OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Vilaró (Calders)

Cal Vilaró és una masia del terme de Calders, al Moianès situada a 542 metres d'altitud. Pertany a la parròquia de Sant Vicenç de Calders.
Està situada al costat de ponent de la mateixa població de Calders, a migdia del raval de ponent del poble. És pràcticament a tocar de la carretera B-431 en el seu pas per l'extrem de ponent del poble, i s'hi accedeix per un carrer asfaltat en poc menys de 40 metres de recorregut.
# Bruno Rodríguez

Bruno Rodriguez és un exfutbolista francès, nascut a Bastia el 25 de novembre de 1972. Ocupava la posició de davanter.
Va jugar a nombrosos equips francesos, com Lens, Monaco, PSG o Metz, entre d'altres. Fora del seu país, va ser cedit al Bradford anglès i al Rayo Vallecano madrileny.
# Bisbat de Tenancingo

El bisbat de Tenancingo (espanyol: Diócesis de Tenancingo, llatí: Dioecesis Tenancingana) és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat de Mèxic, i que pertany a la regió eclesiàstica Metro-Circundante. Al 2014 tenia 411.826 batejats sobre una població de 449.722 habitants. Actualment està regida pel bisbe Raúl Gómez González.

## Territori

La diòcesi comprèn 13 municipis de la part centre-meridional l'estat mexicà de Mèxic.
La seu episcopal és la ciutat de Tenancingo, on es troba la catedral de Sant Climent.
El territori s'estén sobre 2.801 km², i està dividit en 32 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 26 de novembre de 2009 mitjançant la butlla Christi Regis del Papa Benet XVI, prenent el territori del bisbat de Toluca.

## Cronologia episcopal

* Raúl Gómez González, des del 26 de novembre de 2009

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 411.826 batejats sobre una població de 449.722 persones, equivalent al 91,6% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2009 | 332.829 | 350.406 | 95,0 | 65 | 47 | 18 | 5.120 | | 18 | 86 | 28 |
| 2014 | 411.826 | 449.722 | 91,6 | 55 | 38 | 17 | 7.487 | | 21 | 82 | 32 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2015 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Tenancingo (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (castellà)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Christi Regis, AAS 101 (2009), p. 993 (llatí)
* Butlletí de la Sala Stampa de la Santa Sede del 26 de novembre de 2009 (italià)
* Mapa de la diòcesi Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine. (castellà)
# Memorial de la Resistència de São Paulo

El Memorial de la Resistència de Sao Paulo és un museu de São Paulo, Brasil, que està dedicat a preservar la memòria de la resistència i la repressió des del mateix espai on aquesta s'exercia, l'antic edifici-seu del Departament Estatal d'Ordre Polític i Social de l'Estat de Sao Paulo (DEOPS/SP). Posant en evidència els diversos mecanismes de repressió estatal que s'aplicaren a la república brasilera, el Memorial promou la sensibilització dels drets humans i la col·laboració en l'educació per a la ciutadania.
La programació del Memorial està estructurada en diferents àmbits: recerca, conservació i comunicació patrimonial; es tracta d'una programació destinada a l'estudi de la repressió i a les estratègies de resistència a través de sis línies d'actuació: el Centre de Referència, els Llocs de Memòria, el Registre Regular de Testimonis, les Exposicions, l'Acció Educativa i l'Acció Cultural. El Memorial de la Resistència forma part de la Coalició Internacional de Llocs de Consciència (www.sitesofconscience.org).
El cop d'Estat del 31 de març de 1964 en contra del govern d'esquerres de Joao Goulart, inaugurà un període de dictadures militars al Brasil que no finalitzaria fins al 1984 i amb l'elecció del primer president civil electe en 21 anys, Tancredo Neves, el 1985. Durant aquest període, la república brasilera estigué governada per una junta militar que, alhora, fou presidida per cinc generals de forma consecutiva (Castelao Branco, Costa e Silva, Garrastazu Médici, Ernesto Geisel i Figueiredo).

## Referències

* 1 2 3 «Memorial de la Resistència-Pinacoteca de l'Estat de Sao Paulo». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Ampezzo (Udine)

Ampezzo (friülà Dimpeç) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És situat dins la Val Tagliamento, a la Cjargne. L'any 2007 tenia 1.080 habitants. Limita amb els municipis de Forni di Sotto, Ovaro, Sauris i Socchieve. Es troba a la regió de Càrnia.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Eugenio Benedetti | Llista cívica |
# Autonell

Autonell és una masia en ruïnes situada en el terme municipal de Moià, a la comarca catalana del Moianès. Està situada a ponent de la vila, a l'esquerra de la riera de Malrubí, a tocar del límit del terme de Moià. És a prop i a llevant del Solà de Sant Esteve, que queda davant i a l'altra banda de la riera, en terme de Santa Maria d'Oló. Queda al nord de la Moretona, però al fons de la vall de la riera.
# Settimio Simonini

Settimio o Settimo Simonini (Milazzo, Itàlia, 8 de juliol de 1913 - Angera, Itàlia, 8 de juny de 1986) va ser un ciclista italià que fou professional entre el 1936 i el 1951. En el seu palmarès destaquen dues victòries al Giro dels Apenins, el 1936 i 1948, així com un tercer lloc al Tour de Romandia de 1949 i una quarta i una cinquena posició al Giro d'Itàlia de 1938 i 1939.

## Palmarès

* 1936
** 1r del Giro dels Apenins
* 1947
** 1r a la La Nazionale a Romito Magra
* 1948
** 1r del Giro dels Apenins
** 1r a la Genova-Ventimiglia
* 1950
** 1r a Montluçon
** Vencedor d'una etapa a les Boucles de la Gartempe

### Resultats al Tour de França

* 1938. Abandona (9a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1937. 16è de la classificació general
* 1938. 4t de la classificació general
* 1939. 5è de la classificació general
* 1940. 10è de la classificació general
* 1947. 26è de la classificació general
* 1948. 19è de la classificació general
* 1949. 13è de la classificació general

## Referències

* ↑ «SIMONINI Settimio». [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Settimio SIMONINI» (en italià). [Consulta: 18 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Brühwurst

El Brühwurst (o literalment salsitxa escaldada en alemany) es denomina a la cuina alemanya a una tipologia de salsitxa elaborada mitjançant cocció en aigua escaldada o al forn. La seva elaboració és oposada a la de l'Bratwurst, ja que en la Brühwurst la carn està cuinada. En aquesta categoria es pot veure les Wiener Würstchen (salsitxes de Viena), o les Frankfurter Würstchen (salsitxes de Frankfurt), així com la Weißwurst, es denomina així a qualsevol salsitxa o embotit que té condiments com ara la mortadel (que és d'origen italià), la bierwurst (salsitxa de la cervesa) i la Lyon així com la Leberkäse. Les Brühwurst tenen un contingut aproximat de 50% carn, 25% greix si un 25% aigua.

## Vegeu també

* Salsitxa
* Hot dog
* Cervelat
# Copa Femenina de la UEFA 2002-03

La Copa Femenina de la UEFA 2002-03, o 2002-03 UEFA Women's Cup, va ser la segona edició de la competició.
El Umeå IK va guanyar el seu primer títol al derrotar el Fortuna Hjørring a la final. Abans van derrotar el vigent campió, el 1. FFC Frankfurt, als penals.

## Fase prèvia

| 1r | (9) Gömrükçü |
| 2n | (6) Predators |
| 3r | (3) Rudar |
| 4t | (0) Lefkothea |

## Primera fase

| | Grup 1 | Grup 2 | Grup 3 | Grup 4 | Grup 5 | Grup 6 | Grup 7 | Grup 8 |
| 1r | (9) Umeå | (9) Toulouse | (9) Frankfurt | (7) HJK | (9) Ørn | (9) Fortuna | (9) Arsenal | (7) CSK-VVS |
| 2n | (6) Sparta | (6) Lazio | (6) Masinac | (7) Sursee | (6) Saestum | (6) Babruishanka | (6) Levante | (6) 1º Dezembro |
| 3r | (3) Plantilla:Country data Illes Feroe KÍ | (3) Femina | (3) Rovers | (3) Wroclaw | (3) Regal | (3) Breidablik | (3) Gömrükçü | (4) Kilmarnock |
| 4t | (0) Visa | (0) Maccabi | (0) Osijek | (0) Bangor | (0) PAOK | (0) Codru | (0) Eendracht | (0) Innsbruck |

## Eliminatòries finals

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| Umeå | 2 | | | | |
| Toulouse | 0 | | | | |
| Toulouse | 0 | Umeå (p.) | 2 | | |
| | | Frankfurt | 2 | | |
| HJK | 0 | Frankfurt | 2 | | |
| Frankfurt | 10 | | | | |
| Frankfurt | 10 | | | Umeå (p.) | 7 |
| | | | | Fortuna | 1 |
| Ørn | 2 | | | Fortuna | 1 |
| Fortuna | 3 | | | | |
| Fortuna | 3 | Fortuna | 8 | | |
| | | Arsenal | 2 | | |
| CSK-VVS | 1 | Arsenal | 2 | | |
| Arsenal | 3 | | | | |

## Màximes golejadores

| 10 | Ljungberg (Umeå) | | | | | |
| 08 | Jodireva (Gömrükçü) | Ljungberg (Umeå) | | | | |
| 06 | Bonde (Fortuna) | Pedersen (Ørn) | Prinz (Frankfurt) | Ljungberg (Umeå) | | |
| 05 | Gibek (Wroclaw) | Ivanova (Gömrükçü) | Korpic (Rudar) | Lemeshko (Gömrükçü) | Traïkia (Toulouse) | Wunderlich (Frankfurt) |

## Referències

* ↑ «Umeå the pride of Europe» (en anglès). UEFA. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ RSSSF
# Metaxia

Metaxia (grec: μεταξύ, també utilitzat com a metaxú, 'entre') és un concepte utilitzat pel filòsof polític contemporani Eric Voegelin, per la filòsofa Simone Weil, i per filòsofs neoplatònics com Plotí.
La metaxia tal com l'entén Voegelin fa referència al lloc permanent on l'home es troba entre dos pols de l'existència.
Un exemple és la realitat infinita (apeiron) i finita (la ment divina o nous ) de l'existència. Un altre exemple és entre el començament de l'existència (apeiron ) i l'existència més enllà (epekeina ) o transcendència.
Voegelin va definir la metaxia com la connexió de la ment o nous amb el món material i el revés de la connexió del món material amb la ment com a "consciència de l'ésser".
Segons la definició de Voegelin, també pot significar una forma de percepció en contrast amb la consciència ; una plantilla de la ment (o nous ) en contrast amb el flux dinàmic i desordenat de la consciència experiencial; o com una forma de reflexivitat entre dos pols de l'experiència (el finit i l'infinit, o immanent i transcendent).
La totalitat de l'existència s'expressa com el cosmos. La metaxia és la connexió de l'home amb el món material com a fonament de l'ésser.
Neoplatònics com Plotí van utilitzar el concepte per expressar una col·locació ontològica de l'home entre els déus i els animals.
El concepte també és utilitzat per Simone Weil. Ella creia que la compassió havia d'actuar en l'àrea de la metaxia.

## Referències

* ↑ Eric Voegelin, “Reason: The Classic Experience,” in Voegelin, Published Essays, 1966-1985, vol. 12 of The Collected Works of Eric Voegelin, ed. Ellis Sandoz (Baton Rouge: Louisiana State University Press, 1990), 289-90; Order and History, Volume IV: The Ecumenic Age, vol. 17 of The Collected Works of Eric Voegelin, ed. Michael Franz (Columbia, MO: University of Missouri Press, 2000), 408.
* ↑ Rise and Decline of the Roman World By Hildegard Temporini, Wolfgang Haase pg 706 Text Enneads 3, Verse 8 line 4 "But humanity, in reality, is poised midway between gods and beasts, and inclines now to the one order, now to the other; some men grow like to the divine, others to the brute, the greater number stand neutral."
* ↑ Athanasios Moulakis, Simone Weil and the Politics of Self-denial, University of Missouri Press, 1998, p. 141.

## Bibliografia

* Navia, Luis E., Socrates, the man and his philosophy, pp. 30, 171. University Press of America ISBN 0-8191-4854-7 .
* Cooper, John M. i Hutchinson, DS (Eds.) (1997). Plato: Complete Works, Hackett Publishing Co., Inc.ISBN 0-87220-349-2 .
* Micael P. Federici, Eric Voegelin, The Restoration of Order (2002) ISI BooksISBN 1-882926-74-9
* Steel, Sean. (2014), The Pursuit of Wisdom and Happiness in Education: Historical Sources and Contemplative Practices . Nova York: SUNY Press.ISBN 978-1-4384-5213-5ISBN 978-1-4384-5213-5

## Enllaços externs

* Text en línia del Simposi
* Voegelin, Dostoievski i la metaxia
# Cal Noguera (l'Estany)

Cal Noguera és una masia del terme municipal de l'Estany, a la comarca catalana del Moianès.
Està situada a l'extrem nord-oest del nucli de població, al capdamunt dels carrers del Serrat i de Sant Pere, a la sortida del poble cap al Cementiri municipal, cap a la Crossa i cap al Collet de Sant Pere, en el vessant nord-est del turó de la Devesa.
# Buena Vista Social Club

Buena Vista Social Club és un club en L'Havana. També és el títol d'un àlbum de música bótana produïda per Ry Cooder i un documental de Wim Wenders.

## Llista de cançons en el disc

* "Chan Chan" (Elíades Ochoa) - 4:16
* "De camino a la vereda" (Ibrahim Ferrer) - 5:03
* "El Cuarto de Tula" (Ry Cooder) - 7:27
* "Pueblo Nuevo" (Rubén González) - 6:05
* "Dos Gardenias" (Ibrahim Ferrer) - 3:02
* "Y Tú Qué Has Hecho?" (Compay Segundo) - 3:13
* "Veinte Años" (Omara Portuondo) - 3:29
* "El Carretero" (Elíades Ochoa) - 3:28
* "Candela" (Ibrahim Ferrer) - 5:27
* "Amor de Loca Juventud" (Compay Segundo) - 3:21
* "Orgullecida" (Compay Segundo) - 3:18
* "Murmullo" (Ibrahim Ferrer) - 3:50
* "Buenavista Social Club" (Ry Cooder) - 4:50
* "La Bayamesa" (Manuel Licea) - 2:54
# Òxatres (germà de Darios III)

Òxatres (en llatí Oxathres, en grec antic Ὀξάθρης Oxáthres) fou un príncep persa, germà de Darios III de Pèrsia Codomà, l'últim rei aquemènida de l'Imperi Persa.
Es va distingir per la seva valentia a la guerra i a la batalla d'Issos el 333 aC va prendre part destacada en el combat en defensa del rei quan era atacat per la cavalleria macedònia dirigida pel mateix Alexandre el Gran, segons explica Diodor de Sicília.
Després va acompanyar a Darios en la seva fugida cap a Bactriana i va ser capturat durant la persecució, però Alexandre el va tractar correctament i li va donar un càrrec a la seva cort. Més endavant Alexandre li va donar l'encàrrec de castigar els assassins de Darios III i especialment a Bessos de Bactriana.
Va ser el pare de la reina Amastris, més tard senyora d'Heraclea del Pont.

## Referències

* ↑ Dífil; Carist, Apol·lodor de; Gela, Apol·lodor de. Fragments de Comèdia Nova. Fundació Bernat Metge, 2012. ISBN 978-84-9859-208-5.
* ↑ 2.Oxathres a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 74
# Bisbat de Tuxtepec

El bisbat de Tuxtepec (castellà: Diócesis de Tuxtepec, llatí: Dioecesis Tuxtepecensis) és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat d'Antequera, i que pertany a la regió eclesiàstica Pacífico-Sur. Al 2014 tenia 738.000 batejats sobre una població de 781.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe José Alberto González Juárez.

## Territori

La diòcesi comprèn tot l'estat mexicà d'Oaxaca.
La seu episcopal és la ciutat de San Juan Bautista Tuxtepec, on es troba la catedral de Sant Joan Baptista.
El territori s'estén sobre 6.000 km², i està dividit en 28 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 8 de gener de 1979 mitjançant la butlla Nuper sacer del Papa Joan Pau II, prenent el territori de la prelatura territorial de Huautla.

## Cronologia episcopal

* José de Jesús Castillo Rentería, M.N.M. † (8 de gener de 1979 - 11 de febrer de 2005 ritirato)
* José Antonio Fernández Hurtado (11 de febrer de 2005 - 26 de setembre de 2014 nomenat arquebisbe de Durango)
* José Alberto González Juárez, des del 6 de juny de 2015

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 738.000 batejats sobre una població de 781.000 persones, equivalent al 94,5% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1980 | 470.000 | 500.000 | 94,0 | 15 | 8 | 7 | 31.333 | | 7 | 18 | 14 |
| 1990 | 576.000 | 630.000 | 91,4 | 25 | 15 | 10 | 23.040 | 8 | 10 | 21 | 17 |
| 1999 | 647.000 | 740.000 | 87,4 | 37 | 24 | 13 | 17.486 | 17 | 14 | 25 | 25 |
| 2000 | 655.000 | 750.000 | 87,3 | 37 | 24 | 13 | 17.702 | 17 | 14 | 26 | 25 |
| 2001 | 615.000 | 700.000 | 87,9 | 39 | 27 | 12 | 15.769 | 17 | 13 | 31 | 25 |
| 2002 | 630.000 | 689.000 | 91,4 | 36 | 26 | 10 | 17.500 | 17 | 10 | 24 | 27 |
| 2003 | 630.000 | 689.000 | 91,4 | 40 | 30 | 10 | 15.750 | 17 | 10 | 31 | 27 |
| 2004 | 660.000 | 700.000 | 94,3 | 43 | 33 | 10 | 15.348 | 17 | 10 | 23 | 27 |
| 2010 | 712.000 | 754.000 | 94,4 | 50 | 39 | 11 | 14.240 | 15 | 13 | 28 | 28 |
| 2014 | 738.000 | 781.000 | 94,5 | 50 | 42 | 8 | 14.760 | 10 | 8 | 26 | 28 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Tuxtepec (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi Arxivat 2011-10-18 a Wayback Machine. (castellà)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Nuper sacer (llatí)
# Bubalus

Bubalus és un gènere de bòvids al qual pertanyen les següents espècies:
* Bubalus palaeokerabau †
* Subgènere Bubalus
** Búfal aquàtic, Bubalus bubalis
*** Bubalus bubalis carabanesis
*** Bubalus bubalis bubalis
** Bubalus arnee
** Bubalus cebuensis †
** Bubalus mephistopheles †
** Bubalus mindorensis
** Bubalus murrensis †
* Subgènere Anoa
** Bubalus depressicornis
** Bubalus quarlesi
Alguns zoòlegs divideixen el búfal aquàtic en dues o tres espècies; el búfal aquàtic domèstic, el búfal de les Filipines i el búfal aquàtic silvestre, aquest darrer és l'antecessor del búfal aquàtic domèstic. Alguns búfals són búfals nans a causa del nanisme insular.

## Referències

* ↑ Cuvier, Georges baron. The Animal Kingdom Arranged in Conformity with Its Organization: Synopsis of the species of the class Mammalia, as arranged ... by Cuvier and other naturalists [by J. E. Gray; the Ruminantia, by C. H. Smith 1827] (en anglès). G. B. Whittaker, 1827, p. 371.
* ↑ Gentry, Anthea; Clutton-Brock, Juliet; Groves, Colin P «The naming of wild animal species and their domestic derivatives» (en anglès). Journal of Archaeological Science, 31, 5, 5-2004, pàg. 645-651. DOI: 10.1016/j.jas.2003.10.006.
* ↑ Rozzi, Roberto «A new extinct dwarfed buffalo from Sulawesi and the evolution of the subgenus Anoa: An interdisciplinary perspective» (en anglès). Quaternary Science Reviews, 157, 2-2017, pàg. 188–205. DOI: 10.1016/j.quascirev.2016.12.011.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Bosc de Fornots

El Bosc de Fornots és un bosc situat a cavall dels termes municipals de Sant Quirze Safaja, de la comarca del Moianès, i de Sant Feliu de Codines, aquest darrer plenament de la comarca vallesana.
Està situat a l'extrem sud-oest del terme, en el vessant nord del Turó del Pigròs, a ponent de l'extrem meridional de la urbanització de les Clotes.
# Buja

Buja (friülà Buie) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 6.741 habitants. Limita amb els municipis d'Artegna, Colloredo di Monte Albano, Gemona del Friuli, Majano, Osoppo i Treppo Grande.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Luca Marcuzzo | Llista cívica |
# Pic de la Pala Ginebrell

El Pic de la Pala de Ginebrell, o Bony de Ginebrell, és una muntanya de 2.323,6 msnm antigament termenal entre els antics termes de Barruera i Durro), tots dos integrats, des del 1965 en el municipi que des del 1996 s'anomena Vall de Boí.
Aquest cim conté el vèrtex geodèsic 258074015.

## Referències

* 1 2 «pic de la Pala de Ginebrell | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «Senyals Geodèsics - vèrtex geodèsic identificador 258074015». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ «Fitxa de senyal geodèsic amb identificador 258074015» (PDF) p. 1. Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2024].
# Bisbat de Ðà Nang

El bisbat de Ðà Nang (vietnamita: Giáo phận Đà Nẵng, llatí: Dioecesis Danangensis) és una seu de l'Església Catòlica a Vietnam, sufragània de l'arquebisbat de Huê. Al 2013 tenia 67.577 batejats sobre una població de 2.384.672 habitants. Actualment està regida pel bisbe Joseph Đăng Đúc Ngân.

## Territori

La seu episcopal és la ciutat de Ðà Nang, on es troba la catedral del Sagrat Cor de Jesús
El territori s'estén sobre 11.690 km², i està dividit en 50 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 18 de gener de 1963 amb la butlla Naturalis in vitae del papa Joan XXIII, prenent el territori de la diòcesi de Quy Nhon.

## Cronologia episcopal

* Pierre Marie Pham-Ngoc-Chi † (18 de gener de 1963 - 21 de gener de 1988 mort)
* François Xavier Nguyên Quang Sách † (21 de gener de 1988 - 6 de novembre de 2000 jubilat)
* Paul Nguyên Binh Tinh, P.S.S. (6 de novembre de 2000 - 13 de maig de 2006 jubilat)
* Joseph Chau Ngoc Tri (13 de maig de 2006 - 12 de març de 2016 nomenat bisbe de Lang Són i Cao Bang)
* Joseph Đăng Đúc Ngân, des del 12 de març de 2016

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 67.577 batejats sobre una població de 2.384.672 persones, equivalent al 2,8% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1970 | 106.766 | 1.110.000 | 9,6 | 81 | 77 | 4 | 1.318 | | 6 | 369 | 38 |
| 1974 | 91.583 | 1.500.000 | 6,1 | 90 | 83 | 7 | 1.017 | | 25 | 456 | 38 |
| 1990 | 42.500 | 1.600.000 | 2,7 | 45 | 45 | | 944 | | 1 | 286 | 36 |
| 1995 | 52.000 | 1.952.000 | 2,7 | 41 | 40 | 1 | 1.268 | | 1 | 328 | 33 |
| 2001 | 54.205 | 2.081.759 | 2,6 | 48 | 48 | | 1.129 | | 1 | 265 | 41 |
| 2003 | 57.870 | 2.183.369 | 2,7 | 61 | 61 | | 948 | | | 368 | 41 |
| 2004 | 57.870 | 2.132.234 | 2,7 | 68 | 68 | | 851 | | | 300 | 38 |
| 2006 | 60.231 | 2.300.000 | 2,6 | 65 | 61 | 4 | 926 | | 4 | 311 | 45 |
| 2013 | 67.577 | 2.384.672 | 2,8 | 74 | 63 | 11 | 913 | | 13 | 218 | 50 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Ðà Nẵng (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Bolla Naturalis in vitae, AAS 56 (1964), p. 238 (llatí)
* Cronologia de les diòcesis vietnamites (anglès)
# Halirroti

Halirroti (grec antic: Ἁλιρρόθιος, que significa «el soroll del mar») va ser, segons la mitologia grega, un fill de Posidó i de la nimfa Èurite.
La llegenda d'Halirroti es relaciona amb l'origen del nom de l'Areòpag d'Atenes. Diu la tradició, que recull la Biblioteca d'Apol·lodor, que va intentar de violar Alcipe, filla d'Ares i Aglauros. El déu de la guerra per aquest fet, el va matar. Posidó va citar al botxí del seu fill davant d'un tribunal format pels déus, que es va reunir al turó que des de llavors es va anomenar Areòpag ('turó d'Ares').
Una altra versió diu que Halirroti, fill de Posidó, indignat perquè la sobirania de l'Àtica havia recaigut en Atena i no en el seu pare, va provar de tallar l'oliver que la deessa havia donat com a obsequi a la ciutat. Però quan va aixecar la destral per tallar-lo, per un fet sobrenatural se li va escapar de les mans i li va tallar el coll.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de nitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 223. ISBN 9788496061972.
# Camp d'en Coll

El Camp d'en Coll és un camp de conreu del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès, en territori del poble de Bertí.
Es troba a l'extrem de llevant del terme municipal i del territori del poble de Bertí, al costat de migdia de l'Escletxot de Can Volant, al nord de la masia del Sot del Grau, al nord-oest del Mirador del Sot del Grau, en el vessant meridional del Serrat de les Escorces i a llevant de Sant Pere de Bertí. Pel seu costat nord-oest discorre el Camí de Sant Pere de Bertí, i pel sud-est, el Camí del Sot del Grau.

## Enllaços externs

* El Camp d'en Coll en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya