OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Piràmide de Lahun

La piràmide de Lahun és una piràmide a mig camí entre Bani Suef i el Faium. És part del complex funerari construït per Senusret II a l'Imperi mitjà (Dinastia XII).
La piràmide és feta de rajoles de fang cuit i coberta de capes de pedra com altres piràmides. La seva altura original fou de 48 metres i el seu angle d'inclinació és de 43 graus. L'entrada a la piràmide fou descoberta per Petrie el 1890, i va costar mot de trobar-la, ja que a diferència d'altres piràmides que tenen entrada pel costat, aquesta té entrada al sud, seguint un eix vertical, a una certa distància. Una petita piràmide per la reina es troba al nord de la de Senusret i darrere hi ha 8 tombes excavades a la roca per a la família reial; el temple mortuori era a l'est, i encara en queden algunes restes.
Al lloc hi havia l'antiga ciutat egípcia de Kahun, on vivien els constructors de la piràmide, a només un km, ciutat que es deia Hetepsenwosret i va romandre habitada quan la feina es va acabar, subsistint durant dos-cents anys, en els quals fou centre del culte al faraó, i després fou abandonada precipitadament.

## Referències

* ↑ Frey, 2001, p. 150.
* ↑ Simpson, 2001, p. 455.

## Bibliografia

* Frey, Rosa A. «Illahun». A: The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt, Volume 2. Oxford: Oxford University Press, 2001, p. 150–151. ISBN 978-0-19-510234-5.
* Simpson, William Kelly. «Twelfth Dynasty». A: The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt, Volume 3. Oxford: Oxford University Press, 2001, p. 453–457. ISBN 978-0-19-510234-5.
# Brasil Tennis Cup 2015

El Torneig de Florianópolis 2015, també conegut com a Brasil Tennis Cup 2015, una competició tennística disputada sobre pista dura que pertany als International Tournaments. La tercera edició se celebrà entre el 25 de juliol i l'1 d'agost del 2015 a Florianópolis, Brasil.
La tennista local Teliana Pereira va guanyar el segon títol de l'any i de la seva carrera, esdevenint tot just la segona tennista brasilera en guanyar un títol al seu país acompanyant a Neige Dias. L'alemanya Annika Beck va disputar ambdues finals però només es va poder imposar en la de dobles.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | T. Maria | 3 | 1 | |
| | M.T. Torró Flor | 6 | 6 | | | M.T. Torró Flor | 6$^4$ | 4 | |
| | V. Cepede Royg | 6$^4$ | 6 | 4 | | A. Sevastova | 7 | 6 | |
| | A. Sevastova | 7 | 4 | 6 | | | | | | | A. Sevastova | 3 | 5 | |
| 4 | T. Pereira | 6 | 6 | | | | | | | 4 | T. Pereira | 6 | 7 | |
| | R. Ozaki | 4 | 1 | | 4 | T. Pereira | 6 | 7 | | | | | | |
| | E. Kostova | 3 | 1 | | 7 | L. Siegemund | 3 | 5 | | | | | | |
| 7 | L. Siegemund | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 4 | T. Pereira | 6 | 4 | 6 |
| 8 | P. Kania | 2 | 6$^7$ | | | | | | | | | | | | 3 | A. Beck | 4 | 6 | 1 |
| | G. Cé | 6 | 7 | | | G. Cé | 3 | 3 | | | | | | |
| | A. Lim | 1 | 2 | | 3 | A. Beck | 6 | 6 | | | | | | |
| 3 | A. Beck | 6 | 6 | | | | | | | 3 | A. Beck | 7 | 4 | 6 |
| 5 | B. Mattek-Sands | 6 | 6 | | | | | | | 5 | B. Mattek-Sands | 6$^8$ | 6 | 3 |
| | A. Bogdan | 2 | 3 | | 5 | B. Mattek-Sands | 7 | 4 | 6 | | | | | |
| | T. Martincová | 6 | 4 | 6 | | T. Martincová | 6² | 6 | 1 |
| 2 | A. Tomljanović | 1 | 6 | 1 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Mandy Minella María Teresa Torró Flor | 6 | 6 |
| | Gabriela Cé Andrea Gámiz | 2 | 3 | | Mandy Minella María Teresa Torró Flor | 2 | 4 |
| 4 | Annika Beck Laura Siegemund | 6 | 6 | 4 | Annika Beck Laura Siegemund | 6 | 6 |
| | Alizé Lim Anastasija Sevastova | 4 | 1 | | | | | 4 | Annika Beck Laura Siegemund | 6 | 7 |
| | Marina Melnikova Laura Pous Tió | 6 | 6 | | | | | 2 | María Irigoyen Paula Kania | 3 | 6¹ |
| | Maria Fernanda Alves Laura Pigossi | 4 | 4 | | Marina Melnikova Laura Pous Tió | 4 | 2 |
| | Cindy Burger Elitsa Kostova | | | 2 | María Irigoyen Paula Kania | 6 | 6 |
| 2 | María Irigoyen Paula Kania | w/o | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-02-07 a Wayback Machine. (portuguès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Florianópolis :
2013
2014
2015
2016 :
WTA Tour 2015
< 2014
2016 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Elite Trophy, Zhuhai :
# Fantasmes de Roma

Fantasmes de Roma (títol original en italià: Fantasmi a Roma) és una pel·lícula italiana dirigida per Antonio Pietrangeli i estrenada el 1961. Ha estat doblada al català.

## Argument

El vell príncep Don Annibale di Roviano cohabita amb els seus fantasmes ancestrals en el seu antic palau romà. Refusa l'oferta atractiva que li fa una societat immobiliària que voldria comprar el seu palau per fer-ne una gran botiga. El príncep mor de sobte i Reginaldo, el seu hereu, decideix la venda. Mentre el palau sembla perdut, els fantasmes hi creen un fresc semblant a aquelles pintades per Il Caparra i l'edifici és classificat monument històric.

## Temes i context

Amb el to de comèdia, un dels primers manifests italians contra les especulacions immobiliàries. Una producció Vides Cinematografica de Franco Cristaldi servida per un equip prestigiós: Antonio Pietrangeli a la realització, Ettore Scola i Ennio Flaiano al guió, Nino Rota a la música i Giuseppe Rotunno a la foto, amb actors de primer pla de l'època com Marcello Mastroianni, Vittorio Gassman, Eduardo De Filippo, Sandra Milo, i Belinda Lee, estrella massa aviat desapareguda del cinema britànic, morta un mes abans de l'estrena de la pel·lícula. El crític Luigi Pestelli escriu a La Stampa:
| « | Un espectacle divertit molt agradable on els intèrprets semblen divertits, amb una excel·lent foto de Giuseppe Rotunno, realista per als éssers vius i de faiança blanca per als morts. | » |

## Repartiment

* Marcello Mastroianni: Reginaldo di Roviano
* Vittorio Gassman: « Caparra » Giovanni Battista Villari
* Belinda Lee: Eileen Charm
* Sandra Milo: Flora di Roviano
* Eduardo De Filippo: Don Annibale, príncep di Roviano

## Distinció

* 1961: Festival Internacional de Cinema de Locarno a la projecció el 1r d'agost en competició oficial.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Fantasmes de Roma. esadir.cat.
* ↑ «Fantasmi a Roma». The New York Times.
* ↑ Edició del 2 d'abril de 1961
# Campionat de Santa Fe de futbol

El Campionat de Santa Fe de futbol és la màxima competició futbolística de la ciutat de Santa Fe a la província de Santa Fe, a l'Argentina.

## Història

El campionat de Santa Fe de futbol s'inicià l'any 1913 organitzat per la Liga Santafesina de Foot-Ball. El 1922 fou organitzat per la Federación Santafesina de Fútbol. El 1931 per la Liga Santafesina de Fútbol.
A partir dels anys 70 els grans clubs de la ciutat Unión i Colón comencen a participar en els campionats nacionals argentins i ja no prenen part a aquesta competició o la disputen molt puntualment.

## Historial
### Liga Santafesina de Foot-Ball

* 1913: Colón
* 1914: Colón
* 1915: Unión
* 1916: Colón
* 1917: Unión
* 1918: Colón
* 1919: Unión
* 1920: Unión
* 1921: no es disputà

### Federación Santafesina de Fútbol

* 1922: Colón
* 1923: Colón
* 1924: Unión
* 1925: Colón
* 1926: Unión
* 1927: Gimnasia y Esgrima
* 1928: Unión
* 1929: Colón
* 1930: no es disputà

### Liga Santafesina de Fútbol

* 1931: Gimnasia y Esgrima
* 1932: Unión
* 1933: Gimnasia y Esgrima
* 1934: Unión
* 1935: Unión
* 1936: Unión
* 1937: Colón
* 1938: Unión
* 1939: Unión
* 1940: Unión
* 1941: Sport Candioti
* 1942: Unión
* 1943: Colón
* 1944: Gimnasia y Esgrima
* 1945: Colón
* 1946: Colón
* 1947: Colón
* 1948: Gimnasia y Esgrima
* 1949: Gimnasia y Esgrima
* 1950: Colón
* 1951: Colón
* 1952: Colón
* 1953: Unión
* 1954: Unión
* 1955: Unión
* 1956: Unión
* 1957: Colón
* 1958: Colón
* 1959: Unión
* 1960: U Y S Candioti
* 1961: Unión
* 1962: Unión
* 1963: Unión
* 1964: Unión
* 1965: Unión
* 1966: Unión
* 1967: Unión
* 1968: Colón
* 1969: Colón
* 1970: Colón de San Justo
* 1971: Unión
* 1972: Colón de San Justo
* 1973: Colón de San Justo
* 1974: Unión
* 1975: Colón de San Justo
* 1976: Sportivo Guadalupe
* 1977: Atenas de Santo Tomé
* 1978: Gimnasia y Esgrima
* 1979: Unión
* 1980: Santa Paula de Gálvez
* 1981: Santa Paula de Gálvez
* 1982: Central Helvecia
* 1983: Atenas de Santo Tomé
* 1984: Sanjustino
* 1985: Central Helvecia
* 1986: Colón de San Justo
* 1987: Sanjustino
* 1988: Colón de San Justo
* 1989: San Cristóbal
* 1990: Atenas de Santo Tomé
* 1991: Colón de San Justo
* 1992: La Salle
* 1993: San Cristóbal
* 1994: Unión
* 1995: Colón
* 1996 (Ap.): Belgrano de Coronda
* 1996 (Cl.): Argentino de San Carlos
* 1997 (Ap.): Sportivo Guadalupe
* 1997 (Cl.): Pucará
* 1998 (Ap.): Ciclón Racing
* 1998 (Cl.): Sportivo Guadalupe
* 1999 (Ap.): Argentino de San Carlos
* 1999 (Cl.): Argentino de San Carlos
* 2000 (Ap.): Unión
* 2000 (Cl.): San Cristóbal
* 2001 (Ap.): Colón
* 2001 (Cl.): San Cristóbal
* 2002 (Ap.): Banco Provincial
* 2002 (Oficial): Colón de San Justo
* 2002 (Cl.): Gimnasia y Esgrima
* 2003 (Ap.): Unión
* 2003 (Cl.): La Perla del Oeste
* 2004 (Ap.): Colón
* 2004 (Cl.): La Perla del Oeste
* 2005 (Ap.): Gimnasia y Esgrima
* 2005 (Cl.): Argentino de San Carlos
* 2006 (Ap.): Argentino de San Carlos
* 2006 (Cl.): Sanjustino
* 2007 (Ap.): La Perla del Oeste
* 2007 (Cl.): La Perla del Oeste
* 2008 (Ap.): Santa Fe FC
* 2008 (Cl.): Sanjustino
* 2009 (Ap.): Colón SJ
* 2009 (Cl.): Newell's Old Boys
* 2010 (Ap.): Unión

## Enllaços externs

* Futbol del Interior
# Trachycalyptus

Trachycalyptus és un gènere extint de mamífers cingulats de la família dels clamifòrids que visqueren a Sud-amèrica des del Miocè superior fins al Pliocè inferior, fa entre 3,8 i 8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Buenos Aires i Entre Ríos. Es calcula que pesava uns 600 kg. Fou descrit a partir d'osteodermes de la cuirassa dorsal. Hi ha autors que el consideren un gènere monotípic limitat a l'espècie tipus, T. chapalmalensis. El nom genèric Trachycalyptus significa ‘cobertura aspra’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trachycalyptus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ Patterson i Costa, 2012, «On the Evolution of Large Size in Mammalian Herbivores of Cenozoic Faunas of Southern South America» (S. F. Vizcaíno, G. H. Cassini, N. Toledo i M. S. Bargo).
* ↑ Cruz i Fernicola, 2010, resum.

## Bibliografia

* Cruz, L. E.; Fernicola, J. C. «Las especies del género Trachycalyptus Ameghino (Glyptodontia): consideraciones taxonómicas» (en castellà). Jornadas Argentinas de Paleontología de Vertebrados, 2010.
* Patterson, B. D.; Costa, L. P. Bones, Clones, and Biomes: The History and Geography of Recent Neotropical Mammals (en anglès). University of Chicago, 2012. DOI 10.7208/9780226649214. ISBN 9780226649214.
# El bon mestre

El bon mestre (en francès: Les Grands Esprits) és una pel·lícula francesa del 2017 escrita i dirigida per Olivier Ayache-Vidal en el seu debut com a director de llargmetratge. És protagonitzada per Denis Podalydès. S'ha doblat al valencià per a À Punt. Anteriorment, s'havia subtitulat al català central.

## Referències

* ↑ AlloCine. «Les Grands esprits». [Consulta: 2 abril 2017].
* ↑ «El bon mestre». À Punt, 06-04-2024. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «El bon mestre». ésAdir. [Consulta: 5 abril 2024].
# Breaker! Breaker!

Breaker! Breaker! és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Don Hulette, estrenada el 1977.

## Argument

J D. és xofer de vehicles pesats. Proposa a Billy - el seu jove germà - fer un lliurament amb un camió, però diversos dies més tard, Billy ha desaparegut misteriosament, J D. es posa a la recerca del seu germà i es troba en un petit poble de Texas on tots els habitants estan corromputs, del cap de la policia local al senzill granger. J D. s'haurà de barallar sol contra tots per trobar el seu germà.

## Repartiment

* Chuck Norris: John David 'J.D.' Dawes
* Michael Augenstein: Billy Dawes
* George Murdock: Jutge Trimmings
* Miranda Garrison: Cambrera
* Amelia Laurenson: Luana
# Com, quan i per què

Com, quan i per què (títol original en italià: Come, quando, perché) és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Antonio Pietrangeli i Valerio Zurlini, estrenada el 1969. Ha estat doblada al català.

## Argument

En una recepció a Torí, Paola, mal casada amb el ric industrial Marco que col·lecciona aventures femenines, coneix el seductor Alberto Pegasano, un amic del seu marit que ha vingut de l'Argentina per negocis. Alberto li fa la cort, però Paola el rebutja i, per escapar a la temptació, marxa abans del previst a Sardenya per passar-hi les vacances esperant que Marco s'hi uneixi. Però Alberto l'ha seguit i ella acaba cedint, obrint-se als seus braços, fins que la deixa després d'haver obtingut el que recercava. Paola torna llavors al domicili conjugal culpabilitzant-se i preguntant-se si confessa la seva aventura a Marco.

## Repartiment

* Philippe Leroy: Marco
* Horst Buchholz: Alberto Pegasano
* Danièle Gaubert: Paola
* Elsa Albani: la mare de Marco
* Liana Orfei: La Sarta
* Lili Lembo: Lucy
* Colette Descombes: Ingrid

## Al voltant de la pel·lícula

El realitzador Antonio Pietrangeli va morir ofegat a Gaeta (Itàlia) durant el rodatge i Valerio Zurlini va acabar la pel·lícula.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Com, quan i per què. esadir.cat.
* ↑ «Come, quando, perchè». The New York Times.
# Pont nou (Ronda)

El pont nou (puente nuevo en castellà) és el monument més emblemàtic de la ciutat malaguenya de Ronda. Construït entre 1751 i 1793, fins al 1839 va ser el pont més alt del món amb una alçada de 98 metres. Uneix les zones històrica i moderna de la ciutat salvant el tajo de Ronda, una gorja excavada pel riu Guadalevín.

## Història

El 1735 es va construir el primer pont, que es va esfondrar sis anys més tard i va matar 50 persones. Pel que sembla la falta de suports, el mal tancament de l'arc i la mala execució de l'obra van fer que el pont col·lapsés.
No va ser fins al 1751 quan es va decidir emprendre la construcció d'un nou pont. Per sufragar-lo va caldre recollir 15.000 rals de la Real Maestranza i imposar un impost en la Fira de Maig. En la seva realització hi van intervenir diversos mestres, encara que el més destacat va ser José Martín de Aldehuela, qui va finalitzar l'obra. Finalment va ser inaugurat el maig de 1793.
De carreus de pedra, el pont presenta un arc central de mig punt recolzat en un altre de més petit pel qual transcorre el riu. En la part superior, es troben les dependències del pont que, en uns altres temps, van ser utilitzades com a presó, als costats de la qual s'obren altres dos arcs, també de mig punt, que sostenen l'estructura que suporta el carrer. Més tard va funcionar com a fonda i actualment, és un centre d'interpretació de l'entorn i la història de la ciutat.
El pont Nou va ser el pont amb l'obertura més alta del món des de la seva construcció fins al 1839, quan va ser superat pel Pont de la Caille, a França.

## Rodatges

El pont Nou de Ronda apareix en diverses escenes de la sèrie Warrior Nun, estrenada en 2020 a Netflix.

## Referències

* ↑ 20Minutos «El Puente Nuevo, todo es vértigo sobre el Tajo de Ronda - 20minutos.es». [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ «Ronda - Puente Nuevo sobre El Tajo» (en espanyol europeu). turismoderonda.es. Arxivat de l'original el 2020-09-20. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ «7 curiosidades sobre el Puente Nuevo de Ronda» (en castellà). EscapadaRural, 30-03-2020. Arxivat de l'original el 2021-06-13. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «Dónde se rodó La Monja Guerrera: Los lugares de rodaje en Andalucía». Atlas of Wonders. [Consulta: 8 juliol 2020].
# Múscul flexor curt del polze

El múscul flexor curt del polze o flexor curt del dit polze (musculus flexor pollicis brevis) és un múscul de la mà que flexiona el polze. És un dels tres músculs de l'eminència tenar. Flexiona el polze cap a l'articulació metacarpofalàngica.

## Estructura i insercions

Està constituït per una part superficial i una part profunda:
* La part superficial del múscul té l'origen en la vora distal del retinacle flexor i el tubercle del trapezi, al canell. Passa pel costat radial del tendó del flexor llarg del polze i, després de convertir-se en tendinós, s'insereix en el costat radial de la base de la falange proximal del polze. El seu tendó d'inserció és un os sesamoide.
* La part més profunda (i medial) del múscul és molt petita, i sorgeix del costat cubital del primer os metacarpià, entre la part obliqua de l'adductor del polze i el lateral del cap del primer múscul interossi dorsal. S'insereix en la cara cubital de la base de la primera falange amb l'adductor del polze.
La part profunda i medial del flexor curt del polze de vegades és descrita com el primer múscul interossi palmar. Quan s'inclou aquest múscul, el nombre total d'interossis palmars és de quatre.

## Innervació i irrigació

El flexor curt del polze està innervat principalment per la branca recurrent del nervi medià (C8-T1). La part profunda és sovint innervada per la branca profunda del nervi cubital.
Rep el subministrament sanguini mitjançant les branques palmar superficial de l'artèria radial.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 3 abril 2014].
* ↑ TERMCAT, Centre de Terminologia. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993. 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X
* 1 2 LUC fpb
* ↑ Gray's Anatomy 1918
* 1 2 «Brachium to Hand Musculature». PTCentral. Arxivat de l'original el 2012-02-04. [Consulta: novembre 2012].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Ossos de la mà esquerra. Superfície palmar.
* Part anterior de l'avantbraç esquerre. Músculs profunds.
* Secció transversal a nivell del canell i els dits.
* Nervis palmars superficials.
* Nervis palmars profunds.
* Disseccions on es pot observar el múscul flexor curt del polze.
# Mark Chisholm

Mark Chisholm (Gladstone, 18 de setembre de 1981) és un jugador australià de rugbi que juga com a segona línia, però també pot fer-ho d'ala.

## Carrera
### Clubs

Chisholm va debutar al Super Rugby l'any 2002 amb els Queensland Reds pujant des de la pedrera d'Energex Reds College. La temporada següent va recalar en els Brumbies on va fer el seu debut en un partit contra els Cats a Johanesburg, sortint des de la banqueta. Aquesta mateixa temporada va jugar sis partits més.
Chisholm ha estat un pilar fonamental en el XV titular dels Brumbies, ocupant la posició de Segona línia titular durant anys, gràcies a la força i potència que li donen els seus 115 kg de pes. Chisholm va arribar a ser campió del Super 12 l'any 2004. El 2007 va ser nomenat millor davanter dels Brumbies i segon de la competició per darrere de George Smith al Premi Brett Robinson. Actualment és el segon lock amb més partits del club per darrere de David Giffin (80 caps). Va acabar la temporada 2010 del Super 14 a només 12 partits per sota del centenar de partits en aquesta competició.

### Internacional

Va jugar per a l'equip sub-19 d'Austràlia l'any 2000, i en la categoria sub-21 en 2001 i 2002. També ha estat una figura clau en la selecció Wallaby des que va fer el seu debut l'any 2004 en una gira mundial d'Austràlia substituint Nathan Sharpe. Fou seleccionat amb els Wallabies per jugar la Copa del Món de Rugbi de 2007. És el jugador australià número 32 en arribar als 50 partits amb Austràlia. L'any 2011 fou descartat per competir en la Copa del Món a causa de la ruptura del seu lligament encreuat anterior en un partit del Super Rugbi amb els Brumbies el juny de 2011.

## Referències

* ↑ Chisholm se queda sin WRC11
# Brecht (Bèlgica)

Brecht és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Està compost pels pobles de Brecht, Sint-Job-in-'t-Goor i Sint-Lenaarts. Limita al nord amb Wuustwezel, al nord-est amb Hoogstraten, a l'oest amb Brasschaat, a l'est amb Rijkevorsel, al sud-oest amb Schoten, al sud amb Schilde i Zoersel, i al sud-est amb Malle.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 2350 | 2524 | 2823 | 3365 | 2541 | 2643 | 2739 | 2817 | 2981 |

#### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 3466 | 4001 | 4242 | 4815 | 5579 | 7204 | 8659 | 9610 |

#### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 |
| Població | align=center| 15.221 | 16.101 | 17.456 | 20.172 | 23.222 | 25.091 | 26.029 | 26.463 |
| Font: NIS |||||||||
# QAnon

QAnon o Q: (abreujament de Q-Anònim) és una de les principals teories de la conspiració de l'extrema dreta estatunidenca que detalla una suposada trama secreta organitzada per un suposat "Estat profund" contra Donald Trump i els seus seguidors. La teoria va començar amb una publicació d'octubre de 2017 per un anònim en el fòrum 4chan que usava el nom Q, suposadament un individu estatunidenc, tot i que més tard es va creure que es tractava d'un grup de persones, que assegurava tenir accés a informació classificada sobre l'administració Trump. "Q" és una referència a l'autorització d'accés Q utilitzada pel Departament d'Energia dels Estats Units requerida per accedir a les dades restringides d'alt secret i la informació de seguretat nacional.
El plantejament és bàsicament una actualització dels protocols dels savis de Sió i la idea general de la trama és que hi ha actors liberals de Hollywood, polítics del partit demòcrata i alts funcionaris que participen en una xarxa internacional de tràfic sexual de nens i realitzen actes pedòfils; i que Trump els està investigant i perseguint i intenta prevenir un suposat cop d'estat orquestrat per Barack Obama, Hillary Clinton i George Soros. Els mitjans de comunicació han descrit a QAnon com una "branca" de la teoria de la conspiració Pizzagate.

## Vegeu també

* Nou Ordre Mundial
* Els protocols dels savis de Sió
* Dreta alternativa
* Teories de la conspiració

## Referències

* ↑ «Twitter cierra la puerta al grupo conspiranoico de extrema derecha QAnon» (en castellà). ELMUNDO, 22-07-2020. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ «The far right is struggling to contain Qanon after giving it life» (en anglès). NBC News. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ Rosenberg, Eli. «Pence shares picture of himself meeting a SWAT officer with a QAnon conspiracy patch» (en anglès). Washington Post. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ «What You Need to Know About Far-Right Conspiracy QAnon» (en anglès). Fortune. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ Qué es QAnon, la teoría de la conspiración según la cual Trump lucha contra la pedofilia y el "Estado profundo", BBC (03/08/18)
* ↑ La historia de QAnon, una teoría conspirativa nacida en Internet que se siente en el mundo real, Clarín (13/02/2020)
* ↑ QAnon: la teoría más delirante sobre Trump, Política Exterior (01/05/2019)
* ↑ Huang, Gregor Aisch, Jon; Kang, Cecilia «Dissecting the #PizzaGate Conspiracy Theories». The New York Times, 10-12-2016.