OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Colominas i Roca

Josep Colominas i Roca (Barcelona, 1883 – ibíd., 1958) fou un arqueòleg i geòleg català.
Participà en la creació de l'Escola Catalana d'Arqueologia i contribuí a la formació del Museu Arqueològic de Barcelona del qual en fou director. Realitzà campanyes arqueològiques pels Països Catalans i publicà llibres sobre arqueologia i folklore.

## Biografia

Geòleg de formació, fou un dels creadors de l'Escola Catalana d'Arqueologia. El 1915 ingressà en el Servei d'Investigacions Arqueològiques de la Diputació de Barcelona com a col·laborador de Pere Bosch i Gimpera, i assistí als seus cursets d'arqueologia i a cursets de Josep Puig i Cadafalch als Estudis Universitaris Catalans. Fou membre del servei d'investigacions arqueològiques de l'Institut d'Estudis Catalans, excavà les coves eneolítiques d'Os de Balaguer, Tartareu, Tragó de Noguera i Montserrat, on descobrí una facies cultural pràcticament desconeguda, la de la ceràmica cardial; la necròpoli hallstàttica de can Misser, de Terrassa; i els poblats ibèrics del Mor, Fogonussa i Sidamon; com també Olèrdola i la necròpoli paleocristiana de Tarragona; feu nombrosos treballs a Calaceit i al seu voltant; al Maestrat explorà el barranc de la Valltorta i les seves pintures rupestres. Des del 1915 al 1920 fou comissionat per l'Institut d'Estudis Catalans per realitzar excavacions arqueològiques en una sèrie de jaciments prehistòrics a Mallorca, destacant els del municipi de Llucmajor: Poblat talaiòtic de Capocorb Vell, Poblat talaiòtic des Pedregar, Poblat de Son Julià, Cova de Son Julià, etc.; al municipi de Ses Salines: Els Antigors; i al municipi de Santa Eugènia: Es Mitjà Gran, Vernissa, Santueri. Els resultats d'aquestes investigacions li permeteren elaborar una primera sistematització de la prehistòria de Mallorca. El 1959 s'inaugurà un monòlit en honor seu al poblat talaiòtic de Capocorb Vell. Contribuí a la formació del Museu Arqueològic de Barcelona, del qual fou conservador.

## Fons personal

Part del seu fons personal es conserva a l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona. El fons aplega fotografies de vistes de Barcelona i altres poblacions de Catalunya. La seva formació com a arqueòleg i geògraf el feu un gran coneixedor del territori català.

## Referències

* ↑ Domènech, Sílvia (dir.); Torrella, Rafel; Ruiz, Montserrat. Barcelona fotografiada: 160 anys de registre i representació: guia dels fons i les col·leccions de l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona (CC-BY-SA-3.0). Arxiu Municipal de Barcelona, Institut de Cultura de Barcelona, 2007, p. 242. ISBN 978-84-9850-029-5.
* 1 2 3 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 384. ISBN 84-8661702-2.
* 1 2 3 «Josep Colominas i Roca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Nils Östensson

Nils Östensson (Malung-Sälen, 29 d'abril de 1918 - Malung-Sälen, 24 de juliol de 1949) fou un esquiador de fons suec que va destacar a la dècada del 1940.
Va néixer el 29 d'abril de 1918 a la ciutat de Transtrand, població situada al comtat de Dalarna. Va morir el dia 24 de juliol de 1949 a la ciutat de Risberget, situada al comtat de Hedmark, a conseqüència d'un accident automobilístic.
Especialista en esquí de fons, l'any 1948 participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1948 disputats a Sankt Moritz (Suïssa), on aconseguí la medalla de plata en la prova de 18 quilòmetres i la medalla d'or en la prova de relleus 4x10 quilòmetres.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Nils Östensson». [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ «OESTENSSON Nils». International Ski Federation. [Consulta: 13 gener 2020].
# Muntanya de Montcaire

La Muntanya de Moncaira (també escrit Montcaire i Moncaire) és una muntanya de 859 m d'altura de la Serra de Tramuntana de Mallorca.
El 1561 la finca Moncaira aleshores del terme de Sóller era adquirida a una subhasta per Gabriel Mallol o Maiol. El 1687 dels Mallols passà als Estades-Prom per herencia. En 1881 els Estades coneguts com a Estades de Moncaira la van vendre a Damià Canals de Sóller.
Moncaira és avui propietat d'Alberto Cortina i pertany actualment al terme municipal de Fornalutx.

## Referències

* ↑ Mallorca Altiva. Jesús García i Pastor. Palma, 1995. p. 128.
# Sant Miquel Arcàngel de Redovà

L'església de San Miguel Arcàngel de Redovà (Baix Segura, País Valencià) va ser construïda a la fi del segle XIV en estil romànic.
En 1462 va ser portada a l'Església de Redovà, donada per donya Matilde-Jerónima de Santangel, la família de la qual va posseir per alguns anys el Senyoriu d'aquest lloc, la Imatge de La nostra Sra. de la Salut (Patrona de Redovà); des d'aleshores, se li venera i se celebra la seua festa el dia 8 de setembre a la localitat.
Acabada la dominació agarena, es va edificar una ermita en honor de Sant Miquel sobre l'antiga mesquita mora; aquest va ser el primer temple de què es té notícia. Aquesta ermita va ser elevada a parròquia amb la mateixa advocació que tenia, de Sant Miguel, el 8 de maig de 1602.
En 1701 es va construir l'actual obra. En 1792 es va fer el creuer i la capella major, dedicada a Sant Miquel arcàngel. En aquest mateix any de 1792 va ser renovada l'obra de la capella dedicada a la Nostra Senyora de la Salut.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# Puig de n'Alí

El Puig de n'Alí és un esperó del massís del Massanella. Té una altura de 1038 m i pertany al municipi de Selva.

## Principals accessos

* Des del Coll de la Batalla, tot passant pel Coll de Sa Línia.
* Des de Mancor, passant també pel Coll de Sa Línia.

## Referències

* ↑ Mallorca Tramuntana Nord. Granollers: Alpina, 2005.
# Marshall Hall

Marshall Hall (Saint Louis, 17 de setembre de 1910 - Londres, 4 de juliol de 1990) va ser un matemàtic estatunidenc.
Nascut i escolaritzat a Saint Louis (Missouri), des de nen va mostrar grans habilitats amb els números. Va estudiar a la universitat Yale entre 1928 i 1932 i, després d'un curs a la universitat de Cambridge, va obtenir el doctorat rl 1936, sota la direcció d'Øystein Ore, a Yale on va romandre com professor fins a la Segona Guerra Mundial. Durant la guerra va treballar pel servei d'intel·ligència estatunidenc, essent destinat un temps a Bletchley Park. Des de 1946 fins a 1959 va ser professor de la Universitat Estatal d'Ohio i a partir de 1959 fins que es va retirar el 1981 ho va ser a l'Institut Tecnològic de Califòrnia. Després de retirar-se en cara ca ser professor col·laborador de la universitat Emory d'Atlanta (Geòrgia).
Les seves recerques més importants van ser en el camp de la teoria de grups i les seves aplicacions a l'àlgebra, la geometria i la combinatòria. El 1959 va publicar la seva monografia The Theory of Groups que es va convertir en el llibre clàssic en la matèria.

## Referències

* ↑ Hall, 1988, p. 367.
* ↑ Gordon i Rothschild, 1982, p. 125.
* ↑ Hall, 1988, p. 369.
* ↑ Zassenhaus, 1990, p. 1033.
* ↑ Hall, 1988, p. 373.
* ↑ Hall, 1988, p. 370-371.

## Bibliografia

* Goldwasser, J.L.; Hilton, A.J.W.; Hoffman, D.G.; Özkan, Sibel «Hall's theorem and extending partial latinized rectangles» (en anglès). Journal of Combinatorial Theory, Vol. 130, 2015, pàg. 26-41. DOI: 10.1016/j.jcta.2014.10.007. ISSN: 0097-3165.
* Gordon, Basil; Rothschild, Bruce «Marshall Hall, Jr.» (en anglès). Journal of Combinatorial Theory, Vol. 32, Num. 2, 1982, pàg. 125-126. DOI: 10.1016/0097-3165(82)90015-2. ISSN: 0097-3165.
* Hall, Marshall. «Mathematical Biography». A: Peter Duren (ed.). A Century of Mathematics in America (en anglès). American Mathematical Society, 1988, p. 367-374. ISBN 0-8218-0124-4.
* Zassenhaus, Hans «Marshall Hall» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 37, Num. 8, 1990, pàg. 1033. ISSN: 0002-9920.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Marshall Hall» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Barra dels Escrinhs

La Barra dels Escrinhs és una muntanya de 4.101 metres que es troba al departament dels Alts Alps a França.
És el cim de més de 4.000 metres més meridional i occidental dels Alps, i punt culminant del Massís dels Escrinhs i d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.

## Enllaços externs

* «Barra dels Escrinhs a Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2010].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Bassa de l'Anser

La Bassa de l'Anser és una bassa adossada a l'antic curs del Daró que es localitza al costat de la urbanització Mas Pinell al terme de Torroella de Montgrí a tocar del termenal amb Pals. La vegetació està constituïda bàsicament per canyissars i bogars, retalls d'albereda i fins i tot restes d'omeda i de tamarigar. La zona destaca especialment per ser un dels pocs indrets de localització de la nimfea blanca (Nymphaea alba) al Baix Empordà, juntament amb la Bassa de la Mota de l'Om.
Pel que fa a la fauna, també cal destacar la presència d'una de les darreres poblacions al Baix Empordà de la tortuga d'estany (Emys orbicularis), que sembla haver estat fortament minvada per l'establiment de Trachemis scripta espècie exòtica, així com —segons citacions antigues— de turó (Mustela putorius) i d'altres espècies força rares a Catalunya. És un espai molt afectat per les pràctiques agrícoles, les quals han reduït l'extensió de la vegetació higròfila i han afectat la qualitat de les aigües i les biocenosis associades. Amb l'actualització de l'inventari de l'any 2006 es va ampliar l'espai amb la inclusió d'una parcel·la al sud on hi ha una bassa artificial que, tot i presentar una qualitat de l'aigua dolenta, disposa d'una bona representació de vegetació de ribera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Basses de l'Anser». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 9 maig 2014].
* ↑ Feo, Carles; Boix, Dani; Franch, Marc; Ramos, Santi. «ESTUDI I SEGUIMENT DE QUELONIS Informe final 2005-2008. Recuperació de l'hàbitat d'amfibis i Emys orbicularis al Baix Ter (LIFE04 NAT/ES/000059). LIFE04 NAT/ES/000059 Acció C.8: Retirada del medi natural de exemplars de Trachemys scripta elegans i altres quelonis aquàtics introduïts». Fundació Emys, Universitat de Girona, Life, Natura 2000, 01-01-2009. [Consulta: 22 novembre 2020]. «Aquest informe no fou capaç de detectar la presència d'Emys orbicularis en els diversos punts de mostreig»
# Eanmund de Kent

Eanmund va ser rei de Kent, no se sap si després o juntament amb Sigered, al voltant de l'any 764.
Només se'n conserven un document on figura el seu nom com a testimoni de l'arquebisbe Bregowine (761–764).

## Referències

* ↑ «Scriptum 33». Anglo-Saxons.net. [Consulta: 18 juny 2017].

## Bibliografia

* Hughes, David. The British Chronicles, Volum 1. Heritage Books, 2007.
* Kelly, S E. Anglo-Saxon Charters, 4. Oxford: British Academy, 1995.
* Sawyer. Anglo-Saxon Charters, 2. Oxford: British Academy, 1968.
* Sherley-Price, Leo; Latham, R.E.. Ecclesiastical History of the English People (Beda). Londres: Penguin, 1991. ISBN 0-14-044565-X.
* Yorke, Barbara. Kings and Kingdoms in Early Anglo-Saxon England. Seaby, 1990. ISBN 1-85264-027-8.

## Enllaços externs

* Prosopography of Anglo-Saxon England Arxivat 2018-03-27 a Wayback Machine.
# Prolactinoma

Un prolactinoma és un adenoma (un tumor benigne) de la hipòfisi que produeix l'hormona prolactina. És el tipus més comú de tumor hipofisiari en funcionament. Els símptomes del prolactinoma es deuen a nivells anormalment alts de prolactina a la sang (hiperprolactinèmia) o a la pressió del tumor sobre els teixits cerebrals de l'entorn i/o els nervis òptics. Segons la seva mida, un prolactinoma es pot classificar com a microprolactinoma (<10 mm de diàmetre) o un macroprolactinoma (>10 mm de diàmetre).

## Signes i símptomes

Els símptomes més comuns en el moment del diagnòstic sovint difereixen entre homes i dones. Les dones solen experimentar més símptomes relacionats directament amb els nivells de prolactina, com ara amenorrea i galactorrea. Per contra, els homes sovint presenten problemes de fertilitat i alteracions hormonals, com ara una pèrdua de libido, però també són més propensos a mostrar signes per compressió del teixit cerebral, com ara mals de cap, canvis de visió i altres símptomes.

## Referències

* ↑ «Prolactinomas». Endocrinol Metab Clin North Am., vol. 44, 1, 2015, pàg. 71–78. DOI: 10.1016/j.ecl.2014.11.003. PMID: 25732643.
* ↑ Melmed, Shlomo; Jameson, J. Larry. «Chapter 380: Pituitary Tumor Syndromes». A: Harrison's Principles of Internal Medicine. 21st. Nova York: McGraw Hill, 2022. ISBN 978-1264268504.
# Salanoia

Salanoia és un gènere de carnívors de la subfamilia dels galidins, endèmic de Madagascar.
Conté les següents espècies:
* Mangosta bruna de Madagascar (Salanoia concolor)
* Salanoia durrelli

## Referències

* ↑ Wozencraft, W. C. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 2142. ISBN 9780801882210.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Fraser Clarke Heston

Fraser Clarke Heston (Los Angeles, 12 de febrer de 1955) és un director de cinema estatunidenc, productor de cinema, guionista i actor. És fill dels actors Charlton Heston i Lydia Clarke, i té una germana anomenada Holly Ann Heston.
La filmografia de Heston inclou Alaska, terra d'aventures i la versió de 1990 de Illa del tresor, en la qual el seu pare interpreta a Long John Silver. Quan era un nadó, va fer el seu debut cinematogràfic com el nadó Moisès (el seu pare va interpretar Moisès adult) en l'èpica de Cecil B. DeMille Els deu manaments.
Mentre escrivia Wind River, una novel·la d'aventures romàntiques sobre tramperols del segle XIX, Heston va ser convençut pel productor Martin Shafer per a convertir la història en un guió cinematogràfic. En descobrir que l'escriptura de guió li resultava natural, el jove de 22 anys va escriure el seu primer guió, Homes de les muntanyes, per a Columbia Pictures, que es va convertir en la pel·lícula.

## Crèdits
### Crèdits com a actor

* Els deu manaments (1956) - Moisès nadó
* La recerca de Michael Rockefeller (2010, documental) - Narrador

### Crèdits com a director

* Mother Lode (1982) (sense acreditar)
* Illa del tresor (1990, pel·lícula per a televisió)
* El crucífer de la sang (1991, pel·lícula per a televisió)
* City Slickers (1991, equip de Pamplona, Espanya, director de la 2a unitat)
* Needful Things (1993)
* Alaska, terra d'aventures (1996)
* La recerca de Michael Rockefeller (2010, documental)

### Crèdits com a productor

* Mother Lode (1982)
* Un home per a l'eternitat (1988, pel·lícula per a televisió)
* Illa del tresor (1990, pel·lícula per a televisió)
* El crucífer de la sang (1991, pel·lícula per a televisió)
* Charlton Heston presenta la Bíblia (1997, documental en vídeo, productor executiu)
* Ben-Hur (2003, vídeo, productor executiu)
* La recerca de Michael Rockefeller (2010, documental)

### Crèdits com a guionista

* Homes de les muntanyes (1980)
* Mother Lode (1982)
* Illa del tresor (1990, pel·lícula per a televisió)
* El crucífer de la sang (1991, pel·lícula per a televisió)
* La recerca de Michael Rockefeller (2010, documental)

## Vida personal

Fraser i la seua esposa Marilyn Heston estan casats des de 1980. La parella té un fill anomenat John Alexander Clarke (Jack) Heston (nascut en 1991).

## Referències

* ↑ United Press International «Young Heston making his mark». The Hour. United Press International [Norwalk, Connecticut], 21-07-1980, p. 24 [Consulta: 1r abril 2010].
* ↑ Lusk, Darian «Charlton Heston's Grandson Looks Just Like The Legend». , 13-08-2020 [Consulta: 28 maig 2022].
# Juventud de Acción Española

Juventud de Acción Española es fundà a Barcelona el març de l'any 1933 com un partit polític ultradretà amb l'objectiu de protegir la independència, la seguretat i el progrés d’Espanya, tot preservant les seves tradicions racials i institucions històriques
Al capdavant del grup hi havia Emilio Guillamet Borrás com a president i Rafael Colomina en el càrrec de vicepresident. L’entitat tenia connexions amb la Unión Social Hispánica.

## Referències

* ↑ Molas, Isidre (ed.): Diccionari dels Partits Polítics de Catalunya. Segle XX. Enciclopèdia Catalana, S.A. Barcelona, març del 2000. ISBN 84-412-0466-7, plana 145.
# Robert de Berghes

Robert de Berghes (també anomenat Robert de Glymes de Bergen) (nascut vers 1520, - mort a Bergen op Zoom, l'11 d'abril del 1564) fou el príncep-bisbe del principat de Lieja de 1557 fins a la seva abdicació l'any 1564.
Va eixir de la nissaga noble dels de Glymes de Bergen, que provenien de la ciutat de Bergen-op-Zoom, (avui als Països Baixos) però aleshores part del bisbat de Lieja, tot i escaure políticament al Brabant. El 1549, el seu predecessor Jordi d'Àustria va nomenar-lo coadjutor, sota la pressió de Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic. El 7 de maig de 1557, dos dies després de la mort de Jordi, els arquebisbes de Cambrai, Arràs i Tournai van consagrar-lo príncep-bisbe. L'emperador Ferran I va investir-lo el 28 de gener de 1558.
A la fi de les guerres d'Itàlia, durant el seu regne, França va haver de cedir les ciutats ocupades de Bouillon i Couvin al principat de Lieja segons les estipulacions del tractat Pau de Cateau-Cambrésis del 1559. Al mateix any, el papa Pau V va dictar la butlla Super Universa a la qual crea tres arquebisbats (Cambrai, Utrecht i Mechelen) i catorze bisbats nous. Així el bisbat de Lieja va perdre tota la jurisdicció espiritual a les terres de Brabant, Namur i de Gueldre. El primer impressor Gauthier Morberius va establir-se a Lieja. ón va imprimir el primer llibre, el breviari dels canonges de Sant-Pau.
El 1562, Robert va publicar un manament episcopal contra els calvinistes.
El 1564 va haver d'abdicar per raons de malaltia mental i va tornar amb la seva família a Bergen, on va morir poc després.

## Vegeu també

Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
* ↑ Le Roy, Alphonse. «Berghes, Robert de». A: Bibliographie Nationale (en francès). volum 2. Brussel·les: H. Thiry-van Buggenhoudt, 1868, p. 231-237. Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine.
* ↑ «La principauté de Liège». Arxivat de l'original el 2014-02-24. [Consulta: 7 desembre 2008].
# Učiteľka

Učiteľka és una pel·lícula de comèdia negra eslovacotxeca del 2016 dirigida per Jan Hřebejk que es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary del 2016, on Zuzana Mauréry va rebre un premi a la millor actriu. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Zuzana Mauréry com a Mária Drazdechová
* Zuzana Konečná com a Kučerová
* Csongor Kassai com a Kučera
* Tamara Fischer com a Danka Kučerová
* Martin Havelka com a Binder
* Éva Bandor com a Hana Binderová
* Oliver Oswald com a Filip Binder
* Peter Bebjak com a Václav Littmann
* Richard Labuda com a Karol Littmann
* Dušan Kaprálik com a Hančo

## Referències

* ↑ «Slovakian Black Comedy 'The Teacher' at Cinestudio».
* ↑ «Ve Varech zabojují Němcův Vlk z Královských Vinohrad a Hřebejkova Učitelka». iDNES.cz, 31-05-2016. [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ «Prestižní soška pro Zuzanu Mauréry». ČT24. Česká televize. [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ «Ucitelka». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 desembre 2024].
# Partido Político Racionalista

El Partido Político Racionalista fou un partit polític que advocava per l’Estat laic, defensava el sistema capitalista i l'autonomia de les regions que es constituí a Barcelona el novembre de 1935.
La formació tenia com a fundador, president i ideòleg Francisco Millá Badia, qui va plasmar els principis del partit a la seva obra Por un Nuevo Vivir. Al gener de 1936, la formació canvià el seu nom per Partido Racional Demócrata. Malgrat la seva activitat inicial, l'abril de 1937 es va decidir la seva dissolució.

## Referències

* ↑ Molas, Isidre (ed.): Diccionari dels Partits Polítics de Catalunya. Segle XX. Enciclopèdia Catalana, S.A. Barcelona, març del 2000. ISBN 84-412-0466-7, plana 197.
# Mas de Pedret

El Mas de Pedret és una muntanya de 159 metres que es troba al municipi de Móra la Nova, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 253140001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# (532) Herculina

Herculina és l'asteroide número 532. Va ser descobert per l'astrònom Max Wolf des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 20 d'abril de 1904. La seva designació provisional era 1904 NY. És un dels més grans asteroides descoberts.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Nasa
# Saumana (Alps de l'Alta Provença)

Saumana (en francès Saumane) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 282 | 284 | 280 | 297 | 335 | 320 | 289 | 279 | 264 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 265 | 250 | 256 | 260 | 270 | 259 | 275 | 247 | 228 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 206 | 223 | 213 | 196 | 165 | 152 | 125 | 118 | 104 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 77 | 74 | 63 | 60 | 80 | 83 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marie Dupuy | |
| 2008- | Aimé Reynaud | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Neamblysomus

Neamblysomus és un gènere de talps daurats endèmics del Transvaal (Sud-àfrica). Tenen un aspecte similar al dels talps, tot i que no hi estan directament emparentats.
El grup conté dues espècies:
* Talp daurat de Juliana (Neamblysomus julianae)
* Talp daurat de Gunning (Neamblysomus gunningi)
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Cervier e la Bauma

Cervier e la Bauma (en francès Serviers-et-Labaume) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Calcochloris

Calcochloris és un gènere de talps daurats originaris de l'Àfrica central i Meridional que conté tres espècies:
* Talp daurat del Congo (C. leucorhinus)
* Talp daurat groc (C. obtusirostris)
* Talp daurat de Somàlia (C. tytonis)
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Lepus hainanus

Lepus hainanus és una espècie de llebre endèmica de l'illa de Hainan (Xina). És un animal petit de menys de 40 cm de llarg i només pesa 1,5 kg. El seu cap és petit i rodó. Té orelles tan llargues que són més llargues que les potes posteriors. La part superior de la cua és negre, mentre que la inferior és blanca. Té un pelatge més colorit que el de la majoria d'altres llebres: l'esquena és marró, blanca i negra; el ventre és blanc; els flancs són una mescla de groc marronós i blanc marronós; i les potes són de color marró fosc.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :