OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vulcano (pel·lícula)

Vulcano és una pel·lícula dirigida per William Dieterle, estrenada el 1950. Va ser rodada a les illes Eòlies l'any anterior, al mateix temps que la de Roberto Rossellini, Stromboli, amb Ingrid Bergman.

## Argument

Explica la llegenda que després que Roberto Rossellini ho deixes tot per anar-se'n amb Ingrid Bergman, Anna Magnani, que havia estat amant del director, va voler rodar aquesta pel·lícula per competir amb Stromboli terra di Dio, rodada en un entorn similar. Ambdues van passar per taquilla sense pena ni glòria però sobretot Vulcano ni tan sols es va estrenar a molts països. L'actriu interpretava una prostituta madura que deixava la ciutat de Nàpols per retornar a la seva illa volcànica natal, però els seus veïns la rebutjaven. L'únic que semblava acceptar-la era un guapo bussejador (Rossano Brazzi). La pel·lícula va servir per desenvolupar unes noves càmeres que es van fer servir, a partir d'aleshores, en moltes pel·lícules que incloïen escenes submarines.

## Repartiment

* Anna Magnani: Maddalena Natoli
* Rossano Brazzi: Donato
* Geraldine Brooks: Maria
* Eduardo Ciannelli: Giulio
* Adriano Ambrogi: Don Antonio
* Lucia Belfadel: Carmela
* Cesare Giuffre: Alvaro
* Enzo Staiola: Nino

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Començac

Comensac (en francès Commensacq) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 415 | 436 | 332 | 328 | 345 | 320 | 380 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Philippe Bellegarde | |
| 2008- | Martine Tapin | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Enllaços externs

* Bloc de Comensac
# Escatalens

Escatalens (en francès Escatalens) és un municipi llenguadocià, situat al departament de Tarn i Garona i a la regió d'Occitània. En algun moment també s'ha anomenat la població com Els Catalans, tot i que hi ha fonts que sostenen que el nom Escatalens vindria del nom personal germànic Scataling

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 765 | 766 | 592 | 623 | 691 | 689 | 935 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Cornille | |
* El memorial de guerra
* L'església
* L'escola 'Antoine de Saint-Exupéry'

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ «Dictionnaire des localités - PDF Téléchargement Gratuit». [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ France Comité des travaux historiques et scientifiques. Mémoires lus à la Sorbonne dans les séances extraordinaires du Comité impérial des travaux ... (en francès). Imprimerie impériale, 1868.
# Boion

Boion (en francès Bouyon) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 288 | 157 | 202 | 229 | 243 | 352 | 448 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1983 | Michel Salvadori | |
| 1983- | Jean Pierre Mascarelli | UMP |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims
# Punta dels Pins Carrassers

La Punta dels Pins Carrassers és una muntanya de 1.062 metres que es troba entre els municipis de la Morera de Montsant i Ulldemolins, a la comarca de la Priorat.
Aquest cim està inclòs a la llista dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Arbús

Arbús (en francès Arbus) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 775 | 673 | 663 | 751 | 869 | 847 | 837 | 900 | 841 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 823 | 776 | 765 | 730 | 758 | 712 | 700 | 636 | 637 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 637 | 614 | 582 | 568 | 499 | 494 | 507 | 445 | 415 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 469 | 470 | 537 | 663 | 965 | 1 031 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Didier Larrieu | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Audinhon

Audinhon (en francès Audignon) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 329 | 333 | 289 | 294 | 318 | 327 | 337 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marcel Pruet | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 desembre 2010].
# Consegudas

Consegudas (en francès Conségudes) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 96 | 91 | 64 | 59 | 57 | 63 | 77 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Lantéri | CNPT |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims
# The Fugitive Kind

The Fugitive Kind és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sidney Lumet el 1959.

## Repartiment

* Marlon Brando: Val Xavier
* Anna Magnani: "Lady" Torrance
* Victor Jory: Jabe Torrance
* Maureen Stapleton: Vee Talbot
* R.G. Armstrong: el xerif Jordan Talbot
* Joanne Woodward: Carol Cutrere

## Argument

Val Xavier, guitarrista i vagabund, arriba de Nova Orleans (on ha tingut problemes amb la justícia) a una petita ciutat de Mississipi, amb la forta voluntat d'esdevenir honrat i treballador. És contractat per "Lady" Torrance, patrona d'un basar, agriada pel seu matrimoni desgraciat amb Jabe Torrance, actualment malalt i allitat. Aviat, cau sota l'encant del músic que no deixa tampoc indiferents Vee Talbot, l'esposa del xerif, i una jove alcohòlica i nimfòmana, Carol Cutrere...

## Crítica

La pel·lícula enganxa tant per la qualitat dels diàlegs com per la interpretació destacable i l'escenificació, a condició d'acceptar a priori la de negror tràgica de les situacions i dels personatges.

## Premis i nominacions

* Festival de San Sebastián 1960: Concha de Plata per la pel·lícula; 1r premi d'interpretació femenina per Joanne Woodward.
# Francon (Alta Garona)

Francon (en occità Francon) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.
# Aussavièla

Aussavièla (en francès Aussevielle) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 180 | 189 | - | 219 | 210 | 208 | 210 | 198 | 174 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 172 | 151 | 146 | 147 | 134 | 138 | 131 | 129 | 110 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 119 | 109 | 93 | 94 | 75 | 87 | 107 | 78 | 82 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 99 | 126 | 185 | 258 | 406 | 479 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Jacques Locatelli | |

## Personatges il·lustres

* Rogèr Lapassada, escriptor occità.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Timbuktu (pel·lícula de 2014)

Timbuktu és una pel·lícula franco-mauritana de 2014 dirigida per Abderrahmane Sissako.
Fou seleccionada pel Festival de Cinema de Canes de 2014, on va competir per la Palma d'Or i va guanyar el Premi del Jurat Ecumènic. També fou nominada per l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa de 2014. L'obra es va doblar al català.
La pel·lícula mostra Timbuctu sota l'ocupació d'un grup de gihadistes afins a Al-Qaida que pertanyen a l'organització islamista Ansar Dine.

## Argument

Un grup armat pertanyent a l'organització islamista Ansar Dine arriva a Timbuctu i imposa les seves estrictes normes als habitants de la regió: les dones són obligades a cobrir-se cap i cames i a posar-se guants en espais públics; els pantalons curts, la tele, la radio, el futbol, l'alcohol i la música són així mateix prohibits.
Als afores de Timbuctu, un pescador mata a una vaca que s'ha enredat amb la seva xarxa estesa al riu. Issan, que no ha pogut salvar la vaca, retorna plorant cap a casa i explica la desgràcia al seu pare. Ell, malgrat la insistència de la seva esposa, pren un revòlver i se'n va a la recerca del pescador. Ambdós adults es barallen al riu fins que un tret del revòlver posa fi a la vida del pescador.
El gihadistes capturen a Kidane -el pare de la humil família de nòmades- abans que aquest pugui retornar a casa. Acusat d'assassinat i regint-se per la xaria, els gihadistes el condemnen a entregar 40 vaques si vol evitar una sentència a mort que només la família del pescador podria evitar en cas que el perdonin.
Kidane disposa de només 7 vaques i no pot evitar així la seva condemna a mort. Abans que l'execució tingui lloc, la seva esposa aconsegueix venir-lo a veure ajudada per un còmplice que la condueix amb moto, però abans que la parella arribi a ajuntar-se, ambdós són tirotejats pels gihadistes, deixant orfes als seus dos fills que ploren desolats entre les dunes del desert maurità.

## Repartiment

* Abel Jafri
* Hichem Yacoubi
* Toulou Kiki
* Pino Desperado
* Kettly Noël
* Fatoumata Diawara

## Premis i nominacions
### Premis

* 2014: Festival de Cinema de Canes, Premi del Jurat Ecumènic i Premi François Chalais.
* 2015: César a la millor pel·lícula
* 2015: César al millor director per Abderrahmane Sissako
* 2015: César al millor guió original per Abderrahmane Sissako i Kessen Tall
* 2015: César a la millor fotografia per Sofian El Fani
* 2015: César a la millor música original per Amin Bouhafa
* 2015: César al millor so per Philippe Welsh, Roman Dymny i Thierry Delor
* 2015: César al millor muntatge per Nadia Ben Rachid

### Nominacions

* 2014: Palma d'Or
* 2015: Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa
* 2015: César al millor disseny de producció per Sebastian Birchler

## Referències

* ↑ «Timbuktu (2015)» (en anglès). Internet Movie Database, 14-02-2015.
* ↑ «Selecció oficial del Festival de Cinema de Canes de 2014» (en anglès). Cannes, 18-04-2014.
* ↑ «Timbuktu». Ésadir.cat. [Consulta: 2 novembre 2022].
# La Túrbia

La Túrbia (en occità A Torbia, en francès La Turbie) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.522 | 1.761 | 1.826 | 1.969 | 2.609 | 3.021 | 3.155 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Nicolas Bassani | |

## Agermanament

* Sarre

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims

## Vegeu també

* Trofeu dels Alps
# Zentangle

El Zentangle és una tècnica artística creada en Estats Units per Maria Thomas i Rick Roberts. Els dibuixos fets a partir d'aquesta tècnica són molt amplis i globals. Per això es diu que no cal saber dibuixar, ja que consisteix en traçar patrons repetits i estructurats que acaben formant belles imatges abstractes. Tots els patrons estan basats en signes molt bàsics. Forma part també d'una branca terapèutica com és la meditació. Prové de les paraules Zen (meditació) i tangle (traç, garabat).
Per portar a terme aquesta tècnica, els experts recomanen paper Fabriano-Tiepolo i negre de Sakura Pigma micres (qualitat tinta) de plomes. i 25mm. 5mm. Qualsevol imatge que és més gran que un espai de 9 centímetres (3,5) o que no utilitzi tinta negra sobre paper blanc és classificat com a art inspirat per Zentangle (Zentangle Inspirad Art-ZIA).
Els avantatges que provoquen aquesta tècnica són molts. Amb aquesta tècnica s'aconsegueix l'absolut descans i pau interior, però també planteja l'autoestima, se sent artista, exercir la concentració, aprenen a prendre decisions i resoldre els problemes que sorgeixen, desfer-se de les tensions i l'ansietat i t'adones que tot té el seu per què.

## Referències

* ↑ Marbaix, Jane. Zentangle (en anglès). Arcturus Publishing, 2015-12-18. ISBN 9781784281649.
* ↑ Adriana P. Jenova; Art Therapy Zentangle Art Therapy : Zentangle Doodle Coloring Books for Adults : Animals, Flowers, Forest, Garden: (Anti-Stress Art Therapy Adult Coloring Book Volume 2). CreateSpace Independent Publishing Platform, 23 novembre 2016. ISBN 978-1-5405-9362-7.
* ↑ Kass Hall. Zentangle Untangled: Inspiration and Prompts for Meditative Drawing. F+W Media, 25 juny 2012, p. 24–. ISBN 978-1-4403-1832-0.

## Enllaços externs

* Un vídeo amb un recurs pràctic
* Un altre vídeo amb un recurs pràctic
* Música inspiradora Zentangle
# La milla verda

La milla verda (títol original en anglès, The Green Mile) és una pel·lícula dramàtica dirigida per Frank Darabont l'any 1999. El guió va ser adaptat d'una novel·la homònima de Stephen King. Al repartiment hi trobem Tom Hanks, David Morse i Michael Clarke Duncan. S'ha doblat i subtitulat al català.
Malgrat que la pel·lícula va ser nominada a quatre Oscars menors l'any 2000 (entre ells el de millor guió adaptat) no en va guanyar cap.
El títol es refereix al recorregut que fan els condemnats a mort des de la seva cel·la fins a la cadira elèctrica, un recorregut aproximat d'una milla per un paviment verd.

## Argument

La pel·lícula tracta de la vida del funcionari de presons, en Paul Edgecomb, explicada per ell mateix i de com va conèixer en John Coffey, un presoner condemnat a la cadira elèctrica per l'assassinat de dues nenes.
L'home té un poder sobrenatural per eliminar el mal (tal com ell ho explica) de la gent i és capaç de curar malalties i ferides només tocant amb les mans.
L'argument tracta de la relació que l'Edgecomb i la resta de funcionaris tenen amb en Coffey els seus últims dies de vida.

## Repartiment

* Tom Hanks: Paul Edgecomb
** Dabbs Greer representa una anterior versió de Paul Edgecomb
* Michael Clarke Duncan: John Coffey
* David Morse: Brutus "Brutal" Howell
* Bonnie Hunt: Jan Edgecomb
* James Cromwell: Hal Moores
* Michael Jeter: Eduard "Del" Delacroix
* Doug Hutchison: Percy Wetmore
* Sam Rockwell: William "Wild Bill" Wharton
* Jeffrey DeMunn: Harry Terwilliger
* Barry Pepper: Dean Stanton
* Patricia Clarkson: Melinda Moores
* Brent Briscoe: Bill Dodge
* Harry Dean Stanton: Toot-Toot
* Gary Sinise: Burt Hammersmith
* Graham Greene: Arlen Bitterbuck
* William Sadler: Klaus Detterick
* Bill McKinney: Jack Van Hay.
* Jon Polito: Guàrdia de la presó, bloc "D"
* Eve Brent: Elaine Connelly
* Paula Malcomson: Marjorie Detterick

## Referències

* ↑ «Programació de TV3». CCMA, 18-05-2023. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «La milla verda». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «The Green Mile». The New York Times.

## Enllaços externs

* La milla verda - Lloc web oficial (anglès)
* La milla verda a Goita què fan, ara!
# 44 minuts de pànic

44 minuts de pànic (44 Minuts: The North Hollywood Shoot-Out) és un telefilm estatunidenc dirigit per Yves Simone i difós l'any 2003. Relata el tiroteig de North Hollywood que va tenir lloc el 28 de febrer de 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

1997: L'atac a una agència del Bank of America del districte de North Hollywood, a Los Angeles. Reagrupant els hostatges en un racó de l'agència, dos atracadors recullen la suma de 303.305 dòlars. Una persona que passava prop de l'agència assisteix al robatori en curs i ho assenyala a un cotxe de policia que dona l'alerta. Així, Phillips i Matasareanu estaven armats de pistoles però sobretot de fusells d'assalt (AKM romanesos i HK 91HA3 adquirits i modificats il·legalment (per poder disparar ràfegues), portaven armilles anti-bales cobrint el pit així com proteccions de Kevlar fetes a casa per protegir els seus braços i les seves cames. El duo d'atracadors surten del banc armats i es troben enfront d'agents de policia que han vingut a verificar la situació quan comença el tiroteig.
Finalment, arriben 370 policies del LAPD (SWAT Team inclòs). Els sospitosos disparen aproximadament 1500 cartutxos, fent d'aquest tiroteig un dels més violents de la història de la policia americana. És narrat des del punt de vista de dos testimonis, d'agents de policia, d'un inspector de policia i d'un membre del SWAT.

## Repartiment

* Michael Madsen: Frank McGregor
* Ron Livingston: Donnie Anderson
* Ray Baker: Harris
* Douglas Spain: Bobby Martinez
* Andrew Bryniarski: Larry Eugene Phillips Jr.
* Oleg Taktarov: Emil Mătăsăreanu
* Clare Carey: la dona de Frank
* Alex Meneses: Nicole
* Dale Dye: el tinent del SWAT
* Katrina Law: Kate
* J.E. Freeman: comandant de policia
* Mario Van Peebles: Henry Jones
* Jullian Dulce Vida: Luis Rivera
* Alex Madison: Maria
* JoNell Kennedy: Cathy
* Jay Underwood: M. Entertainment

## Producció

El rodatge s'ha desenrotllat a la Habra i Los Angeles.

## Nominacions

* Premis Eddie 2004: millor muntatge per a una mini-sèrie
* Premis Creative Arts Primetime Emmy 2004: millor muntatge i millor mix de so per a una mini-sèrie
* Premis Golden Reel 2004: millor mix de so per a un telefilm

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > 44 minuts de pànic». [Consulta: 29 setembre 2018].
* ↑ «44 Minutes» (en anglès). [Consulta: 29 setembre 2018].
# Sent Andreu de la Veiria

Sent Andreu de la Veiria (en francès Beyrie-en-Béarn) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 140 | 120 | - | 140 | 139 | 141 | 144 | 167 | 119 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 127 | 110 | 87 | 91 | 113 | 105 | 119 | 120 | 121 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 108 | 108 | 105 | 95 | 105 | 93 | 85 | 80 | 80 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 101 | 109 | 108 | 97 | 82 | 131 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Victor Castaing |
| 2001-2007 | Éric de Bazelaire |
| 2007- | Philippe Faure |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# BBVA CX

BBVA CX era el nom d'una de les dues marques que utilitzava l'entitat bancària BBVA exclusivament a Catalunya. Aquesta marca fou creada l'any 2015 (en concret al maig), moment que aquesta entitat va comprar Catalunya Banc. Durant el període que Catalunya Banc fou una entitat del grup BBVA, l'ús de la marca BBVA CX es limitava a l'ús en els patrocinis, independentment de si provenien de Catalunya Banc, BBVA Catalunya o bé de la col·laboració amb les Fundacions Antigues Caixes Catalanes. Per tot allò que feia referència al negoci i comunicació de l'entitat bancària CatalunyaCaixa, s'utilitzava el nom comercial CatalunyaCaixa Grup BBVA.
A partir del 9 de setembre del 2016 amb l'absorció de Catalunya Banc per part del BBVA, BBVA CX va passar a ser una de les dues marques que el BBVA utilitzaria a Catalunya. L'ús d'aquesta es limità a la majoria dels patrocinis que realitzava el BBVA a Catalunya (tot i que amb el pas del temps es limità més als procedents de l'antiga CatalunyaCaixa o dels territoris de les tres antigues caixes), a la retolació de les oficines provinents de Catalunya Banc, a la comunicació amb els antics clients de CX, a la targeta solidària Catalunya solidària i altres targetes solidàries provinents de CX. No obstant, l'ús d'aquesta s'aniria reduint progressivament.
Al llarg de la seva existència ha comptat amb diversos claims: Adelante, Creant Oportunitats (aquests compartits i provinents de la marca BBVA), creixem junts i sumar multiplica, aquest darrer fou el més característic i l'eslògan principal per transmetre la fusió de BBVA i CX, donant a entendre que sumant les fortaleses d'ambdues entitats aquestes es multipliquen com a resultat.
Christian Terribas, director general de BBVA a Barcelona en el moment de la fusió, va declarar que el BBVA mantindria la marca mentre fos important pels clients. No obstant, amb el canvi d'imatge del BBVA produït durant mitjans/finals del 2019 es va optar per unificar mundialment la marca (amb excepció de Garanti i BBVA Provincial), eliminant també de forma definitiva la marca CatalunyaCaixa.
# Levinsonita-(Y)

La levinsonita-(Y) és un mineral de la classe dels compostos orgànics. Rep el seu nom en honor d'Alfred Abraham Levinson (1927-2005), professor emèrit de mineralogia de la Universitat de Calgary (Alberta). Levinson va ser iniciador de la nomenclatura utilitzada internacionalment pels elements de terres rares (REE).

## Característiques

La levinsonita-(Y) és una substància orgànica de fórmula química (Y,Nd,La)Al(C₂O₄)(SO₄)₂·12H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la levinsonita-(Y) pertany a «10.AB - Sals d'àcids orgànics: oxalats» juntament amb els següents minerals: humboldtina, lindbergita, gluixinskita, moolooïta, stepanovita, minguzzita, wheatleyita, zhemchuzhnikovita, weddel·lita, whewel·lita, caoxita, oxammita, natroxalat, coskrenita-(Ce), zugshunstita-(Ce) i novgorodovaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Parc Nacional de les Grans Muntanyes Fumejants, a Tennessee (Estats Units), l'únic indret on ha estat trobada. Sol trobar-se associada a altres minerals com: zugshunstita-(Ce), epsomita i halotriquita.

## Referències

* ↑ «Levinsonite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 novembre 2016].
* ↑ «Levinsonite-(Y)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 novembre 2016].
# Levenç

Levenç (en francès Levens) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.223 | 1.299 | 1.422 | 1.800 | 2.686 | 3.700 | 4.427 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

| Revolució i Ir Imperi 1793-1815 | Regne sardo-piemontés 1815-1860 | Républica francesa 1860-2008 |
| Jean-Pierre Goiran (1792-1794) | Ludovic Verola (1818-1821) | Honoré Baudouin (1860-1865) |
| Jean Blanc (1794-1796) | Jean Raynaut (1821-1825) | Louis Barriera (1865-1870) |
| Jean Raynaud (1794-1796) | Jean Masseglia (1825-1826) | Joseph Faraut (1870-1871) |
| Joseph Faraut (1794-1796) | Pierre Maurin (1827-1834) | Victor Masseglia (1871-1878) |
| André Raynaud (1794-1796) | Victor Laurens (1834-1835) | Louis Ciais (1878-1882) |
| Etienne Laurens (1794-1796) | Jean Raynaut (1835-1843) | Joseph Faraut (1882-1896) |
| Laurent Giletta (1794-1796) | Etienne Héraud (1843-1849) | Léon Sauvan (1896-1903) |
| Laurent Giletta (1796-1800) | Prosper Bermond (1849-1851) | Jean Gilletta de Saint Joseph (1903-1929) |
| Augustin Giletta (1800-1800) | Pierre Cipre (1852-1855) | Joseph Raybaud (1929-1991) |
| Laurent Giletta (1800-1806) | Louis Ciais (1855-1860) | Léon-Pierre Raybaud (1991-1994) |
| Jean Giraud (1806-1813) | . | Antoine Véran (1994- ...) |
| Étienne Laurens (1813-1818) | . | . |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims