OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molgophis macrurus

Molgophis macrurus és una espècie extinta de tetràpode recumbirostre que visqué al supercontinent de Lauràsia durant el Carbonífer superior, fa entre 300,4 i 309,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Ohio (Estats Units). Es tracta de l'única espècie reconeguda actualment del gènere Molgophis. Hi ha autors que en fan un sinònim de Brachydectes. El nom específic macrurus significa ‘cuallarg’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Molgophis macrurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ Pardo i Anderson, 2016, p. 6.

## Bibliografia

* Pardo, J. D.; Anderson, J. S. «Cranial Morphology of the Carboniferous-Permian Tetrapod Brachydectes newberryi (Lepospondyli, Lysorophia): New Data from µCT» (en anglès). PLoS One, 11, 8, 2016, pàg. e0161823. DOI: 10.1371/journal.pone.0161823.
# Adenoamigdalectomia

La adenoamigdalectomia és la intervenció que es realitza per extirpar les amígdales i les vegetacions adenoides. Aquestes formacions es troben a la gola (amígdales) ia la zona posterior del nas (vegetacions o adenoides), i sol indicar la seva extirpació generalment per problemes d'infeccions de repetició, o perquè arribin a un gran grandària que dificulti la respiració, provocant a vegades respiració obligada per la boca o roncs. En la intervenció, realitzada sota anestèsia general, s'introdueix un instrument que manté la boca oberta per permetre l'extirpació de les amígdales. Les vegetacions s'extreuen mitjançant raspat acurat de la part de la gola que es troba darrere del nas.

## Riscos i complicacions

Els riscos i complicacions possibles més freqüents són:
* Molèsties freqüents després de la intervenció: molèsties o dolor faringi, mal de deglució, esput o saliva sanguinolenta, vòmits, mal olor de la boca (halitosi). Tot això durant uns dies (de vegades fins a dues o tres setmanes) i habitualment milloren amb antiinflamatoris, analgèsics, dieta tova i repòs. Aquestes molèsties es deuen a l'existència d'una ferida que queda a cada costat de la gola, on hi havia les amígdales, encara que de vegades també a les manipulacions analgèsiques i instrumentals pròpies de la intervenció i per la postura del cap o obertura forçada de la boca.
* Problemes dentaris: atès que l'instrument obreboques s'ha de recolzar en les arcades dentàries, per la pressió i en alguns casos per l'estat de la dentadura pot produir-se que alguna peça dentària s'afluixi, es trenqui o es desprengui quedant mòbil i fent necessària la seva extracció per evitar el seu desplaçament a l'arbre respiratori o via digestiva amb riscos afegits.
* Hemorràgia: l'aparició d'una hemorràgia de sang vermella és un esdeveniment poc freqüent però que ha de fer anar al seu metge immediatament. Al contrari, el vòmit en les primeres hores del contingut de l'estómac, amb sang coagulada, negrosa, és un fet comú que no ha alarmar el pacient. De la mateixa manera, si no es produeix el vòmit, poden aparèixer deposicions fosques en els dies després de la intervenció.
(Informació preoperatòria rebuda a l'Hospital Universitari Virgen del Rocío de Sevilla)

## Vegeu també

* Amigdalectomia
# Collet dels Colls (Catalunya)

El Collet dels Colls és una serra situada als municipis d'Arbolí al Baix Camp i Cornudella de Montsant al Priorat, amb una elevació màxima de 718 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Athletic Club Ajaccien

L'Athletic Club Ajaccien (conegut com a AC Ajaccio) és un club de futbol francès, de la ciutat d'Ajaccio a Còrsega del Sud (Còrsega). Va ser fundat el 1910 i juga a la Ligue 2 del futbol francès.

## Història

L'AC Ajaccio va ser fundat el 1910 però l'equip no es va professionalitzar fins al 1965. El club es va consagrar campió de Còrsega el 1920, 1921, 1934, 1939, 1948, 1950, 1955 i 1964 i en la temporada 1967-68 va debutar a la Ligue 1. A més, l'AC Ajaccio és considerat, al costat del Gazélec Ajaccio i el SC Bastia, com un dels clubs grans de l'illa de Còrsega. Des de la temporada 2011-12 juga a la Ligue 1.

## Uniforme

* Uniforme titular: samarreta blanca amb una franja horitzontal rosada al centre i costats rosats, pantalons blancs, mitges blanques.
* Uniforme alternatiu: samarreta negra, pantalons negres, mitges negres.

## Estadi

L'Stade François-Coty, fundat l'1 de desembre de 1969, té capacitat per a 10.660 persones. L'estadi va tenir dos altres nom: Parc dels Esports de l'AC Ajaccien i Stade Timizzilo. Es va canviar el nom per l'actual en honor d'un alcalde de la ciutat. El club va tenir altre estadi abans de l'actual, el Jean Louis.

## Dades del club

* Temporades a la Ligue 1: 11
* Temporades a la Ligue 2: --
* Major golejada aconseguida: AC Ajaccio 8 - 2 Aix (1968)
* Millor lloc en la lliga: 6º (temporada 70-71)
* Pitjor lloc en la lliga: 20º (temporada 72-73)
* Màxim golejador: Sansonetti (58 gols en Ligue 1)
* Més partits disputats: Le Lamer (141 partits en Ligue 1)

## Entrenadors

* Jean Pietri (pre–1955)
* Félix Pironti (1955–57)
* Michel Brusseaux (1957–58)
* Jean Laune (1958–59)
* Jean-Pierre Knayer (1959–63)
* Mohamed Azzouz (1963–64)
* Ernst Stojaspal (1964–65)
* Alberto Muro (1965–70)
* Louis Hon (1970–71)
* Antoine Cuissard (1971–72)
* André Mori (1972–73)
* Louis Hon (1973–74)
* Lulu Accorsi (1974–75)
* Alain Mistre (1975–76)
* François Paoli (1976–78)
* Mohamed Azzouz (1978–79)
* Unknown (1979–92)
* Baptiste Gentili (1 juliol 1992 – 30 juny 2001)
* Rolland Courbis (1 juliol 2001 – 30 juny 2003)
* Dominique Bijotat (1 juliol 2002 – 21 setembre 2004)
* Olivier Pantaloni (2004)
* Rolland Courbis (8 febrer 2005 – 11 gener 2006)
* O. Pantaloni (interí) (11 gener 2006 – 12 gener 2006)
* José Pasqualetti (12 gener 2006 – 30 juny 2006)
* Ruud Krol (1 juliol 2006 – 30 juny 2007)
* Gernot Rohr (1 juliol 2007 – 30 agost 2008)
* José Pasqualetti (1 setembre 2008 – 23 febrer 2009)
* Olivier Pantaloni (23 febrer 2009 – 13 juny 2012)
* Alex Dupont (22 juny 2012 – 17 desembre 2012)
* Albert Emon (21 desembre 2012 – 28 maig 2013)
* Fabrizio Ravanelli (7 juny 2013 – 2 novembre 2013)
* Christian Bracconi (interí) (3 novembre 2013 – 14 Oct)
* Thierry Debès (interí) (Oct 2014)
* Olivier Pantaloni (6 novembre 2014–)

### Torneigs nacionals

* Ligue 2 (2): 1967, 2002
* Championnat National (1): 1998
* Division d'Honneur de Còrsega (9): 1920, 1921, 1934, 1939, 1948, 1950, 1955, 1964, 1994

## Enllaços externs

* Athletic Club Ajaccien - Lloc web oficial (francès)
# Adjària

Adjària (georgià: აჭარა, Àtxara, pronunciat (?·pàg.)), formalment la República Autònoma d'Adjària (georgià: აჭარის ავტონომიური რესპუბლიკა, Àtxaris Avtonòmiuri Respúblika, pronunciat [at͡ʃʼaris avtʼɔnɔmiuri rɛspʼublikʼa] (?·pàg.)) és una república autònoma de Geòrgia.
Està situada a la costa oriental de la mar Negra, i limita amb les regions georgianes (mkhare) de Gúria al nord, i de Samtskhé-Djavakhètia a l'oest, i amb les províncies turques d'Artvid al sud i Ardahan al sud-oest.

## Història

Adjària és una regió històrica de Geòrgia, poblada per la tribu georgiana dels adjars, al nord-oest de la Taoklardjètia (actual província d'Ardahan, a Turquia).
Aquesta regió fou ocupada pels otomans cap al 1540 i ja no va ser reconquerida pels georgians. El 1919 el govern del país, (República de Batum) creat pels britànics després de l'ocupació de l'Imperi Otomà, es va dissoldre i es va integrar a la República Democràtica de Geòrgia. Després de la presa del poder pels bolxevics el 1921 va formar la República Socialista Soviètica Autònoma d'Adjària (dintre de l'RSS de Geòrgia), i va pertànyer a la Unió Soviètica del 1922 al 1991.
Des del 1989 Aslan Abaixidze, d'una antiga família feudal (la família Abaixidze), va governar la regió amb autonomia. Aliat al primer president democràtic de Geòrgia, Zviad Gamsakhúrdia, va aconseguir mantenir-se a la caiguda d'aquest mercès a la protecció russa, que desitjava protegir la seva base militar de Batum. Enfrontat nombroses vegades amb el president georgià Eduard Xevardnadze, al final del segon període presidencial d'aquest li va donar suport contra els seus rivals. Però Xevardnadze fou derrocat el 2004, i el nou govern georgià no va tardar a enviar tropes a Adjària. A canvi de certes seguretats i garanties, Rússia va facilitar la sortida del país d'Abaixidze i es va establir un govern proper al georgià respectant almenys nominalment l'autonomia.
* bandera de facto 1990-2000
* Escut de facto 1990-2000
* Bandera 2000-2005
* Escut 2000-2005
* Aslan Abaixidze
# S/2004 S 37

S/2004 S 37 és un satèl·lit natural de Saturn. El seu descobriment va ser anunciat per Scott S. Sheppard, David C. Jewitt i Jan Kleyna el 8 d'octubre de 2019 a partir d'observacions realitzades entre el 12 de desembre de 2004 i el 2 de febrer de 2006.
S/2004 S 37 té uns 4 quilòmetres de diàmetre i orbita Saturn a una distància mitjana de 15,892 Gm en 748,18 dies, amb una inclinació de 163° respecte a l'eclíptica, en direcció retrògrada i amb una excentricitat de 0,497.

## Referències

* 1 2 «MPEC 2019-T159 : S/2004 S 37» (en anglès). minorplanetcenter.net. [Consulta: 24 juny 2023].
# Serra de Can Rogent

La Serra de Can Rogent és una serra a cavall dels municipis de Collbató i d'Esparreguera al Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 436 metres a la Roca dels Corbs.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Athr

Athr o Àtthar fou una regió al sud-oest de l'Aràbia Saudita (just al nord-oest del Iemen), a la vora de la Mar Roja, entre Djayzan i Hamida (al-Hamdani) ocupant per tant la regió modernament coneguda com a Asir. Fou un emirat als segles x i xi.
Les ciutats principals foren: Athr, Haly, Baysh (Umm al-Khasbah) Djurayb i Sirrayn. Els uadis principals són els d'al-Aman, Baysh, Rim, Imramram i Zanif al-Amul.
El nom el portava abans del segle x quan l'emir d'Aththar, Sulayman ibn Tarf al-Hakami, governador vassalls dels zaidites del Iemen, es va fer independent a Athr (961) i després es va apoderar de tota la regió, que va rebre el nom de Mikhlaf dels Tarfites (Mikhlaf Ibn Tarf) o Mikhlaf el Sulaymaní (Mikhlaf al-Sulaymani). Durant segles fou conegut per aquests noms i sovint només com a Mikhlaf (nom que ha arribat fins a temps moderns doncs encara s'utilitza), tot i que a partir del segle xix la regió s'anomenà regió d'Asir.
El 1067/1068 els tarfites, aliats als etíops, foren derrotats a al-Zaraib per l'emir sulàyhida Ali ibn Muhammad. En revenja, fou amb la cooperació dels tarfites que els sulaymànides es van poder apoderar del Mikhlaf (segle xi) i van arribar fins a la Meca on van exercir una hegemonia temporal breu fins a ser suplantats pels haiximites. Els sulaymànides es van establir a Djayzan i branques de la dinastia es van establir a Athr, Sabya, Damad i a altres llocs fins a la conquesta aiúbida el 1165.
La ciutat d'Athr, situada entre Djayzan i Bayd. La manca d'aigua i l'embassament de l'aigua de la badia va provocar el seu abandonament al segle xiii i el 1300 ja portava força anys en runes. Segons Djanadi les illes Farasan, situades enfront, es van dir Athr fins al segle xiii, però no consta això en cap mapa i el lloc que més hi podria correspondre és el Khor Abu es-Seba o Khawz (al-Djaafira) a 32 km al nord de Djayzan.
# Sant Joan Baptista de la Vilella Baixa

Sant Joan Baptista de la Vilella Baixa és una església barroca del municipi de la Vilella Baixa (Priorat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici de tres naus, la central més alta que les laterals. El creuer no està marcat en alçat, i està cobert amb una cúpula a la intersecció. La nau central està coberta amb volta de canó amb llunetes i les laterals, amb volta de creueria. Destaca el fris que recorre tota la nau central, just on arrenca la volta. El presbiteri està sobrealçat i tancat per un absis de tres costats.
L'interior està enguixat i conté dos altars, un de dedicat a la Mare de Déu, datat el 1857 i un altre de data imprecisa dedicat a la Dolorosa.
L'única decoració és la porta de pedra, d'arc de mig punt i decorada amb dues pilastres i volutes exteriors. A sobre de l'arc hi ha una petita fornícula que guarda la imatge de Sant Joan Baptista. La construcció és de paredat amb carreus de pedra grans i ben escairats als angles. Al costat esquerre dels peus hi ha una torre campanar feta de maó.

## Història

A la porta consta la data de 1780, any de la construcció. Aquesta parròquia es feu alhora que la majoria d'esglésies del Priorat. Darrere l'absis hi ha el que fou l'antic cementiri del poble, avui abandonat. Durant la Guerra Civil hi hagué una crema d'altars, però els dos que avui es conserven, en ser d'obra, no pogueren ésser desmuntats.

## Referències

* 1 2 3 4 «Església de Sant Joan Baptista». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Església de Sant Joan Baptista». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Adolf Brudes

Adolf Brudes va ser un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Adolf Brudes va néixer el 15 d'octubre del 1899 a Kotulin (ara Breslau), Alemanya i va morir el 5 de novembre del 1986 a Bremen, Alemanya.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 3 d'agost el GP d'Alemanya, que era la sisena prova del campionat.
Adolf Brudes no va arribar a participar en cap més cursa puntuable pel campionat de la F1, però fora de la F1 si que va disputar nombroses curses importants.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1952 | Adolf Brudes | Veritas | BMW | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR | bgcolor="#EFCFFF"| ALE Ret | HOL | ITA ! - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Tossal de la Gaeta

El Tossal de la Gaeta és una muntanya de 548 metres que es troba al municipi de Vilalba dels Arcs, a la comarca de la Terra Alta.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 248138001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Atlanta Tennis Championships 2010

El Torneig d'Atlanta 2010, oficialment conegut com a Atlanta Tennis Championships 2010, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La 23a edició del torneig es va celebrar entre el 19 i el 25 de juliol de 2010 a Atlanta, Geòrgia, Estats Units.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1/WC | A. Roddick | 6 | 6¹ | 6 |
| | R. Ram | 1 | 7 | 3 | 1/WC | A. Roddick | 4 | 6 | 6 |
| | I. Màrtxenko | 3 | 3 | | 7 | X. Malisse | 6 | 3 | 4 |
| 7 | X. Malisse | 6 | 6 | | | | | | | 1/WC | A. Roddick | 6⁵ | 3 | |
| 4 | H. Zeballos | 6 | 2 | 0 | | | | | | 6 | M. Fish | 7 | 6 | |
| | T. Dent | 4 | 6 | 6 | | T. Dent | 3 | 0 | | | | | | |
| | R. Ginepri | 1 | 5 | | 6 | M. Fish | 6 | 6 | | | | | | |
| 6 | M. Fish | 6 | 7 | | | | | | | | | | | | 6 | M. Fish | 4 | 6 | 7 |
| | K. Anderson | 7 | 6 | | | | | | | | | | | | 2 | J. Isner | 6 | 4 | 6$^4$ |
| WC | D. Young | 5 | 3 | | | K. Anderson | 6 | 6 | | | | | | |
| | L. Lacko | 6 | 6 | | | L. Lacko | 3 | 4 | | | | | | |
| 3 | L. Hewitt | 4 | 2 | | | | | | | | K. Anderson | 3 | 7 | 3 |
| | M. Russell | 1 | 6 | 7 | | | | | | 2 | J. Isner | 6 | 6$^7$ | 6 |
| | R. Schüttler | 6 | 2 | 5 | | M. Russell | 1 | 2 | | | | | | |
| Q | G. Müller | 6 | 6⁶ | 6$^7$ | 2 | J. Isner | 6 | 6 | |
| 2 | J. Isner | 4 | 7 | 7 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| Jonathan Erlich Janko Tipsarević | 6 | 6$^7$ | [8] |
| Rohan Bopanna Kristof Vliegen | 3 | 7 | [10] | Rohan Bopanna Kristof Vliegen | 7 | 7 |
| Stephen Huss André Sá | | | | Stephen Huss André Sá | 5 | 5 |
| Mardy Fish Andy Roddick | w/o | | | | | | Rohan Bopanna Kristof Vliegen | 3 | 7 | [10] |
| Scott Lipsky Rajeev Ram | 7 | 7 | | | | | Scott Lipsky Rajeev Ram | 6 | 6$^4$ | [12] |
| Kevin Anderson Michael Russell | 6² | 6⁹ | | Scott Lipsky Rajeev Ram | 7 | 7 |
| James Blake John Isner | 6 | 6 | | James Blake John Isner | 6⁵ | 6⁵ |
| Michael Kohlmann Rainer Schüttler | 4 | 1 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-03-26 a Wayback Machine. (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Indianapolis / Atlanta :
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Minnesota Lynx

Minnesota Lynx és un equip de l'Associació Nacional Femenina de Bàsquet (WNBA), la lliga professional de bàsquet femeni nord-americana. Té la seu a Minneapolis, a l'estat de Minnesota. És l'equip germà de Minnesota Timberwolves, de l'NBA, amb els quals comparteix l'estadi Target Center.

## Història

L'abril de 1998, la WNBA va anunciar que per a la temporada següent hi hauria una expansió amb dos equips nous, Minnesota i Orlando Miracle. Les Lynx van començar la temporada inaugural davant el seu públic, amb 12.000 espectadors al Target Center, davant les Detroit Shock, que van derrotar 68-51. Van acabar la temporada amb 15 victòries i 17 derrotes. Els anys 2003 i 2004 va arribar als play-off, encara que no va reeixir passar de primera ronda en cap de les ocasions, i en 2011, 2013, 2015 i 2017 van guanyar el campionat de la WNBA.

## Referències

* ↑ Deena Winter, Nafi Soumare. «Minneapolis council candidates cool to helping pay for a new arena to replace Target Center» (en anglès). Minesotta Reformer, 25-10-2023. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Roar For Four: Minnesota Lynx Win Fourth WNBA Championship in Seven Seasons» (en anglès). WNBA, 05-10-2017. [Consulta: 29 desembre 2024].

## Enllaços externs

* http://www.wnba.com/lynx/news/
* http://www.wnba.com/lynx/roster/
# Sportverein Austria Salzburg

El Sportverein Austria Salzburg és un club de futbol austríac, de la ciutat de Salzburg. Va ser fundat el 2005 per afeccionats blanc-i-violetes de l'anterior SV Austria Salzburg, fundat el 1933, descontents amb la compra del seu club per part de la franquícia Red Bull. Estos afeccionats desitjaven mantindre el nom, escut i colors del seu club, cosa que havia canviat el seu nou propietari, de manera que van fundar aquest nou club.

## Palmarès
### Tornejos nacionals

* Bundeslliga austríaca (3): 1993-94, 1994-95, 1996-97.
* Supercopa austríaca de futbol (3): 1994, 1995, 1997.

### Tornejos internacionals

* Subcampió de la Copa de la UEFA (1): 1994.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del club
# Serra de l'Alari

La Serra de l'Alari és una serra situada entre els municipis de Poboleda i Porrera a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 746 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Atsushi Yanagisawa

Atsushi Yanagisawa (Imizu, Prefectura de Toyama, Japó, 27 de maig de 1977) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Atsushi Yanagisawa va disputar 58 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Mas de l'Anguera

El Mas de l'Anguera és un mas del municipi de Falset (Priorat) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Conjunt d'edificis, el principal dels quals presenta una planta que s'ha anat fent a base d'afegitons. És bastit amb maçoneria, està arrebossat i pintat i la coberta és a dues vessants. Sobre la façana principal s'obren tres portes i una finestra a la planta baixa, dos balcons i quatre finestres al pis i les golfes hi ha una galeria de 13 finestres amb arc de mig punt. La porta principal, amb la inscripció 1794, és de dovelles de pedra. El subministrament d'aigua es feia mitjançant un aqüeducte que travessa el barranc, una bassa amb uns rentadors annexes.

### Capella

Hi ha una petita construcció adossada al cos principal del mas d'Anguera, de planta rectangular, bastida de maçoneria i obra arrebossada i coberta a dues vessants. Interiorment costa d'una nau i absis hexagonal. La volta que arrenca d'un fris continu és de mig punt i llunetes. Els murs són enguixats i el terra enrajolat. La façana presenta una porta cegada i un petit ull de bou, està rematada per un campanar d'espadanya fet d'obra.

## Història

El mas Anguera, datat a la fi del segle xviii, fou aixecat sobre edificacions preexistents. Era remarcable el sistema de conducció d'aigua, de notable complexitat i inversió per aquelles dates. Aquest mas fou ocupat fins ben entrat el segle xx. Durant la Guerra Civil fou convertit en hospital de campanya, tot i que fou un objectiu militar, no va resultar malmès pels bombardeigs.

## Referències

* 1 2 3 «Mas de l'Anguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 març 2013].

## Enllaços externs

* «Mas de l'Anguera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Santa Maria de Remolins

Santa Maria de Remolins és una església del municipi de Coll de Nargó (Alt Urgell) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Santa Maria de Remolins és un temple romànic. Remolins era fins fa pocs anys un indret del municipi de Montanisell, però el 1969 ha estat agregat tot aquest municipi a Coll de Nargó. La torre-campanar que motiva la present fitxa constitueix, de fet, una torre de guaita i de defensa; és de planta quadrangular, presenta escasses obertures i li fa de teulada un petit capitell, quasi només apuntat. L'obra de la torre és de filades força regulars, baldament els carreus siguin desiguals.
Edifici religiós d'una nau, amb un absis i dues absidioles. Volta esfondrada, com també el mur i l'absidiola sud. En resta la paret i l'absidiola nord i mig absis. A la façana oest campanar de planta quadrada, un pis amb finestres geminades i capitell trapezial. Construcció de pedra poc treballada fen filades. L'absis fet amb carreus polits i grans.

## Història

Al segle xviii, "Remolins" era del vescomtat de Castellbò, mentre que "La vall darques" (Valldarques) era "de la mensa Epsicopal de la Seu d'Urgell"; ambdós llocs figuren inclosos dins "la vegueria ampla de Puigcerdà". Històricament, cal no confondre aquest Remolins amb un homònim existent prop de Linyola ("parvo termino vocato Remolins, depopulato, sito in plana Urgelli Prope locum nuncupatum de Linyola":s. XV).

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de Remolins». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 gener 2014].