OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Empat

Un empat, en diversos contextos, és una situació en què dos o més participants, equips o entitats aconsegueixen resultats idèntics o equiparables en un esdeveniment o competició específica. Aquesta condició d'igualtat pot manifestar-se en àmbits tan diversos com jocs, esports, eleccions, conflictes i situacions competitives en general.
Des d'una perspectiva essencial, el terme empat implica l'absència d'un guanyador clar o perdedor, ja que les parts involucrades arriben a un resultat equitatiu entre elles. Les regles i condicions per determinar i gestionar un empat varien segons el context específic, establint criteris per avaluar la igualtat en situacions particulars.
En l'àmbit esportiu, per exemple, un empat pot sorgir quan dos equips o jugadors acumulen la mateixa quantitat de punts al final del temps reglamentari o compleixen certes condicions predefinides del joc. A les eleccions polítiques, l'empat es presenta quan dos o més candidats reben la mateixa quantitat de vots.
Aquest fenomen d'igualtat també s'estén a situacions més àmplies, com ara negociacions o conflictes, on un empat pot indicar un estancament en el procés, ja que cap de les parts no ha aconseguit prevaler sobre l'altra.
En resum, el concepte d'empat implica una igualtat de resultats o situacions entre les parts involucrades, i la interpretació varia segons el context específic en què s'aplica, a partir de regles esportives fins a dinàmiques polítiques i socials.
# Zhangheotèrids

Els zhangheotèrids (Zhangheotheriidae) són una família de mamífers extints de la superfamília dels espalacoteroïdeus i el grup dels simetrodonts.

## Taxonomia

* Família Zhangheotheriidae Rougier, Ji i Novacek, 2003
** Zhangheotherium Hu, Wang, Luo i Li, 1997
*** Zhangheotherium quinquecuspidens Hu, Wang, Luo i Li, 1997
** Kiyatherium Màsxenko i Lopatin, 2002
*** Kiyatherium cardiodens Màsxenko i Lopatin, 2003
# Kamptobaatar kuzcynskii

Kamptobaatar és un gènere de mamífers prehistòrics del Cretaci superior mongol. Visqué al mateix temps que els últims dinosaures i es tractava d'un multituberculat del subordre Cimolodonta.
Kielan-Jaworowska va definir el gènere Kamptobaatar ("heroi corbat") l'any 1970 basant-se en una única espècie. "Corbat" es refereix a la curvatura dels arcs zigomàtics del crani.
S'han trobat fòssils de l'espècie Kamptobaatar kuzcynskii al jaciment del Cretaci superior de la Formació de Djadokhta de Mongòlia. El crani tenia una longitud d'uns dos centímetres i l'animal sencer en feia uns deu.
# Steropodon galmani

Steropodon galmani és l'espècie de monotremes més primitiva coneguda. Visqué a Austràlia durant l'estatge Albià, fa aproximadament 100 milions d'anys. És conegut per un únic maxil·lar amb unes quantes dents. Abans del descobriment de Steropodon el 1982, els monotremes més antics coneguts dataven de fa només 25 milions d'anys.
# Sordes pilosus

Sordes (Sordes pilosus) és un gènere de pterosaures ramforincoïdeus de la família Rhamphorhynchidae que va viure en el Juràssic superior en el que avui és el Kazakhstan. El seu nom binominal és Sordes pilosus que significa "diable pelut".
Pterosauromorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia :
Pterosauromorpha :
Pterodactylomorpha :
Lophocratia :
Ornithocheiroidea :
Pteranodontoidea :
Vegeu també: Cronologia de la investigació del pterosaure • Filogènesi dels pterosaures • Llista de gèneres de pterosaures :
# Sharovipteryx mirabilis

Sharovipteryx mirabilis és un gènere representat per una única espècie de diàpsid prolacertiforme, que va viure en el Triàsic inferior, en el que avui és Kazakhstan i Kirguizstan.
# Teratosaure

El teratosaure (Teratosaurus, gr. teras “monstre” + sauros “llangardaix”) era un gènere de rauisucs del Triàsic de Stubensandstein (formació de Löwenstein - edat Norià) d'Alemanya i Krasiejów (regió de Silèsia) a Polònia. Aquest tipus espècimen va ser descrit per Von Meyer en base d'una esquerra maxillar (os superior de la maixella) amb les dents grans, dels quals ell ell va declarar per ser diferent Belodon.
# Istiodactylus

Istiodactylus fou un pterosaure de mida mitjana que visqué al Cretaci inferior. Descobert a l'illa de Wight, Istiodactylus latidens fou originalment situat dins el gènere Ornithodesmus per H. G. Seeley l'any 1901 i fou totalment descrit per R. W. Hooley l'any 1913.
Pterosauromorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia :
Pterosauromorpha :
Pterodactylomorpha :
Lophocratia :
Ornithocheiroidea :
Pteranodontoidea :
Vegeu també: Cronologia de la investigació del pterosaure • Filogènesi dels pterosaures • Llista de gèneres de pterosaures :
# Tapejara

Tapejara és un gènere de pterosaure brasiler va viure al període Cretaci en el que actualment és Brasil.
# Alfred McEwen

El Dr. Alfred McEwen és professor de geologia planetària a la Universitat d'Arizona.

## Biografia

McEwen va obtenir un doctorat en Geologia planetària el 1988 a l'Arizona State University. És membre del Lunar and Planetary Institute on dirigeix al director del Planetary Image Research Laboratory. És membre de l'equip de ciències de la imatge de la missió Cassini-Huygens a Saturn, co-investigador de l'equip del Lunar Reconnaissance Orbiter i investigador principal de la High Resolution Imaging Science Experiment (HiRISE) a bord del Mars Reconnaissance Orbiter.
McEwen va participar en els equips científics de la Mars Odyssey, Mars Global Surveyor i Galileo.

## Premis

El 2015, McEwen va rebre el Premi Whipple pel seu treball al HiRISE.

## Publicacions

* McEwen, Alfred S. «The Long and Arduous Quest to Find Flowing Water on Mars May Be Over» (en anglès). Scientific American, 308, 5, 5-2013, pàg. 44-51 [Consulta: 9 febrer 2016].

## Referències

* 1 2 «Biography». University of Arizona, Lunar Planetary Institute.
* ↑ «McEwen Receives 2015 Whipple Award» (en anglès americà). Eos, 24-09-2015. [Consulta: 21 desembre 2024].
# Canadaspis

Canadaspis (gr. escut del Canadà) és un gènere de crustacis malacostracis de la subclasse Phyllocarida. S'alimentava al fons marí i es movia principalment caminant. Possiblement usava els seus apèndixs per regirar el fang en busca d'aliments. Un cop trobat usava les seves mandíbules per a triturar les partícules més grans.
Canadaspis perfecta, l'espècie tipus, ve del jaciment dels esquists de Burgess (Cambrià), al Canadà). També se'n troba en diverses formacions de la serralada House a l'oest de Utah així com als esquistos de Pioche de Nevada. Canadaspis laevigata ve de la biota de Chengjiang, i és per tant deu milions d'anys més jove que C. perfecta. Alguns científics opinen que C. laevigata és un antecedent crustaceomorf més primitiu de Canadaspis, i altres consideren que és un artròpode bivalve d'afiliació incerta.
# Yohoia tenuis

Yohoia tenuis és una espècie de petit artròpode del Cambrià les restes fòssils del qual s'han trobat a la formació dels esquists de Burgess a la Colúmbia Britànica, Canadà. S'ha situat entre els aracnomorfs, un grup d'artròpodes que inclou els quelicerats i els trilòbits. Mesuraven entre 7 i 23 mm.
# Platyceramus

Platyceramus és un gènere extint de mol·luscs bivalves de la família dels inoceràmids que tingueren una amplíssima distribució durant el Cretaci superior, fa entre 66 i 89,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, Àustria, Bulgària, el Canadà, Espanya (incloent-hi l'anticlinal de Sant Corneli, al Pallars Jussà), els Estats Units, França, l'Índia, Jamaica, el Japó, el Perú, Rússia, el Turkmenistan, Turquia i Ucraïna.
De vegades es classifiquen com a subgènere d'Inoceramus. L'espècie més grossa i més ben coneguda del gènere és P. platinus. Aquesta espècie feien típicament 1 metre o més de longitud axial, però alguns espècimens fòssils s'han trobat que feien 3 metres de llarg essent així els mol·luscs més grossos coneguts. També s'hi han trobat peixos que s'hi refugiaven, ostres i percebes (també fossilitzats). Fins i tot s'han trobat perles.

## Referències

* 1 2 Entrada «Platyceramus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ Everhart, Mike «Oyster-shell coprolites; a stratigraphic marker in the smoky hill chalk (Upper Cretaceous) of Western Kansas» (en anglès). Transactions of the Kansas Academy of Science: Abstracts, vol. 11, 2009, pàg. 12.
# Radiodonts

Els radiodonts (Radiodonta) són un tàxon proposat per contenir tant els anomalocàrids (com Anomalocaris i Schinderhannes) com els opabínids (sent Opabinia l'únic conegut). Un altre gènere és Kerygmachela, que encara que no és un anomalocàrid, es considera membre dels radiodonts.
# Facopines

Els facopines (Phacopina) són un subordre extint de trilobits dins de Phacopida que inclou les famílies Dalmanitoidea i Phacopoidea.

## Vegeu també

* Acaste.

## Enllaços externs

* fossilmuseum.net - diverses fotografies, algunes de Phacopina.
# Pteraspis

Pteraspis és un gènere extint dels peixos àgnats primitius de la classe Pteraspidomorfs que van viure en el període Devonià.

## Característiques

Com altres heterostracis, Pteraspis tenia un blindatge armat que cobria la part frontal del seu cos. Encara que mancava d'aletes a part d'una cua lobulada, es pensa que hauria estat bon nedador, gràcies a les protuberàncies rígides derivades de les seves làmines branquials (parts de l'armadura que cobrien les seves brànquies), semblants a ales. Això, juntament amb el rostrum (projecció nasal) en forma de banya, feia de Pteraspis una forma molt aerodinàmica, una qualitat perfecta per a un bon nedador. Pteraspis també tenia algunes espines rígides en la seva part posterior, possiblement una forma addicional de protecció contra els depredadors. Es creu que s'alimentava de bancs de plàncton poc profunds, amb prou feines sota la superfície de l'oceà.
# Embritòpodes

Els embritòpodes (Embrithopoda) són un ordre extint de mamífers que aparegueren a l'Eocè superior i s'extingiren durant l'Oligocè.
Presentaven una semblança superficial als rinoceronts, excepte que les seves banyes tenien nuclis de pell amb ceratina, en lloc de pèl. De fet, no tots els embritòpodes tenien banyes. Malgrat la seva aparença, estaven relacionats amb els elefants i no eren perissodàctils.
# Ambulocètids

Els ambulocètids (Ambulocetidae) són una família de cetacis primitius del Pakistan que encara eren capaços de caminar per terra ferma. El gènere Ambulocetus, que dona nom a la família, és de llarg el gènere més complet i ben conegut d'ambulocètid, gràcies al descobriment de Thewissen et al. d'un espècimen parcialment complet d'Ambulocetus natans. Un altre gènere de la família, Gandakasia, és conegut a partir d'un únic fragment de mandíbula.
S'han trobat fòssils d'ambulocètids al Pakistan, al llarg de l'antiga línia de costa de Cimmèria. La fàcies sedimentària en què foren trobats indica que els ambulocètids vivien en un medi marí pantanós i a prop de la costa.
# Asiatosuchus

Asiatosuchus és un gènere extint de crocodilians que visqueren durant l'Eocè. Entre altres llocs, se n'ha trobat fòssils al jaciment de Messel (Alemanya).
# Archaeocyon leptodus

Archaeocyon leptodus és un carnívor fòssil de la subfamília dels borofagins. És conegut del Whitneyà de Nebraska i Wyoming, l'Arikareeà inferior de Nebraska, Wyoming, Montana, Dakota del Nord i Dakota del Sud, i l'Arikareeà mitjà de Wyoming. Fins a l'anàlisi de Wang et al. (1999), A. leptodus era una espècie molt incerta de la qual no se sabia gaire cosa, però trobaren molt material de l'espècie. S'assembla molt a Rhizocyon oregonensis, amb el qual és difícil trobar diferències.
# Archaeobelodon filholi

Archaeobelodon filholi és una espècie extinta de proboscidis de la família dels amebelodòntids del Miocè inferior i mitjà d'Àfrica i Europa. Tenia trompa i ullals. Archaeobelodon és un ancestre de Platybelodon i Amebelodon.
Gèneres de proboscidis :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Mammalia
Superordre: Afrotheria
Clade: Tethytheria :
# Barilàmbdids

Els barilàmbdids (Barylambdidae) són una família extinta de mamífers pantodonts que visqueren durant el Paleocè. Com tots els pantodonts, els barilàmbdids eren plantígrads de cinc dits a cada pota i amb el cos massiu.

## Gèneres

* Barylambda Patterson 1937
* Haplolambda Patterson 1939
* Ignatiolambda Simons 1960
* Leptolambda Patterson i Simons 1958
# Eoconodon

Eoconodon és un gènere extint de mesonic triisodòntid que visqué durant el Danià a Nord-amèrica.

## Enllaços externs

* A new species of Eoconodon (Triisodontidae, Mammalia) from the San Juan Basin, New Mexico (anglès)
# Thylacoleo

Thylacoleo és un gènere de marsupials carnívors prehistòrics que existiren a Austràlia des del Pliocè superior fins al Plistocè superior. Només fa 30.000 anys que s'extingiren. Se'n coneixen tres espècies.
# Glossoteri

Els glossoteris (Glossotherium) són un gènere conegut de peresosos terrestres, un grup de mamífers prehistòrics.
El glossoteri feia uns quatre metres de llarg i pesava 1,5 tones. Aquest peresós terrestre tenia el cap gros i la cua pesant. Els ossos nasals, ben desenvolupats, indiquen que tenia un bon olfacte. Aquest gènere vivia en àrees obertes on s'alimentava d'herba i branquillons.
Visqué entre el Pliocè superior i el Plistocè i el seu àmbit de distribució s'estenia des dels Estats Units fins a Sud-amèrica.
# Xaymaca fulvopulvis

Xaymaca fulvopulvis és una espècie de rosegadors extints de Jamaica que probablement pertanyien a la subfamília Heptaxodontinae. És l'única espècie del gènere Xaymaca. El nom genèric ve de l'antiga ortografia de Jamaica i, en última instància, possiblement d'una paraula arawak que vol dir «país de fonts». El nom específic significa «de la pols marró» i deriva del Brown Dust Passage, una part de la cova on es va trobar l'holotip. Segons la datació basada en el carboni 14, X. fulvopulvis visqué fa 12.000-10.000 anys, al final del Plistocè i principis de l'Holocè. Només se'n coneix un exemplar, però alguns altres espècimens podrien pertànyer a la mateixa espècie.
# Smilodon fatalis

Smilodon fatalis és probablement el més ben conegut dels gats de dent de sabre maquerodontins. Aparegué a Nord-amèrica fa uns 1,6 milions d'anys i després va migrar per la costa occidental del continent fins al Perú. S'extingí fa uns 10.000 anys. S. fatalis variava quant a pes entre 270 i 360 quilograms i quant a alçada entre 100 i 120 centímetres.
# Megalograptus

Megalograptus és un gènere d'euriptèrides que va viure en el període Ordovicià.

## Morfologia

Estava relacionat amb Mixopterus i de fet era bastant semblant. Tenia un parell d'apèndixs amb pinces (encara que a diferència dels escorpins actuals eren com una base amb pues), la cua semblava una forquilla encara que plana per remar en l'aigua, no posseïa un agulló, a diferència dels escorpins actuals, tenia un parell d'ulls composts; posseïa un parell de quelícers semblants a les tenalles, també amb pues.

## Biota

Va viure en els esculls de coral, en els quals hi havia gran varietat de crinoïdeus, esponges, ammonites i altres nautiloïdeus com Cameroceras (el seu depredador), trilobits i altres euriptèrides com Eurypterus. Sortia a les costes properes per fresar.
# Dickinsònids

Els dickinsònids (Dickinsoniidae) són un grup enigmàtic de fòssils d'Ediacara amb una morfologia similar a un coixí inflat, a vegades associats a estranys rastres fòssils.
# Teatre del Bon Retir

El Teatre del Bon Retir --o del Buen Retiro-- de Barcelona va funcionar entre 1876 i 1886 a la Rambla de Catalunya cantonada amb la Plaça de Catalunya, i de 1889 a 1907, en un nou emplaçament (Gran Via amb Rambla de Catalunya) i amb el nom Teatre del Nou Retir. Es dedicà al teatre, la sarsuela i l'òpera.

## Teatre del "Buen Retiro"

El primer edifici va ser bastit bastit als jardins de la Casa Gibert , a la cantonada de la Plaça de Catalunya amb la Rambla de Catalunya, (on avui hi ha la Casa Pich i Pon) limitant-ne els jardins amb el Passeig de Gràcia. Inaugurat el 3 de juny de 1876, era un teatre d'estiu, com els altres de la zona (com ara el Teatre del Tívoli o el Teatre dels Camps Elisis. Estava dirigit per l'actor Lleó Fontova.
L'any 1881 s'hi van fer unes reformes i el 7 de gener de 1884 va fer una última funció, anunciant-se'n a la premsa el futur enderrocament. No obstant això, tornà a obrir el maig del mateix 1884 i continuà funcionant fins a la tardor de 1885. L'enderrocament tingué lloc, finalment, el 1886.
Fou inaugurat per la companyia dirigida per Lleó Fontova i Rafael Ribas. En el decurs dels anys, s'hi estrenaren comèdies i sarsueles, tant en català com en castellà: El testament de l'oncle, Caramboles! de Joan Molas i Casas, Arribar i moldre i La Pepeta de Rubí de Salvador Cort o Qui abraça molt...' de Manuel Figuerola i Aldrofeu.
També el freqüentaren companyies d'òpera de caràcter popular que oferien representacions d'obres d'èxit i ja conegudes, com La favorita, Faust o Les huguenots. Alguns cantants després coneguts van començar-hi la seva carrera, com Aragó i Ramon Blanchart.

## Teatre del Nuevo Retiro

41° 23′ 21.28″ N, 2° 9′ 55.87″ E﻿ / ﻿41.3892444°N,2.1655194°E﻿ / 41.3892444; 2.1655194﻿ (Teatre del Nuevo Retiro) El 5 d'agost de 1889 es va inaugurar el Nuevo Retiro, prop de l'actual Cinema Comèdia, amb entrades per la Rambla de Catalunya i el carrer de la Diputació. Havia d'haver-se inaugurat el 24 de juny, però no va obtenir el permís necessari, per incomplir algunes qüestions de seguretat. El 1901 o 1902, va quedar només l'entrada de Diputació, i així continuà fins al seu tancament el 1907. Entre 1890 i 1892 va anomenar-se Teatre Gayarre, com a homenatge al tenor Julián Gayarre, mort feia poc, però el canvi de nom no va tenir èxit i tornà a l'anterior (no s'ha de confondre amb el Teatre Gayarre que va funcionar al Paral·lel entre 1912 i 1914, després anomenat Saló Pompeia).
El nou edifici tenia capacitat per a 3.000 espectadors, estructura de ferro i era obra de Claudi Duran i Ventosa.
El 1898 s'hi feren sessions de presentació del Wargraph i el Newgraph, dos sistemes antics de cinematografia.
# Marta (gènere)

Els marts (o les martes) són el conjunt d'espècies que formen el gènere Martes de la família dels mustèlids. Els marts són animals carnívors, relacionats amb els visons i els mostels. Molts habiten els arbres i les seves preses acostumen a ser esquirols, a més d'ocells i ous.
Treballs recents d'anàlisi d'ADN suggereixen que en realitat el gènere Martes és polifilètic i, per tant no forma estrictament un clade, amb una espècie, Martes americana, que hauria d'associar-se amb el gènere Gulo.

## Taxonomia

* Mart nord-americà (Martes americana)
* mart de coll groc (Martes flavigula)
* Fagina (Martes foina)
* Mart del Nilgiri (Martes gwatkinsii)
* Mart (Martes martes)
* Mart del Japó (Martes melampus)
* M. wenzensis †
* Mart gibelí (Martes zibellina)
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
Viccionari
# Santa Margarida de Calbinyà

Santa Margarida de Calbinyà és un església del municipi de les Valls de Valira (Alt Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local. L'edifici religiós està en ruïnes. Encara resta part del campanar de torre, amb planta quadrada, i alguns panys de murs.

## Descripció

De l'església de Santa Margarida de Calbinyà en resta part del campanar de torre de planta quadrada, escapçat, sense teulada, i alguns panys de murs. El campanar presenta una porta, mig colgada, que comunicava amb l'interior de l'església. També hi ha una finestra a doble esqueixada i a la façana meridional hi ha les obertures corresponents a segon pis. Els carreus són petits i rejuntats amb morter de calç.

## Història

Als afores del poble de Calbinyà, que pertany al municipi de les Valls de Valira, es troben les restes de l'antiga església de Santa Margarida.
L'indret de Calbinyà apareix esmentat en l'acta de consagració de la Seu d'Urgell. En una visita pastoral el 1758 s'esmenta com, anteriorment, Santa Margarida havia estat l'església parroquial del terme.

## Referències

* «Santa Margarida de Calbinyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 maig 2012].
# Bunopus

Bunopus és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels gecònids originaris del proper Orient, entre Egipte i l'Iran.

## Taxonomia

* Bunopus blanfordii
* Bunopus crassicauda
* Bunopus spatalurus
* Bunopus tuberculatus
# Macroplata tenuiceps

Macroplata tenuiceps és una espècie extinta de rèptil plesiosaure de la família dels romaleosàurids que visqué a Europa durant el Juràssic inferior, fa entre 196,5 i 201,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Regne Unit. Es tracta de l'única espècie inclosa en el gènere Macroplata, que anteriorment també contenia l'espècie actualment classificada com a Hauffiosaurus longirostris. Caçava ictiosaures, ammonits i fins i tot altres plesiosaures. El nom genèric Macroplata significa ‘omòplat gran’, mentre que el nom específic tenuiceps significa ‘cap estret’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Macroplata tenuiceps» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ Ellis, 2003, p. 166.

## Bibliografia

* Ellis, R. Sea Dragons: Predators of the Prehistoric Oceans (en anglès). University Press of Kansas, 2003. ISBN 0-7006-1269-6.
# Austroquiloïdeus

Els austroquiloïdeus (Austrochiloidea) són una superfamília d'aranyes araneomorfes. Està constituïda per dues famílies d'aranyes amb vuit ulls:
* Els austroquílids (Austrochilidae).
* Els gradungúlids (Gradungulidae).

## Vegeu també

* Classificació de les aranyes
# Disderoïdeus

Els disderoïdeus (Dysderoidea) són una superfamília d'aranyes araneomorfes, amb quatre famílies d'aranyes de sis ulls:
* Disdèrids (Dysderidae)
* Oonòpids (Oonopidae)
* Orsolòbids (Orsolobidae)
* Segèstrids (Segestriidae)

## Vegeu també

* Classificació de les aranyes
* Llista d'espècies de disdèrids
* Llista d'espècies d'oonòpids
* Llista d'espècies d'orsolòbids
* Llista d'espècies de segèstrids
# Titanecoïdeus

Els titanecoïdeus (Titanoecoidea) són una superfamília d'aranyes araneomorfes. Està constituïda per dues famílies d'aranyes que tenen vuit ulls:
* Fixelídids (Phyxelididae)
* Titanècids (Titanoecidae)

## Vegeu també

* Classificació de les aranyes
* Llista d'espècies de fixelídids
* Llista d'espècies de titanècids
# Musaranya de peus llargs

La musaranya de peus llargs (Crocidura longipes) és una espècie de musaranya endèmica de Nigèria.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Musaranya de peus llargs. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 18 desembre 2007 (en anglès).
# Centronycteris

Centronycteris és un gènere de ratpenats de la família dels embal·lonúrids.

## Taxonomia

Comprèn les següents espècies:
* Ratpenat de Maximilià (Centronycteris maximiliani)
* Centronycteris centralis

## Enllaços externs

* Distribució mundial de les espècies d'aquest gènere. (anglès)
# Rorqual

Els rorquals (Balaenoptera) són el gènere de misticets amb més espècies, en conté nou incloent-hi el rorqual de Rice, descrit el 2021.

## Taxonomia

* Gènere Balaenoptera
** Rorqual d'aleta blanca (B. acutorostrata)
** Rorqual antàrtic (B. bonaerensis)
** Rorqual boreal (B. borealis)
** Rorqual de Bryde (B. borealis)
** B. edeni
** Rorqual blau (B. musculus)
** B. omurai
** Rorqual comú (B. physalus)
** Rorqual de Rice (B. ricei)
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :