OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serra d'Aralar

Aralar és una serra situada entre Guipúscoa i Navarra, que fa 30 quilòmetres de llarg d'est a oest i 12 quilòmetres d'ample de nord a sud. La part guipuscoana, que ocupa un terç de la serra, va ser declarada parc natural el 1994.
El cim més alt és l'Intzako Dorrea (la Torre d'Intza) o Irumugarrieta, al costat navarrès i a 1.431 metres sobre el nivell del mar, però la muntanya més coneguda és el Larrunarri o Txindoki, a l'extrem oest i en territori guipuscoà.
La serra està formada majoritàriament per roca calcària, d'edat juràssica i cretàcica i d'origen marí. En aquests materials calcaris s'han desenvolupat nombrosos fenòmens càrstics, amb 850 cavitats explorades, entre les quals destaca la cova d'Ormazarreta II per la seva longitud (6.815 metres) i profunditat (576 metres). A la superfície hi ha nombroses dolines i rasclers a les zones on el bosc no cobreix les roques.
La vegetació principal és la fageda, amb alguns teixos i grèvols escampats. En algunes zones baixes costat nord s'hi fan rouredes de roure pènol i en replans calcaris del peu del vessant sud s'hi troben alguns alzinars. A la vora dels rius, s'hi fan freixenedes i omedes. Les zones altes són ocupades per pastures d'origen antròpic, emprades sobretot pel bestiar oví, però també pel boví i equí. Aquesta deforestació per formar prats durant els darrers 4.000 anys ha portat a la pèrdua de sòls i a fer que en molts llocs dels cims aflori la roca nua.
Escampats per la serra hi ha una setantena de dólmens i altres monuments megalítics, que formen un dels conjunts megalítics més importants d'Euskal Herria.
El santuari de Done Mikel Aralarkoa (Sant Miquel d'Aralar) és un important edifici romànic esmentat per primer cop al segle xi tot i que dos segles abans hi havia hagut al mateix lloc un temple d'estil carolingi. Té un retaule romànic famós per la qualitat de la decoració esmaltada, i un reliquiari del segle xviii de plata daurada, amb la imatge de l'àngel sant Miquel, que cada any surt en peregrinació per ser venerat en diferents pobles de Navarra i el País Basc.

## Referències

* ↑ Millan, Isabel. El contexto geológico de la cueva de Mendukilo: la sierra de Aralar. Sociedad Española de Espeleología y Ciencias del Karst, 2009. Arxivat 2014-05-12 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 Galan, Carlos. Espeleología física del karst de Aralar. Aranzadi Zientzia Elkartea, 2004 [Consulta: 6 juliol 2015]. Arxivat 2015-07-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Aralarko San Migel Santutegia». Turismo de Navarra. [Consulta: 6 juliol 2015].(basc)(castellà)(anglès)
# Brownmil·lerita

La brownmil·lerita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al subgrup de la brownmil·lerita. El compost artificial va ser anomenat d'aquesta manera l'any 1932 pel Dr. Lorrin Thomas Brownmiller (1902-1990), i el nom va ser transferit al mineral d'origen natural en ser descobert.

## Característiques

La brownmil·lerita és un òxid de fórmula química Ca₂(Al,Fe³⁺)₂O₅. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Forma una sèrie de solució sòlida amb la srebrodolskita. És un mineral semblant a la shulamitita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la brownmil·lerita pertany a «04.AB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 2,1 i 1:1, amb M:O = 1:1 (i fins a 1:1,25); amb cations grans» juntament amb els següents minerals: swedenborgita, srebrodolskita, montroydita, litargiri, romarchita i massicot.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1964 al volcà Bellerberg, a Ettringen (Eifel, Renània-Palatinat, Alemanya), en blocs de pedra calcària tèrmicament metamorfosejades, incloses en roques volcàniques. Sol trobar-se associada a altres minerals com: wol·lastonita, espinel·la, pirrotina, portlandita, clormayenita, larnita, jennita, jasmundita, grossulària, gehlenita, ettringita, diòpsid, calcita o afwillita.

## Referències

* ↑ «Brownmillerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 abril 2016].
* ↑ «Brownmillerite-Srebrodolskite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 abril 2016].
# Les Solanetes (Cornudella de Montsant)

Les Solanetes és una muntanya de 1.053 metres al municipi de Cornudella de Montsant, a la comarca catalana del Priorat., capçal de la Serra de la Gritella. El nom és una indicació l'exposició o l'orientació solana.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Les Solanetes (Cornudella de Montsant)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Planas de Martí, Ignasi. «17.2 La serra de la Gritella». A: Les muntanyes de Prades: 20 recorreguts per boscos, cingles i barrancs. Vol. 22 d’Azimut. Barcelona: Cossetània, 2001, p. 132-133. ISBN 9788495684165.
* ↑ Casanova, Emil. Toponímia, geografia i cartografia. vol. 97 de Col·lecció oberta. València: Universitat de València, 2004, p. 150. ISBN 9788437058528.
# Cantó de Genas

El cantó de Genas (en francès canton de Genas) és una divisió administrativa francesa del departament del Roine, situat al districte de Lió. Té 8 municipis i el cap és Genas. Es creà el 2015.

## Municipis

* Colombier-Saugnieu
* Genas
* Jons
* Pusignan
* Saint-Bonnet-de-Mure
* Saint-Laurent-de-Mure
* Saint-Pierre-de-Chandieu
* Toussieu

## Consellers departamentals

Llista dels consellers departementals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2015 - | Christiane Guicherd | LR | |
| 2015 - | Daniel Valéro | LR | |
# Cantó de Chazelles-sur-Lyon

El cantó de Chazelles-sur-Lyon era una divisió administrativa francesa del departament del Loira, situat al districte de Montbrison. Comptava 10 municipis i el cap era Chazelles-sur-Lyon. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Châtelus
* Chazelles-sur-Lyon
* Chevrières
* La Gimond
* Grammond
* Maringes
* Saint-Denis-sur-Coise
* Saint-Médard-en-Forez
* Viricelles
* Virigneux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Max Fléchet | CNI |
| 1967-1985 | Armand Bazin | radical, després Divers gauche |
| 1985-1992 | Gérard Seux | RPR |
| 1992-2004 | Maurice Desfarges | UDF-PR |
| 2004-2011 | Jean-Paul Seux | Divers gauche |
| 2011-2015 | Jean-Paul Blanchard | Sense etiqueta |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 8.756 | 9.247 | 8.858 | 8.735 | 8.872 | 9.940 | 10.346 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Winston Duke

Winston Duke (Tobago; 15 de novembre de 1986) és un actor trinitenc-ruandès de cinema i televisió, més conegut per les seves actuacions en cintes com Us (2019) del director Jordan Peele, i mundialment conegut per interpretar a l'Home Bufó a Black Panther, Avengers: Infinity War: (2018) i a Avengers: Endgame (2019).

## Primers anys.

Duke va néixer a l'illa de Tobago, Trinitat i Tobago, i es va mudar als Estats Units amb la seva mare, Cora Pantin, i la seva germana quan tenia nou anys. Va estudiar i es va graduar del Brighton Institute de Rochester, Nova York, en 2004.

## Carrera

Duke va començar a actuar en produccions de teatre per a les companyies Portland Stage Company i Yale Repertory Theatre abans de participar en la sèrie televisiva Person of Interest. A Yale, va entaular amistat amb Lupita Nyong'o, amb qui més tard compartiria elenc en la pel·lícula Black Panther. Winston va tornar al seu natal Trinitat i Tobago en 2012 per a la producció de teatre d'Un eco a l'os, que va protagonitzar al costat de l'actriu Taromi Lourdes Joseph, sent dirigit per Timmia Hearn Feldman.
Duke ha participat en pel·lícules de l'Univers Cinematogràfic de Marvel interpretant el personatge de Black Panther M'Baku.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Rol | Notes |
| 2018 | Black Panther | M'Baku | Nominat als MTV Movie &amp; TV Awards 2018 per millor baralla |
| 2018 | Avengers: Infinity War | M'Baku | |
| 2019 | Nosotros | Gabe Wilson | Personatge secundari |
| 2019 | Avengers: Endgame | M'Baku | Personatge secundari |
| 2020 | Nine Days | Will | |
| 2020 | Spenser Confidential | Hawk | |
| 2022 | Black Panther: Wakanda Forever | M'Baku | |
| 2024 | The Fall Guy | TBA | |

### Televisió

| Any | Títol | Rol | Notes |
| 2014 | Law & Order: Special Victims Unit | Cedric Jones | Episodi únic |
| 2014–2015 | Person of Interest | Dominic / Mini | 7 episodis |
| 2015 | The Messengers | Zahir Zakaria | 3 episodis |
| 2015 | Major Crimes | Curtis Turner | Recurrent |
| 2016 | Modern Family | Dwight | 3 episodis |

## Referències

* ↑ «MEET M’BAKU Black Panther’s Winston Duke Is the Star You Should Be Watching». Vanity Fair. [Consulta: 19 febrer 2018].
* ↑ http://newsday.co.tt/2018/04/02/hands-off-winston-duke/
* ↑ «Black Panther: Creating a New M'Baku». [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «EXCLUSIVE INTERVIEW: WINSTON DUKE TALKS PERSON OF INTEREST AND THE MESSENGERS» (en anglès). nicegirlstv.com. [Consulta: 9 maig 2018].
* ↑ Falcone, Dana Rose. «PEOPLE’s 'Ones to Watch' Talks to Winston Duke About His Breakout Role in Marvel's Upcoming Black Panther». People, 04-10-2017. [Consulta: 3 novembre 2017].
* ↑ Kit, Borys. «Winston Duke Joins Ryan Gosling in Universal's ‘The Fall Guy’ (Exclusive)» (en anglès americà). The Hollywood Reporter, 04-11-2022. [Consulta: 4 maig 2023].

## Enllaços externs

* Winston Duke a Internet Movie Database (anglès)
# Turó del Bosc Gran

El Turó del Bosc Gran és una muntanya de 822 metres que es troba al municipi de Viladrau, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ratpenat cuallarg de les Seychelles

El ratpenat cuallarg de les Seychelles (Mops pusillus) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids. Viu a altituds d'entre 0 i 410 msnm a les quatre illes principals de les Comores i l'atol d'Aldabra, a les Seychelles. Els seus hàbitats naturals són els matollars i boscos secs. És una espècie vulnerable a causa de la desforestació i les tempestes violentes exacerbades pel canvi climàtic. Fins a principis del segle xxi fou considerat un sinònim del ratpenat cuallarg menut (M. pumilus). El nom específic pusillus significa ‘petit’ en llatí.

## Referències

* ↑ «ratpenat cuallarg de les Seychelles». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ Bielsa, M.; A'Bear, L.; Bunbury, N.; Fleischer-Dogley, F. «Mops pusillus». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2020. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2020-3.RLTS.T4318A22017997.en. [Consulta: 16 desembre 2024].
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Turó de la Roureda (Mura)

El Turó de la Roureda és una muntanya de 791 metres que es troba al municipi de Mura, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Gleizé

El cantó de Gleizé (en francès canton de Gleizé) és una divisió administrativa francesa del departament del Roine, situat al districte de Villefranche-sur-Saône. Té 15 municipis i el cap és Gleizé. Es creà el 2001.

## Municipis

* Arnas
* Blacé
* Denicé
* Gleizé
* Lacenas
* Le Perréon
* Limas
* Montmelas-Saint-Sorlin
* Rivolet
* Saint-Cyr-le-Chatoux
* Saint-Étienne-des-Oullières
* Saint-Georges-de-Reneins
* Saint-Julien
* Salles-Arbuissonnas-en-Beaujolais
* Vaux-en-Beaujolais

## Consellers generals i departamentals

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2004 | Élisabeth Lamure | RPR, després UMP | |
| 2005-2015 | Michel Thien | UMP | |
Llista dels consellers departamentals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2015 - | Sylvie Épinat | LR | |
| 2015 - | Michel Thien | LR | |
# Cantó de Bron

El cantó de Bron era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb el municipi de Bron. Va existir de 1964 a 2014.

## Municipis

* 1964 - 1973 : Bron, Vaulx-en-Velin, Vénissieux
* 1973 - 1982 : Bron, Vaulx-en-Velin
* 1982 - 2014 : Bron
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1973 | Marcel Houël | PCF |
| 1973-1982 | Jean Capiévic | PCF |
| 1982-1988 | Vincent Guittard | UDF |
| 1988-1994 | André Sousi | PS |
| 1994-2001 | Jacqueline Rambaud | RPR |
| 2001-2014 | Annie Guillemot | PS |
# ABN AMRO World Tennis Tournament 2014

El Torneig de Rotterdam 2014, també conegut com a ABN AMRO World Tennis Tournament 2014, és una competició tennística disputada sobre pista dura que pertany a les sèries 500 de l'ATP. La 41a edició del torneig es va disputar entre el 10 i el 16 de febrer del 2014 al Ahoy Rotterdam de Rotterdam, Països Baixos.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | J.M. del Potro | 6 | 7 | |
| Q | P-H. Mathieu | 2 | 6² | | 1 | J.M. del Potro | 3 | 4 | |
| | E. Gulbis | 6 | 7 | | | E. Gulbis | 6 | 6 | |
| 8 | G. Dimitrov | 4 | 6$^3$ | | | | | | | | E. Gulbis | 3 | 2 | |
| 3 | T. Berdych | 6 | 6 | | | | | | | 3 | T. Berdych | 6 | 6 | |
| | N. Mahut | 4 | 3 | | 3 | T. Berdych | 6⁹ | 6 | 6 | | | | | |
| | J. Janowicz | 6 | 6 | | | J. Janowicz | 7 | 2 | 4 | | | | | |
| 6 | T. Haas | 4 | 4 | | | | | | | | | | | | 3 | T. Berdych | 6 | 6 |
| WC | I. Sijsling | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | | M. Čilić | 4 | 2 |
| Q | M. Berrer | 1 | 2 | | WC | I. Sijsling | 6 | 2 | 6 | | | | | |
| | P. Kohlschreiber | 7 | 7 | | | P. Kohlschreiber | 2 | 6 | 1 | | | | | |
| 4 | R. Gasquet | 5 | 5 | | | | | | | WC | I. Sijsling | 7 | 3 | 2 |
| 5 | J-W. Tsonga | 4 | 4 | | | | | | | | M. Čilić | 5 | 6 | 6 |
| | M. Čilić | 6 | 6 | | | M. Čilić | 6 | 6 | | | | | | |
| Q | D. Thiem | 4 | 6 | 3 | 2/WC | A. Murray | 3 | 4 | |
| 2/WC | A. Murray | 6 | 3 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| | Lukáš Rosol Andreas Seppi | 4 | 4 | |
| | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 6 | 6 | | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 3 | 4 |
| 3 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 4 | 6 | [1] | Michaël Llodra Nicolas Mahut | 6 | 6 |
| | Michaël Llodra Nicolas Mahut | 6 | 4 | [10] | | | | Michaël Llodra Nicolas Mahut | 6 | 7 |
| | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 7 | 6 | | | | | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 2 | 6$^4$ |
| | Johan Brunström Jarkko Nieminen | 6⁵ | 4 | | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 7 | 6 |
| | Julian Knowle John Peers | 6 | 1 | [7] | Julien Benneteau Édouard Roger-Vasselin | 6⁶ | 4 |
| | Julien Benneteau Édouard Roger-Vasselin | 3 | 6 | [10] | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (neerlandès) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Rotterdam :
1972
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Carena del Vilar

La Carena del Vilar és una serra situada entre els municipis de Rupit i Pruit i de Sant Hilari Sacalm a la comarca d'Osona, amb una elevació màxima de 756 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra del Negrete

La serra del Negrete, o d'Utiel, és un sistema muntanyenc del País Valencià que separa les comarques de l'interior de la Plana d'Utiel (al sud) i els Serrans (al nord).
De directrius ibèriques, es tracta d'un gran anticlinar juràssic amb altures que superen els 1.100 metres (el pic del Remei amb els seus 1.306 metres esdevé el sostre de la serra i de la comarca d'Utiel-Requena). L'orografia és abrupta i coberta per formacions boscoses entre les quals dominen una excel·lent representació de carrascars continentals. També destaquen les formacions de pi negre i savines, així com els boscos mixtos de roure valencià.
En realitat, la serra presenta tres grans unitats muntanyenques, la principal o Serra del Negrete que discorre més al nord amb majors altures (El Remei - 1.306 m.- o el Cerrochico - 1.223 m -) i més extensa. La segona, concretament la serra d'Utiel que discorre paral·lela a l'anterior però amb menor recorregut i menors altures (Cabeza del Fraile, 1.112 m), i una tercera a l'extrem sud del sistema, coneguda amb el nom de serra de Juan Navarro on les dues anteriors s'uneixen sobre la gran fossa tectònica de Xera. En aquesta subunitat destaquen els pics de Cinco Pinos (1.177 m), Juan Navarro (1.167 m) o el Ropé (1.140 m).
Pel nord també podem nomenar la serra de l'Atalaya (ja en la comarca dels Serrans) de menors dimensions que la serra del Negrete i menors altures (l'Atalaia, 1.157 m). El riu Reatillo la separa de la resta del conjunt. Altres rius i barrancs que drenen aquest sistema muntanyós són les rambles del Colmenar i de Estelenas (ambdues afluents del riu Magre que voreja la serralada pel sud i l'oest) i el ja esmentat Reatillo i altres barrancs que drenen les aigües del vessant nord cap al riu Túria i el proper embassament de Benaixeve.
Els municipis que envolten la serra són Sinarques, Utiel, Requena, Xera, Loriguilla, Domenyo, Calles, Xelva i Benaixeve.
La serra del Negrete ha estat declarada lloc d'interès comunitari (LIC).

## Vegeu també

* Parc Natural de Xera-Sot de Xera

## Enllaços externs

* Informació del LIC Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
# Aníbal Torres Vásquez

Aníbal Torres Vásquez (castellà: Aníbal Torres) (Chota, 28 de desembre de 1944) és un advocat, professor universitari i polític peruà, que exerceix de ministre de Justícia i Drets Humans del Perú des del 30 de juliol de 2021 al govern de Pedro Castillo.

## Trajectòria

Nascut el 28 de desembre de 1942 a la ciutat peruana de Chota, al departament de Cajamarca, es va desenvolupar en les professions d'advocat i professor universitari a la Universitat Nacional Major de San Marcos. El 1970 es va graduar en Dret i el 1987 es va doctorar en Dret i Ciència política per la mateixa universitat. Va cursar estudis en Dret civil i Dret mercantil a la Universitat de Roma Unitelma Sapienza (1970-1971), va ser conseller i degà del Col·legi d'Advocats de Lima, degà de la Facultat de Dret i Ciència política de la Universitat Nacional Major de San Marcos, president de la Junta de degans dels Col·legis d'Advocats del Perú, president honorari de l'Acadèmia Peruana de Lleis, membre de la Comissió Patriòtica per a la Defensa del Mar de Grau, de l'Institut Peruà de Dret aeri, de l'Acadèmia d'Història Aeronàutica del Perú, membre honorari dels il·lustres Col·legis d'Advocats de Loreto, Puno, Cusco, Cajamarca i Apurimac, i és autor de diverses publicacions sobre Dret civil i Dret administratiu.
En el marc de la segona volta de les eleccions generals del Perú de 2021, es va convertir en el principal assessor legal de Perú Lliure, el partit del candidat Pedro Castillo que va resultar vencedor dels comicis. El 30 de juliol de 2021 va ser nomenat Ministeri de Justícia i Drets Humans de Perú al govern de Pedro Castillo.

## Obres

Les obres que ha publicat en format de llibre són:
* El contrato suministro (Editorial Cultural Cuzco, 1988)
* Derecho Civil. Parte general (Editorial Cultural Cuzco, 1991)
* La Causa Fin del Acto Jurídico (Ediciones Facultad de Derecho y Ciencia Política de la UNNMSM, 1992)
* Código Civil (Editorial Inkari, 1993)
* Derechos reales (Editorial Idemsa, 2006)
* Acto jurídico (IDEMSA, 2007)
* Contratación masiva (Editorial Motivensa, 2009)
* Introducción al Derecho (IDEMSA, 2011)
* Teoría general del contrato (Pacífico Editores, 2012)

## Referències

* ↑ «Pedro Francke y Aníbal Torres asumirán las carteras de Economía y Justicia» (en castellà). Gestión.pe. [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «Pedro Francke y Aníbal Torres serán los nuevos ministros de Economía y Justicia» (en castellà). Willax.tv. Arxivat de l'original el 2021-07-31. [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «Estudio Aníbal Torres Reseña» (en castellà). ETorresVasquez.com.pe. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Anibal Torres Vasquez» (en castellà). UNMSM.edu.pe. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Aníbal Torres: “Yo no puedo olvidar mi origen, no puedo olvidar el Perú profundo”» (en castellà). ElBuho.pe, 02-07-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Aníbal Torres es el nuevo ministro de Justicia y Derechos Humanos» (en castellà). Andina.pe, 30-07-2021. [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «Estudio Aníbal Torres Abogados. Libros Escritos» (en castellà). ETorresVasquez.com.pe. [Consulta: 7 agost 2021].
# Turó de Santa Àgata

El Turó de Santa Àgata és una muntanya de 524 metres que es troba al municipi de Gaià, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Aiguebelle

El cantó d'Aiguebelle és un cantó francès del departament de la Savoia, situat al districte de Saint-Jean-de-Maurienne. Té 12 municipis i el cap és Aiguebelle.

## Municipis

* Aiguebelle
* Aiton
* Argentine
* Bonvillaret
* Épierre
* Montgilbert
* Montsapey
* Randens
* Saint-Alban-d'Hurtières
* Saint-Georges-d'Hurtières
* Saint Léger
* Saint-Pierre-de-Belleville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| Les dades anteriors no són conegudes. ||||
| 1945-1949 | Maurice Cordel | |
| 1949-1951 | Fernand Chatelain | PCF | |
| 1951-1970 | Auguste Mudry | PCF | Electricista Alcalde de Bellentre (1947-1973) Diputat (1946-1951 i 1956-1958) |
| 1970-1976 | Jean-Baptiste Perrier | PS | Alcalde d'Argentine |
| 1976- 2008 | Alain Bouvier | PCF | Alcalde de Saint-Georges-d'Hurtières des de 1989 |
| 2008 - en curs | Christiane Lehmann | PCF | Consellera municipal de Saint-Georges-d'Hurtières |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1882 | 1926 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| ? | ? | ? | ? | ? | 4.718 | 4.307 | 4.966 | 6.554 |
| Nombre retenu à partir de 1990: Population sans doubles comptes |||||||||
# Cantó de Condrieu

El cantó de Condrieu era una divisió administrativa francesa del departament del Roine. Comptava amb 10 municipis i el cap era Condrieu. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Ampuis
* Condrieu
* Les Haies
* Loire-sur-Rhône
* Longes
* Saint-Cyr-sur-le-Rhône
* Saint-Romain-en-Gal
* Sainte-Colombe-lès-Vienne
* Trèves
* Tupin-et-Semons
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1982 | Roland Bernard | RGR, després UFF |
| 1945-1964 | Marius Cellard | RPR |
| 1964-1988 | Alfred Gérin | MRP, després UDF-CDS |
| 1988-2008 | Gabriel Montcharmont | PS |
| 2008-2015 | Bernard Catelon | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||