OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barri de Sant Esteve (Tolosa)

El barri de Sant Esteve és un ric barri de Tolosa, situat al centre històric, al sud-est de la Plaça de l'Esquirol.
En aquest magnífic barri burgès hi ha boniques cases velles construïdes per l'aristocràcia i pels artesans del teixit. S'hi pot trobar també botigues de luxe, antiquaris i tallers de restauració.
L'edifici civil més destacat d'aquest barri és l'Hôtel d'Ulmo (situat al carrer Ninau, 15), construït entre el 1526 i el 1536 a partir d'una casa fortificada del segle xv.
Aquest barri s'aplega al voltant de la catedral de Sant Esteve i la seva plaça, on hi ha la font pública monumental més antiga de la ciutat, el Grifol (Griffoul en francès), que significa en occità deu d'aigua. Aquesta font data dels anys 1546-1548.
El barri de Sant Esteve era un dels vuit capitolats de la Tolosa medieval; el color que representava el barri era el violeta.
# Cantó d'Olonzac

El cantó d'Olonzac és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Besiers, té 13 municipis i el cap cantonal és Olonzac.

## Municipis

* Anha
* Asilhanet
* Baufòrt
* Cassinhòlas
* Sesseraç
* Felina de Menerbés
* Ferrals de las Montanhas
* La Cauneta
* La Livinièra
* Menerba
* Olonzac
* Opian
* Sira
# Cantó de Cornús

El cantó de Cornús és un cantó del departament francès de l'Avairon, del districte de Millau. Té 9 municipis i el cap és Cornús.

## Municipis

* Lo Clapièr
* Cornús
* La Panosa de Sarnon
* Marnhagas e la Tor
* Fondamenta
* Sent Baulise
* Santa Aulària de Sarnon
* Sent Joan e Sent Paul
* Lo Vialar del Pas de Jòus

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1988-2008 | Jean Geniez | Divers gauche |
| 2008- | Christophe Laborie | Radical |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.774 | 2.010 | 1.879 | 1.726 | 1.539 | 1.571 | 1.836 |
# Mola de Catí

La Mola de Catí és una serra situada entre els municipis de Roquetes i de Tortosa a la comarca del Baix Ebre, amb una elevació màxima de 1.328 metres.

## Referències

* ↑ «Mola de Catí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Codina (Sant Bartomeu del Grau)

La Codina és un monument del municipi de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

L'edifici original és amb teulada a dues vessants amb aiguavés a la façana principal. Té un portal dovellat i una finestra amb dues columnetes de pedra, disposades en forma de creu. També hi ha un balcó i una finestra amb dos carots molt erosionats d'estil renaixentista. Al costat d'aquest edifici n'hi ha un altre annexionat, amb una llinda datada de 1765. A la façana dreta hi ha força finestres amb pedra treballada amb simples motius renaixentistes. Davant la casa hi ha una lliça sobre unes lloses. Completen la masia unes quadres i masoveries, i un femer amb volta de canó.

## Història

Hi ha notícies, al llarg del segle xiv, de membres de la família Codina. L'any 1367 trobem documentat a Ramon Codina, qui es casa amb una noia de Poetelles de Sobremunt. L'any 1381 es troba citat a Pere Guillem Codina.
Al segle xvii, concretament l'any 1668, Rafel Codina és citat també amb motiu del seu casament amb Francisca Tressera de Sant Bartomeu del Grau, actuant com a notari Joan Vila.

## Referències

* 1 2 3 «La Codina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «La Codina». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Bisbat d'Irapuato

El bisbat d'Irapuato (castellà: Diócesis d'Irapuato, llatí: Dioecesis Irapuatensis) és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat de León, i que pertany a la regió eclesiàstica Bajío. L'any 2013 tenia 1.190.000 batejats sobre una població d'1.204.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe José de Jesús Martínez Zepeda.

## Territori

La diòcesi comprèn nou municipis de l'estat mexicà de Guanajuato: Abasolo, Cuerámaro, Huanímaro, Irapuato, Jaral del Progreso, Pénjamo, Pueblo Nuevo, Salamanca i Valle de Santiago.
La seu episcopal és la ciutat d'Irapuato, on es troba la catedral de la Mare de Déu de la Solitud.
El territori s'estén sobre 4.775  km², i està dividit en 67 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 3 de gener de 2004, mitjançant la butlla Venerabiles Fratres del Papa Joan Pau II, prenent el territori del bisbat de León (avui arquebisbat) i de l'arquebisbat de Morelia. Originàriament era sufragània de l'arquebisbat de San Luis Potosí.
El 25 de novembre de 2006 passà a formar part de la província eclesiàstica de l'arxidiòcesi de León.

## Cronologia episcopal

* José de Jesús Martínez Zepeda, des del 3 de gener de 2004

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 1.190.000 batejats sobre una població d'1.204.000 persones, equivalent al 98,8% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2004 | 1.030.000 | 1.077.660 | 95,6 | 150 | 107 | 43 | 6.866 | | 43 | 204 | 65 |
| 2006 | 1.077.110 | 1.094.160 | 98,4 | 112 | 39 | 151 | 7.133 | 2 | 50 | 168 | 61 |
| 2013 | 1.190.000 | 1.204.000 | 98,8 | 169 | 123 | 46 | 7.041 | 2 | 51 | 231 | 67 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Irapuato (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Venerabiles Fratres (llatí)
# Deicoont (heroi)

D'acord amb la mitologia grega, Deicoont (en grec antic: Δηϊκόων) va ser un heroi troià, company d'Enees.
Va morir a mans d'Agamèmnon.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicion s 62, 1997, p. 61. ISBN 8429741461.
# Barrio Bolívar, Montevideo

El Barri Bolivar, també conegut com a Mercat Model per la ubicació del mercat homonimo, és un barri de la ciutat capital de Montevideo. Limita amb els barris de Brazo Oriental al nord-oest, Cerrito al nord, Pérez Castellanos al nord-est, i Jacinto Vera al sud.
És seu de l'Edifici Llibertat i del Parc de les Escultures.

## Enllaços externs

* Google Maps: Mercado Modelo-Bolívar, Montevideo
# Cantó d'Alzon

El cantó d'Alzon és un cantó francès del departament del Gard, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Lo Vigan, té sis municipis i el cap cantonal és Alzon.

## Municipis

* Alzon
* Arrigàs
* Aumessaç
* Blandaç
* Campèstre e lo Luc
* Virsec

## Vegeu també

* Cantons del Gard
# Cantó de Besiers-4

El cantó de Besiers-4 és un antic cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Besiers, té 4 municipis i una part del municipi que n'és el cap, Besiers.

## Municipis

* Sauvian
* Serinhan
* Vèndres
* Valrans
* Besiers (partie)
# Serrat del Cavallar

El Serrat del Cavallar és una serra situada als municipis de Querol a l'Alt Camp i Pontils a la Conca de Barberà, amb una elevació màxima de 740 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Bosc de Salou

El Bosc de Salou és una masia del municipi de les Masies de Roda (Osona), que és considerat bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb coberta a dues vessants i el carener paral·lel a la façana. El portal d'entrada a la casa té forma d'arc escarser adovellat. Destaquen les obertures de la façana principal, que tenen els brancals, l'ampit i la llinda elaborats amb pedra tallada.
L'edifici, que consta de planta baixa i primer pis, està construït amb pedra lligada amb morter de calç. La coberta és de bigues de fusta i teula àrab.
A costat i costat del cos principal, s'hi adossen dues edificacions de planta baixa que segueixen la mateixa tipologia constructiva.
La masia té una cisterna que encara està en ús.

## Referències

* 1 2 3 4 «El Bosc de Salou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «El Bosc de Salou». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Aiguille d'Entrèves

L''Aiguille d'Entrèves és una muntanya de 3.604 metres dels Alps de Graies, que es troba entre les regions de la Vall d'Aosta (Itàlia) i de l'Alta Savoia (França).

## SOUISA

Segons la definició de la SOIUSA, el cim té la següent classificació:
* Gran part: Alps occidentals
* Gran sector: Alps del nord-oest
* Secció: Alps de Graies
* Subsecció: Alps del Mont Blanc
* Supergrup: Massís del Mont Blanc
* Grup: Grup del Mont Blanc
* Subgrup: Subgrup de la Tour Ronde
* Codi: I/B-7.V-B.2.f/b

## Referències

* ↑ «Aiguille d'Entrèves» (en anglès). SummitPost.org. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.
# Bartolomeo Passerotti

Bartolomeo Passerotti també anomenat Passarotti (1529 - 1592) fou un pintor italià, pertanyent al manierisme i al cercle de l'Escola bolonyesa. Va desenvolupar la seva activitat principalment en la seva ciutat natal, Bolonya. Va viatjar a Roma, on va treballar a les ordres de Girolamo Vignola i Taddeo Zuccaro. Després del seu retorn a Bolonya, va crear un estudi, des d'on va influir en l'obra d'altres artistes, com és el cas d'Annibale Carracci.
# Ugo Frigerio

Ugo Frigerio (Milà, 16 de setembre de 1901 - Garda, 7 de juliol de 1968) fou un esportista italià que competí en marxa atlètica. Va competir en quatre esdeveniments als Jocs Olímpics de 1920, 1924 i 1932 que van de 3 a 50 km i va guanyar tres medalles d'or i una de bronze. Va ser el Bandera olímpica d'Itàlia el 1924 i el 1932.
Als Jocs d'Anvers 1920 guanyà dues medalles d'or en 3 i 10 km marxa. Als 3 km va fer un temps de 13:14.2, i als 10 km de 48:06.2. Quatre anys més tard la prova de 3 km no es disputà però a la de 10 km revalidà el seu títol olímpic. A Los Angeles 1932 aconseguí el bronze en 50 km marxa.

## Biografia

A nivell nacional, Frigerio va guanyar nou títols de marxa: en els 3 km (1921, 1922), 10 km (1919–1922, 1924, 1931) i una hora de marxa (1920).
Abans de la cursa olímpica de 3 km de 1920 a Anvers Frigerio va donar pàgines de partitures que volia escoltar a la banda que tocava al lloc de la competició. Durant la cursa renyava el director quan la banda s'estava desviant del seu tempo, i xerrà amb el públic, que finalment va començar a animar-lo.
Frigerio es va semijubilar després d'assabentar-se que la marxa de carreres estava exclosa dels Jocs Olímpics d'estiu de 1928. Va reprendre l'entrenament l'any 1931 per preparar-se per als Jocs de 1932, on l'única prova a peu va ser de 50 km, cinc vegades més que la seva distància favorita de 10 km. Va guanyar una medalla de bronze i es va retirar definitivament, convertint-se en administrador esportiu. El 1934, va escriure una autobiografia titulada Marciando nel nome dell'Italia (Caminant en nom d'Itàlia).
Va treballar com a tipògraf per a la Gazzetta dello Sport i l'any 1934 va escriure un llibre titulat Marxant representant a Itàlia.

## Referències

* ↑ https://www.sports-reference.com/olympics/athletes/fr/ugo-frigerio-1.html Ugo Frigerio. sports-reference.com
* ↑ «Ugo Frigerio». Olympedia. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ Comité Olímpico Internacional. «Los Angeles 1932 Athletics» (en inglés y francés). [Consulta: 21 març 2014].
* ↑ «Artículo en la Federación Italiana de Atletismo». Arxivat de l'original el 22 de novembre de 2010. [Consulta: 1r novembre 2008].
* ↑ «"CAMPIONATI “ASSOLUTI” ITALIANI SUL PODIO TRICOLORE – 1906 2012». sportolimpico.it. Arxivat de l'original el 24 de desembre de 2012. [Consulta: 9 febrer 2013].
* ↑ //www.sports-reference.com/olympics/summer/1920/ATH/mens-3000-metres-walk.html Atletisme als Jocs d'estiu d'Anvers de 1920: marxa masculina de 3.000 metres. sports-reference.com
* 1 2 UGO FRIGERIO, MEDALLISTA D'OR TRIPLE DE MARCHA OLÍMPICA. vrwc.org.au
* ↑ «Artículo en la Federación Italiana de Atletismo». Arxivat de l'original el 22 de novembre de 2010. [Consulta: 1r novembre 2008].
* ↑ «www.sportline.it». Arxivat de l'original el 11 de març de 2007.
* ↑ «Artículo en la Federación Italiana de Atletismo». Arxivat de l'original el 22 de novembre de 2010. [Consulta: 1r novembre 2008].
# Cantó de La Grand Comba

El cantó de La Grand-Combe és un cantó del departament francès del Gard, situat al districte d'Alès. Té sis municipis i el cap cantonal és La Grand Comba.

## Municipis

* Branós e las Talhadas
* La Grand Comba
* La Melosa
* La Val
* Las Salas de Gardon
* Senta Cecília d'Andòrge
# Serrat dels Cellers

El Serrat dels Cellers és una muntanya de 612 metres que es troba entre els municipis de Balsareny i de Castellnou de Bages, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aiguille de Triolet

L'Aiguille de Triolet és una muntanya de 3.874 metres dels Alps de Graies, que es troba entre les regions de la Vall d'Aosta (Itàlia) i de l'Alta Savoia (França).

## SOUISA

Segons la definició de la SOIUSA, la zona del cim té la següent classificació:
* Gran part: Alps occidentals
* Gran sector: Alps del nord-oest
* Secció: Alps de Graies
* Subsecció: Alps del Mont Blanc
* Supergrup: Massís del Mont Blanc
* Grup: Cadena de l'Aiguille Verte
* Subgrup: Grup de Triolet
* Codi: I/B-7.V-B.5.a

## Referències

* ↑ «Aiguille de Triolet» (en anglès). SummitPost.org. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ «Aiguille de Triolet» (en anglès). CamptoCamp. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.
# Bisbat d'Orizaba

El bisbat d'Orizaba (espanyol: Diócesis de Orizaba, llatí: Dioecesis Orizabensis) és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat de Jalapa, i que pertany a la regió eclesiàstica Golfo. Al 2013 tenia 589.000 batejats sobre una població de 663.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Francisco Eduardo Cervantes Merino.

## Territori

La diòcesi comprèn 28 municipis de l'estat mexicà de Veracruz.
La seu episcopal és la ciutat d'Orizaba, on es troba la catedral de Sant Miquel Arcàngel.
El territori s'estén sobre 2.012 km², i està dividit en 43 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 15 d'abril de 2000 mitjançant la butlla Adiutorium ferre del Papa Joan Pau II, prenent el territori de l'arquebisbat de Jalapa.

## Cronologia episcopal

* Hipólito Reyes Larios (15 d'abril de 2000 - 10 d'abril de 2007 nomenat arquebisbe de Jalapa)
* Marcelino Hernández Rodríguez (23 de febrer de 2008 - 11 de novembre de 2013 nomenat bisbe de Colima)
* Francisco Eduardo Cervantes Merino, des del 2 de febrer de 2015

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 589.000 batejats sobre una població de 663.000 persones, equivalent al 88,8% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2000 | 490.000 | 555.302 | 88,2 | 56 | 49 | 7 | 8.750 | | 7 | 185 | 35 |
| 2001 | 490.000 | 555.302 | 88,2 | 56 | 49 | 7 | 8.750 | | 7 | 185 | 35 |
| 2002 | 490.000 | 555.302 | 88,2 | 56 | 49 | 7 | 8.750 | | 7 | 185 | 35 |
| 2003 | 498.648 | 551.010 | 90,5 | 70 | 57 | 13 | 7.123 | | 20 | 168 | 40 |
| 2012 | 584.000 | 657.000 | 88,9 | 89 | 76 | 13 | 6.561 | | 18 | 123 | 43 |
| 2013 | 589.000 | 663.000 | 88,8 | 89 | 77 | 12 | 6.617 | | 16 | 120 | 43 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Orizaba (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (castellà)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Adiutorium ferre (llatí)
* Ubicació geogràfica de la diòcesi (castellà)
# Comtat de Butte (Idaho)

El Comtat de Butte és un comtat ubicat a l'estat d'Idaho, als Estats Units. Es va fundar el 1917, i la capital i principal ciutat és Arco. El 2010, tenia 2.891 habitants.
La seua superfície és de 5.785 km², dels quals només un 0,03% correspon a aigües interiors. En aquest comtat se situa el Riu Little Lost, el qual junt el Riu Big Lost, nodreixen l'aqüifer subterrani de la plana del riu Snake. El seu nom prové dels butte, una formació rocosa molt típica de diverses zones de l'oest dels Estats Units d'Amèrica i que s'hi caracteritza per ser turons aïllats, amb faldes molt pronunciades i cims plans. El més gran és el Big Southern Butte, que com la seua denominació indica, es troba al sud de l'estat i fa una altura de 760 metres sobre el desert.
A l'àrea sud-oest del comtat hi ha el centre de visitants del Craters of the Moon National Monument and Preserve (Monument i reserva nacional dels cràters lunars), que comparteix amb altres tres comtats veïns. A la regió també hi ha part de la Caribou-Targhee National Forest i la Salmon-Challis National Forest.

## Ciutats i pobles

* Arco
* Butte City
* Darlington
* Howe
* Moore

## Referències

* ↑ Idaho.gov - Butte County Arxivat 2012-04-23 a Wayback Machine. - accessed 2009-06-10
* ↑ "Idaho for the Curious", by Cort Conley, ©1982, ISBN 0-9603566-3-0, p.200-202
# Barudjird

Barudjird o Burudjird és una ciutat del Luristan a l'Iran, a la carretera entre Hamadan i al-Ahwaz, via Khurramabad. És famosa per la batalla lliurada a la vora de la ciutat el 1093, en la qual les forces seljúcides del sultà Barkyaruq van derrotar a les que donaven suport a la regent Turkan Khatun que governava en nom del fill menor d'edat Mahmud ibn Màlik-Xah de 4 anys.
# Cantó de Chanac

El cantó de Chanac és un cantó francès del departament del Losera, a la regió d'Occitània. Està enquadrat al districte de Mende, té 5 municipis i el cap cantonal és Chanac.

## Municipis

* Barjac
* Chanac
* Cultura
* Esclanèdes
* Las Salèlas

## Vegeu també

* Cantons de la Losera
# Cantó de La Sala (Gard)

El cantó de La Sala és un cantó francès del departament del Gard, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Le Vigan, té 9 municipis i el cap cantonal és La Sala.

## Municipis

* Colonhac
* La Sala (chef-lieu)
* Monoblet
* Sent Bonet de Salendrenca
* Senta Crotz de Cadèrla
* Sent Feliç de Palhièira
* Sodòrgues
* Toiraç
* Vabres

## Vegeu també

* Cantons del Gard
# Coll de Censà

El Coll de Censà és una collada situada a 1.770,1 metres d'altitud al límit dels termes comunals de Censà, de la comarca del Conflent, de Real i de Formiguera, de la del Capcir, tots a la Catalunya del Nord.
És un coll de muntanya situat a l'extrem oest del terme comunal de Censà, al sud-est del de Real i al nord-est del de Formiguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ El Coll de Censà en els ortofotomapes de l'IGN
# Puig de Garrafa

El Puig de Garrafa és una muntanya de Mallorca que té una altura de 461 o 465 m. i que fa de límit entre els termes d'Andratx i Calvià.

## Referències

* ↑ Palos, Joan Carles. «Puig de Garrafa (465 m)», 15-11-2013. [Consulta: 15 desembre 2024].
* ↑ «puig de Garrafa | enciclopedia.cat». [Consulta: 15 desembre 2024].
# Baró de Warsage

José de l'Hotellerie de Fallois y Fernández de Heredia, Baró de Warsage, (Calataiud, 7 de juny de 1759 - Saragossa, 19 de febrer de 1809) fou un militar espanyol. De família noble originària del principat de Lieja, el seu pare va servir en les reials guàrdies valones, on ell també ingressaria sent molt jove.
En 1808 va ser sorprès per la invasió francesa, rebent l'encàrrec de Palafox de reclutar i organitzar una columna. La seva comesa fou la defensa de les valls dels rius Jalón i Jiloca, endemés dels polvorins de Villafeliche, on va rebutjar a les tropes franceses, després d'haver participat en els combats d'Épila.
Va posar en retirada als francesos després de combats a Tudela, fet que li va valer el seu ascens a comandant de la guàrdia valona i el seu nomenament com a Cap de l'Estat Major de l'Exèrcit d'Aragó.
Va romandre en Saragossa durant els setges, ciutat en què va morir finalment en febrer de 1809 intentant creuar el ponte de Piedra.
L'actual Baronessa de Warsage, María Elisa De L'Hotellerie de Fallois y Martínez,ha estat assistint a varis dels actes de commemoració del 200 aniversari dels Setges de Saragossa l'any 2008.

## Enllaços externs

* https://historiaragon.com/2017/02/19/el-baron-de-warsage/
# Cantó de L'Albenca

El cantó de L'Albenca és un cantó francès del departament de l'Òlt, situat al districte de Caors. Té 13 municipis i el cap és L'Albenca.

## Municipis

* Aujòls
* Bach
* Bèlfòrt de Carcin
* Bèlmont Senta Fe
* Siurac
* Cremps
* Escamps
* Flaujac e Pojòls
* Fontanas
* La Burgada
* L'Albenca
* Montdomèrc
* Vailats

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1988 | Léon Enjalbert | RPR |
| 1989-2008 | Raymond Lacan | PS |
| 2008- | Jacques Pouget | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.261 | 3.620 | 3.585 | 3.844 | 4.042 | 4.482 | 5.279 |
# Cantó de Ledinhan

El cantó de Ledinhan és un cantó del departament francès del Gard, situat al districte d'Alès. Té 12 municipis i el cap cantonal és Ledinhan.

## Municipis

* Aigremont
* Bocoiran e Nosièira
* Cardet
* Cassinhòlas
* Daumeçargues
* Ledinhan
* Lesan
* Maruèjols de Gardon
* Maçanas
* Maureçargues
* Sent Beneset
* Sent Jan de Sèrres
# Roca de Cercenedes

La Roca de Cercenedes és una muntanya de 964 metres que es troba al municipi d'Osor, a la comarca de la Selva. El Sot de la Noguerola neix al seu flanc meridional.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Província del Chaco

Chaco, al text de la constitució provincial Província del Chaco, és una de les vint-i-tres províncies de la República Argentina. Al seu torn, és una de les vint-i-quatre jurisdiccions autogovernades que conformen el país i un dels vint-i-quatre districtes electorals legislatius nacionals.
Localitzada al nord del país, prop de la frontera amb el Paraguai, la capital i ciutat més poblada n'és Resistencia, localitzada a la vora del Riu Paranà, que divideix la província de Chaco amb la província de Corrientes. La província limita a l'oest amb Salta i Santiago del Estero, al nord i a l'est amb Formosa i al sud-est amb Corrientes i el Paraguai i al sud amb Santa Fe.
De 1950 a 1955 Chaco va ser anomenada "Presidente Juan Perón".
La província està dividida en 25 departaments.

## Referències

* ↑ «Constitución de la Provincia del Chaco». , .
* ↑ Estats Provincials - "La República Argentina és un estat Federal constituït per 23 Províncies i una Ciutat Autònoma".
* ↑ Constitució Nacional Argentina vigent - Segona part "Autoritats de la Nació"

## Vegeu també

* Mokoví
# Simon Fourcade

Simon Fourcade (Perpinyà, 25 de setembre del 1984) és un biatleta nord-català, sotsoficial de l'Exèrcit francès. Simon és el germà de Martin Fourcade.

## Referències

* ↑ «Fourcade, Simon» (en anglès). IBU, 2015. [Consulta: 13 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial dels germans Fourcade Arxivat 2011-02-22 a Wayback Machine. (francès)