OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Lamure-sur-Azergues

El cantó de Lamure-sur-Azergues era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb 10 municipis i el cap era Lamure-sur-Azergues. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Chambost-Allières
* Chénelette
* Claveisolles
* Grandris
* Lamure-sur-Azergues
* Poule-les-Écharmeaux
* Ranchal
* Saint-Bonnet-le-Troncy
* Saint-Nizier-d'Azergues
* Thel
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1957 | Laurent Bonnevay | Droite Républicaine |
| 1957-1979 | Jean Salque | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1979-2004 | François Chavant | Divers droite |
| 2004-2015 | Denis Longin | Centrista |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de la Conca-d'Oro

El cantó de la Conca-d'Oro és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alta Còrsega i a la Col·lectivitat Territorial de Còrsega. Va existir de 1973 a 2015.

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2015 | Claudy Olmeta | Unió Liberal i de Progrés | alcalde de Saint-Florent |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Barbaggio | 164 | 20253 | 2B029 |
| Farinole | 179 | 20253 | 2B109 |
| Oletta | 830 | 20232 | 2B185 |
| Olmeta-di-Tuda | 291 | 20232 | 2B188 |
| Patrimonio | 645 | 20253 | 2B205 |
| Poggio-d'Oletta | 140 | 20232 | 2B239 |
| Saint-Florent | 1 474 | 20217 | 2B298 |
| Vallecalle | 109 | 20232 | 2B333 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2011 |
| 2.240 | 2.519 | 2.778 | 3.228 | 3.513 | 3.832 | 4.946 |
# Ratpenat d'Armién

El ratpenat d'Armién (Myotis armiensis) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a altituds d'entre 975 i 2.500 msnm a Costa Rica, l'Equador i Panamà. És una espècie de Myotis de mida mitjana a gran, amb una llargada de cap a gropa de 77-92 mm, la cua de 32-48 mm i un pes de 4,5-5,6 g. El seu hàbitat natural són els boscos montans. La forma gramaticalment correcta per a un epítet basat en un nom de persona en singular seria armieni.</ref> Com que fou descobert fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació. Tanmateix, els seus descriptors apuntaren que el seu hàbitat és vulnerable als efectes del canvi climàtic i ja està sent destruït. Fou anomenat en honor del Dr. Blas Armién, expert en zoonosis emergents, salut pública i mastologia.

## Notes

* ↑ L'epítet específic armiensis està mal format, atès que el sufix llatí -ensis significa ‘de’, però en el sentit d'origen geogràfic (com el sufix català -enc).

## Referències

* ↑ Carrión-Bonilla i Cook, 2020, p. 517 i 520.
* ↑ Carrión-Bonilla i Cook, 2020, p. 517 i 518.
* 1 2 Carrión-Bonilla i Cook, 2020, p. 520.
* ↑ Carrión-Bonilla i Cook, 2020, p. 518.

## Bibliografia

* Carrión-Bonilla, C. A.; Cook, J. A. «A new bat species of the genus Myotis with comments on the phylogenetic placement of M. keaysi and M. pilosatibialis» (en anglès). Therya, 11, 3, 2020, pàg. 508-532. DOI: 10.12933/therya-20-999.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Alpha Dog

Alpha Dog és una pel·lícula estatunidenca del 2007, escrita i dirigida per Nick Cassavetes. Està basada en el segrest i assassinat de Nicholas Markowitz (representat pel personatge Zack Mazursky) ♙ Califòrnia el 2000, i la implicació en el crim del traficant de drogues Jesse James Hollywood (representat pel personatge Johnny Truelove).

## Argument

Johnny Truelove (Emile Hirsch) és un conegut traficant de drogues en el seu veïnat. Encara que només té 19 anys, posseeix una bonica casa, un cotxe car, i té un grup de lleials amics que li ajuden en el seu negoci. Fins i tot el seu pare, Sonny Truelove (Bruce Willis), li proveeix de marihuana. Fent barrila es troba amb Jake Mazursky (Ben Foster), un dels seus distribuïdors. Quan Jake falla al cobrar un deute per drogues per a Johnny, aquests es barallen i, en venjança, Jake entra a robar a casa de Johnny. Johnny i els seus amics Frankie (Justin Timberlake) i Tiko (Fernando Vargas) responen segrestant al mig germà de 15 anys de Jake, Zack (Anton Yelchin), per a així forçar a Jake a pagar el deute ell mateix. Zack, mentrestant, comença a gaudir del seu segrest. Ho pren com un petit descans de la seva casa, la seva família. Li donen begudes alcohòliques, drogues, i perd la virginitat; a més confia que el seu germà pagarà prompte el seu deute i així serà alliberat.

## Repartiment

| Actor | Paper | Personatge en la vida real |
| Emile Hirsch | Johnny Truelove | Jesse James Hollywood (a la presó a l'espera de judici, s'enfronta a la pena de mort) |
| Justin Timberlake | Frankie Ballenbacher | Jesse Rugge (condemnat a cadena perpètua amb possibilitat de llibertat condicional) |
| Shawn Hatosy | Elvis Schmidt | Ryan Hoyt (condemnat a mort) |
| Ben Foster | Jake Mazursky | Benjamin Markowitz |
| Anton Yelchin | Zack Mazursky | Nicholas Markowitz |
| Sharon Stone | Olivia Mazursky | Susan Markowitz |
| Chris Marquette | Keith Stratten | Graham Pressley (a la presó fins al 2011) |
| Fernando Vargas | Tiko "TKO" Martinez | William Skidmore (a la presó fins al 2011) |
| Lukas Haas | Buzz Fecske | Chas Saulsbury |
| Bruce Willis | Sonny Truelove | John "Jack" Hollywood |
| Harry Dean Stanton | Cosmo Gadabeeti | John Roberts |

## Enllaços externs

* Alpha Dog - Lloc web oficial
# Escoles de Golmés

Les Escoles de Golmés són un monument del municipi de Golmés (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Escoles de forma allargassada, de dues plantes d'alçada i edificacions en un sol cos. Hi ha una part principal amb aules, l'entrada a la qual es produïa anteriorment a través d'una galeria porxada de 5 arcs que fou eliminada durant les reformes produïdes a la dècada dels vuitanta. El pis superior, abans endarrerit, s'avançà al nivell de l'anterior porxada de la part baixa, construint-se així una nova façana plana. Els arcs inferiors es convertiren en finestres acabades en arc de mig punt, que es repeteixen simètricament a la part del pis superior. L'accés es produeix actualment a través d'una rampa que condueix a la porta principal, també d'arc de mig punt. A banda i banda hi ha dos cossos adossats que fan que la planta tingui certa forma d'"U". La teulada és a quatre vessants.

## Història

Des de mitjans del segle xix a Golmés hi hagué un augment de l'interès per fomentar l'ensenyament escolar. Diversos edificis ja malmesos precediren a l'actual. Les escoles actuals es deuen a un projecte redactat l'any 1934 per Josep Florensa i Ollé, que degut a la Guerra Civil espanyola es veié paralitzat. El 1940 es clausurà l'escola privada i poc temps després començaren les inaugurades el 29 d'abril de 1947.
La reforma dels anys 80, elaborada per la delegació d'Ensenyament, va comportar una remodelació notable de l'edifici, eliminant-se el porxo i les escales, obrint noves finestres a la part superior i millorant l'espai interior per facilitar-ne l'ús.

## Referències

* 1 2 3 4 «Escoles de Golmés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Sant Martí de Taús

Sant Martí de Taús és una antiga parròquia situada del municipi de les Valls d'Aguilar (Alt Urgell). Es troba als afores del poble de Taús, al costat del cementiri. Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici religiós d'una nau amb absis rodó.És un edifici d'una nau, coberta amb volta de canó lleugerament apuntada reforçada per dos arcs doblers, i capçada per un absis semicircular. En el parament de l'arc presbiteral s'obren dos nínxols, un al costat nord i l'altre al sud. A l'exterior els murs són reforçats per potents contraforts atalussats. La porta adovellada del mur de migdia va ser convertida en finestra i substituïda per l'accés a ponent. La il·luminació del temple es fa per la finestra de doble esqueixada del centre de l'absis, una altra de similar al mur de migdia i una d'esqueixada simple a ponent. El campanar d'espadanya d'un sol ull s'alça a la façana de ponent. La coberta de pedra de llicorella irregular ha estat substituïda per pissarra nova uniforme.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Taús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 gener 2014].
* ↑ Romànic Obert. «Església de Sant Martí de Taús». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 4 d’octubre 2013. [Consulta: 1r octubre 2013].

## Enllaços externs

* «Sant Martí de Taús». Via Romànica. Consell Comarcal de l'Alt Urgell. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Nova (partit polític)

Nova és un partit polític d'esquerres, republicà i sobiranista català fundat el 2019. Està liderat per Marc Grau, Elisenda Alamany i Arnau Mallol.
La creació de Nova es va fer pública el 24 de febrer de 2019. L'11 de març de 2019 es va inscriure com a partit polític. El 21 de març de 2019 el partit va signar un acord de coalició amb Esquerra Republicana de Catalunya a les eleccions locals de 2019 de Barcelona.
El partit no ha tingut cap activitat política des de llavors.

## Referències

* ↑ «El nou partit d'Elisenda Alamany es dirà Nova». Nació Digital, 24-02-2019. [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ «ERC acorda amb NOVA concórrer junts el 26-M a Barcelona per "sumar al voltant del sobiranisme progressista"». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 21-03-2019. [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ «Alamany: “ERC suma les realitats del 15-M i l'Onze de Setembre”». El Punt Avui, 23-03-2019. [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ «Notícies». Arxivat de l'original el 2021-04-21. [Consulta: 21 abril 2021].
# Cantó de Lió-V

El cantó de Lió-V és un antic cantó francès del departament del Roine, situat al districte de Lió. Compta part del municipi de Lió.

## Municipis

* Comprèn el 5è districte de Lió, concretament els barris de Vieux Lyon (sectors Saint-Paul, Saint-Jean, Saint-Georges), Fourvière (sectors Sarra i Loyasse), Saint-Just, Saint-Irénée, Point du Jour, Ménival, Les Battières, la part sud de Champvert i la part nord de La Plaine (a cavall entre Lió i Sainte-Foy-lès-Lyon).
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Philomène Magnin | MPR |
| 1949-1961 | Édouard Boisson de Chazournes | Divers droite |
| 1961-1985 | Philomène Magnin | MPR, després CD, després UDF-CDS |
| 1985-2004 | Bernadette Isaac-Sibille | UDF-CDS, després divers droite |
| 2004-2008 | Michel Havard | UMP |
| 2008-2014 | Thomas Rudigoz | MoDem, després Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Ferney-Voltaire

El cantó de Ferney-Voltaire era una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain. Comptava amb 8 municipis i el cap era Ferney-Voltaire. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Ferney-Voltaire
* Ornex
* Prévessin-Moëns
* Saint-Genis-Pouilly
* Sauverny
* Sergy
* Thoiry
* Versonnex

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1959 | Albert Hecler | radical |
| 1959-1985 | Roland Ruet | RI, després UDF |
| 1985-1998 | Pascal Meylan | UDF-DL |
| 1998-2011 | Jocelyne Boch | UDF, després UMP |
| 2011-2015 | Jean-Paul Laurenson | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.355 | 8.342 | 15.304 | 19.066 | 25.239 | 28.434 | 34.471 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Alt Trás-os-Montes

Alt Trás-os-Montes és una subregió estadística portuguesa, part de la Regió Nord, dividida entre el Districte de Bragança i el Districte de Vila Real. Limita al nord i a l'est amb Espanya, a sud amb el Douro i a oest amb Tâmega, Ave i Cávado. Àrea: 8 168 km². Població (2001): 223 259 (estimació per a 2005: 220 289). Comprèn 14 concelhos:
* Alfândega da Fé
* Boticas
* Bragança
* Chaves
* Macedo de Cavaleiros
* Miranda do Douro
* Mirandela
* Mogadouro
* Montalegre
* Murça
* Valpaços
* Vila Pouca de Aguiar
* Vimioso
* Vinhais
Els principals nuclis urbans són les ciutats de Chaves, Bragança i Mirandela.
# Catodonteri

Els catodonteris (Catodontherium) són un gènere extint de mamífers artiodàctils de la família dels anoplotèrids que visqueren a l'Europa occidental durant l'Eocè, fa entre 33,9 i 47,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Espanya (incloent-hi els jaciments paleontològics de Sant Jaume de Frontanyà), França el Regne Unit i Suïssa. Llevat de la quarta (p4), tenien les dents premolars inferiors més allargades que el dacriteri, un dels seus parents propers. Se n'ha trobat molt poc material postcranial. Sembla que les potes posteriors tenien tres dits.

## Referències

* 1 2 Entrada «Catodontherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ Prothero i Foss, 2007, «Endemic European Paleogene Artiodactyls: Cebochoeridae, Choeropotamidae, Mixtotheriidae, Cainotheriidae, Anoplotheriidae, Xiphodontidae, and Amphimerycidae» (J. Erfurt i G. Métais).
* ↑ Sudre, J. «Les gisements de Robiac (Eocène supérieur) et leurs faunes de Mammifères» (en francès). Palaeovertebrata, vol. 2, 3, 1969, pàg. 95-156. DOI: 10.18563/pv.2.3.95-156.

## Bibliografia

* Prothero, D. R.; Foss, S. E. The Evolution of Artiodactyls (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2007. ISBN 978-0-8018-8735-2.
# Cine Valls

El Cine Valls és un edifici noucentista del municipi de Valls (Alt Camp) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici noucentista entre mitgeres, de planta i quatre pisos. Empra en la composició de la façana motius clàssics, que mescla amb solucions racionalistes. Dues pilastres de maó dominen la façana, coronada amb un frontó. En el centre de la façana, una tribuna de línies simples, igual que la resta d'obertures, sobresurt del pla vertical. la resta d'obertures està disposada de forma irregular. Per tal de solucionar el desnivell existent entre els dos edificis contigus, la planta adopta en l'extrem esquerre una forma arrodonida.

## Història

Inauguració de l'edifici el 6 de gener de l'any 1932, en què s'iniciaren les activitats de la sala d'espectacle anomenada "Cinema Valls", a la plaça del pati. El solar on Cèsar Martinell va projectar l'edifici era buit des de feia dos anys, després d'haver-s'hi enderrocat les velles edificacions d'una entitat social i establiment de barberia que hi existien anteriorment. Es deia que el nou local encabia 1300 persones. L'edifici es manté en l'actualitat, però la façana s'ha malmès en reformar-se la planta baixa per a allotjar una oficina bancària.

## Referències

* 1 2 «Cine Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Antonietta Di Martino

Antonietta Di Martino (Cava de' Tirreni, Itàlia 1953) és una atleta italiana, guanyadora de tres medalles del món en la modalitat de salt d'alçada.

## Biografia

Va néixer l'1 de juny de 1979 a la ciutat de Cava de' Tirreni, població situada a la província de Salern.

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Resultat | Marca |
| 2007 | Campionat d'Europa en p. coberta | Birmingham | 2a | 1,96 m |
| 2007 | Campionat del Món | Osaka | 2a | 2,03 m |
| 2007 | Jocs Olímpics | Pequín | 10a | 1,93 m |
| 2009 | Campionat del Món | Berlín | 4a | 1,99 m |
| 2011 | Campionat d'Europa en p. coberta | París | 1a | 1,96 m |
| 2011 | Campionat del Món | Daegu | 3a | 2,00 m |
| 2012 | Campionat del Món en p. coberta | Istanbul | 2a | 1,95 m |

## Enllaços externs

* (anglès) www.iaaf.org - Antonietta Di Martino
# Cantó de Drulingen

El cantó de Drulingen és una antiga divisió administrativa francesa situada al departament del Baix Rin i a la regió d'Alsàcia. Va desaparèixer el 2015.

## Composició

El cantó de Drulingen aplega 26 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Àdàmswiller / Willer | Adamswiller | Adamsweiler |
| Àsswiller | Asswiller | Assweiler |
| Bäredorf | Baerendorf | Bärendorf |
| Bärich | Berg | Berg |
| Bättwiller | Bettwiller | Bettweiler |
| Burbàch | Burbach | Burbach |
| Bíscht | Bust | Büst |
| Dààl | Thal-Drulingen | Thal |
| Deemeringe | Diemeringen | Diemeringen |
| Drülinge | Drulingen | Drulingen |
| Durschtel | Durstel | Durstel |
| Eschwiller | Eschwiller | Eschweiler |
| Eiwiller | Eywiller | Eyweiler |
| Geerlinge | Gœrlingen | Görlingen |
| Gungwiller | Gungwiller | Gungweiler |
| Hírschland | Hirschland | Hirschland |
| Kirbrich | Kirrberg | Kirrberg |
| Mackwiller | Mackwiller | Mackweiler |
| Otwiller | Ottwiller | Ottweiler |
| Röwiller | Rauwiller | Rauweiler |
| Rexinge | Rexingen | Rexingen |
| Seewiller | Siewiller | Sieweiler |
| Volkschburi | Volksberg | Volksberg |
| Hàmbàch | Waldhambach | Waldhambach |
| Wislínge | Weislingen | Weislingen |
| Weier | Weyer | Weyer |

## Història

Llista dels consellers generals :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1982 | Alfred Westphal | RPR |
| 1982-1988 | Jean Lentz | RPR |
| 1988-2015 | Jean Mathia | UDF, després UMP |
# Alt Urola

Alt Urola (en euskera Urola Garaia) és una de les comarques de Guipúscoa. Limita al nord amb la comarca d'Urola-Costa, a l'oest amb la de l'Alt Deba i a l'est i sud amb la de Goierri. Té uns 25.000 habitants i el municipi principal és Zumarraga. Comprèn els municipis de:
* Zumarraga: 10.115 habitants (2004)
* Legazpi: 8.785
* Urretxu: 6.604
* Ezkio-Itsaso: 573*

## Notes

* Geogràficament, el sud del terme municipal d'Ezkio-Itsaso se situa a la vora del riu Oria, per tant, a la comarca del Goierri, ja que les seves aigües desemboquen a l'Oria. En canvi, administrativament, es troba a la comarca de l'Alt Urola.
# Casa de la Vila de Sidamon

Casa de la Vila de Sidamon és un monument del municipi de Sidamon (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici públic on es desenvolupen les tasques pròpies de l'administració local. Fou construït en dues fases (1983 i 1984) seguint el projecte desenvolupat per l'arquitecte de Barcelona, Josep Lluís Mateo. Interiorment l'edifici es desenvolupa en planta baixa i dos pisos d'alçada. L'element que distribueix l'espai interior i que determina les circulacions és l'escala. En planta baixa es troba la sala d'actes; a la planta 1a la secretaria, l'arxiu administratiu i els serveis; la planta superior és ocupada per despatxos. En definitiva, però, és un edifici més aviat de dimensions reduïdes, les quals, a més a més, es veuen minvades per l'extraordinari pes que s'emporta l'escala. Quan a nivells d'acabats, hem de dir que tant l'interior com l'exterior segueixen un mateix criteri en la línia modernista actual: la bellesa ve determinada pel mateix material i per la seva combinació amb d'altres, produint jocs de llum i contrastos d'espais massissos i buits. L'element ornamental és absent i cal trobar-ho en aquests jocs de materials. L'efecte resultant en aquest edifici és una façana austera, equilibrada i elegant.

## Referències

* ↑ «Casa de la Vila de Sidamon». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Masia del Gat

La Masia del Gat és un edifici neoclàssic del municipi de Valls (Alt Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El cos principal de l'edifici és de tres plantes; la façana principal té un porxe porticat simple format per dues columnes i tres arcades d'1,5 m de diàmetre. La planta baixa presenta dues finestres de 80 cm d'amplada i una porta d'accés central d'1,75 m.
Al pis superior hi ha una plataforma de 18 m² que sobresurt de la façana i que es troba envoltada en alguns trams per una barana de ferro, la qual correspon a una terrassa que es troba connectada amb tres habitacions de l'interior de l'edifici a partir de tres portes.
El segon pis té tres petites finestres de 40 cm d'amplada aproximadament que corresponen a les golfes de l'edifici. A poca distància i a la part superior hi ha una cornisa tancada, la qual sobresurt pocs centímetres de la superfície.
La façana presenta unes ornamentacions molt senzilles, com són la representació en relleu molt suau de sis columnes amb capitell, les quals arranquen des de l'inici del primer pis i finalitzen en la cornisa del segon.
Apareix adossat a l'edifici, per la banda nord-oest, un petit cos, de dues plantes i de 50 cm de gruix a les parets, corresponent als habitatges, probablement dels antics masovers de la finca. Aquesta presenta en la distribució interna, de la planta baixa, una sala central de 13 m², amb les parets enguixades i pintades de blanc. L'espai comunica amb una petita habitació al sud, de 5 m², destinada a la cuina i que mostra un aspecte molt modern encara amb el seu mobiliari. A la part posterior de la sala principal de la planta baixa i al costat de la cuina existeix una altra sala de 16 m² de superfície, dividida en el seu interior per un envà, i que era destinada al rebost. En un extrem de la sala central s'ha documentat un espai de 75 cm d'amplada on s'ubiquen unes escales que accedeixen al pis superior corresponent a les diferents dependències d'aquest edifici.
L'entorn de la finca presenta un ampli pati amb un paviment de ciment, delimitat per una banqueta feta de pedra, maons i morter de calç que marca el perímetre de la finca. Alhora separa aquesta dels camps de cultiu, antigament pertanyent al conjunt de la propietat, juntament amb una gran bassa, de 50 m², feta de pedra i morter, la qual servia per al regadiu d'aquests camps.

## Referències

* 1 2 3 4 «Masia del Gat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Antonio Abetti

Antonio Abetti (19 de juny de 1846 - 20 de febrer de 1928) fou un astrònom italià.
Nascut a San Pietro di Gorizia (avui Šempeter-Vrtojba) a Eslovènia, es graduà en matemàtiques i enginyeria a la Universitat de Pàdua. Després fou nomenat director de l'Observatori Astrofísic d'Arcetri i professor de la Universitat de Florència. El 1874 formà part de l'expedició de Pietro Tacchini que observà el trànsit de Venus amb un espectròmetre. Fou membre de l'Accademia Nazionale dei Lincei i de la Real Societat Astronòmica.
El cràter Abetti a la Lluna porta el nom en el seu honor i en el del seu fill Giorgio Abetti.

## Vegeu també

* Llista d'astrònoms
# Cantó d'Estrasburg-9

El cantó d'Estrasburg-9 (alsacià Kanton Stroosburi-9) és una antiga divisió administrativa francesa que estava situada al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est. Comprenia els barris de Koenigshoffen, Montagne-Verte i Elsau.
# Cantó de Limonest

El cantó de Limonest era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb 9 municipis i el cap era Limonest. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Chasselay
* Les Chères
* Civrieux-d'Azergues
* Collonges-au-Mont-d'Or
* Limonest
* Lissieu
* Marcilly-d'Azergues
* Saint-Cyr-au-Mont-d'Or
* Saint-Didier-au-Mont-d'Or
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Paul Gignoux | Divers droite |
| 1970-1994 | Jacques Berger | CNI |
| 1994-2008 | Muguette Dini | UDF |
| 2008-2015 | Max Vincent | centrista |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||