OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maçanes

Maçanes, oficialment i tradicionalment escrit Massanes, és un municipi de la comarca de la Selva. Fa part de la subcomarca del Baix Montseny.

## Geografia

* Llista de topònims de Maçanes (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).
| Entitat de població | Habitants (2023) |
| el Rieral | 325 |
| Maçanes | 166 |
| Cambrerol | 113 |
| el Marquès | 99 |
| Can Tià Camps | 72 |
| Collformic | 46 |
| Polígon Industrial | 11 |
(Font: Idescat)

## Història

El 18 d'agost de 1713 l'Expedició del Braç Militar va arribar a Maçanes on s'incorporaren els regiments de fusellers no dissolts d'Ermengol Amill i Moliner i Manuel Moliner i Rau, però els borbònics de Feliciano de Bracamonte van concentrar tropes a prop d'Hostalric i els catalans derroten els borbònics, per a continuació dirigir-se a Arbúcies.
El 1800 formava part de la Batllia de n'Orri, dependent del Vescomtat de Cabrera. Acabat l'Antic Règim, no va ser municipi independent fins que, el 1859, es va segregar de Sant Feliu de Buixalleu (anomenat Vall d'Orri).

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 24 | 28 | 30 | 209 | 510 | - | 809 | 771 | 725 | 767 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 771 | 728 | 712 | 698 | 618 | 603 | 494 | 473 | 490 | 490 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 490 | 492 | 542 | 569 | 588 | 660 | 709 | 726 | 711 | 723 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 742 | 730 | 796 | 825 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Llocs d'interès

* Museu de Composicions i Partitures del mestre Lluís Duran i Massaguer

## Referències

* ↑ Llista dels noms dels municipis del Principat. IEC, 1980, p. 16.
* ↑ Gazeta de Barcelona - Diario del Sitio de Barcelona
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1960). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 79. ISBN 84-393-5437-1.

## Vegeu també

* Escut de Maçanes

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Informació de la Generalitat de Catalunya
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Serra de Cascats

La Serra de Cascats és una muntanya de 616 metres que es troba al municipi de Castellfollit de Riubregós, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Portes de Clifford

En la computació quàntica i la teoria de la informació quàntica, les portes de Clifford són els elements del grup de Clifford, un conjunt de transformacions matemàtiques que normalitzen el grup de Pauli n-qubit, és a dir, mapegen els productes tensorials de les matrius de Pauli als productes tensorials de les matrius de Pauli mitjançant la conjugació. La noció va ser introduïda per Daniel Gottesman i porta el nom del matemàtic William Kingdon Clifford. Els circuits quàntics que consisteixen només en portes de Clifford es poden simular de manera eficient amb un ordinador clàssic gràcies al teorema de Gottesman–Knill.
El grup Clifford està generat per tres portes: Hadamard, la porta de fase S i CNOT. Aquest conjunt de portes és mínim en el sentit que descartar qualsevol porta resulta en la incapacitat d'implementar algunes operacions de Clifford; eliminar la porta Hadamard no permet poders de ${1}/{\sqrt {2}}$ en la representació matricial unitària, l'eliminació de la porta de fase S no permet $i$ a la matriu unitària, i l'eliminació de la porta CNOT redueix el conjunt d'operacions implementables de $\mathbf {C} _{n}$ a $\mathbf {C} _{1}^{n}$. Com que totes les matrius de Pauli es poden construir a partir de les portes de fase i Hadamard, cada porta de Pauli també és trivialment un element del grup de Clifford.
El $Y$ gate és igual al producte de $X$ i $Z$ portes. Per demostrar que una unitat $U$ és membre del grup Clifford, n'hi ha prou de demostrar-ho per a tots $P\in \mathbf {P} _{n}$ que consisteixen només en els productes tensorials de $X$ i $Z$, tenim $UPU^{\dagger }\in \mathbf {P} _{n}$.

## Portes generadores comunes
### Porta Hadamard

La porta Hadamard
$H={\frac {1}{\sqrt {2}}}{\begin{bmatrix}1&1\\1&-1\end{bmatrix}}$
és membre del grup Clifford as $HXH^{\dagger }=Z$ i $HZH^{\dagger }=X$.

### Porta S

La porta de la fase
$S={\begin{bmatrix}1&0\\0&e^{i{\frac {\pi }{2}}}\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}1&0\\0&i\end{bmatrix}}={\sqrt {Z}}$
és una porta de Clifford com $SXS^{\dagger }=Y$ i $SZS^{\dagger }=Z$.

### Porta CNOT

La porta CNOT s'aplica a dos qubits. És una porta NOT controlada (C), on una porta NOT es realitza al qubit 2 si i només si el qubit 1 està en l'estat 1.
$\mathrm {CNOT} ={\begin{bmatrix}1&0&0&0\\0&1&0&0\\0&0&0&1\\0&0&1&0\end{bmatrix}}.$
Entre $X$ i $Z$ hi ha quatre opcions:
Combinacions CNOT
| $P$ | CNOT $P$ CNOT $^{\dagger }$ |
| $X\otimes I$ | $X\otimes X$ |
| $I\otimes X$ | $I\otimes X$ |
| $Z\otimes I$ | $Z\otimes I$ |
| $I\otimes Z$ | $Z\otimes Z$ |

## Referències

* ↑ Gottesman, Daniel Physical Review A, 57, 1, 01-01-1998, pàg. 127–137. arXiv: quant-ph/9702029. Bibcode: 1998PhRvA..57..127G. DOI: 10.1103/physreva.57.127. ISSN: 1050-2947.
* ↑ Nielsen, Michael A. Quantum Computation and Quantum Information: 10th Anniversary Edition (en anglès). Cambridge University Press, 2010-12-09. ISBN 978-1-107-00217-3.
* ↑ Gottesman, Daniel (en anglès) Physical Review A, 57, 1, 01-01-1998, pàg. 127–137. arXiv: quant-ph/9702029. Bibcode: 1998PhRvA..57..127G. DOI: 10.1103/PhysRevA.57.127. ISSN: 1050-2947.
* ↑ Stabilizer Codes and Quantum Error Correction (PhD thesis) (tesi) (en anglès). PhD, 1997-05-28.
# Bruno Forte

Bruno Forte (1 d'agost del 1949, Nàpols, Itàlia) és un teòleg i eclesiàstic italià, arquebisbe de Chieti-Vasto.

## Biografia

S'ordenà sacerdot el 18 d'abril del 1973. Estudià teologia a Tübingen i a París, doctor en teologia el 1974 i en filosofia el 1977. Ha estat professor de teologia sistemàtica a la Facultat Pontifícia de Teologia d'Itàlia Meridional (Nàpols). Fou nomenat arquebisbe de Chieti-Vasto pel papa Joan Pau II el 26 de juny del 2004. Fou consagrat bisbe pel cardenal Joseph Ratzinger el 8 de setembre del 2004. Després de l'elecció del papa Benet XVI, Forte fou vist com el seu possible successor davant la Congregació de la doctrina de la Fe, abans que fos escollit per a aquest càrrec l'estatunidenc William Levada.
Una de les seves principals obres teològiques és Teologia de la història en què rellegeix la revelació cristiana en clau històrica i trinitària. També té un llibre d'introducció a la teologia, Teologia, memòria i profecia.
# Crossostephium

Crossostephium és un gènere de plantes pertanyents a la família Asteràcies. Comprèn 8 espècies descrites i només tres acceptades. Són originàries de la Xina.
El gènere va ser descrit per Christian Friedrich Lessing i publicat a Linnaea 6: 220. 1831.

## Espècies acceptades

* Crossostephium artemisioides Less.
* Crossostephium chinense (A.Gray ExL.) Makino
* Crossostephium foliosa (Nutt.) Rydb.

## Referències

* ↑ Crossostephium en PlantList
* ↑ Crossostephium en Global Compositae
* ↑ «Crossostephium». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 11 juny 2012].
# Camí de la Basseta

El Camí de la Basseta és un camí rural del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori de l'antiga caseria dels Masos de la Coma.
Arrenca del Camí de les Escales a la Basseta, des d'on marxa cap al nord-est, passa per la Coma de les Ordigues, a llevant de la Canal de la Torreta, deixa la Torreta a llevant, passa a ponent del Tossal Negre, pel sud-oest del Roc dels Quatre Alcaldes, per l'extrem nord-est del Serrat de la Torreta, i arriba a la Basseta, on enllaça amb el Camí del Pi Sec i el Camí de Taús.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Coma Roja

La Serra de Coma Roja és una serra situada al municipi de Sitges (Garraf), amb una elevació màxima de 326 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# 7 hores per enamorar-te

7 hores per enamorar-te (títol original en italià, 7 ore per farti innamorare) és una pel·lícula del 2020 escrita i dirigida per Giampaolo Morelli, en el seu debut com a director. Es basa en la novel·la homònima escrita pel mateix Morelli. S'ha subtitulat al català.
Originalment, la pel·lícula s'havia de projectar als cinemes a partir del 26 de març de 2020, però, a causa de la pandèmia de la COVID-19, es va estrenar a la carta a partir del 20 d'abril. Posteriorment, també es va estrenar als cinemes el 15 de juny.

## Referències

* ↑ «7 ore per farti innamorare».
* ↑ «7 hores per enamorar-te». Goita què fan, ara!. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ Francesco Gallo «Esce 7 ore per farti innamorare, aspettando le sale sarà on demand». , 17-04-2020.
* ↑ Martina Volonté «Al cinema dal 15 giugno: ecco il listino Vision Distribution». , 12 giugno 2020.
# Bruno Weil

Bruno Weil (Hahnstätten, 24 de novembre de 1949) és un director d'orquestra alemany.
És director convidat principal de Tafelmusik, el grup de període-instrument amb seu a Toronto, director musical del "Carmel Bach Festival" a Califòrnia, i director artístic de l'"Instrument-época Festival, Klang und Raum" (so i espai) a Irsee, Baviera. Ha exercit com a director de música general d'Augsburg (1981/1989), i de Duisburg (1989/2002). Actualment exerceix com a professor de direcció a l'Acadèmia Estatal de música i teatre de Múnic.
Va ser alumne de Hans Swarowsky i de Franco Ferrara. Després dels seus estudis, va guanyar diversos concursos internacionals importants.
El 1988, va reemplaçar a Herbert von Karajan per un breu avís al Festival de Salzburg, dirigint el Don Giovanni de Mozart amb l' Orquestra Filharmònica de Viena. Ha aparegut com a director convidat amb les principals orquestres dels Estats Units, el Regne Unit, Alemanya, França, Japó, Canadà, Itàlia, Brasil, Holanda, Noruega, Àustria i Austràlia. Orquestres que ha dut a terme inclouen la Filharmònica de Berlín, l'Orquestra Estatal bavaresa, la "Staatskapelle" de Dresden, la Filharmònica de Viena, l'Orquestra Simfònica de Viena, la Filharmònica de Los Angeles, l'Orchestre Simfònica de Montréal, l'orquestra de l'Era de la Il·lustració, l'"Orchestre National de France", l'orquestra de Simfonia de Sydney, Orquestra de Tòquio, Orquestra Simfònica de Boston, Simfònica de San Francisco, i l'orquestra de cambra de Sant Pau.
Ha fet molts enregistraments amb "Tafelmusik", l'orquestra de l'Era de la Il·lustració i l'Orquestra Simfònica de Viena per al segell clàssic de Sony. El seu enregistrament de les simfonies "París" de Joseph Haydn va guanyar el Premi MIDEM Cannes Classical el 1996 (en la categoria de Música orquestral del segle xvii i XVIII). Bruno Weil i Tafelmusik també han estat guardonats amb el Deutscher Schallplattenpreis (Premi Echo Klassik) com a orquestra de l'any en 1996 per la seva gravació de la Missa Sancti Bernardi de Haydn (Heiligmesse), i en el 1997 va guanyar el Premi "Echo Klassik" com a director de l'any. El seu enregistrament de l'òpera Endimione de Johann Christian Bach, va guanyar el Premi Echo Klassik 2000 – millor gravació d'òpera del segle XVII/XVIII.

## Enllaços externs

* Biografia de Bruno Weil: http://www.Bach-cantatas.com/Bio/Weil-Bruno.htm
* Biografia de Bruno Weil: https://web.Archive.org/web/20120320170018/http://www.hughkaylor.com/Weil-Bruno-Bio.html
# Camió del Nadal de Coca-Cola

El camió del Nadal de Coca-Cola és un camió d'ús publicitari de l'empresa The Coca-Cola Company que està molt il·luminat i visita diversos països del món (Austràlia, Regne Unit, Irlanda i Dinamarca). És una campanya publicitària utilitzada per a augmentar les vendes en hivern. És una estratègia publicitària que es realitza des de principis de la dècada del 1990, tenint un èxit creixent per la seua presència física i per la imatge que va recórrer el món.
A Rússia és conegut des de l'aparició a un anunci del 2008.
Des del 2010 el camió era passejat pel Regne Unit. El 2017 va ser mostrat a Austràlia per primera vegada, col·laborant amb The Salvation Army. Eixe mateix any el cap de Public Health England va criticar que el camió passara per poblacions amb taxes infantils d'obesitat i càries superiors a la mitjana i a més exhortà els ajuntaments a prohibir l'entrada d'aquest camió.

## Referències

* ↑ «Coca-Cola's Christmas truck is coming to Danish towns». The Local, 13-11-2017 [Consulta: 2 desembre 2017].
* 1 2 «Lo que el intento de prohibición del camión navideño de Coca-Cola dice del mercado». Puro Marketing, 2017 [Consulta: 2 desembre 2017].
* 1 2 «Coca-Cola brings its Christmas Truck to Australia for first time». news.com.au, 2017 [Consulta: 2 desembre 2017].
* ↑ «Stephen Jardine: Beware Coke Christmas trucks bearing ‘gifts'». The Scotsman, 2017 [Consulta: 2 desembre 2017].
* ↑ «Holidays are coming and the famous Coca Cola Christmas truck is touring Ireland». Independent.ie, 2017 [Consulta: 2 desembre 2017].
* ↑ Smith, Elena. Americanization of Russia: A study of the advertising strategies of Coca-Cola and McDonald's in Russian videos (Tesi), 2012, p. 35, 37.
* ↑ Campbell, Denis «Calls for ban on Coca-Cola's Christmas truck tour over child health fears». The Guardian, 29-11-2017 [Consulta: 2 desembre 2017].
# Roc de la Guàrdia (Balenyà)

El Roc de la Guàrdia, també conegut com el Roc Gros, és un turó de 891 metres d'altura, i la muntanya emblemàtica d'Hostalets de Balenyà, a la comarca catalana d'Osona.
Aquest turó s'eleva a més d'un quilòmetre i mig a l'oest del Santuari de la Mare de Déu de l'Ajuda. Té dos miradors: el primer, el mirador del Montseny, amb vistes tant dels pobles de Balenyà i Centelles com del Tagamanent i del Matagalls; i el segon, que encara abasta més paisatge. Des d'aquest darrer podem veure tota la plana de Vic, els cingles de Tavertet, els Prepirineus, els Pirineus i fins i tot, si es té sort i la típica boira no ens ennuvola la vista, es pot arribar a veure les puntes del Canigó i del Puigmal. Una de les curiositats és una rosa dels vents que ens indica la situació de les grans muntanyes i serralades respecte a la posició de l'observador. Arribar a dalt el Roc Gros es converteix en una bonica excursió pels boscos de roure i pi típics de la zona.
Al Roc també es pot practicar l'escalada i disposa de nombrosos senders per anar cap a Tona, Puigsagordi, Centelles... És un dels punts més apreciats pels habitants de Balenyà. Per la "festa" del Roc de la Guàrdia, als volts de Nadal, els hostaletencs hi van a portar el tradicional pessebre, en un acte que s'engloba dins la Festa Major d'hivern i que és organitzat anualment pel Centre Excursionista de Balenyà. El Roc Gros constitueix juntament amb el Puig Castellar (1017m) i el Puigsagordi (984m), els tres pics insígnies de la serra de Fontderola.
En el turó es poden trobar petxines i altres restes prehistòriques. Antigament, des del Roc Gros baixava la via romana que unia el Bages amb Ausa; se'n poden veure encara restes i observar-ne la col·locació de les pedres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Roc de la Guàrdia (Balenyà)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* El Grau del Racó
# Camí de la Capella (Pessonada)

El Camí de la Capella és un camí d'ús agrícola que discorre pel terme municipal de Conca de Dalt (a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà, en territori del poble de Pessonada.
Arrenca de la Carretera de Pessonada molt a prop i al nord-oest de Pessonada, travessa la Plana, i després de fer un ample revolt per guanyar alçada, arriba a l'ermita de la Mare de Déu de la Plana en quasi un quilòmetre de recorregut ascendent.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Josep Maria Roma i Roig

Josep Maria Roma i Roig (Alguaire, 26 de gener del 1902 - La Floresta, 14 de febrer del 1981) fou un pianista, organista, compositor i director d'orquestra català.
El 1910 ingressà a l'Escolania de Montserrat, on estudià piano, violí i composició amb Anselm Ferrer. El 1918 completà els seus estudis musicals amb Domènec Mas i Serracant i Franck Marshall a l'Acadèmia Granados. El 1924 oferí diverses gires com a concertista de piano en nombroses ciutats espanyoles. Juntament amb els pianistes Frederic Longàs i J. Caminal, fundà l'Acadèmia Albéniz. Fou organista titular de la Capella de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya i col·laborà durant més de trenta anys amb l'Orfeó Català en qualitat de pianista i organista acompanyant. Fou catedràtic d'orgue del Conservatori del Liceu i dirigí diverses orquestres.
Compongué l'òpera de cambra Eridon i Amina, estrenada a Barcelona el 1952; realitzà il·lustracions musicals per a la Passió d'Olesa de Montserrat; escriví les obertures per a orquestra Obertura mediterrània, Para una dama i Brises de maduresa; les sardanes Amorosívola, Maria i Nadalenca; i obres de repertori eclesiàstic. També va realitzar una orquestració de l'òpera Celos, aún del aire matan, de Juan Hidalgo, estrenada a Barcelona el 1953.
El fons de partitures de Josep M. Roma es conserva a la Biblioteca de Catalunya.

## Referències

* ↑ Patronat de la Passió. La Passió. Olesa de Montserrat, 1942.
* ↑ Carbonell i Guberna, Jaume «Roma Roig, Josep Maria». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, 1999, pàg. vol. 9, p. 356.

## Enllaços externs

* Fons Josep M. Roma de la Biblioteca de Catalunya
# Serra dels Paranys

La Serra dels Paranys és una serra situada als municipis de Sant Pere de Ribes i Sitges (Garraf), amb una elevació màxima de 109 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dreams and Desires: Family Ties

Dreams and Desires: Family Ties és un curtmetratge animat britànic de 2006 dirigit per Joanna Quinn. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar el 5 de juny de 2006 al Festival de Cinema d'Animació d'Annecy. Dreams and Desires: Family Ties va guanyar el Cartoon d'or de l'European Cartoon Forum l'any 2006. Al Festival Internacional d'Animació d'Ottawa, la pel·lícula va rebre el Gran Premi Nelvana al millor curtmetratge d'animació independent, el principal premi de curtmetratges d'animació. Va ser nominat a un premi BAFTA en la categoria de millor curtmetratge d'animació el 2007, però no va poder imposar-se a Guy 101. També va ser nominat al millor curtmetratge als premis del Cinema Europeu de 2007.

## Referències

* ↑ «Dreams & Desires: Family Ties». Goita què fan, ara!. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ «Ottawa International Animation Festival |» (en anglès americà). [Consulta: 16 desembre 2024].
# Brussels Ladies Open 2011

El Torneig de Brussel·les 2011, conegut oficialment com a Brussels Ladies Open 2011 és un esdeveniment de tennis femení sobre terra batuda que pertany als Premier Tournaments de la WTA. L'edició inaugural del torneig es va disputar entre el 14 i el 21 de maig de 2011 al Royal Primerose Tennis Club de Brussel·les, Bèlgica.
La danesa Caroline Wozniacki va guanyar el seu quart títol de la temporada.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | C. Wozniacki | 6 | 7 | |
| | V. Lepchenko | 4 | 6⁵ | | 1 | C. Wozniacki | 2 | |
| Q | A. van Uytvanck | 6² | 4 | | 6 | Y. Wickmayer | 0 | r |
| 6 | Y. Wickmayer | 7 | 6 | | | | | | 1 | C. Wozniacki | 6 | 4 | 6 |
| 3 | F. Schiavone | 6 | 6 | | | | | | 3 | F. Schiavone | 4 | 6 | 3 |
| LL | I. Falconi | 4 | 4 | | 3 | F. Schiavone | 6 | 6 | | | | | |
| | A. Morita | 1 | 6 | 7 | | A. Morita | 2 | 3 | | | | | |
| PR | C. Dellacqua | 6 | 0 | 5 | | | | | | | | | | 1 | C. Wozniacki | 2 | 6 | 6 |
| 8 | S. Peng | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 8 | S. Peng | 6 | 3 | 3 |
| Q | A. Spears | 2 | 0 | | 8 | S. Peng | 6 | 6 | | | | | |
| | S. Arvidsson | 3 | 6 | 6 | | S. Arvidsson | 2 | 4 | | | | | |
| 4 | J. Janković | 6 | 3 | 3 | | | | | 8 | S. Peng | 6 | 6 | |
| 7 | A. Dulgheru | 6 | 6 | | | | | | 2 | V. Zvonariova | 3 | 3 | |
| | K. Zakopalová | 3 | 2 | | 7 | A. Dulgheru | 0 | 1 | | | | | |
| Q | G. Voskobóieva | 6 | 4 | 3 | 2 | V. Zvonariova | 6 | 6 |
| 2 | V. Zvonariova | 2 | 6 | 6 | | | | |

## Quadre doble femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 2 | Liezel Huber Lisa Raymond | 2 | 3 |
| | Andrea Hlaváčková Galina Voskobóieva | 6 | 6 | | Andrea Hlaváčková Galina Voskobóieva | 7 | 6 |
| | Elena Bovina Kaia Kanepi | 6 | 7 | | Elena Bovina Kaia Kanepi | 5 | 1 |
| | Sandra Klemenschits Patty Schnyder | 4 | 5 | | | | | | Andrea Hlaváčková Galina Voskobóieva | 3 | 6 | [10] |
| | Sofia Arvidsson Andreja Klepač | 7 | 7 | | | | | 2 | Klaudia Jans Alicja Rosolska | 6 | 0 | [5] |
| 3 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 6$^3$ | 5 | | Sofia Arvidsson Andreja Klepač | 4 | 4 |
| | Casey Dellacqua Anastassia Rodiónova | 4 | 6⁵ | 2 | Klaudia Jans Alicja Rosolska | 6 | 6 |
| 2 | Klaudia Jans Alicja Rosolska | 6 | 7 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-04-06 a Wayback Machine. (francès) (anglès) (neerlandès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre doble femení PDF
Brussel·les :
2011
2012
2013 :
Sony Ericsson WTA Tour 2011
< 2010
2012 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Boxa als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - pes wèlter

El pes wèlter va ser la tercera categoria de boxa més pesada de les disputades als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 21 i 22 de setembre de 1904, sent la primera vegada que es disputava en unes Olimpíades. Hi van prendre part quatre participants, tots dels Estats Units, els quals havien de pesar menys de 65,8 kg.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Albert Young (USA) | Harry Spanjer (USA) | Joseph Lydon (USA) |

## Resultats

| Semifinals | Semifinals | | | Final | Final |
| 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre | 21 de setembre |
| Albert Young | G | |
| Jack Egan | P | |
| | | | | 22 de setembre | 22 de setembre |
| | | | | Albert Young | G |
| | | | | Harry Spanjer | P |
| 21 de setembre | 21 de setembre | | |
| Harry Spanjer | G | | |
| Joseph Lydon | P | | | |
G: Guanya P: Perd
En no disputar-se el combat per la medalla de bronze tant Egan com Lydon foren premiats amb dita medalla. Amb tot, posteriorment es descobrí que el nom real d'Egan era Frank Joseph Floyd. Segons les normes de l'UCA era il·legal combatre sota un nom fals, per la qual cosa el novembre de 1905 fou desqualificat i se li va ordenar tornar tots els seus premis.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Welterweight (≤145 pounds), Men». [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «November 1905 Egan disqualified». Arxivat de l'original el 5 de setembre 2012. [Consulta: 20 agost 2012].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 8 novembre 2008].