OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Chaumont-Nord

El cantó de Chaumont-Nord és un cantó francès del departament de l'Alt Marne, al districte de Chaumont. Compta amb vuit municipis: Brethenay, Chamarandes-Choignes, Condes, Euffigneix, Jonchery, Laville-aux-Bois, Riaucourt, Treix; i part del de Chaumont (capital de l'Alt Marne).
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Jean Masson | radical |
| 1964-1979 | Marcel Baron | UDF-radical |
| 1979-1992 | Georges Berchet | UDF-radical |
| 1992- | Gérard Groslambert | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no se saben ||||
# Cantó de Longeau-Percey

El cantó de Longeau-Percey és un cantó francès del departament de l'Alt Marne, situat al districte de Langres. Té 24 municipis i el cap és Longeau-Percey.

## Municipis

* Aprey
* Aujeurres
* Baissey
* Bourg
* Brennes
* Chalindrey
* Cohons
* Flagey
* Heuilley-Cotton
* Heuilley-le-Grand
* Leuchey
* Longeau-Percey
* Noidant-Chatenoy
* Orcevaux
* Le Pailly
* Palaiseul
* Perrogney-les-Fontaines
* Rivières-le-Bois
* Saint-Broingt-le-Bois
* Verseilles-le-Bas
* Verseilles-le-Haut
* Villegusien-le-Lac
* Villiers-lès-Aprey
* Violot

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Baillet | RGR |
| 1949-197. | Jean Fonty | MRP, després Divers droite, després UDR |
| 197.-1998 | René Oudot | UDF |
| 1998-2011 | Guy Durantet | Divers droite |
| 2011- | Jean-François Edme | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.917 | 7.498 | 7.320 | 7.163 | 6.854 | 6.627 | 6.773 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Ferrette

El cantó de Ferrette (alsacià kanton Pfírt) és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alt Rin i a la regió del Gran Est.

## Composició

El cantó aplega 30 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Banderf | Bendorf | Bendorf |
| Battlech | Bettlach | Bettlach |
| Bierthel | Biederthal | Biederthal |
| Buxwiller | Bouxwiller | Buchsweiler |
| Cheefis | Kiffis | Kiffis |
| Cheschli | Kœstlach | Köstlach |
| (*) Ottederf | Courtavon | Ottendorf |
| Deerlersterf | Durlinsdorf | Durlinsdorf |
| Dírmene | Durmenach | Durmenach |
| Feeslis | Fislis | Fislis |
| (*) Lüffederf | Levoncourt | Luffendorf |
| Liebsderf | Liebsdorf | Liebsdorf |
| Lígschderf | Ligsdorf | Ligsdorf |
| Línschderf | Linsdorf | Linsdorf |
| Lítzel | Lucelle | Lützel |
| Lütter | Lutter | Lutter |
| Merne | Mœrnach | Mörnach |
| Mohs-Neederlàrg | Mooslargue | Moos-Niederlarg |
| Müeschbe | Muespach | Muspach |
| Oberlàrg | Oberlarg | Oberlarg |
| Obermüeschbe | Muespach-le-Haut | Obermuspach |
| Oltige | Oltingue | Oltingen |
| Pfírt | Ferrette | Pfirt |
| Raderschderf | Raedersdorf | Rädersdorf |
| Roppezwiller | Roppentzwiller | Roppenzweiler |
| Sungerschderf | Sondersdorf | Sondersdorf |
| Àlt-Pfírt | Vieux-Ferrette | Alt-Pfirt |
| Werenzhüse | Werentzhouse | Werentzhausen |
| Wínkel | Winkel | Winkel |
| Wolschwíller | Wolschwiller | Wolschweiler |

## Conseller general de l'Alt Rin

* 1982-2001: Pierre Brand (UDF)
* 2001-2014: Dominique Dirrig (DVD)

## Enllaços externs

* Cantó de Ferrette al web del consell general Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
# Cantó de Le Chesne

El cantó de Le Chesne és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Vouziers. Té 17 municipis i el cap és Le Chesne.

## Municipis

* Les Alleux
* Les Grandes-Armoises
* Les Petites-Armoises
* Authe
* Autruche
* Belleville-et-Châtillon-sur-Bar
* Boult-aux-Bois
* Brieulles-sur-Bar
* Le Chesne
* Germont
* Louvergny
* Montgon
* Noirval
* Sauville
* Sy
* Tannay
* Verrières

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Leroy | Divers droite |
| 19..-1964 | M. Henriet | radical |
| 1964-1970 | André Gilles | RI |
| 1970-1982 | Pierre Reblé | Divers droite |
| 1982-1988 | Jacques Touzelet | app. RPR |
| 1988-2001 | Roland Constantin | RPR, després Divers droite |
| 2001- | Jacques Morlacchi | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.097 | 3.341 | 3.010 | 2.794 | 2.629 | 2.564 | 2.745 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Alfonso Ferrada Gómez

Alfonso Gustavo Ferrada Gómez (Borriana, 1960) és un polític valencià, alcalde de Borriana (la Plana Baixa) entre 1995 i 2007 i senador territorial pel Partit Popular (PP) des del 2008.
Ferrada fou designat Senador per les Corts Valencianes en substitució d'Andrea Fabra el març de 2008 quan es trobava investigat pel cas de corrupció urbanística de Pedrera Port. Finalment el jutge de primera instància de Vila-real arxivà la causa per no trobar suficients indicis dels delictes pel qual estava acusat: prevaricació, contra l'ordenació del territori, contra els recursos naturals i el medi ambient, tràfic d'influències, negociacions i activitats prohibides, infidelitat en la custòdia de documents, malversació de cabals públics i suborn.
El 2011 tornà a ser designat Senador per les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ «El PP nombra senador a un imputado por corrupción» (en espanyol). Público.es, 25-03-2008. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «El Supremo rechaza investigar al ex alcalde de Burriana Alfonso Ferrada "por falta de indicios"» (en espanyol). Las Provincias, 18-10-2008. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «El juez archiva el caso del ex alcalde de Burriana por prevaricación urbanística» (en espanyol). El País, 20-01-2009. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Alfonso Ferrada designado nuevamente senador territorial» (en espanyol). elperiodic.com, 05-06-2011. [Consulta: 3 abril 2015].
# Cantó de Dormans

El cantó de Dormans és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte d'Épernay. Té 14 municipis i el cap és Dormans.

## Municipis

* Boursault
* Le Breuil
* Champvoisy
* Courthiézy
* Dormans
* Festigny
* Igny-Comblizy
* Leuvrigny
* Mareuil-le-Port
* Nesle-le-Repons
* Œuilly
* Troissy
* Verneuil
* Vincelles

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945 | Charles Jobert | radical |
| 19..-1964 | M. Bailly | UNR |
| 1964-1982 | Jacques Charpentier | SFIO, després divers gauche, després divers droite |
| 1982-2001 | Robert Leveaux | RPR |
| 2001- | Christian Bruyen | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 8.054 | 8.654 | 8.993 | 8.962 | 9.511 | 9.487 | 9.513 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Épernay-2

El cantó d'Épernay-2 és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte d'Épernay. Té 10 municipis i part del d'Épernay.

## Municipis

* Chouilly
* Damery
* Épernay (part)
* Fleury-la-Rivière
* Mardeuil
* Moussy
* Pierry
* Saint-Martin-d'Ablois
* Vauciennes
* Venteuil
* Vinay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | Robert Morillon | PCF |
| 1979-1985 | Jacques Perrein | PCF |
| 1985-1998 | Michel Boulonnais | RPR |
| 1998- | Daniel Lemaire | PS, després Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Fère-Champenoise

El cantó de Fère-Champenoise és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte d'Épernay. Té 18 municipis i el cap és Fère-Champenoise.

## Municipis

* Angluzelles-et-Courcelles
* Bannes
* Broussy-le-Grand
* Connantray-Vaurefroy
* Connantre
* Corroy
* Courcemain
* Euvy
* Faux-Fresnay
* Fère-Champenoise
* Gourgançon
* Haussimont
* Lenharrée
* Marigny
* Montépreux
* Ognes
* Thaas
* Vassimont-et-Chapelaine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Georges Royer | FN |
| 1949-1955 | Lucien Massin | Divers droite |
| 1955-1967 | Georges Royer | radical |
| 1967-1979 | Jean Amelin | RPR |
| 1979-1985 | Claude Hardy | Divers gauche |
| 1985-1996 | Jacques Charpentier | RPR |
| 1996-2011 | Claude Hardy | Divers gauche |
| 2011- | Gérard Gorisse | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.209 | 5.598 | 5.796 | 6.003 | 5.815 | 5.652 | 5.764 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Colombey-les-Belles

El cantó de Colombey-les-Belles és un cantó francès del departament de Meurthe i Mosel·la, situat al districte de Toul. Té 31 municipis i el cap és Colombey-les-Belles.

## Municipis

* Aboncourt
* Allain
* Allamps
* Bagneux
* Barisey-au-Plain
* Barisey-la-Côte
* Battigny
* Beuvezin
* Colombey-les-Belles
* Courcelles
* Crépey
* Dolcourt
* Favières
* Fécocourt
* Gélaucourt
* Gémonville
* Germiny
* Gibeaumeix
* Grimonviller
* Mont-l'Étroit
* Pulney
* Saulxerotte
* Saulxures-lès-Vannes
* Selaincourt
* Thuilley-aux-Groseilles
* Tramont-Émy
* Tramont-Lassus
* Tramont-Saint-André
* Uruffe
* Vandeléville
* Vannes-le-Châtel

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Galland | Divers droite |
| 1949-1955 | M. Josset | PRL |
| 1955-196. | M. Galland | RGR |
| 196.-1967 | M. Becker | UDR |
| 1967-1978 | Mme Leclerc | RI |
| 1978- | Michel Dinet | Grup Socialista i Republicà (PS) |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.405 | 6.950 | 6.273 | 6.489 | 6.566 | 6.954 | 7.824 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Conflans-en-Jarnisy

El cantó de Conflans-en-Jarnisy és un cantó francès del departament de Meurthe i Mosel·la, situat al districte de Briey. Té 25 municipis i el cap és Conflans-en-Jarnisy.

## Municipis

* Abbéville-lès-Conflans
* Affléville
* Allamont
* Béchamps
* Boncourt
* Brainville
* Bruville
* Conflans-en-Jarnisy
* Doncourt-lès-Conflans
* Fléville-Lixières
* Friauville
* Giraumont
* Gondrecourt-Aix
* Hannonville-Suzémont
* Jarny
* Jeandelize
* Labry
* Mouaville
* Norroy-le-Sec
* Olley
* Ozerailles
* Puxe
* Saint-Marcel
* Thumeréville
* Ville-sur-Yron

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Paul Mennegand | radical |
| 1967-1973 | Henri Lacoste | Divers gauche |
| 1973-1983 | Henri Bezon | PCF |
| 1983-1985 | M. Giles | PCF |
| 1985-1998 | Philippe Nachbar | PCF |
| 1998-2011 | Evelyne Didier | PCF |
| 2011- | Olivier Tritz | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 19.026 | 19.879 | 18.761 | 18.422 | 18.409 | 18.369 | 19.320 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Malzéville

El cantó de Malzéville és un cantó francès del departament de Meurthe i Mosel·la, situat al districte de Nancy. Té 11 municipis i el cap és Malzéville.

## Municipis

* Agincourt
* Amance
* Bouxières-aux-Chênes
* Bouxières-aux-Dames
* Brin-sur-Seille
* Custines
* Dommartin-sous-Amance
* Eulmont
* Laître-sous-Amance
* Lay-Saint-Christophe
* Malzéville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1997- | Jean-Paul Bolmont | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 15.914 | 19.025 | 20.752 | 22.201 | 21.914 | 21.697 | 22.136 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Alur

El regne d'Alur és un regne tradicional d'Uganda a la província del West Nile; està a uns 165 km de les Cascades de Karuma, a la part sud de la província. El forma l'ètnia dels alur.
Els alur van arribar a Uganda des del sud d'Egipte, d'on van emigrar fugint de les persecucions dels musulmans vers el 970, passant per Sudan, i arribant a Uganda vers el 1225. El 1290, dirigits per Rwoth Olei, es van establir a Pajao (Cascades de Murchison). El 1330 va pujar al tron dels alur el cap Kyebambe, que intentà d'assassinar els seus germans. Les línies d'aquests van originar els kuman, els jopadhola, els luo i els banyoro. A en Kyebambe el va succeir la seva filla Nyilak el 1365, que va tenir trigèmins d'una relació incestuosa amb el seu oncle, germà de Kyebambe. Un d'ells, Nyipir, la va succeir el 1390, mentre un altre, Nyabongo, era primer ministre, i el tercer, Thiful, cap dels ciutadans. Les lluites entre els germans van originar més tard nous llinatges (vers 1450): Nyabongo originà els acholi, Nyipir els alur. Aquest darrer va morir el 1490 i el va succeir Omyer Amor, el grup del qual es va traslladar a Owinyo Pielo el 1590 i a Yothu el 1630. D'aquest llinatge en descendeix l'actual cap, Jobi II.
El 1966 el govern ugandès va suprimir els regnes tradicionals, però el petit principat d'Alur va romandre oblidat i va seguir governat pels seus caps tradicionals (Rwoth-Obinmo). El darrer cap és Valente K. Oyoma Jobi II, que el 1978 va succeir pacíficament el seu difunt pare Rwoth Jalusiga Raoni. Aquests caps governen amb molta austeritat i tenen poc més que el respecte dels seus súbdits.
El regne es divideix en tres comtats, dels quals el de Jonam aspira a constituir un principat separat; un altre comtat és el d'Okoro, on els tres subcomtats d'Orusi, Parombo i Akworo es van adherir a finals del segle xx al cap Rwoth Nga de Warr Palara (principat tradicional de la República Democràtica del Congo) però al començament del segle xxi tornaren a reconèixer Jobi II; i el tercer i darrer comtat és el de Nebbi, on 6 dels 56 caps van rebutjar Jobi II, amb els sis dissidents encapçalats per Omua Okongo Ceru II, un jove cap de Paidha, al que donen suport John Ombidi II de Panyimur, Owacho Ali de Ragem, Dominic Omac de Paroketo, Michel Mendir de Puvungu i Onesimo Otober d'Amor.
El 1993 es va formar la Dikiri Ker Alu (Unió de Caps d'Alur) en un intent de crear una confederació sota el lideratge de Jobi II, pero els sis caps rebels van formar la seva pròpia associació: l' Associació de Caps Tradicionals d'Alur, al·legant que el llinatge de Jobi II derivava de la imposició colonial britànica.
# Punta del Llurba

La Punta del Llurba és una muntanya de 1.104 metres que es troba entre els municipis de la Morera de Montsant i d'Ulldemolins, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Treni niset më shtatë pa pesë

Treni niset më shtatë pa pesë (en albanès El tren surt a les set i cinc) és una pel·lícula albanesa del 1988 dirigida per Spartak Pecani amb guió de Nexhat Tafa i produïda per Shqipëria e re.

## Argument

Elteva, que treballa al banc estatal, comença a notar el dany que suposa a l'economia el treball d'un estable de districte, el director del qual és Martini, el treball del qual segueix una solució econòmica equivocada. Està en una cruïlla perquè el director del banc també és molt amic de Martini. En un moment donat es pregunta per què tothom està en contra d'ella. Per si això fos poc, en aquest moment el metge creu que està embarassada. El xicot d'Etleva, que és entrenador de futbol, la deixa. Veient la situació creada, Astriti es pren les coses per les seves mans, per veure el motiu del declivi econòmic del negoci del seu amic. Ajuda a Etleva a través d'un professor a descobrir el seu diagnòstic. Sentint-se culpable per la tristesa que va portar a Etleva, el seu xicot Adi li demana perdó. Ara se sent més alleujada de totes les coses que l'estaven molestant.

## Repartiment

* Eva Alikaj ... Etleva
* Ndriçim Xhepa... Astriti
* Xhevdet Ferri... Martini
* Spiro Duni ... Adi
* Agim Shuke ... Doktori
* Ilia Shyti ... Baba i Etlevës
* Mimika Luca ... Nëna e Etlevës
* Marta Burda ... Nëna e Astritit

## Referències

* ↑ Abaz Hoxha: Enciklopedia e kinematografise shqiptare. Autore & vepra. Tirana: Toena, 2002. ISBN 99927-1-555-3. (alb.).
* ↑ Treni niset më shtatë pa pesë, a la biblioteca digital de l'UCLA

## Enllaços externs

* Treni niset më shtatë pa pesë a YouTube
# William C. Gorgas

William Crawford Gorgas, nascut a Toulminville (Alabama) el 3 i mort a Londres el 3, va ser un metge nord-americà, general de divisió i 22è cirurgià en cap de l'exèrcit dels Estats Units entre 1914 i 1918. És conegut sobretot pel seu treball per disminuir la transmissió de la febre groga i la malària mitjançant el control de les poblacions de mosquits vectors, en un moment en què aquestes mesures es trobaven amb un escepticisme i una oposició considerables.

## Biografia

Gorgas va ser el més gran de sis fills nascuts de Josiah Gorgas i Amelia Gayle Gorgas. Després d'estudiar a la Universitat del Sud de Tennessee i al Bellevue Hospital Medical College de Nova York, Gorgas va ser encarregat al Cos Mèdic de l'Exèrcit dels Estats Units el 18 desembre . Va ser assignat a tres llocs diferents, a Texas (Fort Clark, Fort Duncan i Fort Brown). Mentre que a Fort Brown (1882-1884) sobreviïa a la febre groga, va conèixer Marie Cook Doughty, amb qui es va casar el 1885. El 1889, en acabar la guerra hispanoamericana, va ser nomenat director sanitari a l'Havana, on va lluitar contra la febre groga i la malària.
Gorgas va ser nomenat cirurgià sènior de l'exèrcit dels Estats Units el 1914. En aquest càrrec va poder beneficiar-se de l'important treball realitzat per un altre metge de l'exèrcit, el major Walter Reed, que ell mateix s'havia beneficiat de la perspicacia d'un metge cubà, Carlos Finlay, que va descobrir la transmissió de la febre groga per mosquits. Així Gorgas va assolir la fama internacional lluitant contra aquest flagell dels climes tropicals i subtropicals, primer a Florida, després a l'Havana a Cuba i finalment al Canal de Panamà. Com a cap del servei sanitari del projecte del canal, va poder implementar programes sanitaris a gran escala, com ara el buidatge d'estanys i aiguamolls, la fumigació, l'ús de mosquiteres i la instal·lació d'un sistema d'abastament públic d'aigua. Aquestes mesures efectives de prevenció contra les malalties provocades per la febre van permetre als milers de treballadors finalitzar amb èxit la construcció del Canal de Panamà.
El rei Jordi V del Regne Unit va conferir a Gorgas el títol de Cavaller Comandant de l'Ordre de Sant Miquel i Sant Jordi, a l'Hospital Militar Queen Alexandra de Portsmouth, poc abans de la seva mort el 3 juliol de 1920 . El seu funeral va tenir lloc a la catedral de St Paul, Londres.

## Referències

* ↑ «Open Collections Program: Contagion, William Gorgas, 1854-1920». [Consulta: 5 setembre 2008].
* ↑ «Open Collections Program: Contagion, Tropical Diseases and the Construction of the Panama Canal, 1904-1914». [Consulta: 6 setembre 2008].

## Enllaços externs

* (anglès) Arlington National Cemetery
* (castellà) Instituto Conmemorativo Gorgas de Estudios de la Salud
# Zelzal-1

Zelzal-1 ( persa: زلزال-۱, que significa "Terratrèmol-1") és un coet d'artilleria pesada fabricat iranià amb un abast estimat de 160 km. Es creu que és propietat de les Forces Armades iranianes i Hezbollah. El coet va rebre relativament poc ús, però va ser la base del coet d'artilleria Zelzal-2, més reeixit.

## Usuaris

* Hezbollah

## Referències

* ↑ Zelzal-1/2/3 Arxivat 2009-11-26 a Wayback Machine. at missilethreat.com
* ↑ Zelzal-1 Artillery Rocket
# Creu de la Bastida

La Creu de la Bastida és una creu de terme al municipi de Torà, a la comarca del Solsonès, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu monumental d'època moderna, segle xvi aproximadament. És a la confluència del terme de Torà amb l'antic de Cellers, feta de pedra sorrenca del país i constituïda, abans de ser parcialment destruïda el 1936, per una graonada, el sòcol, fust, capitell i creu.
Actualment se'n conserva la graonada, el sòcol i el fust. Tres graons disposats circularment en progressió decreixent, d'uns 3 m de radi, formen el basament d'aquesta creu.
Pel que fa al seu origen, la tradició oral explica que el cavaller Galzeran de Claret acompanyat de les seves forces, emprengué la construcció d'una bastida per foragitar els sarraïns de la vall de Cellers.

## Referències

* 1 2 3 «Creu de la Bastida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2017].

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi; Ros, Josep [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 259. ISBN 84-607-0408-4.
# Sebastián Grazzini

Sebastián Hugo Grazzini (Rosario, Província de Santa Fe, 25 de gener de 1981) és un futbolista argentí que juga com a mitja punta.

## Trajectòria

El seu primer equip va ser el Club Atlético Central Córdoba de Rosario, on va debutar l'any 2001. Gràcies al seu bon rendiment, va emigrar el 2003 al Sevilla Fútbol Club d'Espanya. Posteriorment, va estar breument a l'Excelsior Virton de Bèlgica abans de tornar a Central Córdoba des d'on tornaria a sortir del país.
L'any 2008 va arribar a Newell's Old Boys de Rosario on va ser entrenat primer per Ricardo Caruso Lombardi i després al segon semestre de l'any per Fernando Gamboa. El 2009 va fitxar per Racing Club de la mà del seu ex entrenador Caruso Lombardi, que el coneixia de la seva etapa a Newell's. El seu millor gol va ser jugant amb Racing Club contra Boca Juniors, el dia 14 de juny de 2009.
L'any 2010 va ser contractat per All Boys, on va oferir un bon rendiment que van fer que emigrés altre cop del país. Llavors va fitxar per Chicago Fire Soccer Club de la Major League Soccer por un any.
Després del seu pas pels Estats Units, va vestir la samarreta d'Atlético Rafaela on no va tenir gaire continuïtat tot i que va oferir un bon rendiment. Quan la seva carrera estava acabant, va tornar a emigrar, aquest cop a l'Asteras Tripolis de Grècia. Va tornar al seu país el 2014 per a jugar a Patronato de Paraná de la Primera B Nacional, segona divisió del futbol argentí.
Al començament de 2015 fitxa per Deportes Rangers de la Primera B de Xile, pero no es va poder assentar a l'equip. Així, decideix tornar a l'Argentina a mitjans d'any per a jugar a Nueva Chicago de la primera divisió. Va jugar-hi 10 partits sense marcar cap gol i a més a més l'entitat va acabar descendint a la Primera B Nacional.
El gener de 2016 signa per Club Atlético Douglas Haig de la Primera B Nacional, segona divisió del futbol argentí. Va participar en 15 partits i va marcar un gol.

## Clubs

| Club | País | Any | PJ | Gols |
| Central Córdoba | Argentina | 2001-2003 | 0 | 0 |
| Sevilla | Espanya | 2003 | 0 | 0 |
| Excelsior Virton | Bèlgica | 2003 - 2004 | 9 | 0 |
| Central Córdoba | Argentina | 2004 - 2005 | 1 | 0 |
| Unión de Sunchales | Argentina | 2005 - 2006 | 25 | 2 |
| Petare FC | Veneçuela | 2006 - 2007 | 13 | 2 |
| Sestrese Calcio | Itàlia | 2007 - 2008 | 58 | 23 |
| Newell's Old Boys | Argentina | 2008 - 2009 | 9 | 1 |
| Racing Club | Argentina | 2009 - 2010 | 34 | 5 |
| All Boys | Argentina | 2010 - 2011 | 21 | 5 |
| Chicago Fire | Estats Units | 2011 - 2012 | 25 | 7 |
| Atlético de Rafaela | Argentina | 2012 - 2013 | 23 | 3 |
| Asteras Tripolis | Grècia | 2013 - 2014 | 10 | 0 |
| Patronato | Argentina | 2014 | 11 | 1 |
| Deportes Rangers | Xile | 2015 | 11 | 0 |
| Nueva Chicago | Argentina | 2015 | 10 | 0 |
| Douglas Haig | Argentina | 2016 - Avui | 37 | 6 |

## Referències

* ↑ Sebastián Grazzini se incorpora a All Boys.
* ↑ Chicago Fire ficha al Mágico Grazzini.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a BDFA