OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Subprefectures de Hokkaido

* Divisions administratives del Japó
* Nivel regional
* Regions (地方 chihō)
* Nivell prefectural
* Prefectures (都道府県 todōfuken)
* Nivell subprefectural
* Subprefectures (支庁 shichō)
* Ciutats designades (政令指定都市 seirei-shitei-toshi)
* Districtes (郡 gun)
* Nivell municipal
* Ciutats nucli (中核市 chūkaku-shi)
* Ciutats especials (特例市 tokurei-shi)
* Ciutats (市 shi)
* Barris especials (特別区 tokubetsu-ku)
* Viles (町 chō / machi)
* Pobles (村 son / mura)
* Nivell submunicipal
* Districtes urbans (区 ku)
* Barris (町丁 chōchō)
Les Subprefectures de Hokkaidō són les subdivisions de la Prefectura d'Hokkaidō anomenades 支庁 (shichō) en japonès, que podria ser traduït com a subprefectura. Normalment, l'àrea d'una subprefectura consisteix d'unes poques a una dotzena de ciutats, viles i pobles. Per raons històriques, alguna gent gran de Hokkaidō fan servir el nom de la subprefectura amb el sufix -kannai en les seves adreces.

## Llista de subprefectures

Municipis :
| 1 | Okhotsk | オホーツク総合振興局 | Okhotsk | Abashiri | Kitami | 309,487 | 10,690.62 | 3 ciutats | 14 viles | 1 poble |
| 2 | Iburi | 胆振総合振興局 | Iburi | Muroran | Tomakomai | 419,115 | 3,698.00 | 4 ciutats | 7 viles | |
| 3 | Ishikari | 石狩振興局 | Sorachi | Sapporo | Sapporo | 2,324,878 | 3,539.86 | 6 ciutats | 1 vila | 1 poble |
| 4 | Kamikawa | 上川総合振興局 | Kamikawa | Asahikawa | Asahikawa | 527,575 | 10,619.20 | 4 ciutats | 17 viles | 2 pobles |
| 5 | Kushiro | 釧路総合振興局 | Kushiro | Kushiro | Kushiro | 252,571 | 5,997.38 | 1 ciutat | 6 viles | 1 poble |
| 6 | Nemuro* | 根室振興局 | Kushiro | Nemuro | Nemuro | 84,035 | 3,406.23 | 1 ciutat | 4 viles | |
| 7 | Oshima | 渡島総合振興局 | Oshima | Hakodate | Hakodate | 433,475 | 3,936.46 | 2 ciutats | 9 viles | |
| 8 | Rumoi | 留萌振興局 | Kamikawa | Rumoi | Rumoi | 53,916 | 3,445.75 | 1 ciutat | 6 viles | 1 poble |
| 9 | Shiribeshi | 後志総合振興局 | Shiribeshi | Kutchan | Otaru | 234,984 | 4,305.83 | 1 ciutat | 13 viles | 6 pobles |
| 10 | Sorachi | 空知総合振興局 | Sorachi | Iwamizawa | Iwamizawa | 338,485 | 5,791.19 | 10 ciutats | 14 viles | |
| 11 | Sōya | 宗谷総合振興局 | Sōya | Wakkanai | Wakkanai | 71,423 | 4,625.09 | 1 ciutat | 8 viles | 1 poble |
| 12 | Tokachi | 十勝総合振興局 | Tokachi | Obihiro | Obihiro | 353,291 | 10,831.24 | 1 ciutat | 16 viles | 2 pobles |
| 13 | Hidaka | 日高振興局 | Iburi | Urakawa | Shinhidaka | 76,084 | 4,811.97 | | 7 viles | |
| 14 | Hiyama | 檜山振興局 | Oshima | Esashi | Setana | 43,210 | 2,629.94 | | 7 viles | |
| * No s'hi inclouen les dades de les Kurils que el Japó reclama com a part d'aquesta subprefectura. ||||||||||
# Parastoo Ahmadi

Parastoo Ahmadi (en persaː پرستو احمدی; Nouxahr, Iran, 21 de març de 1997) és una artista i cantant iraniana. Es féu conèixer internacionalment després de l'11 de desembre del 2024, dia del seu concert del caravanserrall que va fer sense el vel islàmic i es va emetre en directe al seu canal YouTube. Arran del seu desafiament de les imposicions vestimentàries i socials aplicades a les dones pel règim dels aiatol·làs, l'artista va ser detinguda el 15 del mateix mes.

## Referències

* ↑ El Punt Avui. «Detenen la cantant iraniana Parastoo Ahmadi per actuar sense vel», 14-12-2024. [Consulta: 15 desembre 2024].
# Cantó de Coutras

El cantó de Coutras és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Liborna. Té 12 municipis (Abzac, Camps-sur-l'Isle, Chamadelle, Coutras, Les Églisottes-et-Chalaures, Le Fieu, Les Peintures, Porchères, Sent Antòni d'Eila, Saint-Christophe-de-Double, Saint-Médard-de-Guizières i Saint-Seurin-sur-l'Isle)i el cap és Coutras.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1994 | Jean-Elien Jambon | SFIO, després PS |
| 1994- | Pierre Barrau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 15.940 | 16.804 | 17.046 | 17.826 | 18.346 | 19.224 | 21.021 |
# La Nativitat de Maria de la Bisbal de Montsant

La Nativitat de Maria de la Bisbal de Montsant és una església barroca del municipi de la Bisbal de Montsant (Priorat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Església de tres naus, la central més alta que les laterals i creuer no sobresortit, amb una cúpula a la intersecció. Les voltes laterals són d'aresta, i la central és de mig punt, amb llunetes, i arrenca d'un ampli fris continu. Al braç dret del creuer hi ha, adossada, una capella de planta quadrada i coberta amb una cúpula, dedicada al Santíssim. La coberta és de teulada i a dues aigües. La construcció és de pedra, amb reforç de carreus als angles. La façana és arrebossada. El campanar, de planta quadrada, és adossat al costat dret, als peus del temple. La portalada, a la que hom accedeix per un curt nombre d'escales és un arc de mig punt, amb un guardapols motllurat. Al centre de l'arc hi ha un motiu ornamental que és relacionat amb una petita fornícula.

## Història

L'església fou bastida a principis del segle xviii, bastants anys abans que la majoria de les de la comarca. Durant la Guerra Civil, el poble fou bombardejat, i la volta de l'església caigué i el campanar fou derruït. Fou reconstruïda progressivament, refent tots els altars que resultaren destruïts.

## Referències

* 1 2 «Església de la Nativitat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Església de la Nativitat». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bandera de Sèrbia

La bandera de Sèrbia és l'emblema nacional de Sèrbia. Està formada per tres franges horitzontals, corresponents als colors del paneslavisme: vermell a la part superior, blau al centre, i blanc a la part inferior.
La bandera sèrbia, en realitat, és la bandera russa invertida. Abans del Primer Aixecament Serbi contra els turcs, una delegació de Sèrbia viatjà a Rússia buscant suport. L'Imperi Rus va concedir l'ajuda i la delegació va voler mostrar el seu reconeixement demanant poder utilitzar els colors russos com a bandera militar sèrbia a les batalles. A partir d'aquest punt, hom explica dues llegendes diferents: segons la primera versió, Rússia aprovà l'ús, però la delegació oblidà l'ordre en què es disposaven les tres franges. La segona versió afirma que Rússia no va aprovar aquest ús, però Sèrbia va emprar-la igualment però invertida per tal de molestar als russos.
En l'ús oficial, a les tres franges se sobreposa l'escut de Sèrbia, situat a la meitat més propera al pal. En l'ús no oficial, amb freqüència la bandera no mostra aquest escut, o bé té únicament el símbol principal, la creu de Sèrbia.

## Banderes històriques

A banda de l'actual, Sèrbia ha fet servir al llarg de la seva història altres banderes diferents, com són les recollides a continuació:
* Bandera del Regne de Sèrbia (1882-1918)
* Bandera del Regne de Iugoslàvia (1918-1945)
* Bandera de la Sèrbia de Nedić (1941-1944)
* Bandera de Sèrbia a la República Federal Popular de Iugoslàvia (1945-1991)
* Bandera de la República Federal de Iugoslàvia i Sèrbia i Montenegro (1991-2006)

## Altres banderes

* Bandera de la regió autònoma de Voivodina.
* Bandera de l'exèrcit serbi (revers).
* Estendard presidencial

## Vegeu també

* Escut de Sèrbia
# Cantó de Bordeus-4

El cantó de Bordeus-4 és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Bordeus. Comprèn la part sud-occidental del municipi de Bordeus (quartiers de St-Augustin - Quintin-Loucheur - Tondu, i St-Bruno - St-Victor - Mériadeck).

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1948 | P.-E. Guillet | SFIO |
| 1948-1967 | Jacques Lavigne | UNR |
| 1967-1979 | Marcel Thomas | |
| 1979-1990 | Jacques Valade | RPR |
| 1990-2008 | Stéphane Delaux | RPR |
| 2008- | Jean-Louis David | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 33.535 |
# Suket

Suket fou un estat tributari protegit sota el govern del Panjab i autoritat del comissionat de la divisió de Jullundur. Estava al nord del riu Sutlej que el separava dels estats de les muntanyes Simla. La superfície era de 1.088 km² i tenia dues ciutats i 28 pobles. La població el 1901 era de 54.676 habitants dels quals 54.005 eren hindús. El 1931 tenia 58.408 habitants.

## Història

Suket fou part del territori de Mandi fins vers el 1330 quan una branca de la família reial originada vers el 800 es va fer independent en aquest territori. Això va comportar guerres entre Mandi i Suket. Al segle XVIII el principat va ser objecte dels atacs sikhs i al començament del segle XIX fou sotmès pel regne sikh de Lahore. El 1846, al final de la primera Guerra Sikh, els britànics van assolir el protectorat i el raja Ugar Sen va rebre plens poders; el 1862 se li va donar un sanad que li permetia l'adopció. Ugar Sen va morir el 1876 i el va succeir el seu fill Rudra Sain, nascut vers 1828, que fou deposat el 1878 a causa del seu mal govern i el va succeir el seu fill Arimardan Singh, que va morir el 1879, i després el seu germà Dusht Nikandan Sain, durant la minoria del qual l'administració va estar en mans d'un superintendent natiu assistit per un consell; el 1884 el raja va arribar a la majoria d'edat i va rebre els poders. Tenia salutació d'onze canonades. El seu exèrcit el 1900 era de 23 homes de cavalleria i 63 d'infanteria (el 1880 eren 40 cavallers i 365 infants).

## Bandera

La bandera era rectangular partida horitzontalment, al damunt vermell i a sota verd.

## Llista de rages

* Arjun Sen 1540-1560 (35è sobirà)
* Udai Sen 1560-1590
* Dip Sen 1590-1620
* Shyam Sen 1620-1650
* Ram sen 1650-1663 (fill)
* Jit Sen 1663 - 1721 (fill)
* Garur Sen 1721 - 1748
* Bhikam Sen 1748 - 1762 (fill)
* Ranjit Sen 1762 - 1791 (fill)
* Bikram Sen II 1791 - 1838 (fill)
* Ugar Sen II 1838 - 1876 (fill)
* Rudra Sen 1876 - 1878 (fill, deposat)
* Arimardan Sen 1878 - 1879 (fill)
* Dasht Nikandan Sen 1879-1908 (germà)
* Bhim Sen 1908 - 1919 (fill)
* Lakshman Sen 1919 - 1948 (germà, + 1970)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-07-12 a Wayback Machine.
* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Henry Robyn

Henry Robyn (Emmerik (Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya), 4 de maig, 1830 - al mar, a la costa de Cherbourg (Normandia), 26 de novembre, 1878), va ser un compositor, pedagog musical, violoncel·lista, pianista i escriptor nord-americà-alemany. Va ser el germà petit del compositor, educador musical i director d'orquestra William Robyn (1814-1905) i oncle del compositor, pedagog musical, director d'orquestra, organista i pianista Alfred George Robyn, que més tard va fer carrera als Estats Units.

## Biografia

Com el seu germà gran, Henry Robyn també tenia formació musical regular. El 1838, poc temps després del seu germà, també va emigrar als Estats Units i va viure a Saint Louis, Missouri. Com el seu germà, va ser membre de la "Polyhymnia Orchestra" de la "St. Louis Musical Society Polyhymnia" i de l'Orquestra Filharmònica de Saint Louis. Va ensenyar música a la "Missouri Institution for the Education of the Blind". Va formar estudiants per utilitzar el sistema Braille per traduir i llegir text i música en aquest sistema de cinc punts. Publicà el compendi Descripció completa del sistema Braille per a la lectura i l'escriptura de la música (St. Louis, 1867, 12mo., 48 p.). També és autor dels llibres Music Dictionary, Rudiments of Music i Thorough Bass.
Henry Robyn també va ser instructor de música a les escoles públiques de St. Louis fins a la seva mort. Com tots els membres de la família musical, també va ser organista, per exemple a l'antiga catedral catòlica romana i a "l'església de Sant Patrici" de Saint Louis. Henry Robyn va ser nomenat cavaller per l'emperador Pere I del Brasil pels seus serveis a l'educació dels cecs.
Com a compositor va publicar juntament amb el seu germà a la revista mensual de la "St. Louis Musical Society Polyhymnia". Dotze pàgines de composicions que inclouen una cançó i vuit peces per a piano d'Henry Robyn. Potser són les primeres peces musicals impreses a l'estat de Missouri. Una d'aquestes revistes també contenia un impuls a l'educació musical a primària i secundària, La música com a mitjà educatiu i de perfeccionament.

## Composicions
### Lieder

* 1868 Bright be the place of thy soul, per a veu i piano, op. 56

### Treball per a piano

* 1850 Belleville Waltz
* 8 peces per a piano

### Publicacions

* Descripció exhaustiva del sistema Braille per a la lectura i escriptura de música St. Louis, 1867, 12mo., 48 p.
* Music Dictionary
* Rudiments of Music
* Baix complet
* La música com a mitjà educatiu i de perfeccionament.

## Bibliografia

* Ernst C. Krohn: Century of Missouri music, reimprès el 1971 amb una llista suplementària de compositors, músics i musicòlegs de Missouri., Nova York: Da Capo Press, 1971, 380 p.
* Projecte d'escriptors federals: Missouri: una guia per a l'estat "Mostra'm", Jefferson City, departament de carreteres estatals de Missouri, 1941
# Cantó de Creon

El cantó de Creon és un cantó francès al districte de Bordeus (departament de la Gironda) amb capital a Creon. Té 28 municipis: Baurech, Blesinhac, Bonetan, Camarsac, Cambas, Camblanas e Meinac, Carinhan de Bordèu, Senac, Creon, Cronhon, Curçan, Fargas Sent Ilari, Haus, La Trèna, Linhan de Bordèu, Lopa, Madirac, Pompinhac, Lo Pot, Quinçac, Sadirac, Sent Caprasi de Bordèu, Sent Genès de Lobaut, Sent Leon, Sala Beu, La Sauva, Tavanac i Lo Torne.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Marc Mouline | SFIO |
| 1964-1980 | Michel Bastiat | Divers gauche |
| 1980-2008 | Guy Trupin | PS |
| 2008- | Jean-Marie Darmian | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 16.954 | 19.695 | 23.755 | 30.607 | 34.820 | 37.198 | 40.751 |
# Bertrand Gachot

Bertrand Gachot va ser un pilot de curses automobilístiques franco-belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 23 de desembre del 1962 a Luxemburg.
Fora de la F1 la seva principal victòria és l'any 1991 a les 24 hores de Le Mans.

## A la F1

Bertrand Gachot va debutar a la primera cursa de la temporada 1989 (la 40a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 26 de març del 1989 el G.P. d'e Brasil al circuit de Jacarepaguà.
Va participar en un total de vuitanta-quatre curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en sis temporades no consecutives (1989 - 1992 i 1994 - 1995), aconseguint una cinquena posició com millor classificació en una cursa i assolí cinc punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1989 | Moneytron Onyx Formula 1 | Onyx Grand Prix | Ford | BRA NVQ | SMR NVQ | MON NVQ | MEX NVQ | USA NVQ | CAN NVQ | FRA 13 | GBR 12 | ALE NVQ | HUN Ret | BEL Ret | ITA Ret | POR | ESP | | | | - | 0 |
| 1989 | Rial Racing | Rial | Ford | | | | | | | | | | | | | JAP NVQ | AUS NVQ | | | | - | 0 |
| 1990 | Subaru Coloni Racing | Coloni | Subaru | USA Ret | BRA Ret | SMR Ret | MON NVQ | CAN NVQ | MEX NVQ | FRA NVQ | GBR NVQ | | | | | | | | | | NC | 0 |
| 1990 | Coloni Racing Srl | Coloni | Ford | | | | | | | | | ALE NVQ | HUN NVQ | BEL NVQ | ITA NVQ | POR NVQ | ESP NVQ | JPN NVQ | AUS NVQ | | NC | 0 |
| 1991 | Team 7UP Jordan | Jordan | Ford | USA 10 | BRA 13 | SMR Ret | MON 8 | CAN 5 | MEX Ret | FRA Ret | GBR 6 | ALE 6 | HUN 9 | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | | | 13è | 4 |
| 1991 | Larrousse F1 | Lola | Ford | | | | | | | | | | | | | | | | AUS NVQ | | 13è | 4 |
| 1992 | Central Park Venturi Larrousse | Venturi Larrousse | Lamborghini | SUD Ret | MEX 11 | BRA Ret | ESP Ret | SMR Ret | MON 6 | CAN DSQ | FRA Ret | GBR Ret | ALE 14 | HUN Ret | BEL 18 | ITA Ret | POR Ret | JPN Ret | AUS Ret | | 19è | 1 |
| 1994 | Pacific Grand Prix Ltd | Pacific | Ilmor | BRA Ret | PAC NVQ | SMR Ret | MON Ret | ESP Ret | CAN Ret | FRA NVQ | GBR NVQ | ALE NVQ | HUN NVQ | BEL NVQ | ITA NVQ | POR NVQ | EUR NVQ | JAP NVQ | AUS NVQ | | NC | 0 |
| 1995 | Pacific Grand Prix Ltd | Pacific | Ford | BRA Ret | ARG Ret | SMR Ret | ESP Ret | MON Ret | CAN Ret | FRA Ret | GBR 12 | ALE | HUN | BEL | ITA | POR | EUR | PAC Ret | JPN Ret | AUS 8 | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 84 (47) | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-02-11 a Wayback Machine.
# Sant Vicenç de Constantins

Sant Vicenç de Constantins és una església del poble de Constantins, al municipi de Sant Gregori (Gironès) protegit com a bé cultural d'interès local. Es tracta d'una església de planta rectangular, amb coberta de teula àrab a dos vessants acabades a la façana lateral amb una ràfec d'una filera de teula i tres de rajol pintat amb calç. Les parets portants són de pedra morterada que és arrebossada a la façana principal deixant a la vista els carreus bisellats de la porta d'accés. Es remata la façana principal amb un campanar d'espadanya format per tres forats. L'església està documentada ja l'any 1182. Era d'estil romànic però ara ja no en queda res, era dedicada a Sant Vicenç aquesta advocació s'ha mantingut fins avui.

## Referències

* 1 2 «Sant Vicenç de Constantins». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Bandera de l'Ametlla de Mar
## Blasonament

Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, bicolor vertical blanca i roja.

## Història

La bandera no és oficial.
Es correspon amb la bandera de l'antiga província marítima de Tortosa i els seus colors coincideixen amb els propis de l'orde de Sant Jordi d'Alfama.

## Banderes emprades

En no poques ocasions incorpora damunt seu l'escut del poble, i tradicionalment també —a sota d'ell— una reproducció de la torre de sentinella o torre de guaita que es troba en ruïnes al costat del castell de Sant Jordi d'Alfama.
S'ha de tenir present, també, que una torre sobre fons de gules (que és tal com gairebé apareix a la bandera) són les armes heràldiques pròpies de la ciutat de Tortosa, històric cap de terme i capital de la comarca a què l'Ametlla de Mar pertany, el Baix Ebre.
Sovint la bandera apareix onejant verticalment. Les banderes de les festes locals, tretes per la Mare de Déu de la Candelera (2 de febrer), festa major, i per Sant Pere (29 de juny), són un exemple d'aquest ús. Les actuals s'empren des del 2003; incorporen l'escut (encara que amb modificacions formals), també en posició vertical, però no pas la torre.

## Vegeu també

* Escut de l'Ametlla de Mar
# Cantó de Brana

El cantó de Brana és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Liborna. Té 19 municipis i el cap és Brana.

## Municipis

* Baron
* Brana
* Cabarà
* Camiac
* Danhac
* Dardenac
* Espiet
* Geniçac
* Gresilhac
* Guilhac
* Jugasan
* Luganhac
* Molon
* Naujan e Postiac
* Nerijan
* Sent Aubin de Brana
* Sent German dau Pug
* Sent Quentin de Baron
* Tisac de Curton

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1962 | Emmanuel Roy | |
| 1962-1973 | Yves Chatelard | |
| 1973-1998 | Jean-Paul Fossat | PS |
| 1998- | Christian Mur | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 9.072 | 9.514 | 9.405 | 10.409 | 11.246 | 11.834 | 13.161 |
# Vallouiseïta

La vallouiseïta és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la chabourneïta.

## Característiques

La vallouiseïta és una sulfosal de fórmula química Ag₃Tl₂₁.₅PbSb₆₃As₄₁.₅S₁₇₀. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de setembre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del departament mineralògic-petrogràfic del Museu d'Història Natural de Viena (Àustria), amb el número de catàleg: NHMW-MIN-O2599.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Jas Roux, entre els municipis de La Chapèla i Gap, al departament dels Alts Alps (Provença-Alps-Costa Blava, França). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Vallouiseite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 75». European Journal of Mineralogy, 35, 5, 20-10-2023, pàg. 891–895. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-891-2023 [Consulta: 23 octubre 2023].
# Francisco Ruiz Tagle

Francisco Ruiz-Tagle Portals (1790 - 23 de març de 1860) polític xilè, fou president interí de la república en 1830. Participà dels avatars de la independència, sent elegit diputat pels Andes en 1881, posteriorment entre 1812 i 1814 senador, i ministre d'hisenda en el govern de Francisco Antonio Pinto Díaz. El 17 de febrer de 1830 va ser triat president provisori de la república pel congrés nacional, per imposició de José Rodríguez Llogaret. El 31 de març d'aquell mateix any, per instigació del seu cosí Diego Portales, renuncia el lloc en el vicepresident José Tomas Ovalle.

## Referències

* ↑ «Francisco Ruiz Tagle Portales. Reseñas biográficas parlamentarias» (en castellà). Biblioteca del Congreso Nacional de Chile, 2020. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ Collier, Simon; Sater, William F. A History of Chile, 1808-2002 (en anglès). Cambridge University Press, 2004-10-18, p. 49-53. ISBN 978-0-521-53484-0.
# Cantó de L'Esparra

El cantó de L'Esparra és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de L'Esparra. Té 15 municipis i el cap és L'Esparra.

## Municipis

* Vegadan
* Blanhan
* Sibrac dau Medòc
* Coquèca
* Galhan de Medòc
* L'Esparra
* Naujac
* Ordonac
* Prinhac de Medòc
* Cairac
* Sent Cristòli
* Sent German d'Estulh
* Sent Dicenç
* Valeirac
* Vendais e Montalivet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Emile Liquard | UNR |
| 1964-1982 | Norbert Andron | UDF |
| 1982-2001 | Bernard Prévot | PS |
| 2001- | Francis Magenties | CPNT |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 12.174 | 12.783 | 12.508 | 13.397 | 14.509 | 15.087 | 16.128 |
# Bertrando Alidosi

Bertrando Alidosi fou fill de Roberto Alidosi. Fou senyor i vicari pontifici d'Imola el 1372 succeint a Azzo Alidosi amb el que ja estava associat des del 1365 i per butlla del Papa Urbà V del 2 d'abril de 1365 va obtenir en comú la senyoria sobre Castel del Rio, Monte del Fine i Castiglione el 1366 confirmada per butlla del Papa Gregori IX el 26 d'agost de 1373. Es va casar amb Elisa Tarlato, filla de di Maso Tarlati, senyor de Pietramala, i germana del cardenal Galeotto. Va morir a Imola el 12 de novembre de 1391.
Fou el pare de Ludovico Alidosi. Entre altres fills va tenir a Giovanna Alidosi (morta el 1440), que es va casar amb Bartolomeo Brancaleoni, comte de Massa Trabària, senyor de Mercatello sul Metauro i Sant Angelo in Vado (mort el 1425), pares de Gentile Brancaleoni, comtessa de la Massa Trabària i senyor de Mercatello sul Metauro i de Sant'Angelo in Vado, que el 1455, un any abans de morir, es va fer monja i fou la dona (2 de desembre de 1437) de Frederic de Montefeltro, duc d'Urbino