OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Unça (massa)

Una unça (símbol oz) és una unitat de mesura de massa de valor molt variable segons els països o les localitats.
Al segle xix s'usaven les lliures i les unces per a la mesura del pes dels sòlids, i els porrons i els petricons com a unitat de mesura de volum per als líquids. L'unça troy (símbol ozt) s'utilitza en el comerç anglosaxó en metalls preciosos com l'or o l'argent, pedres precioses. Una unça troy equival a 31,103 476 8 grams.
En l'antic sistema de mesures català, l'unça era una unitat de mesura de massa equivalent a 33,33 g, de manera que tres unces fan 100 g al Països Catalans i a Aragó. I dotze unces eren uns 400 g (una lliura). L'unça es dividia en quatre quarts d'unça o en setze argenços.

## Referències

* 1 2 «Unça (massa)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «lliura». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.

## Bibliografia

* Claudi ALSINA i CATALÀ; Gaspar FELIU i MONTFORT; Lluís MARQUET i FERIGLEː Pesos, mides i mesures dels Països Catalans. Barcelona, Curial, 1990
# Bolxoie Pseüixko

Bolxoie Pseüixko - Большое Псеушко (rus) - és un aül del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora del riu Bolxoie Pseüixko, afluent de l'Aixé, molt a prop de Sotxi. És a 20 km al nord-est de Tuapsé i a 110 km al sud de Krasnodar.
Pertany al poble de Gueórguiievskoie.
# Calixt i Mercurial d'Osca

Calixt i Mercurial (Osca, segona meitat del segle X - Cadau, Alts Pirineus, 1003) foren dos llegendaris cavallers que moriren defensant un poble contra els musulmans. Són venerats com a sants per l'Església catòlica. Calixt i Mercurial eren dos germans o cosins, originaris d'Osca. Els dos van fer-se cavallers i van anar a socórrer els habitants del Loron, que patien una incursió de musulmans. En la lluita, l'any 1003, els dos van morir, en combats diferents, i foren considerats com a màrtirs. Es diu que Calixt, entrant al Loron pel coll d'Azet, va salvar d'un salt la vall per poder participar en la batalla de Cadau. Calixt és el patró de Cadau, Hereishet, Anèra e Camors, mentre que Mercurial ho és de Vièla de Loron. A cada poble els és dedicada l'església.
# Xi'an shibian

L'incident de Xi'an (xinès tradicional: 西安事變, xinès simplificat: 西安事变, pinyin: Xī'ān Shìbiàn, literalment 'l'incident de Xi'an') és una pel·lícula de drama històric xinesa de 1981 dirigida per Cheng Yin, i protagonitzada per Jin Ange, Wang Tiecheng i Sun Feihu. Va ser produïda per Xi'an Film Studio i fou ideada com una representació històricament precisa de l'Incident de Xi'an de 1936.
La pel·lícula va ser aclamada per la crítica i va guanyar tres premis a la segona edició dels Golden Rooster Awards: Millor director, Millor actor secundari (Sun Feihu, com Chiang Kai-shek) i Millor maquillatge.

## Trama

El mariscal Zhang Xueliang, comandant de l'exèrcit del nord-est, es desil·lusiona progressivament per la política del líder del Guomindang, Chiang Kai-shek, d'enfrontar-se al Partit Comunista de la Xina en lloc de lluitar contra els invasors japonesos que ocupen Manxúria. Tot i les nombroses súpliques, Chiang no canvia la seua postura. Després de discutir amb el seu també general Yang Hucheng, els dos prenen els esdeveniments en les seues pròpies mans i posen Chiang Kai-shek baix arrest el 12 de desembre de 1936, forçant Chiang a una coalició amb els comunistes.

## Repartiment

* Jin Ange - Zhang Xueliang
* Wang Tiecheng - Zhou Enlai
* Sun Feihu - Chiang Kai-shek
* Xin Jing - Yang Hucheng
* Gu Yue - Mao Zedong

## Taquilla

Pel que fa a recaptació en taquilla, va ser una de les pel·lícules més reeixides de la Xina, amb 450 millions d'entrades venudes el 1985.

## Referències

* ↑ «Representations of History in Chinese Film and Television» (en anglès). www.sino.uni-heidelberg.de, 2007. Arxivat de l'original el December 23, 2007. [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ 中国电影年鉴 (en xinès). 中国电影出版社 (China Film Press), 1985, p. 161.
# Valerie Adams

Valerie Kasanita Adams, anteriorment coneguda com a Valerie Vili (Rotorua, Nova Zelanda, 6 d'octubre de 1984), és una atleta neozelandesa especialista en llançament de pes que ha estat campiona olímpica a Pequín 2008 i Londres 2012, i campiona mundial a l'aire lliure a Osaka 2007, Berlín 2009, Daegu 2011 i Moscou 2013. És la primera dona que ha obtingut quatre medalles d'or consecutives en mundials. A més, també ha guanyat tres mundials en pista coberta. El 2014 va ser reconeguda com l'Atleta de l'any, en la branca femenina, per part de la IAAF.

## Trajectòria esportiva

En els Jocs de Londres 2012 havia sortit segona amb un llançament de 20,70 metres, només per darrere de la llançadora belarussa Nadzeya Ostapchuk, però aquesta va donar positiu en dos controls antidopatge realitzats un dia abans de la final i un altre just després la prova. D'aquesta forma, van donar la medalla d'or a Valerie Adams, que va obtenir així el seu segon títol olímpic en llançament de pes.
Té una millor marca de 21,24 metres aconseguida el 2011 a Daegu.
Valerie Adams és una dels 18 fills que va tenir Sid Adams, un mariner anglès, amb cinc dones diferents. Tots els germans posseeixen una alta alçada i gran grandària. El seu germà menor, Steven Adams (n. 1993), és jugador de bàsquet de l'NBA.

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Resultat | Marca |
| 1999 | Campionat Mundial Juvenil | Bydgoszcz | 10ª | 12,82 m |
| 2001 | Campionat Mundial Juvenil | Debrecen | 1ª | 16,87 m |
| 2002 | Jocs de la Mancomunitat | Mánchester | 2ª | 17,45 m |
| 2002 | Campionat Mundial Junior | Kingston | 1ª | 17,73 m |
| 2002 | Copa del Món | Madrid | 6ª | 18,40 m |
| 2003 | Campionat Mundial | París | 5ª | 18,65 m |
| 2004 | Campionat Mundial Indoor | Budapest | Elim. | 18,22 m |
| 2004 | Jocs Olímpics | Atenes | 8ª | 18,56 m |
| 2005 | Campionat Mundial | Hèlsinki | 3ª | 19,62 m |
| 2005 | Final Mundial de la IAAF | Mònaco | 2ª | 19,55 m |
| 2006 | Jocs de la Mancomunitat | Melbourne | 1ª | 19,66 m |
| 2006 | Final Mundial de la IAAF | Stuttgart | 2ª | 19,64 m |
| 2006 | Copa del Món | Atenes | 1ª | 19,87 m |
| 2007 | Campionat Mundial | Osaka | 1ª | 20,54 m |
| 2007 | Final Mundial de la IAAF | Stuttgart | 2ª | 20,40 m |
| 2008 | Campionat Mundial Indoor | València | 1ª | 20,19 m |
| 2008 | Jocs Olímpics | Pequín | 1ª | 20,56 m |
| 2009 | Campionat Mundial | Berlín | 1ª | 20,44 m |
| 2009 | Final Mundial de la IAAF | Salónica | 1ª | 21,07 m |
| 2010 | Campionat Mundial Indoor | Doha | 2ª | 20,49 m |
| 2010 | Lliga de Diamant | 2ª |
| 2010 | Copa Continental de la IAAF | Split | 1ª | 20,86 m |
| 2011 | Campionat Mundial | Daegu | 1ª | 21,24 m |
| 2011 | Lliga de Diamant | 1ª |
| 2012 | Campionat Mundial Indoor | Istanbul | 1ª | 20,54 m |
| 2012 | Jocs Olímpics | Londres | 1ª | 20,70 m* |
| 2013 | Campionat Mundial | Moscou | 1ª | 20,88 m |
| 2014 | Campionat Mundial en Pista Coberta | Sopot | 1ª | 20,67 m |
| 2016 | Campionat Mundial en Pista Coberta | Portland | 3ª | 19,25 m |
| 2016 | Jocs Olímpics | Rio de Janeiro | 2ª | 20,42 m |
* Després de desqualificació per dopatge de Nadzeya Ostapchuk.
# Bombardeig de Barcelona (1691)

El Bombardeig de Barcelona de 1691 fou un dels episodis de la Guerra dels Nou Anys

## Antecedents

La Guerra dels Nou Anys va ser una guerra lliurada a Europa i Amèrica del 1688 al 1697, entre França i la Lliga d'Augsburg com a resistència a l'expansionisme francès al llarg del Rin, i per salvaguardar els resultats de la Revolució Gloriosa d'una possible restauració de Jaume II d'Anglaterra auspiciada pels francesos. L'escenari de guerra a Nord-amèrica, representat per colons francesos i anglesos, va ser conegut a les colònies angleses com la Guerra del rei Guillem. La guerra va començar amb la invasió francesa del Palatinat el 1688.
L'únic teatre d'operacions de la Guerra dels Nou Anys decisiu al continent europeu fou Catalunya. Les tropes espanyoles només podien oferir resistència, i els aliats eren incapaços de prestar suport suficient.

## El bombardeig

Els dies 10 i 11 de juliol de 1691 la ciutat de Barcelona patí un bombardeig de l'estol del Regne de França de vint-i-cinc galeres.

## Conseqüències

L'estol francès més tard bombardejaria Vinaròs i Peníscola, i finalment, del 23 al 27 de juliol, llançaren un terrible bombardeig sobre Alacant, el port més important del Regne de València.
# Nova Kakhovka

Nova Kakhovka (en ucraïnès Нова Каховка) o Nóvaia Kakhovka (en rus Новая Каховка) és una ciutat de la província de Kherson, Ucraïna. És un important port fluvial al Dniéper i a l'embassament de Kakhovka. Està situada a 58 km a l'est de Kherson. El 2021 tenia 45.069 habitants.

## Història

Nova Kakhovka fou fundada el 28 de febrer del 1952 en l'emplaçament del poble de Kliutxévoie (que ja existia des del 1891), prop de l'embassament de la central hidroelèctrica de Kakhovka, que començà a construir-se el 1947. La nova ciutat fou construïda pels treballadors empleats en la construcció de la central hidroelèctrica, essent anomenada des de l'origen Nova Kakhovka, ja que es torba a només 15 km de Kakhovka. Un cop la construcció de la central acabà, la majoria dels treballadors van romandre a viure-hi.

## Referències

* ↑ «History of the creation of our city, part 1» (en ucraïnès). Arxivat de l'original el 1 de març 2019. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Caltron

Caltron Industries Inc. va ser una companyia de Taiwan basada en els videojocs que produïa cartutxs sense llicència per la Nintendo Entertainment System (NES), i en desenvolupava per a molts altres.
El videojoc publicat per Caltron Ind. Inc als EUA era un 6 en 1 multicartutx que incloïa sis jocs originals de Caltron. El 6 en 1 va ser llançat el 1992, encara que alguns dels jocs que estan inclosos, són del 1991, en cartutxs individuals sense llicència per NES a Europa.
Els sis jocs de cartutx són:
* Bookyman - Un clon de Williams Electronics i Kural, joc recreatiu Make Trax/Crush Roller.
* Adam and Eve - joc de plataformes d'una sola pantalla similar a la Balloon Fight per Nintendo (basada en Joust per Williams Electronics)
* Magic Carpet 1001 - un tirador de desplaçament horitzontal que va ser llançat més tard en cartutxos de pirates com Aladdin III, i amb algunes modificacions gràfiques i sonores com Super Harry Potter. Seu l'únic títol original en el cartutx.
* Cosmos Cop - Un clon de Sega joc recreatiu Space Harrier.
* Balloon Monster - Un clon de Mitchell Corporation i Capcom, joc recreatiu Pang.
* Porter - Un joc de trencaclosques similar a la Sokoban i Boxxle de Thinking Rabbit.
# Bonaventura Philip

Bonaventura Philip (Vinçà, 1805 - 1872) va ser un sacerdot nord-català que publicà diverses obres de teologia.

## Biografia

Estudià i s'ordenà el 1828 al seminari de Perpinyà, d'on en va ser professor d'ètica i moral fins al 1855. El 1841 havia estat nomenat canonge de la Perpinyà, i fou elegit vicari general honorari de la diòcesi el 1857. Publicà, signant Abbé B.Philip o a vegades ..Philipp quatre importants obres sobre teologia i apologètica que tingueren un cert ressò en el cristianisme francès.

## Obres

* Abbé B. Philip L'action providentielle constamment manifestée dans l'établissement et la propagation du christianisme au milieu des erreurs et des persécutions des temps passés et de l'époque moderne, ou Lettres philosophiques sur l'histoire du christianisme Paris: Lecoffre, 1849
* Chanoine B. Philip Conférences théologiques, dogmatiques et morales Paris: Tolra et Haton, 1867
* Abbé B. Philip Nouveau dictionnaire de théologie morale Paris: J. Lecoffre, 1857
* Abbé B. Philip Le Principe religieux, ou Études sur les livres saints appropriés aux besoins de notre époque Paris: Lecoffre, 1853
* Abbé B. Philip Visite aux Saintes Hosties de Pézilla-de-la-Rivière Paris: Tolra et Haton, 1869
# Rubijne

Rubijne (en ucraïnès Рубіжне, en rus Рубежное, Rubéjnoie) és una ciutat de la província de Luhansk d'Ucraïna, actualment sota control per la República Popular de Luhansk de la Rússia. El 2021 tenia 56.066 habitants.

## Referències

* ↑ № 2908. Ленинский призыв // Летопись периодических и продолжающихся изданий СССР 1986 - 1990. Часть 2. Газеты. М., «Книжная палата», 1994. стр.381-382
* ↑ Holding, APA Information Agency, APA. «Ukrainian troops take control of three settlements in Donetsk region». Arxivat de l'original el 4 de juny 2016. [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ «In his eight freed Rubezhnoye raised the flag of Ukraine» (en ucraïnès). Espreso TV. [Consulta: 16 agost 2014].
# Tennis als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 2008 Pequín :
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | dones |
| < 2004 2012 > |||
La competició de Tennis dels Jocs Olímpics d'Estiu 2008 fou la setena consecutiva des de la seva reintroducció al programa olímpic en 1988, la catorzena en el compte global. Les deu pistes del Centre Olímpic de Tennis de Pequín sobre pista dura (DecoTurf) foren el lloc on se celebraren les competicions. Es van disputar 4 proves tennístiques, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina, tant a nivell individual com en dobles, entre els dies 10 i 17 d'agost de 2008.
Per primer cop, la competició olímpica de tennis donà punts als esportistes per a les classificacions de la WTA i l'ATP.

## Calendari

En el calendari original les quatre competicions s'iniciaven el 10 d'agost i acabaven el 16 (individual femení i dobles masculins) i 17 (individual masculí i dobles femenins). Malauradament, les condicions climatològiques del primer dia van obligar a suspendre 36 dels 45 partits previstos, per la qual cosa una bona part de cada jornada va disputar-se un dia després del previst.

## Medallistes
### Homes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Rafael Nadal Espanya | Fernando González Xile | Novak Djoković Sèrbia |
| Dobles | Suïssa Roger Federer Stanislas Wawrinka | Suècia Simon Aspelin Thomas Johansson | Estats Units Bob Bryan Mike Bryan |

### Dones

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Elena Dementieva Rússia | Dinara Safina Rússia | Vera Zvonareva Rússia |
| Dobles | Estats Units Serena Williams Venus Williams | Espanya Anabel Medina Virginia Ruano | R.P. de la Xina Yan Zi Zheng Jie |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Rússia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2 | Espanya | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Xile | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Sèrbia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Enllaços externs

* Federació Internacional de Tennis - Pequín 2008 Arxivat 2012-10-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Portal Oficial de Pequín 2008: Tennis Arxivat 2008-08-13 a Wayback Machine. (castellà)
# Camden

Camden és un districte (borough) de la ciutat Londres, Regne Unit, situat al nord de la Ciutat de Londres i del districte de Ciutat de Westminster. Forma part del Londres Interior, i algunes parts del sud del districte pertanyen a Central London, o centre de la ciutat. Està governant pel Consell de Camden (Camden Council).
Sobretot l'àrea de Camden Town és molt famosa arreu del món pels seus mercats, a la dècada de 1960 es va convertir en el centre de la cultura alternativa.

## Etimologia

El districte administratiu prengué com a nucli l'àrea de Camden Town, que rep el nom al seu torn del primer comte de Camden (Earl Camden), Charles Pratt. El seu títol de comte (earldom) va ser creat basant-se en la seva possessió, Camden Place, prop de Chislehurst (Kent). Avui en dia aquesta àrea forma part del Gran Londres, i va anar a parar a mans de l'historiador William Camden. El nom, que apareix ja a un mapa de la ciutat de 1822 (Ordnance Survey map), es va fer servir al començament del segle XX referit al grup d'artistes Camden Town Group. El districte va néixer el 1965.

## Barris

El districte de Camden està compost pels següents barris.
| Agar Town Belsize Park Bloomsbury Brondesbury Camden Town Chalk Farm Covent Garden Cricklewood Dartmouth Park | Fitzrovia Fortune Green Frognal Gospel Oak Hampstead Highgate Holborn Kentish Town Kilburn | King's Cross Central Kings Cross Peckwater estate Primrose Hill Regent's Park Estate Saffron Hill St Pancras Somers Town South Hampstead | Swiss Cottage Tufnell Park West End of London West Hampstead |
# Manso Calders

El Manso Calders és una masia de Montornès del Vallès (Vallès Oriental) catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Història

Al segle xvi es coneixa com a Cal Comte o la Torre, i el 1599 era propietat de Miquel Jeroni de Calders i de Gilabert, casat amb Maria Anna Lleu i Gomis.
El 1871 va ser reformada per Aleix Aymamí, i el 1899 va ser adquirida per Lluís Estapà, que la va vendre a Maties Muntadas i Rovira, gerent de L'Espanya Industrial. Aquest va fer transformar-ne els entorns en un gran jardí, actualment parc públic. A la seva mort el 1927, va passar a mans de la seva filla Francesca Muntadas i Estruch, casada amb Carles d'España i de Digoine, que la van convertir en la seva torre d'estiueig.
Als anys 1980 va passar a ser propietat pública i en l'actualitat acull l'Institut Vinyes Velles.

## Descripció

Edifici de planta quadrada, coronat amb teulada de quatre vessants. La seva façana està orientada vers llevant, i els seus elements es distribueixen simètricament respecte a un eix central que es troba definit per una porta adovellada d'arc de mig punt i un escut coronat al seu damunt. Hi ha sis finestres, dues d'elles arran de terra i les altres quatre a l'alçada d'un primer pis. A sota la teulada hi ha una filera de nou finestres d'arc de mig punt. A la dreta de la façana hi ha un rellotge de sol. L'edifici es troba arrebossat i pintat de color blanc, excepte les dovelles de la porta, els bancals i les llindes de les finestres i les cantoneres de tot l'edifici. Adossat al mur de l'esquerra hi ha un safareig. Al davant de la casa, i tancant una era, hi ha una balustrada.

## Vegeu també

* Casa España

## Referències

* 1 2 «Manso Calders». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 «Manso Calders». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Manso Calders». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Bondeno

Bondeno és un municipi de 15.425 habitants de la província de Ferrara. Els seus habitants s'anomenen "bondenesi o bondesani".
Les frazione són Burana, Gavello, Ospitale, Pillars, Ponte Rodoni, Salvatonica, Santa Bianca, Scortichino, Settepolesini, Stellata, Zerbinate.
Les comuni limítrofes: Cento, Felonica (MN), Ferrara, Ficarolo (RO), Finale Emilia (MO), Mirabello, Mirandola (MO), St. Augustine, Sermide (MN), Vigarano Mainarda.
El seu patró és Sant Joan Baptista, festiu el 24 de juny

## Història

Important centre de producció i manufactura de fruites, és un dels llocs més antics del territori. El nom sembla que vingui del nom antic del riu, Bondicus. La de Bondeno és una llarga història d'inundacions i grans obres per defensar-se de les aigües i construcció de canals per permetre cultius. A l'època medieval va pertànyer al monestir de Nonantola per la donació d'Astolf. Després va ser part de les possessions de Matilde de Canossa, que a principis del segle xii va construir un castell per defensar la ciutat. Cal esmentar la galeria d'art Galileo Cattabriga i l'església arxiprestal dedicada a la Nativitat de la Verge Maria, construïda el 1114 per donació de Matilde de Canossa. Bondeno és entre les ciutats condecorades pel Valor Militar durant la Guerra d'Alliberació, i li fou atorgada la Medalla de Bronze al Valor Militar pels sacrificis de la seva gent i les seves activitats en la lluita dels partisans durant la Segona Guerra Mundial

## Llocs d'interès

Al llogarret de Stellata hi ha la Rocca Possente, declarat monument patrimoni de la humanitat per la UNESCO definit a "Ferrara, una ciutat del Renaixement i el seu Delta del Po"

## Ciutadans il·lustres

* Marcello Palingenio Stellato pseudònim de Pier Angelo Manzoli (1500 - 1543), humanista italià
* Carlo Bernini, polític.

## Agermanaments

Aquesta ciutat està agermanada amb:
* Dillingen, Baviera Alemanya
* Bihać, Canton Una-Sana Bòsnia i Hercegovina

## Enllaços externs

* Lloc oficial dels bombers voluntaris de Bondeno
* Lloc oficial del comune de Bondeno
* Lloc Bondeno Arxivat 2008-08-28 a Wayback Machine.
* Lloc amb fotos Bondeno
# Mirallets

La mirallets (Issoria lathonia) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es distribueix pel nord d'Àfrica (incloent Madeira i Illes Canàries), Europa, Turquia, Orient Mitjà, oest i centre d'Àsia fins al nord de l'Índia i Mongòlia. Es troba a tota la península Ibèrica.

## Hàbitat

Divers, quasi qualsevol lloc. L'eruga s'alimenta de nombroses espècies del gènere Viola.

## Període de vol i hibernació

Tres generacions a l'any entre març i octubre. Sembla que pot hibernar com a ou, larva jove, pupa o adult.

## Comportament

Papallona amb comportament migrador. Al final de la tarda els adults reposen en camins, parets, etc.

## Referències

* ↑ «Issoria lathonia» (en castellà). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 3 febrer 2014].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 27 desembre 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
* Waste Magazine (castellà)
* UK Butterflies (anglès)
# Federico Bondi

Federico Bondi (Florència, 19 de març de 1975) és un guionista, muntador i director de cinema italià.

## Biografia

Es va llicenciar en Lletres i Filosofia a la Universitat de Florència. És autor i director d'espots i documentals.
Mar Nero, l seu primer llargmetratge de ficció, va estar en competició internacional l'any 2008 al Festival Internacional de Cinema de Locarno on va guanyar tres premis: el Lleopard d'Or a la millor intèrpret femenina atorgat a Ilaria Occhini, el Premi del Jurat Ecumènic i el Premi del Jurat Jove.
La pel·lícula es va estrenar als cinemes italians el gener de 2009 i fou nominada al Nastro d'argento a la millor direcció novell.
El febrer de 2015 es va estrenar als cinemes el seu documental Educazione affettiva.
Dafne (2019), el seu segon llargmetratge de ficció, es va presentar a la 69è Festival Internacional de Cinema de Berlín a la secció Panorama, on va guanyar el Premi FIPRESCI. La pel·lícula, a les sales a partir del 21 de març de 2019, va obtenir el Premi Especial als Nastri d'argento 2019 i va ser seleccionada als 32ns Premis del Cinema Europeu.

## Filmografia
### Curtmetratges

* Ora d'aria (1998)

### Documentals

* Soste (2001)
* Soste Japan (2002)
* La ruta del cafè (2004)
* L'uomo planetario. L'utopia di Ernesto Balducci (2005)
* Educazione affettiva (2013)

### Llargmetratge

* Mar Nero (2008)
* Dafne (2019)

## Referències

* ↑ Federico Bondi a vivofilm.it
* ↑ Mare Nero, intervista all’autore Federico Bondi, schermaglie.it
* ↑ «Nastri d'Argento: Il Divo il film più candidato. A Gomorra, il Nastro dell'anno». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ Antonella Catena. «Nastri d’Argento 2019: Paola Cortellesi e gli altri primi vincitori». amica.it, 29 giugno 2019.
* ↑ 48 largos seleccionados para los European Film Awards, Cineuropa, 26 de setembre de 2019
* ↑ Crítica: Dafne a cineuropa.org