OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nyctophilus holtorum

Nyctophilus holtorum és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic del cantó sud-sud-oest d'Austràlia Occidental.
Anteriorment era confós amb el ratpenat orellut de Gould (N. gouldi), però un estudi del 2021 el descrigué com a espècie a part. S'assembla molt a N. gouldi, però difereixen genèticament i l'anterior del seu neurocrani és més inflat lateralment. A més a més, el crani és més curt en general. És simpàtric amb N. major i N. geoffroyi.
Té una distribució molt restringida, possiblement la més restringida de qualsevol vespertiliònid australià. El seu hàbitat principal són els boscos alts de Corymbia calophylla i caoba vermella amb un sotabosc espès i ple de matolls. Els hàbitats estan amenaçats per la destrucció d'hàbitats a gran escala, la major freqüència i intensitat dels incendis forestals i una tendència cada cop més forta a la sequera com a resultat del canvi climàtic. Un espècimen fou recollit al Wheatbelt, una àrea que des d'aleshores ha perdut gairebé tota la vegetació nadiua, cosa que fa pensar que l'espècie probablement ja ha vist reduïda la seva distribució a causa de la conversió del seu hàbitat. Dels 26 registres de localitats, només 6 daten de després del 1999. Aquestes sis es concentren a les regions del Jarrah Forest i de Warren. Els científics han proposat com a mínim una qualificació d'«espècie vulnerable» segons els criteris de la Llista Vermella de la UICN.
Fou anomenat en honor dels difunts Dr. John Holt i Sra. Mary Holt, pel seu suport a la conservació de la biodiversitat d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «Nyctophilus holtorum Parnaby, King, & Eldridge, 2021». [Consulta: 19 juny 2021].
* 1 2 3 Harry E. Parnaby; Andrew G. King; Mark D. B. Eldridge (2021). «A new bat species from southwestern Western Australia, previously assigned to Gould's Long-eared Bat Nyctophilus gouldi Tomes, 1858». Records of the Australian Museum. 73 (1): 53-66. doi:10.3853/J.2201-4349.73.2021.1766. ISSN 0067-1975.
* 1 2 «Holt's Long-eared Bat: A new cryptic species discovered in Western Australia» (en anglès). Australian Museum News. [Consulta: 19 juny 2021].
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Steve Hromjak

Stephen "Steve" Hromjak (Cleveland, 25 d'abril de 1930) és un ciclista estatunidenc, ja retirat, que va córrer com amateur. Va competir principalment en les curses de sis dies i va participar en dues proves als Jocs Olímpics de 1952. El 1952 es proclamà campió dels Estats Units en ruta.

## Palmarès

* 1952
** Campió dels Estats Units en ruta
* 1958
** 1r als Sis dies de Cleveland (amb John Tressider i Edward Vandevelde)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Steve Hromjak». [Consulta: 16 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Can Reixac (Serinyà)

Can Reixac és una masia de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb coberta a dues aigües amb el carener perpendicular a la façana principal. Consta de planta baixa, pis i golfes. A la façana principal, orientada a sud, cal destacar la porta d'entrada, d'arc de mig punt feta amb grans dovelles, així com una finestra gòtica trilobulada amb guardapols. Al primer pis de la façana nord ressalta una gran terrassa, que té un pou elevat, de planta circular.

## Història

El Mas Reixac de Serinyà surt ja citat l'any 977, però la configuració actual correspon a una època posterior. Es te notícia que l'any 1462 Pere Reixac, pagès de Serinyà, juntament amb altres pagesos de la contrada, van donar suport a la reina Joana Enríquez i el seu fill Ferran durant la guerra Civil catalana, per la qual cosa van rebre la condecoració del privilegi militar de generositat, atorgada el 21 de febrer de 1481 per part dels reis Catòlics.

## Referències

* 1 2 «Can Reixac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Kivalina

Kivalina o Kivalliñiq en Inupiaq és una població al comtat Northwest Arctic Borough d'Alaska als Estats Units d'Amèrica. El 2010 tenia 374 habitants; tres menys que el 2000.
Es troba a una illa amenaçada per la pujada del nivell del mar deguda al canvi climàtic i l'erosió de la costa. Segons les prediccions científiques, podria ser submergida pel mar vers 2025.

## Referències

* 1 2 «Kivalina city, Alaska». Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 Demographic Profile Data. United States Census Bureau. [Consulta: 20 desembre 2013].
* ↑ «Alaska Taxable 2011: Municipal Taxation - Rates and Policies» (PDF). Division of Community and Regional Affairs, Departament de Comerç, i de desenvolupament comunitari i econòmic, 01-01-2012.
* ↑ Stephen Sackur. «The Alaskan village set to disappear underwater in a decade». BBC News, 30-07-2013.
# Moderno Foot-Ball Club

El Moderno Football Club, fundat oficialment com The Modern Foot-Ball Club, fou un club de futbol de Madrid de començaments de segle xx.
Va ser fundat el novembre de 1902, i dissolt el 1904 en ser absorbit pel Madrid Foot-Ball Club. Prèviament, l'any 1903, havia absorbit els clubs Iberia Football Club i Victoria Football Club.

## Palmarès

* Campionat Regional Centre 1903

## Referències

* ↑ «Notas de Sport - Nueva Sociedad». Diario El Liberal. [Consulta: 26 agost 2014].
* ↑ «Referencia al nacimiento del Moderno F. C.». Diario El Cardo. [Consulta: 14 març 2016].
* 1 2 «Historia del Campeonato Regional Centro». The Rec. Sports Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 27 agost 2015].
# Senta Regonda

Senta Regonda (en francès Sainte-Radegonde) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 180 | 180 | 160 | 146 | 155 | 170 | 186 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Barella | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Aris Limassol

L'Aris Limassol (en grec modern: Άρης Λεμεσού) és un club de futbol xipriota de la ciutat de Limassol.

## Història

Fundat el 1930, fou un dels fundadors de l'Associació Xipriota de Futbol. El club combinà etapes a Primera divisió amb etapes a Segona. El seu major èxit fou el 1989 quan assolí la final de la Copa que va perdre enfront l'AEL Limassol per 2-3. La temporada següent, la 1989-90, fitxà al llegendari ucraïnès Oleh Blokhín, que acabà la seva etapa futbolística al club.

## Palmarès

* Segona divisió de Xipre (3): 1954, 1956, 1994
# Cogomina calçada (desambiguació)

«Cogomina calçada» té aquests significats:
En Micologia hi ha diferents espècies de bolets que contenen els mots cogomina calçada al seu nom comú. Es refereix a cogomines en les que la superfície o el marge del barret, la cama o el peu estan coberts de flocs o berrugues granuloses i tenen les làmines annexes , adnates o escotades .
Les espècies de cogomines calçades més corrents són:
* Cogomina calçada (Cystoderma amianthinum)
* Cogomina calçada ataronjada (Cystodermella terryi)
* Cogomina calçada cinabarí (Cystodermella cinnabarina)
* Cogomina calçada rovellada (Cystodermella granulosa)
* Cogomina calçada fosca (Cystoderma jasonis)
* Cogomina calçada rosàcia (Cystoderma carcharias)

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia. II. El Papiol: Editorial Efadós, 2022. ISBN 978-84-18243-12-7.
# Something of Value

Something of Value és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Brooks el 1957, per a la Metro-Goldwyn-Mayer.

## Argument

El 1945, a Kenya, el jove Kimani, negre, s'adona que el seu amic d'infantesa Peter, blanc, forma part d'un «altre món». Participa en un robatori d'armes amb amics i després, fugen a les bardisses. Set anys després, són organitzats al si d'un grup rebel anomenat «Mau Mau». Els camins de Kimani i Peter es creuaran de nou…

## Comentari

Richard Brooks ha tingut el mèrit de rodar aquesta pel·lícula el 1957, en un moment en què el doble problema de la descolonització a l'Àfrica i de la segregació racial als Estats Units era ben viu.

## Repartiment

* Rock Hudson: Peter McKenzie
* Dana Wynter: Holly Keith
* Sidney Poitier: Kimani Wa Karanja
* Wendy Hiller: Elizabeth McKenzie-Newton
* Juano Hernández: Njogu
* William Marshall: Un líder negre
* Robert Beatty: Jeff Newton
* Walter Fitzgerald: Henry McKenzie
* Michael Pate: Joe Matson
* Ivan Dixon: Lathela
* Ken Guineu: Karanja, el pare de Kimani
* Samadu Jackson: El bruixot
* Frederick O'neal: Adam Marenga, líder Mau Mau
# Montalé

Montalé és un monument del municipi d'Ivars d'Urgell (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És l'única casa que queda l'antic poble de Montalé a l'entorn del castell desaparegut.

## Descripció

Conjunt residencial-agrícola que es pot dividir en tres parts: habitatge, sector religiós i conjunt agrícola. L'edificació és de paredat de pedra.
* El primer sector té dues plantes. A la superior una galeria amb dos arcs de mig punt. A la planta baixa s'accedeix per una porta d'arc rebaixat molt estret.
* El sector religiós té dos pisos. A l'inferior es troba la capella i sobre ella, partint de la planta baixa, una escala renaixentista a la barana de la qual hi ha la data de 1575. a una de les columnes del pis superior hi ha la data de 1606. L'entrada a la petita capella té un arc de mig punt dovellat. La porta del pis superior és allindanada amb pilastres adossades. A la part central de l'entrada d'aquest sector hi ha dos grans arcs que s'aguanten amb una columna central de fust llis, base rodona i capitell sense ornamentació. A la part superior sobre aquest cos hi ha una espadanya simple.
* El sector té accés allindanat i un porxo amb quatre arcs rebaixats que s'aguanten amb pilastres quadrades d'ampla base.

## Història

L'any 1190 l'abat Esteve III de Poblet va comprar el castell, terres i pertinences de na Marquesa de Ribelles i els seus fills per 500 morabatins. Durant els segles XV-XVII aquest caseriu va pertànyer a l'abadia de Montserrat. El 1431 el capítol d'Urgell cedí el lloc a l'abat de Montserrat. Anys després, cap a 1472, l'abat de Montserrat volia reparar i restaurar el lloc. A la façana oriental, del segle xviii hi ha una inscripció on es llegeix: "Mosarate". També a la façana principal apareix l'escut de la dita abadia: una serra que talla la santa muntanya. Aquesta edificació conserva mostres de construccions de diverses èpoques. A l'arxiu d'Urgell hi ha un document del 21 d'abril de 1187, segons el qual el bisbe Arnau d'Urgell comprà un alou a Montaler, que limita amb Montsuà i pertany al terme d'Ivars.

## Referències

* ↑ «Montalé - Ivars d'Urgell». Pobles de Catalunya. [Consulta: 25 juny 2018].
* 1 2 3 4 5 «Montalé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Emergo

Emergo és una pel·lícula de terror espanyola de 2012 escrita per Rodrigo Cortés i dirigida per Carles Torrens. Es va estrenar el 4 de maig de 2012. S'ha doblat al català per TV3, que va emetre-la per primer cop el 17 d'octubre de 2013.

## Premissa

Es demana a un equip de parapsicologia que investigui la família White a l'apartament 143. Alan White (Kai Lennox) ha perdut la seva dona, inicialment a causa d'una malaltia no especificada, però després es va aclarir que el motiu és un accident de cotxe durant un brot psicòtic. La família comença a experimentar esdeveniments estranys poc després de la mort i es trasllada de la seva casa anterior a aquest apartament per tal d'escapar d'aquests fenòmens. La mudança en un principi funciona, però després d'aproximadament una setmana es reprenen els incidents estranys al nou habitatge.
L'equip està format pel Dr. Helzer (Michael O'Keefe), Paul Ortega (Rick Gonzalez) i la tècnica, l'Ellen Keegan (Fiona Glascott). Després de formar l'equip, obtenen proves convincents a la càmera.

## Repartiment

* Kai Lennox: Alan White
* Gia Mantegna: Caitlin White
* Fiona Glascott: Ellen Keegan
* Francesc Garrido: Heseltine
* Rick Gonzalez: Paul Ortega
* Michael O'Keefe: Dr. Helzer
* Damian Roman: Benny White
* Laura Martuscelli: Cynthia
* Fermi Reixach: Lamson

## Referències

* ↑ «Apartment 143 (2012)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ Thomas Spurlin. «Apartment 143». DVD Talk, 04-09-2012.
* ↑ David Johnson. «Apartment 143», 12-10-2012. Arxivat de l'original el 2016-04-05. [Consulta: 12 agost 2022].
* ↑ «Emergo». ésAdir. [Consulta: 12 agost 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# KwaZulu-Natal

KwaZulu-Natal és una de les noves províncies de Sud-àfrica, al sud-est, amb una llarga línia costera a l'oceà índic. Va ser creada el 1994 per la fusió de l'antiga província de Natal i l'antic bantustan de KwaZulu. La major part del territori correspon al territori de l'ètnia zulu.

## Monarquia zulu

KwaZulu-Natal també és la residència del monarca zulu, el rei Goodwill Zwelethini kaBhekuzulu. Encara que no gaudeix de cap poder polític directe, el rei zulu rep una subvenció del govern i gaudeix d'una considerable influència política entre els tradicionalistes zulus a la província.

## Divisió administrativa

Kwa-Zulu Natal es divideix en una entitat metropolitana eThekwini (Durban) i deu districtes que al seu torn es divideixen en 48 municipis:
* Amajuba
* Zululand
* Umkhanyakude
* uThungulu
* Umzinyathi
* Uthukela
* Umgungundlovu
* iLembe
* Ugu
* Harry Gwala

## Persones

* Nomcebo Zikode (1984), cantant

## Vegeu també

* Dais cotinifolia, arbre de Sud-àfrica
* Ochna serrulata, espècie herbàcia comú en els prats de KwaZulu-Natal

## Enllaços externs

* Govern provincial de KwaZulu-Natal Arxivat 2007-12-22 a Wayback Machine.
* Regne Zulu - Informació turística oficial Arxivat 2008-05-15 a Wayback Machine.
* Allotjament de Kwazulu Natal Arxivat 2015-05-04 a Wayback Machine.
# Paula Casal

Elba Paula Casal Ribas és una investigadora i professora universitària especialitzada en filosofia del dret.
Casal es va doctorar el 1994 per la Universitat Complutense de Madrid amb la tesi Crítica al determinismo tecnológico de la reconstrucción analítica de la teoría de la historia de Marx por G. A. Cohen. El 1996 va començar a exercir com a professora universitària a la Keele University. Va treballar també per la Universitat de Reading entre el 2004 i el 2008. Des de finals de 2008 és professora d'investigació ICREA al Departament de Dret de la Universitat Pompeu Fabra.
S'ha dedicat a la investigació sobre ètica i filosofia moral en relació amb la justícia global, el canvi climàtic, el gènere i l'ètica animal. Ha escrit en revistes acadèmiques com Ethics, Economics and Philosophy, Journal of Medical Ethics, Journal of Political Philosophy, Hypatia, Political Studies i Utilitas. Ha realitzat estades d'investigació a la Universitat Harvard, a la Universitat Catòlica de Lovaina i a la Universitat d'Oxford. Actualment, codirigeix el Centre for Animal Ethics de la Universitat Pompeu Fabra, juntament amb Núria Almiron, on forma part del consell científic. És la presidenta de la secció espanyola del projecte internacional Projecte Gran Simi per la defensa dels drets dels grans primats i membre del comitè científic de l'Academics Stand Against Poverty. Coedita la revista acadèmica Law, Ethics and Philosophy sobre ètica, teoria legal i filosofia social i política.

## Obres seleccionades

* Casal, Paula; Pogge, Thomas; Steiner, Hillel. Un reparto más justo del planeta (en castellà). Editorial Trotta, 2016, p. 136. ISBN 978-84-9879-617-9.

## Referències

* 1 2 «Paula Casal». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona, 24-11-2017. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ «Página de detalles de material de Crítica al determinismo tecnológico de la reconstrucción analítica de la teoría de la historia de Marx por G. A. Cohen» (en castellà). Worldcat.org. [Consulta: 26 gener 2020].
* 1 2 «Una conversación con Paula Casal sobre derechos de los animales (2a parte)» (en castellà). Estrategia Minerva, 05-07-2020. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ «Paula Casal and Andrew Williams» (en agnlès). Stanford University. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ Cascante, Kattya «Un impuesto para la igualdad». ELPAÍS, 03-03-2016.

## Enllaços externs

* El conflicte social i cultural, conferència al CCCB el 2017
# Emirat del Caucas

Emirat del Caucas (en rus: Имарат Кавказ, àrab: إمارة القوقاز) és una organització gihadista salafista separatista que operà al Caucas del Nord i tenia com a objectiu crear un estat islàmic independent (emirat) en el seu territori. El principal ideòleg és el terrorista internacional Movladi Udugov.
L'Emirat del Caucas fou proclamat el 7 d'octubre del 2007 pel president de la República Txetxena d'Ixkèria a l'exili Dokà Umàrov, amb la posterior transformació de la República Txetxena d'Ixkèria en el «Wilaya Nokhtxiycho» (Ixkèria) dins de l'Emirat del Caucas. Tal com van assenyalar els investigadors militars nord-americans (2012), la formació de l'Emirat del Caucas el 2007 va marcar la finalització del procés de transformació del Conflicte russo-txetxè en una insurgència islamista a tota la regió del Caucas del Nord.

## Referències

* ↑ «Virtual Jihad in the 21st Century: The Caucasus Emirate». EUSP. Arxivat de l'original el 2022-10-22. [Consulta: 22 octubre 2022].
* ↑ Kavkaz-Center. «Шамиль спросил меня: «Когда ты станешь Амиром, ты объявишь Имарат?»» (en rus). [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «The Statement by Amir Dokka Umarov about the Declaration of the Caucasus Emirate (07.10.2007) « The Caucasus Blog», 24-05-2009. Arxivat de l'original el 2009-05-24. [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «Время новостей: N°202, 02 ноября 2007». [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «Амир Имарата Кавказ упразднил Кабинет Министров и Парламент бывшей ЧРИ — Kavkazcenter.com». Arxivat de l'original el 2013-04-24.
# Kajsa Ekis Ekman

Kajsa "Ekis" Ekman (Estocolm, 25 de juliol de 1980) és escriptora, periodista, activista i una de les veus més destacades en la defensa de l'abolicionisme de la prostitució. És una de les fundadores de la xarxa d'acció contra el canvi climàtic Klimax.

## Activitat
### Periodisme

Ekman treballa al diari suec de major tirada del país, Dagens Nyheter, a més de ser columnista a ETC i col·laborar amb The Guardian, TruthDig i Feminist Current. Ha escrit sobre temes com la revolució Bolivariana, el canvi climàtic, postmodernitat i ha fet crítica d'autors com Mario Vargas Llosa o Anaïs Nin, i destaca el seu interès per àrees com els drets de les dones, la crítica al capitalisme i la crisi financera.

### Obres

El seu llibre Being and Being Bought ("Ser i ser comprat" en català) compara la indústria del sexe amb els ventres de lloguer com a dos elements de mercantilització del cos de la dona. Va estar dos anys investigant arreu d'Europa el negoci, els sindicats i els lobbies que defensen la prostitució i recollint el testimoni de dones prostituïdes. Critica la noció de "treball sexual" per la legitimació de la prostitució que suposa i que l'autora considera fruit de l'aliança entra la dreta neoliberal i l'esquerra postmodernista. En aquest sentit, Ekman exposa que els sindicats de treballadores sexuals moltes vegades estan fundats per proxenetes, els mateixos estats i acadèmics, i que per tant no vetllen pels drets de les prostitutes. L'obra s'ha traduït al francès, a l'anglès, al castellà i a l'alemany.
Stolen Spring (2013) descriu la crisi econòmica des d'una perspectiva hel·lènica i situa el seu origen en els vicis del sistema capitalista, contra la noció que culpabilitzava els treballadors grecs. Aquesta obra li va fer guanyar el premi Swedish-Greek of the Year el 2016.

## Referències

* 1 2 Gómez, Lula «"Me niego a distinguir entre trata y prostitución como si hubiese putas e inocentes"». Público.
* ↑ «La majoria de 'sindicats de treballadores sexuals' el que són és lobbistes a favor de la legalització de la prostitució». L'Accent, 05-01-2019. [Consulta: 22 maig 2020].
* 1 2 «Kajsa Ekis Ekman». El Viejo Topo.
* ↑ «Kajsa Ekis Ekman» (en anglès). Lybra. Arxivat de l'original el 2015-05-17. [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ «Revisión crítica: El ser y la mercancía. Prostitución, vientres de alquiler y disociación». Redalyc.
* ↑ «”Sverige och Grekland har mycket gemensamt”». ETC, 16-12-2015.
# Felix Finkbeiner

Felix Finkbeiner, nascut com a Felix Maximilian Finkbeiner (Múnic, 8 d'octubre de 1997) és un ecologista i activista per la defensa del medi ambient alemany.
Ajudat per la seva família, el 2007 participà en la creació de la Iniciativa Infantil Planta pel Planeta (Plant-for-the-Planet), per tal de plantar 1 milió d'arbres a cada país del món. Al febrer del 2011, explicà el seu objectiu davant l'Assemblea General de les Nacions Unides. El seu lema des d'aleshores és: “Para de parlar, comença a plantar”. Des que, amb 9 anys, va fer un treball a l'escola sobre el canvi climàtic, des d'aleshores, ha impartit més d'un centenar de conferències arreu del món per explicar com els nens també poden contribuir a millorar el planeta amb la plantació d'arbres.

## Referències

* 1 2 Elcacho i Clemente, Joaquim «Felix Finkbeiner». Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 31 octubre 2019].
* ↑ Millan, Francesc «Felix Finkbeiner: “Hem creat una apli per plantar arbres des del mòbil”». Diari ARA, 30-10-2019 [Consulta: 31 octubre 2019].
* ↑ Oliveira, Inez de «Felix Finkbeiner: plantando árboles e ideas. Fundador de Plant-for-the-Planet tenía 9 años cuando ideó un proyecto que ya incentivó el plantío de más de 15.000 millones de árboles alrededor del mundo». Believe.earth, 12-06-2018 [Consulta: 31 octubre 2019].
* ↑ Alcázar, Mariángel «Comença a plantar». La Vanguardia (Hemeroteca), 23-06-2011, pàg. 27 [Consulta: 31 octubre 2019].
* ↑ Playà Maset, Josep «“Cada arbre que plantem és un símbol de la justícia climàtica”. Felix Finkbeiner, 13 anys, promotor de la fundació "The Plant for The Planet"». La Vanguardia (Hemeroteca), 22-06-2011, pàg. 28 [Consulta: 31 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Entrevista a Felix Finkbeiner, creador del moviment infantil Plant for the Plane a La Vanguardia (Hemeroteca)