 4.385 | 4.402 | 4.365 | 4.499 | 5.082 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Multhan

Multhan fou un estat tributari protegit, del tipus thakurat garanti, inicialment a l'agència de Bhopawar i després a l'agència de Malwa, a l'Índia central. La superfície era de 236 km² i la població de 7.644 habitants repartits en 29 pobles. Tenia uns ingressos estimats de 62.000 rúpies i pagava un tribut a Dhar de 1804 lliures. La capital era Multhan a 58 km de Dhar. La terra era rica i l'aigua abundant; les principals produccions eren l'opi i el blat.
El sobirà portava el títol de thakur i era un rajput rathor feudatari de Dhar. Estava emparentat als rajputs rathors de Ratlam (fou concedit per primer cop a Kunwar Sakat Singh, fill petit de Ratan Singh de Ratlam, a la segona meitat del segle XVII) i gaudia de gran consideració del poble.

## Llista de thakurs

* Thakur SAKAT SINGH ?-1691
* Thakur ANUP SINGH 1691-1704
* Thakur INDRA SINGH 1704-?
* Thakur RAJ SINGH
* Thakur RUP SINGH
* Thakur CHHATRASAL
* Thakur ANAND SINGH
* Thakur LAKSHMAN SINGH ?-1810
* Thakur SAWAI SINGH 1810-1849,
* Thakur DALPAT SINGH 1849-1900
* Dharmalankar Dharm-Bhushan Dharm-Diwaker Shreeman Maharaj BHARAT SINHJI Sahib 1900-1948 (adoptat, era fill de Jaswant Singh de Sailana) (+1971)

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Braquihiops

Els braquihiops (Brachyhyops) són un gènere extint de mamífers artiodàctils de la família dels entelodòntids que visqueren durant l'Eocè a Àsia i Nord-amèrica. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà, els Estats Units, Mongòlia i la Xina. Juntament amb Eoentelodon, és el representant més primitiu de la seva família. Les espècies d'aquest grup tenien una fórmula dental de ${\tfrac {3.1.4.3}{3?.1.4.3}}$ i el musell curt. Eren de dimensions comparables a les d'una ovella. El nom genèric Brachyhyops significa 'porc de musell curt'.

## Referències

* 1 2 Entrada «Brachyhyops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ Rose, 2006, p. 295.
* ↑ Prothero i Foss, 2007, «Family Entelodontidae» (S. E. Foss).
* ↑ Prothero, 2017, p. 154.

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
* Prothero, D. R.; Foss, S. E. The Evolution of Artiodactyls (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2007. ISBN 978-0-8018-8735-2.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Cantó de Le Havre-1

El cantó de Le Havre-1 és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Le Havre. Compta amb part del municipi de Le Havre.

## Municipis

* Le Havre

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Pierre Guinard | PCF |
| 1955-1985 | M. Denis | UDR, després RPR |
| 1985- | Annie Guillemet | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Baucina

Baucina (sicilià Baucina) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 2.033 habitants. Limita amb els municipis de Bolognetta, Caccamo, Casteldaccia, Ciminna, Ventimiglia di Sicilia i Villafrati.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Ciro Coniglio | Llista cívica |
# Rangi

Rangi fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al tahsil de Brahmapuri, districte de Chanda a les Províncies Centrals. Estava format per 39 pobles amb una superfície de 290 km² i una població el 1881 de 4.562. La part oriental era muntanyosa amb abundància de tec i alguns altres arbres explotables, i la resta era arenosa i produïa arròs i en alguns llocs canya de sucre. La capital era Rangi a 20° 21′ N, 80° 13′ E﻿ / ﻿20.350°N,80.217°E﻿ / 20.350; 80.217.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Buchy

El cantó de Buchy és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Rouen. Té 21 municipis i el cap és Buchy.

## Municipis

* Bierville
* Blainville-Crevon
* Bois-Guilbert
* Bois-Héroult
* Boissay
* Bosc-Bordel
* Bosc-Édeline
* Bosc-Roger-sur-Buchy
* Buchy
* Catenay
* Ernemont-sur-Buchy
* Estouteville-Écalles
* Héronchelles
* Longuerue
* Morgny-la-Pommeraye
* Pierreval
* Rebets
* Saint-Aignan-sur-Ry
* Sainte-Croix-sur-Buchy
* Saint-Germain-des-Essourts
* Vieux-Manoir

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Fernand Piole | Divers gauche |
| 1951-1970 | M. Lefebvre | radical |
| 1970-2001 | Albert Verhaeghe | radical, després UDF |
| 2001- | Patrick Chauvet | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.293 | 5.790 | 6.292 | 7.651 | 8.692 | 9.288 | 10.605 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Municipi de Boliàrovo

El municipi de Boliàrovo (búlgar: Община Болярово) és un municipi búlgar pertanyent a la província de Iàmbol, amb capital a la ciutat de Boliàrovo. Es troba a la part sud-est de la província, a la frontera amb Turquia.
L'any 2011 tenia 4.160 habitants, el 83,70 búlgars i el 14,30% gitanos i l'0,83% turcs. A la capital municipal Bolyarovo hi viu una tercera part de la població municipal.

## Localitats

Juntament amb la capital municipal hi ha 19 pobles més al municipi:
| Sharkovo Dabovo Dennitsa Golyamo Kruchevo Gorska Polyana Iglika Kamen Vrakh Krainovo Malko Sharkovo | Mamarchevo Oman Popovo Ruzhintsa Sítovo Stefan Karadjovo Strandzha Valchi Ízvor Voden Zlatinitsa |

## Referències

* ↑ «Mapa de Bolyarovo». Google Maps.
* ↑ «Етнически състав на населените места в България според преброяването на населението през 2011 г.» (en anglès). pop-stat.mashke.org, 2015. [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ «НАСЕЛЕНИЕ ПО ОБЛАСТИ, ОБЩИНИ, НАСЕЛЕНИ МЕСТА И САМООПРЕДЕЛЕНИЕ ПО ЕТНИЧЕСКА ПРИНАДЛЕЖНОСТ КЪМ 1.02.2011 ГОДИНА» (en búlgar). Национален статистически институт (Institut Nacional d'Estadística de Bulgària). [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ «Преброяване на населението» (en búlgar). National Statistical Institute - Republic Of Bulgaria, 01-02-2011. Arxivat de l'original el 13 de juny 2018. [Consulta: 23 març 2021].
# Cantó de Longueville-sur-Scie

El cantó de Longueville-sur-Scie és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Dieppe. Té 23 municipis i el cap és Longueville-sur-Scie.

## Municipis

* Anneville-sur-Scie
* Belmesnil
* Bertreville-Saint-Ouen
* Le Bois-Robert
* Le Catelier
* Les Cent-Acres
* La Chapelle-du-Bourgay
* La Chaussée
* Criquetot-sur-Longueville
* Crosville-sur-Scie
* Dénestanville
* Heugleville-sur-Scie
* Lintot-les-Bois
* Longueville-sur-Scie
* Manéhouville
* Muchedent
* Notre-Dame-du-Parc
* Saint-Crespin
* Sainte-Foy
* Saint-Germain-d'Étables
* Saint-Honoré
* Torcy-le-Grand
* Torcy-le-Petit

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1973 | André Lebaudy | Radical, després divers droite |
| 1973-2004 | René Delcourt | Divers droite, després UDF |
| 2004- | Serge Boulanger | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.682 | 6.149 | 6.046 | 6.684 | 7.080 | 7.091 | 7.726 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bear Stearns World Headquarters

El 383 Madison Avenue, també conegut amb el nom de Bear Stearns Building, és un gratacel de New York.
Mesura 230 metres per 47 pisos i ha estat acabat el 2001.

## Enllaços externs

* Wired New York Arxivat 2009-05-02 a Wayback Machine.
* Model de l'edifici
* Emporis.com - Building ID 100372
# Rangmagiri

Rangmagiri és una població de Meghalaya a les muntanyes Mimanram. És notable perquè el març de 1871 fou teatre de la mort d'un servidor de l'equip d'inspecció britànic. Aquest equip ja havia acabat d'inspeccionar les muntanyes Khasi i encara que inicialment no va trobar oposició a les terres dels garos, com més a l'interior anaven menys cooperació els era oferta; el març els ajudants bengalís enviats a buscar treballadors als pobles de Rangmagiri i Pharamgiri, foren atacats i un dels ajudants va resultar mort; tot seguit es van produir algunes incursions de garos independents contra els que vivien sota domini britànic. A causa de tot això el 1872-1873 es va decidir enviar una expedició per reforçar l'autoritat britànica als 60 pobles que romanien independents, que es van sotmetre entregant els caps dels que havien vessat sang en les seves expedicions i pagant la multa que se'ls va imposar; es va iniciar la inspecció de la zona independent, es van nomenar els lashkars o caps de cercle i cada poble va tenir un tribut assignat. El maig de 1873 el mapa de les muntanyes Garo estava acabat.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# BV-4511

La BV-4511 és una carretera del Bages que discorre pels termes municipals de Sant Fruitós de Bages, Artés, Santpedor i Callús. La B correspon a la demarcació de Barcelona, cosa que indica la seva antiga pertinença a la Diputació de Barcelona. Actualment pertany a la Generalitat de Catalunya, i la V a l'antiga xarxa de carreteres veïnals.
Té l'origen a la cruïlla amb les carreteres B-451 i BV-4512, a 250 metres a migdia del Pont de Cabrianes, al nord-oest de Cal Gras i al sud-oest de Ca la Rossa. Des d'aquest lloc s'adreça de primer cap a ponent i gira de seguida cap al nord-oest. Passa a ran de l'església romànica de Sant Jaume d'Olzinelles, on torna a girar cap a ponent, direcció que, fent alguns retombs, ja segueix fins al final. Passa a migdia del Polígon industrial Pla del Mas i després passa per sota de la carretera E-9-C-16 i de seguida després per sota de la C-25. Tot seguit troba al nord del Polígon industrial Pla de Santa Anna, i tot seguit, just en entrar en terme de Santpedor, troba l'antic poble, d'hàbitat dispers, de Claret, on hi ha les esglésies romàniques de Santa Anna i de Santa Maria de Claret, a més de les masies de la Torre de Claret i de Casagemes.
Ja en terme de Santpedor, el travessa tot de llevant a ponent, passant a l'inici entre el Polígon industrial Riu d'Or, al nord-est, i el de Santa Anna III, just abans d'entrar a Santpedor. Travessa tota aquesta vila, i en surt cap a l'oest passant pel nord de Can Tatger; passa al sud de la partida de la Carretera de Callús, deixa al nord el Mas de l'Erola, deixa al sud el Soler i al nord Cal Cots, i s'aboca en la carretera C-25 al sud-est de la població de Callús i al nord de la Torre dels Moros.
# Cantó de Caudebec-en-Caux

El cantó de Caudebec-en-Caux és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Rouen. Té 21 municipis i el cap és Caudebec-en-Caux.

## Municipis

* Anquetierville
* Caudebec-en-Caux
* Heurteauville
* Louvetot
* La Mailleraye-sur-Seine
* Maulévrier-Sainte-Gertrude
* Notre-Dame-de-Bliquetuit
* Saint-Arnoult
* Saint-Aubin-de-Crétot
* Saint-Gilles-de-Crétot
* Saint-Nicolas-de-Bliquetuit
* Saint-Nicolas-de-la-Haie
* Saint-Wandrille-Rançon
* Touffreville-la-Cable
* Vatteville-la-Rue
* Villequier

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Maurice Collet | radical |
| 1958-1964 | Henri Malou | Divers droite |
| 1964-1970 | Maurice Collet | radical |
| 1970-1998 | Henri Malou | radical, després UDF |
| 1998- | Martine Blondel | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.946 | 10.427 | 10.746 | 12.034 | 12.887 | 13.048 | 13.882 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Laci

El Laci (en italià Lazio) és una regió de la Itàlia central al voltant de la ciutat de Roma, que n'és la capital. Té una superfície de 17.203 km² i una població de 5.891.750 habitants (2016), amb una densitat de 341 hab/km². El componen les províncies de Frosinone, Latina, Rieti i Viterbo, i la ciutat metropolitana de Roma capital.
S'estén per la plana del Tíber, i està limitada al nord pels Apenins i els Abruços; conté els llacs de Bolsena i Bracciano. Dins el Laci hi ha una part del parc nacional dels Abruços, el Laci i Molise. La regió té agricultura a les planes, i indústria als voltants de Roma; el turisme hi és una font d'ingressos molt rellevant.
Limita al nord-oest amb la Toscana, al nord amb l'Umbria, al nord-est amb les Marques, a l'est amb els Abruços i el Molise, al sud-est amb la Campània, a l'oest lloc està banyada pel mar Tirrè. A l'interior es troba el petit enclavament de la Ciutat del Vaticà.
La regió va ser el bressol del poble llatí, avantpassat dels antics romans, poble anomenat així perquè s'havia establert en un territori latus ('ample' en llatí). Durant l'època d'August va ser la regió principal d'Itàlia, i d'ençà dels temps de Pius II i Pau II la regió va seguir totes les peripècies de la història del Papat i, en època moderna, la de l'estat italià.
El Laci és important en la cultura italiana pels seus continguts històrics, artístics, arqueològics, arquitectònics, religiosos i, en general, culturals. L'immens patrimoni de la ciutat de Roma, tot i que potser és el més conegut, és només un de més entre els nombrosos exemples que es troben en els centenars de ciutats, pobles, esglésies, monestirs, monuments i altres llocs de la regió.

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la regió
# Cantó d'Offranville

El cantó d'Offranville és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Dieppe. Té 18 municipis i el cap és Offranville.

## Municipis

* Ambrumesnil
* Arques-la-Bataille
* Aubermesnil-Beaumais
* Le Bourg-Dun
* Colmesnil-Manneville
* Hautot-sur-Mer
* Longueil
* Martigny
* Offranville
* Ouville-la-Rivière
* Quiberville
* Rouxmesnil-Bouteilles
* Saint-Aubin-sur-Scie
* Saint-Denis-d'Aclon
* Sainte-Marguerite-sur-Mer
* Sauqueville
* Tourville-sur-Arques
* Varengeville-sur-Mer

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Léonce Grau | PS |
| 1964-1976 | M. des Champs de Boishébert | RPR |
| 1976-1982 | Guy Sénécal | UDF |
| 1982-2008 | Jean Dasnias | PCF |
| 2008- | Bruno Bienaimé | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 13.272 | 13.848 | 14.550 | 16.105 | 17.170 | 17.936 | 17.908 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bedollo

Bedollo és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.420 habitants. Limita amb els municipis de Baselga di Pinè, Lona-Lases, Palù del Fersina, Sant'Orsola Terme, Segonzano i Sover.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Narciso Svaldi | Llista cívica |
# Ranpur

    No s'ha de confondre amb Rampur
Ranpur fou un estat tributari protegit a Orissa, amb una superfície de 526 km², rodejat pel districte de Puri per tots costats excepte per l'oest on tenia el principat de Nayagarh. La part sud-oest de l'estat era selvàtica i poc habitada, però el nord i est era fèrtil i populosa. Els ingressos eren de 54.000 rupies i pagava un tribut de 1.401 rupies al govern britànic. la població era de 36.539 habitants el 1881, de 40.115 el 1891, de 46.075 el 1901, i de 47.711 el 1931, repartits en 261 pobles, i quasi tots hindús; la casta principal eren els chases. La capital era Rangpur, residència del raja, a 25 km de l'estació de Kalupara Ghat, amb uns 3.500 habitants. Tenia una milícia de 8 homes i 94 policies.
Els seus governants reclamaven ser el més antics dels principats d'Orissa i la seva genealogia es remuntaria a 3.600 anys. La nissaga deia ser d'origen ari i en una enquesta del 1814 no acceptava un origen khond. La tradició afirmava que fou fundat al segle XVIII aC per un caçador anomenat Basara Basuk i que el seu nom derivava d'un gegant de nom Ranasur. Una altra versió assenyala que Biswabasab de la família benu Raj va fugir de la zona de les muntanyes Nilgiris i es va establir a Ranpur; hauria rebut el títol de Narendra al segle XII del raja d'Orissa, i més tard el de Bajradhar (segle XVIII). Va signar un tractat amb els britànics el 1803. El 1862 va rebre sanad d'adopció per la seva lleialtat durant el motí. Els poders del raja foren revisats el 1894, 1908, 1915 i 1937.

## Llista dels darrers rages

* Raja Ramachandra Narendra 1692-1727
* Raja Sarangadhar Narendra 1727-1754 (fill)
* Raja Narsingh Bajradhar Narendra 1754-1789,
* Raja Brujdaban Bajradhar Narendra 1789-1821 (fill)
* Raja Brajsundar Bajradhar Narendra 1821-1842 (fill)
* Raja Benudha Bajradhar Narendra Mahapatra 1842-1899 (fill)
* Raja Birbar Krishna Chandra Narendra Mahapatra 1899-1945
* Raja Shri Brajendra Chandra Singh Deo Bajradhar Narendra Mahapatra 1945-1948 (+1980)

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Babruisk

Babruisk (en belarús, Бабруйск) o Bobruisk (en rus, Бобруйск) és una ciutat de la província de Mahiliou a Belarús, sobre el riu Berézina.
És una gran ciutat dins el seu país, amb una població de 227.000 persones (2000). El nom de Babruisk prové probablement de la paraula belarussa babior (бабёр): castor, pels que solien habitar en el Berézina.
No obstant això, els castors en la zona foren gairebé eliminats a la fi del segle xix a causa de la caça i la contaminació.
Babruisk ocupa una àrea de 66 quilòmetres quadrats i comprèn més de 450 carrers, la longitud dels quals s'estén per més de 430 km.
Està situada a l'encreuament de les vies fèrries d'Asipóvitxi, Jlobin i Kastrítxnitski i les carreteres a Minsk, Hómiel, Mahiliou, Kalínkavitxi, Slutsk i Rahatxou.
Té la major serradora de Belarús, i és també coneguda per la seva indústria química i la maquinària.
L'any 2003, hi havia 34 escoles públiques a Babruisk, amb més de 34.000 alumnes. També hi ha tres escoles especialitzades en música, dansa i arts visuals. A més, hi ha una escola de medicina i nombroses escoles tècniques professionals.

## Galeria

* La fortalesa de Babruisk el 1811
* L'antic edifici de la biblioteca
* L'autopista de Minsk
* Ajuntament de Babruisk i monument a Lenin
* Tanc soviètic que commemora l'alliberament de la ciutat dels nazis
* Estació ferroviària de Babruisk
* Carrer del centre de Babruisk

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2017-12-25 a Wayback Machine. (rus)
* Radzima.org (bielorús) (polonès) (rus) (anglès)
* Imatges de Babruisk (rus)
# Cantó de Criquetot-l'Esneval

El cantó de Criquetot-l'Esneval és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Le Havre. Té 21 municipis i el cap és Criquetot-l'Esneval.

## Municipis

* Angerville-l'Orcher
* Anglesqueville-l'Esneval
* Beaurepaire
* Bénouville
* Bordeaux-Saint-Clair
* Criquetot-l'Esneval
* Cuverville
* Étretat
* Fongueusemare
* Gonneville-la-Mallet
* Hermeville
* Heuqueville
* Pierrefiques
* La Poterie-Cap-d'Antifer
* Sainte-Marie-au-Bosc
* Saint-Jouin-Bruneval
* Saint-Martin-du-Bec
* Le Tilleul
* Turretot
* Vergetot
* Villainville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Georges Chedru | RI |
| 1973-2011 | Charles Revet | RI, després UDF, després UMP |
| 2011- | Bertrand Lefrançois | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 7.966 | 8.638 | 9.614 | 12.116 | 13.455 | 14.468 | 15.718 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||