OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Argiope lobata

Argiope lobata és una espècie d'aranya araneomorf pertanyent a la família dels aranèids. Té un escut cefalotoràcic igual que Argiope bruennichi, però sense la taca negra present a la regió toràcica que queda recoberta per l'opistosoma. Potes anellades com en A. bruennichi. Abdomen, a diferència de les altres espècies del gènere, fortament lobulat.
És relativament freqüent en el sud d'Espanya. Presenta un elevat dimorfisme sexual; mascle mesura 6 mm i la femella 25 mm. La seva tela és gran, fins a 60 cm de diàmetre; i el seu fil un dels més resistents. Amb una sola inseminació és capaç de posar diverses posades del que surten un gran nombre d'aranyes.
# Alfons de Borbó-Dues Sicílies (comte de Caserta)

Alfons de Borbó-Dues Sicílies, comte de Caserta (Caserta 1841 - Canes 1934). Comte de Caserta, Príncep de les Dues Sicílies i Cap de la Casa Reial de les Dues Sicílies des de l'any 1894 i fins a l'any de la seva mort. Pels reialistes legitimistes fou Alfons I de les Dues Sicílies.
Nascut al Palau Reial de Caserta el dia 28 de març de l'any 1841, essent fill del rei Ferran II de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria. El príncep era net del rei Francesc I de les Dues Sicílies i de la seva segona muller, la infanta Maria Isabel d'Espanya; mentre que per via materna ho era de l'arxiduc Carles Lluís d'Àustria i de la princesa Enriqueta de Nassau-Weilburg.
Educat en l'ambient cortesà del Regne de les Dues Sicílies, es casà el dia 8 de juny de l'any 1868 a Roma amb la princesa Maria Antonieta de Borbó-Dues Sicílies. Maria Antonieta pertanyia a la Casa Reial de les Dues Sicílies i era filla del príncep Francesc de Borbó-Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Isabel d'Àustria-Toscana. La parella tingué dotze fills:
Alfons arribà a ser caps de la casa reial de les Dues Sicílies arran de la mort sense descendència del seu germà gran, el rei Francesc II de les Dues Sicílies. Alfons i el seu fill Ferran foren cap indiscutits de la Casa; ara bé, a partir de 1960 hi ha hagut dos candidats a cap de la Casa de les Dues Sicílies.
Alfons morí l'any 1934 deixant com a hereu el seu fill Ferran (III).
# Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1904

Lluita als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 :
| Lluita lliure |||
| Pes minimosca | homes |
| Pes mosca | homes |
| Pes gall | homes |
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes wèlter | homes |
| Pes pesant | homes |
| < 1896 1908 > |||
Als Jocs Olímpics de 1904 es disputaren set proves de lluita amateur, totes elles masculines en estil lliure.
Tots els lluitadors foren dels Estats Units. Fou la primera aparició de la lluita lliure als jocs, ja que l'anterior cop la modalitat que es disputà fou la lluita grecoromana. Per primer cop la competició es dividí en categories per pes.

## Nacions participants

Un total de 42 lluitadors participaren en els Jocs, tots ells americans:
* Estats Units (42)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pes minimosca 105 lb (47.6 kg) detalls | Robert Curry | John Hein | Gustav Thiefenthaler |
| Pes mosca 115 lb (52.2 kg) detalls | George Mehnert | Gustave Bauer | William Nelson |
| Pes gall 125 lb (56.7 kg) detalls | Isidor Niflot | August Wester | Louis Strebler |
| Pes ploma 135 lb (61.2 kg) detalls | Benjamin Bradshaw | Theodore McLear | Charles Clapper |
| Pes lleuger 145 lb (65.8 kg) detalls | Otto Roehm | Rudolph Tesing | Albert Zirkel |
| Pes wèlter 158 lb (71.7 kg) detalls | Charles Ericksen | William Beckmann | Jerry Winholtz |
| Pes pesant més de 158 lb (71.7 kg) detalls | Bernhoff Hansen | Frank Kugler | Fred Warmbold |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 7 | 7 | 7 | 21 |
# Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 1986

El Campionat d'Europa de Futbol sub-21 1986 dura dos anys (1984-1986). La selecció d'Espanya es proclamà vencedora per primera vegada.

## Fase final

Disputada el 1986.
| Quarts de final Polònia 1-0 Hongria Hongria 5-0 Polònia Hongria guanya 5-1 en el global Dinamarca 0-1 Anglaterra Anglaterra 1-1 Dinamarca Anglaterra guanya 2-1 en el global Suècia 1-1 Itàlia Itàlia 2-1 Suècia Itàlia guanya 3-2 en el global França 1-3 Espanya Espanya 3-1 França Espanya sub-21 guanya 6-2 en el global | Semi-finals Itàlia 2-0 Anglaterra Anglaterra 1-1 Itàlia Itàlia guanya 3-1 en el global Hongria 3-1 Espanya Espanya 4-1 Hongria Espanya guanya 5-4 en el global | Final Itàlia 2-1 Espanya Espanya 2-1 Itàlia 3-3: Espanya guanya 3-0 als penals Espanya sub-21 campió |

## Resultat

* Guanyadors del Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 1986 Espanya sub-21 1r Títol

## Enllaços externs

* Resultats Arxivat 2010-01-24 a Wayback Machine. a uefa.com
* RSSSF Resultats a rsssf.com
# Jovti Vodi

Jovti Vodi (en ucraïnès Жовті Води, en rus Жёлтые Воды) és una vila de la província de Dnipropetrovsk, Ucraïna, es troba a la riba del riu Jovta, aproximadament a 70 km al nord de la ciutat de Kriví Rih. El 2021 tenia 42.901 habitants.

## Referències

* ↑ «Желтоводская городская громада» (en rus). Портал об'єднаних громад України.
* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020 [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Crotalus scutulatus

Crotalus scutulatus és una espècie de rèptil vipèrid verinós de la subfamília Crotalinae. Aquesta espècie es troba en els deserts del Sud-oest dels Estats Units i del centre de Mèxic.
# Theodor Leutwein

Theodor Gotthilf Leutwein (9 de maig de 1849 – 13 d'abril de 1921) va ser un administrador colonial de la colònia d'Àfrica del Sud-oest alemanya des de 1894 fins a 1904 (com a comandant de les Schutztruppe, i des de 1898 com a governador).

## Biografia

Theodor Gotthilf Lutwein va néixer a Waldbrunn, llavors Gran Ducat de Baden, el 1849, i es va unir a l'Exèrcit Prussià el 1868. Va pujar de rang fins va arribar a ser major el 1893. L'any següent, el 15 de març de 1894, va reemplaçar Curt von François com a comandant de les Schutztruppe de l'Àfrica del Sud-oest Alemanya. El seu objectiu personal al sud-oest d'Àfrica alemany era crear un "colonialisme sense vessament de sang". Durant el seu mandat allà, Leutwein va crear una administració descentralitzada amb tres centres regionals (Windhoek, Otjimbingwe i Keetmanshoop). La construcció del primer ferrocarril entre Windhoek i el port marítim de Swakopmund es va realitzar durant el seu govern. En 1899 va ser ascendit a tinent coronel, i va arribar al rang de coronel el 1901.
La seva política amb els africans natius, a la qual va anomenar "Sistema Leutwein", va ser una mescla de diplomàcia, "divideix i venceràs" i coerció militar. La seva relació amb les tribus indígenes Namaqua i Herero era, en el millor dels casos, tènue. Per contra, els colons alemanys el criticaven sovint per ser massa indulgent amb els africans. El 1904, un aixecament dels Herero va ser el començament de la fi del seu lideratge colonial. Poc després, el kàiser Guillem II va reemplaçar Leutwein amb el notori general Lothar von Trotha. Al maig de 1904 va admetre que els alemanys no havien fet presoner cap herero, després d'una recerca del diputat socialdemòcrata del Reichstag August Bebel.
En 1906, Leutwein va publicar una autobiografia, "Elf Jahre als Gouverneur in Deutsch-Südwestafrika" ("Onze anys com a governador a l'Àfrica del Sud-oest Alemanya"), que explicava la seva carrera. Va morir a Freiburg el 1923.

## Referències

* 1 2 3 Dierks, Klaus. Biographies of Namibian personalities.
* ↑ Drechsler, Horst. Let us die fighting : the struggle of the Herero and Nama against German imperialism (1884-1915), 1980 - publicado originalmente en 1966.
* ↑ Leutwein, Theodor Gotthilf. Elf Jahre als Gouverneur in Deutsch-Südwestafrika. ISBN 99916-40-07-X.
# Pool de les Agències de Premsa No Alineades (NANAP)

El Pool de les Agències de Premsa No Alineades (NANAP), en anglès Non Aligned News Agency Pool, va ser un sistema de cooperació entre agències de premsa de països no-alineats que ha durat de 1975 a mitjans de la dècada de 1990.

## Història

Inicialment el NANAP va ser liderat, finançat i promogut per l'agència Tanjug de la Iugoslàvia socialista, i reunia diferents òrgans noticiosos estatals, especialment a Àfrica i al Sud d'Àsia.
L'organització també va ser coneguda amb altres noms com: Pool de les Agències de Premsa de Països No-Alineats (News Agency Pool of Non- Aligned Countries), Consorci de les Agències No-Alineades (Pool of Non- Aligned Press Agenciïs) i Grup d'Agències de Notícies dels Països No Alineats (Pool of the Non- Aligned Countries News Agenciïs).
NANAP va operar sobre la base de la cooperació entre les diferents agències nacionals de notícies dels països membres del Moviment. El seu principal rol era gestionar l'intercanvi d'informació directament entre les parts, sense la mediació de les grans agències occidentals de notícies.
Tanjug va tenir un rol de lideratge com a agència coordinadora. Amb anterioritat a la creació de NANAP i fins a 1993, Tanjug va mantenir 237 corresponsals internacionals en 22 països d'Europa, 15 d'Àsia, 3 de Sud-amèrica, 14 d'Àfrica, els Estats Units i Austràlia. Tanjug brindo suport per a la formació o enfortiment d'agències nacionals de notícies, mitjançant el subministrament d'equipament, la capacitació de periodistes o l'aplicació de tarifes diferencials pels seus serveis.
El NANAP va començar a un lent declivi a partir de 1980, quan les converses sobre el Nou Ordre Mundial de la Informació i Comunicació es van transferir a l'òrbita de l'ONU, sota la UNESCO. Però, després que tant els Estats Units com el Regne Unit van retirar les seves filiacions de l'organització, la iniciativa va perdre suport financer i va sofrir un boicot per part d'institucions occidentals favorables al lliure mercat.
Al novembre de 2005, en el marc de la Sisena Conferència de Ministres d'Informació dels Països No Alineats (COMINAC VI) organitzada per Malàisia, es va crear la NNN - NAM News Network (Xarxa de Notícies del Moviment de Països No Alineats), que reprèn els eixos de treball del NANAP.

## Referències

* 1 2 «Non-Aligned News Agency Pool | UIA Yearbook Profile | Union of International Associations». [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ Dinkel, Jürgen. The Non-Aligned Movement: Genesis, Organization and Politics (1927-1992) (en anglès). BRILL, 2018-11-26. ISBN 978-90-04-33613-1.
* ↑ Oliver Boyd-Barrett (2014). Media Imperialism . SAGE. p. 163
* ↑ «Technical co-operation between the Non-Aligned Nations». International Institute for Non-Aligned Studies (IINS)
* ↑ «ACERCA Noticias del Movimiento de Países No Alineados (NNN) – Nam News Network» (en anglès americà). [Consulta: 31 gener 2024].
# Al-Wahda SCC Abu Dhabi

L'Al-Wahda SCC Abu Dhabi (àrab: نادي الوحدة الرياضي و الثقافي, Nādī al-Waḥda ar-Riyāḍī aṯ-Ṯaqāfī, ‘Club Esportiu i Cultural de la Unitat’) és un club de futbol dels Emirats Àrabs Units de la ciutat d'Abu Dhabi.
El primer equip creat a Abu Dhabi va ser Al-Ahli el 1966, seguit respectivament per Al-Ittihad el 1968, Al-Falah i Al-Wahda el 1969. El 1974 va decidir el ministre de joventut i esport del país crear el club Abu Dhabi SC fusionant Al-Ittihad i Al-Wahda el 13 de març de 1974, i crear Al-Emirates SC fusionant Al-Ahli i Al-Falah el 3 de juny de 1974. El 1984, Abu Dhabi SC i Al-Emirates SC es van fusionar amb crear Al-Wahda FC.

## Palmarès

* Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1998–99, 2000–01, 2004–05, 2009–10
* Copa del President dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1999–2000, 2016–17
* Copa de la Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2015–16, 2017–18
* Supercopa dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2002, 2011, 2017, 2018
* Copa Federació dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1986, 1995, 2001
* Segona Divisió dels Emirats Àrabs Units:
** 1976–77, 1984–85

## Jugadors destacats

* Younis Mahmoud
* Ali Salah Hashim
* Oluwasegun Abiodun
* Kalusha Bwalya
* Abdulraheem Jumaa
* Ismail Matar
* Fahad Masood
* Javad Nekounam
* Hany Ramzy
* Nadir Lamyaghri
* Fawzi Ruwaisi
* Slavisa Mitrovic
* Alecsandro
* Paulo Sergio
* Mohammad Conti
* Pori Lah
* Phil Masinga

## Referències

* ↑ Al Wahda FC (UAE): club profile, squad, fixtures and achieves Soccerway.com. Consultat 16 abril 2021
* ↑ «United Arab Emirates - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 4 «United Arab Emirates - List of Cup Winners». RSSSF.
# Caldes (Itàlia)

Caldes és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.083 habitants. Limita amb els municipis de Bresimo, Cavizzana, Cis, Cles, Malè i Terzolas.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Michele Mocatti | Llista cívica |
# Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 1996

El Campionat d'Europa de Futbol sub-21 1996 durà dos anys (1994-1996). La selecció d'Itàlia es proclamà vencedora per tercera vegada.

## Classificació

Vegeu Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 1996 (Classificació)

## Seleccions

Vegeu Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 1996 (Seleccions) per a la llista completa de seleccions.

## Fase final

Disputada a Espanya el 1996.
| Quarts de final Hongria 2-1 Escòcia Escòcia 3-1 Hongria Escòcia guanya 4-3 en el global Alemanya 0-0 França França 4-1 Alemanya França guanya 4-1 en el global Espanya 2-1 República Txeca República Txeca 1-2 Espanya Espanya guanya 4-2 en el global Portugal 1-0 Itàlia Itàlia 2-0 Portugal Itàlia guanya 4-2 en el global | Semi-finals Escòcia 1-2 Espanya a Barcelona Espanya passa a la final Itàlia 1-0 França a Barcelona Itàlia passa a la final | Partit pel 3r lloc Escòcia 0-1 França a Barcelona França 3r Escòcia 4t | Final Itàlia 1-1 (pròrroga) Espanya a Barcelona Itàlia guanya 5-4 per penals Itàlia campió Espanya subcampió |

## Resultat

* Guanyadors del Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 1996 Itàlia 3r Títol

## Enllaços externs

* Resultats a uefa.com
* RSSSF Resultats a rsssf.com
# Vatútine

Vatútine (en ucraïnès Ватутіне, en rus Ватутино) és una vila de la província de Txerkassi, Ucraïna. El 2021 tenia 16.096 habitants. Fins al 18 de juliol del 2020 Vatútine formava municipi propi i no pertanyia a cap districte, però després de la reforma administrativa d'Ucraïna del 2020 la ciutat quedà integrada en el districte de Zvenigorodka.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020 [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Liophis

Liophis és un gènere de serps de la família Colubridae del continent americà.

## Taxonomia

* Liophis almadensis (Wagler, 1824)
* Liophis amarali Wettstein, 1930
* Liophis anomalus (Günther, 1858)
* Liophis atraventer Dixon i Thomas, 1965
* Liophis breviceps Cope, 1861
* Liophis carajasensis Cunha, Nascimento i Ávila-Pires, 1985
* Liophis cobella (Linnaeus, 1758)
* Liophis cursor (Lacépède, 1789)
* Liophis epinephelus Cope, 1862
* Liophis dilepis (Cope, 1862)
* Liophis festae (Peracca, 1897)
* Liophis flavifrenatus (Cope, 1862)
* Liophis frenatus (Werner, 1909)
* Liophis jaegeri (Günther, 1858)
* Liophis janaleeae Dixon, 2000
* Liophis leucogaster Jan, 1863
* Liophis lineatus (Linnaeus, 1758)
* Liophis maryellenae Dixon, 1985
* Liophis melanotus (Shaw, 1802)
** Liophis melanotus melanotus (Shaw, 1802)
** Liophis melanotus nesos Dixon i Michaud, 1992
* Liophis meridionalis (Schenkel, 1901)
* Liophis miliaris (Linnaeus, 1758)
* Liophis mossoroensis Hoge i Lima-Verde, 1972
* Liophis ornatus (Garman, 1887)
* Liophis paucidens (Hoge, 1953)
* Liophis perfuscus Cope, 1862
* Liophis poecilogyrus (Wied, 1824)
* Liophis reginae (Linnaeus, 1758)
** Liophis reginae reginae (Linnaeus, 1758)
** Liophis reginae zweifeli (Roze, 1959)
* Liophis sagittifer (Jan, 1863)
* Liophis taeniogaster Jan, 1863
* Liophis triscalis(Linnaeus, 1758)
* Liophis typhlus (Linnaeus, 1758)
* Liophis viridis Günther, 1862
* Liophis vitti Dixon, 2000
# Alfred Fredericks

Alfred Fredericks va ser un pintor i il·lustrador estatunidenc.

## Enllaços externs

* Alfred Fredericks (anglès)
# Ducat de Solferino

El ducat de Solferino és un títol nobiliari espanyol, creat el 21 de desembre de 1717 pel rei Felip V, com a Gran d'Espanya a Francisco Gonzaga y Pico de la Mirandola, fill de Francesco Gonzaga (1648-1725), III príncep di Castiglione i de Laura Pico de la Mirandola (1660-1720). Per dret passà a la seva filla Maria Lluïsa Gonzaga, que s'uní amb matrimoni amb Joaquín Anastasio Pigantelli d'Aragó i de Moncayo-Fernández de Heredia i, posteriorment, als seus descendents els Llanzà.
Lluís Gonzaga de Llanzà i Bobadilla accedí al títol de duc de Solferino el 1928 com a fill de Manuel de Llanzà i Pigantelli d'Aragó (1857-1927) i Maria Asunción Bobadilla i Martínez de Arizabal. Lluís Gonzaga de Llanzà i Bobadilla, XI duc de Solferino, lliurà a l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona l'arxiu patrimonial de la família. Entre aquesta documentació destaca la correspondència del seu avi Benet de Llança i d'Esquivel (1822-1863).

## Ducs de Solferino

| | Titular | Període |
| Creació per Felip V |||
| I | Francisco Gonzaga y Pico de la Mirandola | 1717-1758 |
| II | María Luisa Gonzaga y Caraciolo | 1758-1773 |
| III | José María Pignatelli de Argón y Gonzaga | 1773-1774 |
| IV | Luis Antonio Pignatelli de Aragón y Gonzaga | 1774-1801 |
| V | Armando Luis Pignatelli de Aragón y Pignatelli | 1802-1809 |
| VI | Juan Domingo Pignatelli de Aragón y Gonzaga | 1816-1819 |
| VII | Juan María Pignatelli de Aragón y Wall | 1819-1823 |
| VIII | Juan Bautista Pignatelli de Aragón y Bellonio | 1823-1824 |
| IX | María de la Concepción Pignatelli de Aragón y Bellonio | 1847-1858 |
| X | Manuel Maria de Llança i Pignatelli d'Aragona | 1868-1927 |
| XI | Lluís Gonzaga de Llança i Bobadilla | 1928-1971 |
| XII | Carles de Llança i Albert | 1972-1980 |
| XIII | Carlos Luis de Llanza y Domecq | 1980-actual titular |

## Referències

* 1 2 Domènech, Sílvia (dir.); Torrella, Rafel; Ruiz, Montserrat. Barcelona fotografiada: 160 anys de registre i representació: guia dels fons i les col·leccions de l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona (CC-BY-SA-3.0). Arxiu Municipal de Barcelona, Institut de Cultura de Barcelona, 2007, p. 170. ISBN 978-84-9850-029-5.

## Enllaços externs

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
* Genealogia dels ducs de Solferino. Arxiu Casa ducal de Medinaceli.
* Genealogia dels ducs de Solferino. Geneall.net.
* Escut dels ducs de Solferino.
# Call of Duty: Modern Warfare 3

Call of Duty Modern Warfare 3 és un joc el qual va sortir al mercat el dia 13/11/11 es basa en l'últim joc de la categoria shooter que han tret en la saga del Call of Duty: Modern Warfareen la qual hi ha el: Call of Duty: Modern Warfare seguitmen del Call of Duty: Modern Warfare 2 i actualment el Call of Duty: Modern Warfare 3. En el Call of Duty: Modern Warfare 3 hi ha 4 modes de joc el mode Historia el mode Supervivencia, el mode Operacions especials i el que normalment es fa servir més: el mode Multijugador en el que pots estar connectat amb tota la resta del món, es pot fer des de partides amb pantalla dividida fins a partides privades. En aquestes es poden fer modes competitius com TLB que seria agafar la bandera. També es fa el domini, en què es tracta d'agafar bases i anar sumant punts i aconseguir arribar fins a 200.

## Enllaços externs

* Anàlisi Arxivat 2012-12-25 a Wayback Machine. (català)
* http://www.youtube.com/watch?v=GX8wbHLKoAk
# Eskhar

Eskhar (en ucraïnès Есхар, en rus Эсхар) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 5.230 habitants.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020.
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Unionoides

Els unionoides (Unionoida) són un ordre de mol·luscs bivalves d'aigua dolça. Molts dels bivalves de major grandària pertanyen a aquest ordre, incloent les musclos d'aigua dolça, que poden aconseguir una grandària de fins a 20 cm. Tots els mol·luscs pertanyents a aquest ordre tenen en comú un estat larvari parasitari en peixos i petxines amb alt contingut en matèria orgànica, que poden esquerdar-se si s'assequen. No poden sobreviure profundament enterrats en fons sedimentaris a causa de l'escassa longitud dels seus sifons.
S'inclouen unes 900 espècies dins d'aquest ordre, totes elles d'aigua dolça, distribuïdes pels sis continents. Moltes d'aquestes espècies estan amenaçades a causa de la degradació del seu hàbitat o a la sobre explotació, provocada per l'interès que suscita les seves petxines.
# Ecce homo (pel·lícula de 1918)

Ecce homo (també conegut com Le Soleil noir) és una pel·lícula francesa dirigida per Abel Gance el 1918, que va quedar inacabada.

## Argument

Una mena de profeta intenta consolar els homes al final de la Primera Guerra Mundial. Incomprès, està internat en un asil psiquiàtric. Per convèncer, finalment decideix utilitzar el cinema.

## Repartiment

* Albert t'Serstevens : Jean Novalic
* Sylvio de Pedrelli
* Berthe Bady
* Dourga

## Producció

Aquesta pel·lícula romandrà inacabada (3 hores de presses), i Abel Gance comença la pel·lícula J'accuse.
| « | Ràpidament m'adono que el meu tema és massa elevat per a tot el que m'envolta, fins i tot per als meus actors que no emeten prou radioactivitat. Em mataré molt ràpidament si continuo donant aquesta tensió sense cap objectiu. | » |
| — Abel Gance |||

## Referències

* ↑ PDF Élodie Tamayo. «Les évangiles de lumière d'Abel Gance : une voie pour l'inachevé». KinéTracesÉditions, février 2017..
* ↑ citat a Roger Icart. Abel Gance, ou Le Prométhée foudroyé. L'Âge d'Homme, 1983, p. 485 (Histoire et théorie du cinéma volume 6). ISBN 978-2-8251-3352-1. .

## Enllaços externs

* Ecce Homo a UniFrance
# Alfred Hugenberg

Alfred Hugenberg (Hannover, Alemanya, 19 de juny de 1865 - Kukenbruch, Alemanya, 12 de març de 1951) fou un polític i home de negocis alemany.
Era fill de Karl Hugenberg, membre del parlament de prussià, estudià dret a Göttingen, Heidelberg, i Berlín, i economia a Estrasburg. El 1891 fou cofundador de la ultranacionalista Lliga Pangermànica (Alldeutscher Verband). El 1900 es casà amb la seva cosina segona Gertrud Adickes.
Fins al 1918 es va mantenir en l'esfera privada, vinculat a l'empresa Krupp. Després formà el seu propi grup d'empreses de comunicació, de premsa i de cinema. Després de la derrota d'Alemanya en la primera guerra mundial va afiliar-se al Partit Nacional del Poble d'Alemanya (DNVP), amb el qual fou membre de l'Assemblea Constituent i després de tots els Reichstag fins a la fi de la República de Weimar. Després de la derrota del DNVP el 1928, va convertir-se en el líder del partit que va dur a una línia més radical. Això va provocar una escissió dels elements moderats que van formar el Partit conservador popular (Konservative Volkspartei) (KVP).
Al final de la República de Weimar, Hugenberg va col·laborar amb Adolf Hitler i suportar el seu nomenament com a canceller. Va ser nomenat ministre d'Economia i Agricultura. No obstant això, poc després Hugenberg va ser obligat a renunciar a tots els seus càrrecs, així com a vendre les seves companyies a membres del partit nazi. Richard Walther Darré va succeir-li com a ministre. Després de la fi de la Segona Guerra Mundial, Hugenberg va ser detingut i internat pels britànics fins a 1947, encara que a causa de la seva avançada edat i mal estat de salut, va ser alliberat sense arribar a ser processat. Va morir el 1951.