OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oréfondé

Oréfondé és una comunitat rural del Senegal situada a l'est del país, al districte d'Agnam Civol del departament de Matam, regió de Matam.

## Història

El 1862 els tuculors del Futa (gairebé reduït al Laao o Law) es van revoltar encapçalats per antics seguidors d'el Hadjdj Umar. El 1859 la part occidental, el Dimar, havia estat incorporat a la colònia del Senegal i la resta havia quedat dividits en tres estats, però el més oriental de Damga, amb capital a Matam, fou annexionat el 1860 a França.
Els rebels es van escampar pel Damga, que van saquejar; el seu líder era Alpha-Amadou-Cierno-Demba, (Amadu Cerno Demba Li) que Umar havia designat per prendre el comandament en cas de guerra. Tropes franceses van sortir de Saldé i van arribar als poblat dels bosseiabes (Bosseya) que estaven al centre de la revolta; la infanteria de marina va desallotjar als enemics de les seves posicions el 28 de juliol de 1862 i l'endemà van avançar cap a l'interior del país trobant als tuculors a Mbirboyan. El governador Jauréguiberry va maniobrar amb habilitat i va posar als tuculors entre dos focs i els va derrotar. Les poblacions rebels de Mbolo, de Diaba-Maoundou i d'Oréfondé (aleshores capital del país i antiga residència d'el-Hadjdj Umar) foren incendiades.
Però l'almamy va reunir més tropes a tot el Tooro-Laao i al Dimar i va saquejar les poblacions que eren favorables als francesos. Va avançar cap a Bokol prop de Dagana i a Loumbel es va enfrontar amb una columna francesa el 22 de setembre de 1862, sent altre cop derrotat. Però el calor i les pluges no van permetre seguir la campanya i les tropes franceses van tornar a Saint Louis del Senegal. Futa Toro seguia revoltat i va córrer el rumor que Umar venia en el seu ajut amb un exèrcit. Al arribar l'estació seca, 1600 homes van sortir de Saint Louis en embarcacions i remuntant el marigot de Doué que rodeja l'illa de Morphil, va penetrar al país revoltat. El 17 de gener de 1863 es van enfrontar a l'exèrcit tuculor que s'havia fet fort a Touldégal, i els van derrotar; la columna va seguir fins a Mbirboyan i després va arribar a Matam després de creuar tot el Futa Toro. D'allí van tornar a Saldé. A la tornada, prop de Gaoul, al Damga, van lliurar un nou combat on la rereguarda va ser aniquilada pels tuculors, però la resta de l'exèrcit va poder derrotar els atacants, i continuar per retornar al punt de sortida; a Aram la baixada de les aigües va fer aturar la flotilla i foren atacats des de les dues ribes però els atacants foren rebutjats. Després de 45 dies les tropes van tornar a Saint Louis el 23 de febrer de 1863, amb un balanç de 3 batalles, 16 enfrontaments, 76 pobles destruïts i un oficial o 20 soldats morts i 21 més morts després per ferides o malalties. Futa Toro no va tardar a demanar la pau que es va signar a Moctar-Salam el 20 de març de 1863. Una part del país fou annexionat a la colònia del Senegal.

## Referències

* Histoire de la colonie française du Sénégal, per Ernest Fallot, 1884
# Avantbraç

L'avantbraç és una de les quatre porcions en què es divideix el membre superior. L'avantbraç es troba limitat per la seva cara superior amb el braç mitjançant el colze i per la seva cara inferior amb la mà mitjançant l'articulació del canell.

## Ossos

L'esquelet ossi de l'avantbraç està compost per dos ossos llargs: el radi (os extern) i el cúbit (os intern). L'os prim de l'avantbraç és dit canella o canyella del braç.
El radi s'articula amb l'os del braç, l'húmer, i amb el mateix cúbit (ulna), i amb els ossos del carp escafoide i semilunar. El cúbit s'articula únicament amb l'os del braç, l'húmer, i amb el radi.
Està format per l'articulació radiocubital (radioulnar) que consisteix en la unió, per la zona superior i inferior, de l'ulna i el radi. Entre aquests existeix un espai recobert per fibrocartílag molt resistent (sincondrosi). Aquesta articulació permet els moviments de pronació i supinació, on el radi gira entorn del cúbit.

## Músculs

La regió muscular de l'avantbraç està composta per vint músculs, i es divideixen en tres regions musculars:
* Regió anterior.
* Regió posteroexterna.
* Regió posterior.

### Regió anterior

Conté quatre plànols musculars amb vuit músculs, que són, del més superficial al més profund:
Primer pla: En sentit lateromedial:
* pronador rodó,
* palmar major, o flexor radial del carp
* palmar menor, o palmar llarg
* múscul cubital anterior
Segon pla:
* Es troba el flexor comú superficial dels dits, que conté quatre fascicles.
Tercer pla:
* flexor comú profund dels dits, compost per quatre fascicles;
* flexor llarg del polze.
Quart pla:
* pronador quadrat.

### Regió posteroexterna

Conté quatre músculs que són, del més superficial al més profund:
* supinador llarg, o braquioradial,
* extensor radial llarg del carp,
* extensor radial curt del carp,
* supinador curt.

### Regió posterior de l'avantbraç

Conté dos plànols musculars amb un total de vuit músculs.

#### Plànol superficial

Conté tres músculs. Descrits en sentit lateromedial:
* extensor comú dels dits, dividit en tres fascicles;
* extensor propi del dit petit;
* cubital posterior.

#### Plànol profund

Conté cinc músculs. Descrits en sentit lateromedial i anteroposterior:
* extensor curt del polze,
* abductor llarg del polze,
* extensor llarg del polze,
* extensor propi de l'índex.
En la part superior de l'avantbraç es troba el petit múscul anconal.
Viccionari
# Cantó de Caen-Hérouville (Caen-6)

El cantó de Caen-Hérouville (Caen-6) és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Compta amb 1 municipi i el cap es Hérouville-Saint-Clair.

## Municipis

* Caen (part)
* Hérouville-Saint-Clair

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1979 | Jean Goueslard | PCF |
| 1982-199. | Francis Saint-Ellier | UDF |
| 199.-1994 | Yves Lessard | RPR |
| 1994-2001 | Jangui Le Carpentier | PS |
| 2001-2008 | Magali Le François | PS |
| 2008- | Rodolphe Thomas | MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Logo (Mali)

Logo és un municipi de Mali, en el cercle i regió de Kayes. El poble de Kakoulou n'és la capital. Porta el nom de l'antic Regne del Logo. És al sud del cercle de Kayes sobre el riu Senegal, el municipi de Logo limita al nord amb el municipi Hawa Dembaya, al sud amb el municipi de Diamou, a l'est amb el municipi de Ségala i a l'oest amb el municipi de Sadiola.
El municipi, cobreix una superfície de 30 km² i està constituït de 19 pobles : Bankamé, Dembagnouma, Dinguira, Djimékon, Fanguiné-koto, Fanguiné-kouta, Farakotossou, Kakoulou, Karaya, Kérouané, Lakafia, Maloum, Maréna, Marintouro, Modincané, Moussawaguya, Sabouciré, Sambaga, Tintiba.
La població està essencialment composta de Khassonkés, però compta igualment malinkés i algunes soninkés i peuls.
L'activitat econòmica principal és l'agricultura amb la cultura de cereals (mill, dacsa) i de llegums, i la ramaderia.

## Notes

* 1 2 3 4 5 Commissariat à la Sécurité Alimentaire (CSA)Projet de Mobilisation des Initiatives en matière de Sécurité Alimentaire au Mali(PROMISAM). «Plan de sécurité alimentaire de la commune rurale de Logo 2007-2011». République du Mali. Arxivat de l'original el 2011-09-06.
# Turó d'en Vinader

El Turó d'en Vinader és una muntanya de 186 metres que es troba al municipi de Castelldefels, a la comarca del Baix Llobregat. Hi passa l'anomenat itinerari blau de Castelldefels i hi baixa un torrent homònim.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Itinerari blau de Castelldefels
# Cantó d'Ouistreham

El cantó d'Ouistreham és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 7 municipis i el cap es Ouistreham.

## Municipis

* Bénouville
* Biéville-Beuville
* Blainville-sur-Orne
* Colleville-Montgomery
* Ouistreham
* Périers-sur-le-Dan
* Saint-Aubin-d'Arquenay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1982- | André Ledran | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.378 | 10.899 | 12.272 | 15.428 | 17.515 | 20.015 | 23.251 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bassa de Faidella

La Bassa de Faidella és una bassa artificial del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà.
Està situada al costat de llevant del Coll de Faidella, al lloc on es forma un barranc que davalla cap a la Rua i el Rialb. És entre les dues branques que forma el camí de la Rua en arribar a la carretera L-511.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ozalj

Ozalj és una ciutat de Croàcia, al comtat de Karlovac entre Karlovac i Jastrebarsko, a la vora del riu Kupa. Molt a prop hi ha Žumberak, a la frontera nord amb Eslovènia. El sant patró de la vila és Sant Vit, que té per festa patronal el dia 15 de juny. El poble es construí sobre un sortint rocós prop del riu Kupa, i la primera menció data de l'any 1244 com a ciutat reial. La família noble Frankopan posseí la vila des del 1398, després passà al domini de la família Zrinski el 1550, que la mantingué al seu feu fins al 1671. La ciutat commemora el 30 d'abril com la data de la seva fundació, en memòria dels fets de l'any 1671, quan Petar Zrinski i Fran Krsto Frankopan foren executats.

## Pobles

El municipi d'Ozalj inclou 98 pobles:
| Badovinci Belinsko Selo Belošići Boševci Brašljevica Bratovanci Brezje Vivodinsko Breznik Brezovica Žumberačka Budim Vivodinski Bulići Cerje Vivodinsko Cvetišće Dančulovići Dojutrovica Doljani Žumberački Donji Lović Donji Oštri Vrh Ozaljski Dragoševci Dučići | Durlinci Dvorišće Ozaljsko Dvorišće Vivodinsko Ferenci Fratrovci Ozaljski Furjanići Galezova Draga Galin Goleši Žumberački Goli Vrh Ozaljski Gorniki Vivodinski Gornje Pokupje Gornji Lović Gornji Oštri Vrh Ozaljski Goršćaki Ozaljski Grandić Breg Grdun Gudalji Hodinci Hrastovica Vivodinska | Ilovac Jaškovo Kamenci Kašt Keseri Kuljaji Kunčani Levkušje Liješće Lović Prekriški Lukšići Ozaljski Lukunić Draga Mali Erjavec Malinci Novaki Ozaljski Obrež Vivodinski Ozalj Pećarići Petruš Vrh Pilatovci | Podbrežje Podgraj Police Pirišće Polje Ozaljsko Popovići Žumberački Požun Radatovići Radina Vas Rajakovići Rujevo Sekulići Slapno Soldatići Sršići Stojavnica Svetice Svetičko Hrašće Šiljki Škaljevica Tomašnica | Trešćerovac Trg Varaštovac Veliki Erjavec Vini Vrh Vivodina Vrbanska Draga Vrh Ozaljski Vrhovac Vrhovački Sopot Vrškovac Vuketić Vuksani Zajačko Selo Zaluka Zorkovac Zorkovac na Kupi Zorkovac Vivodinski |
# Avelino Abuín de Tembra

Avelino Abuín de Tembra (Dodro, 1931) és un escriptor gallec.
Va estudiar Filosofia i lletres a la Universitat de Santiago de Compostela i va llicenciar-se en Filologia Romànica. És catedràtic d'ensenyament mitjà i tècnic superior de relacións públiques.
Va ser el creador dels Jocs Florals de l'ensenyament mitjà de Galícia (1963), dels cursos monogràfics Manuel Peleteiro (1966) i fundador del patronat Pedrón de Ouro (1964, més endavant convertit en Fundación de Interese Galego). És secretari general de la Fundación Rosalía de Castro i membre de la seva Comissió de Cultura des de 1965.
Va fundar la revista electrònica Galicia Viva (1999), de l'associació cultural epònima, i va crear la Ruta Rosaliana. Ha col·laborat a nombroses publicacions periodístiques gallegues i a la Radio Galega.

## Obres

* Camiños, 1961 (poemari)
* Home ao pairo, 1974 (poemari)
* Roldas de Compostela, 1981 (poemari)
* En las orillas del Sar de Rosalía, 1984 (antologia)
* Ruta Rosaliana', 1984
* Rosalía, biografía do centenario, 1985
* Rosalía, 1987 (biografia de na Rosalía de Castro)
* Obras completas de Rosalía, 1992 (antologia)

## Premis

* Premi Ciudad de Carballo (1979)
* Premi Galicia de poesia (1981)
* Premi Celso Emilio Ferreiro de poesia (1981)
# Cantó de Cambremer

El cantó de Cambremer és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Lisieux. Té 19 municipis i el cap es Cambremer.

## Municipis

* Auvillars
* Beaufour-Druval
* Beuvron-en-Auge
* Bonnebosq
* Cambremer
* Corbon
* Formentin
* Le Fournet
* Gerrots
* Hotot-en-Auge
* Léaupartie
* Montreuil-en-Auge
* Notre-Dame-d'Estrées
* Repentigny
* La Roque-Baignard
* Rumesnil
* Saint-Ouen-le-Pin
* Valsemé
* Victot-Pontfol

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1973 | M. Jouenne | Divers droite |
| 1973-2011 | Ambroise Dupont | Divers droite, després UDF, després UMP |
| 2011- | Xavier Charles | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 3.856 | 4.285 | 3.772 | 3.777 | 4.066 | 4.309 | 4.686 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Lonpo

Lonpo o Loi Ai (birmà Lwe-e) és un petit estat subsidiari de Yawnghwe dins els Estats Shans de l'Estat Shan de Myanmar, a la regió de Myelat a la divisió administrativa dels Estats Shans del Sud. La capital era d'uns 500 km² i limitava al nord amb Hsamonghkam; a l'est amb Hsihkip (Tigit) i amb Namhkai (dos estats també dependents de Yawnghwe), i a l'oest amb el districte de Yamethin de l'Alta Birmània; la part occidental és muntanyosa i regada per diversos afluents del riu Palaung; en canvi la part oriental està al peu de les muntanyes i regada pel Nam Pilu. La població el 1901 era de 5.442 habitants reoartits en 70 pobles; més de 4000 habitants eren taungthus, i la resta danus, karens i xans. Els ingressos s'estimaven el 1905 en 5300 rúpies i pagava un tribut de 3.000 rúpies al govern britànic.
La capital és Lonpo (249 habitants el 1901) que dona ara nom al territori, però abans el nom Loi Ai o Long-ai era preferent.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Disjunció columnar

La disjunció columnar és un tipus de diaclasat que es forma per tensions quan la lava o el magma es refreden. Les disjuncions columnars poden formar-se en colades de lava, làmines, dics, intrusions superficials i ignimbrites. Les roques ígnies en què es pot desenvolupar la disjunció columnar són principalment basalts, donant lloc a les conegudes com a columnates basàltiques, però poden tenir qualsevol altra composició com per exemple andesítica, dacítica, riolítica o lamproïtica.

## Vegeu també

* Calçada del Gegant

## Referències

* 1 2 3 Columnar Jointing, Universitat Estatal d'Oregón
* ↑ Huppert, ´Herbert E., John B. Shepherd, R. Haraldur Sigurdsson, Stephen J. Sparks «On lava dome growth, with application to the 1979 lava extrusion of the soufrière of St. Vincent». Journal of Volcanology and Geothermal Research. Elsevier B.V, 14, 3-4, 1982, pàg. 199-222 [Consulta: 5 novembre 2011].
* ↑ Pidgeon, R.T. «3450-m.y.-old volcanics in the Archaean layered greenstone succession of the Pilbara Block, Western Australia». Earth and Planetary Science Letters. Elsevier B.V., 37, 3, 1978, pàg. 421-428 [Consulta: 5 novembre 2011].
* ↑ Winter, Cornelia, Christoph Breitkreuz y Manuel Lapp «Textural analysis of a Late Palaeozoic coherent-pyroclastic rhyolitic dyke system near Burkersdorf (Erzgebirge, Saxony, Germany)». Special Publications. The Geological Society of London 2008, 2008 [Consulta: 5 novembre 2011].
* ↑ Bellido, F. y Brändle, J. L. (2009) «Neogene ultrapotassic volcanism». En: Spanish geological frameworks and Geosites. An approach to Spanish geological heritage of international relevance. IGME. pàg. 141
# Mont Vsevidof

El mont Vsevidof (en anglès Mount Vsevidof) és un estratovolcà que es troba a l'extrem sud de l'illa d'Umnak, a les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, als Estats Units.
El seu con simètric s'alça abruptament sobre el seu entorn, sent la seva darrere erupció l'11 de març de 1957, dos dies després d'haver patit un terratrèmol a la zona.

## Referències

* ↑ Aquesta erupció és considerada com a qüestionable per l'Observatori de Volcans d'Alaska (Historial del Mont Vsevidof Arxivat 2011-05-17 a Wayback Machine.). Altres possibles erupcions o una altra mena d'activitat es va produir el 1784, 1790, 1830, 1878 i 1880.

## Enllaços externs

* Mont Vsevidof a Global Volcanism Program, Smithsonian Institution
# Cantó de Les Andelys

El cantó de Les Andelys és un cantó francès del departament de l'Eure, situat al districte de Les Andelys. Té 20 municipis i el cap es Les Andelys.

## Municipis

* Les Andelys
* Boisemont
* Bouafles
* Corny
* Courcelles-sur-Seine
* Cuverville
* Daubeuf-près-Vatteville
* Fresne-l'Archevêque
* Guiseniers
* Harquency
* Hennezis
* Heuqueville
* Muids
* Notre-Dame-de-l'Isle
* Port-Mort
* La Roquette
* Suzay
* Le Thuit
* Vatteville
* Vézillon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Maireau | Radical |
| 1951-19.. | Maurice Delarue | Divers droite |
| 19..-1983 | René Tomasini | UNR, després RPR |
| 1983-1994 | Bernard Tomasini | RPR |
| 1994-1998 | Alain Pluchet | RPR |
| 1998-2004 | Franck Guilard | RPR |
| 2004-2011 | Laure Daël | PS |
| 2011- | Frédéric Duché | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.966 | 12.635 | 14.063 | 14.956 | 17.316 | 18.020 | 18.321 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bassa de les Berengueres

La Bassa de les Berengueres és una bassa del, terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situada a la zona nord-occidental del terme, al sud-oest de la masia de les Berengueres, al sud-est de la Casa Nova del Verdeguer i al nord de la de Sant Jeroni.
Recull l'aigua de la Riera de Santa Coloma, a l'esquerra de la qual es troba, i està associada a dues poues que té en el seu entorn: la Poua de les Berengueres i la de Sant Jeroni. En aquesta bassa es preparaven les barres de gel abans de ser emmagatzemades en les poues esmentades.

## Etimologia

Es tracta d'una bassa pertanyent a la masia de les Berengueres, a migdia de la qual es troba.

## Enllaços externs

* La Bassa de les Berengueres en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; en el mapa surt com a les Poues
* Pàgina web dedicada als pous de glaç del Vallès Oriental i del Moianès Arxivat 2013-12-13 a Wayback Machine.
# Pahra

Pahra fou un estat tributari protegit a l'agència de Bundelkhand, un dels territoris Chaubis de Kalinjar. Les terres de la família Chaubi a la regió de Kalinjar foren repartides el 1812. La superfície era de 70 km² amb 31 pobles i una població de 4.016 habitants el 1881 quasi tots hindús (menys 72 musulmans i 52 animistes). Els ingressos estimats eren de 1.300 lliures. El 1881 va pujar al tron Chaube Radha Charan. La capital de l'estat era Chaubepur, que el 1901 tenia 878 habitants.

## Referències

* ↑ Imperial Gazetteer of India, v. 19, p. 314.
Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Avelino Pousa Antelo

Avelino Pousa Antelo (Arzón, A Baña - 14 de maig de 1914 - Teo, 20 d'agost de 2012), també conegut amb el pseudònim Lucho do peto, fou un intel·lectual i periodista gallec.
Va ser president de la Fundació Castelao, vicepresident de la Fundació Fernández Florez i vocal de les Fundacions Pedrón de Ouro i Alexandre Bóveda.
Com a periodista, va ser col·laborador en els anys 30 de La Voz de Barcala —òrgan de la Federació Agropecuària del districte de Negreira—, i va publicar centenars d'articles en diferents publicacions sobre temes agraris i cooperatius, a més de sobre temes polítics.

## Biografia

Va estudiar durant sis anys a la Universitat Pontifícia Compostela, després Magisteri també a Santiago, dos cursos de Comerç a Lugo i Gerent de Cooperatives a Saragossa.
En 1936 va fer propaganda de l'Estatut d'Autonomia de Galícia d'aquest any com a afiliat a la Federación de Mocedades Galeguistas amb Francisco Fernández del Riego, Isaac Díaz Pardo i Xaime Illa Couto.
Després de la Guerra Civil Espanyola va desenvolupar una intensa labor agrarista i cooperativista en Galícia. En 1946 va ser becat en la Missió Biològica de Galícia, dirigida per Cruz Gallastegui Unamuno, i en 1948 va començar a dirigir l'Escola Agrícola de la Granja de Barreiros, a Ortoá (Sarria), gràcies al suport del filantrop Antonio Fernández López, qui va mantenir aquesta institució en funcionament amb els seus propis fons fins a la seva mort, en 1971.
En 1955 es va traslladar a La Orotava (Tenerife) on va treballar com a mestre i com a Tècnic Agrícola del Laboratori del Cabildo Insular de Tenerife. Va tornar a Galícia en 1960 per treballar com a tècnic de SEMISA, empresa productora de llavors, però va tornar a traslladar-se aquest mateix any, ara a Saragossa, per dirigir una empresa ramadera (AIVESA).
Com a fruit de la seva labor de promoció agrària en premsa, en 1963 va ser guardonat amb el Premi Ramón Mourente de temes agraris i en 1964 amb el premi "Luís Sánchez Harguindey" pel mateix motiu.
En 1970 va tornar a Galícia per treballar com a mestre a Pontecesures fins a la seva jubilació el gener de 1983.
L'Associació Galega de Cooperatives Agràries li va atorgar en 1998 la Insígnia d'Or i Esmalt de la Unió de Cooperatives.
L'any 2000, la Universitat de Santiago de Compostel·la li va atorgar la seva Insígnia d'Or.

## Obres

* Temas de Agricultura (1951)
* Cooperativa de explotación comunitaria para unha parroquia rural (1968)
* ¿Valen ou non as cooperativas comunitarias para o campo galego? (1971)
* Reforma das Estructuras Agrarias de Galicia (1971)
* A Escola Agrícola de Granxa Barreiros (1988)
* Galicia, tarefa urxente (1992)

## Fonts bibliogràfiques

* Ficha del autor en la Biblioteca Virtual Galega
* Fallece el intelectual Avelino Pousa Antelo a los 98 años a diarioprogresista.es, 21 d'agost de 2012
# Cantó d'Honfleur

El cantó d'Honfleur és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Lisieux. Té 13 municipis i el cap es Honfleur.

## Municipis

* Ablon
* Barneville-la-Bertran
* Cricquebœuf
* Équemauville
* Fourneville
* Genneville
* Gonneville-sur-Honfleur
* Honfleur
* Pennedepie
* Quetteville
* La Rivière-Saint-Sauveur
* Saint-Gatien-des-Bois
* Le Theil-en-Auge

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Maurice Delange | RPF |
| 1951-1967 | Albert Debeyre | radical |
| 1967-1976 | M. Roux | Divers droite |
| 1976-1994 | Marcel Liabastre | Divers droite |
| 1994- | Michel Lamarre | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 14.534 | 15.088 | 15.027 | 15.029 | 15.669 | 15.933 | 17.205 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Beaumesnil

El cantó de Beaumesnil és un cantó francès del departament de l'Eure, situat al districte de Bernay. Té 17 municipis i el cap es Beaumesnil.

## Municipis

* Ajou
* La Barre-en-Ouche
* Beaumesnil
* Bosc-Renoult-en-Ouche
* Épinay
* Gisay-la-Coudre
* Gouttières
* Granchain
* Les Jonquerets-de-Livet
* Landepéreuse
* Le Noyer-en-Ouche
* La Roussière
* Saint-Aubin-des-Hayes
* Saint-Aubin-le-Guichard
* Sainte-Marguerite-en-Ouche
* Saint-Pierre-du-Mesnil
* Thevray

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | M. Eicken | Radical |
| 1961-1979 | Marcel Dubois | Divers droite |
| 1979-1985 | Anne-Marie Delabre | PRG |
| 1985-1997 | Jacques Prévost | UDF |
| 1997- | Marc Vampa | UDF, després NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 3.921 | 4.334 | 4.025 | 3.970 | 3.893 | 4.247 | 4.873 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||