OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Asbestosi

L' asbestosi és una malaltia pulmonar causada per la inhalació de fibres d'asbest (també conegut com a amiant). És un tipus de pneumoconiosi.

## Causes

La inhalació de fibres d'asbest pot produir formació de teixit cicatricial (fibrosi) a l'interior del pulmó. El teixit pulmonar cicatritzat no s'expandeix ni es contrau en forma normal i tampoc pot fer l'intercanvi gasós.
La severitat de la malaltia depèn de quant temps la persona va estar exposada a l'asbest i de la quantitat inhalada. Sovint, els símptomes i la fibrosi pulmonar no es presenten i no es noten durant un període de 20 anys o més després de l'exposició a l'asbest.
Gent que treballa en indústries que fabriquen o usen productes d'asbest o que treballen en la mineria d'asbest pot estar exposada a alts nivells d'asbest. Gent que viu a prop d'aquestes indústries també pot estar exposada a alts nivells d'asbest en l'aire.
Les fibres d'asbest poden alliberar a l'aire en pertorbar materials que contenen asbest durant l'ús del producte, demolicions, manteniment, reparació i renovació d'edificis o habitatges. En general, l'exposició pot passar només quan el material que conté asbest és pertorbat de manera que allibera partícules o fibres a l'aire.
L'aigua potable pot contenir asbest de fonts naturals o de canonades de ciment que contenen asbest.
Les malalties relacionades amb l'asbest inclouen: plaques pleurals (calcificació), mesotelioma maligne i vessament pleural. Els mesoteliomes poden desenvolupar de 20 a 40 anys després de l'exposició. Avui en dia, és menys probable que els treballadors desenvolupin aquesta malaltia relacionada amb l'asbest a causa de les regulacions governamentals.
El consum de cigarret incrementa el risc de desenvolupar la malaltia.

## Enllaços externs

* Asbestosis: Absbesto (Amianto)
# Ascanio Sobrero

Ascanio Sobrero, nascut el 12 d'octubre de 1812 a Casale Monferrato, província d'Alessandria, Piemont, Primer Imperi Francès i traspassat el 26 de maig de 1888 a Torí, Itàlia, fou un químic i metge italià conegut pel descobriment de la nitroglicerina.
Sobrero estudià medicina a Torí i a París i es doctorà en medicina i cirurgia el 1833 a la Universitat de Torí. S'inicià en l'estudi de la química de la mà del seu oncle Carlo Raffaele Sobrero, aleshores director del Laboratori Químic de l'Arsenal de Torí. Estudià química a la Universitat de Gießen amb Justus von Liebig i es doctorà en química el 1832. A la Universitat de Torí treballà amb el químic francès Théophile Jules Pelouze i estudià l'acció de l'àcid nítric sobre els compostos orgànics. L'any 1845 ocupà una plaça de professor de química a la mateixa universitat. Fou en aquest temps quan descobrí la nitroglicerina (1847).
S'oposà a la utilització de la nitroglicerina per culpa de la seva perillositat i es mostrà decebut pel nombre de morts que causà. Tanmateix se sentí víctima de la injustícia quan el químic suec Alfred Nobel, en la dècada dels 1860, també alumne de Pelouze, aconseguí absorbir la nitroglicerina en terra de diatomees, explosiu que s'anomenà dinamita, que evitava els perills de la manipulació sense perdre la seva capacitat explosiva, la qual cosa dugué Nobel a guanyar una immensa fortuna. En qualsevol cas Nobel reconegué que la invenció de la nitroglicerina era deguda a Sobrero.
Fou membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències.
# Ascoli Calcio 1898

L'Ascoli Calcio és un club de futbol d'Itàlia, de la ciutat d'Ascoli Piceno, a les Marques. Va ser fundat en 1898 i actualment juga a la Serie B de la lliga italiana.

## Palmarès

* Copa Mitropa (1): 1987

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2006-10-04 a Wayback Machine. (italià)
# Ashikaga Yoshiakira

    En aquest nom japonès, el cognom és Ashikaga.
Ashikaga Yoshiakira (足利 義詮, 4 de juliol del 1330 - 28 de desembre del 1367) va ser segon shogun del shogunat Ashikaga. Va començar a governar el 1358 fins a la seva mort el 1367. Va ser fill del primer shogun Ashikaga Takauji.
Visqué la infantesa a Kamakura com a ostatge del clan Hōjō. Quan el seu pare va acabar amb el Shogunat Kamakura, Yoshiakira va ser alliberat.
Va succeir son pare, mort el 1358, i va ser succeït pel seu fill Ashikaga Yoshimitsu a començaments del 1368.
# Asiago

Asiago (cimbri Slege) és un municipi italià, dins de la província de Vicenza. Fou un dels municipis de la Federació de les Set Comunes, on hi vivien membres de la minoria alemanya dels cimbris, tot i que s'ha perdut molt la seva llengua. L'any 2007 tenia 6.533 habitants. Limita amb els municipis de Conco, Enego, Foza, Gallio, Lusiana, Roana, Rotzo, Borgo Valsugana (TN), Castelnuovo (TN), Grigno (TN), Levico Terme (TN), Ospedaletto (TN), Villa Agnedo (TN), Caltrano, Calvene, Lugo di Vicenza i Valstagna.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Andrea Gios | Llista cívica |
# Aspe (empresa)

ASPE és una empresa dedicada a la pilota basca, fundada l'any 1998, els pilotaris de la qual, amb els d'Asegarce, juguen els tornejos de la Lliga d'Empreses de Pilota a Mà.

## Pilotaris més importants

* Barriola
* Elkoro
* Eugi
* Eulate
* Gonzalez
* Goñi III
* Martinez de Irujo
* Titin III
* Xala

## Vegeu també

* Asegarce
* ValNet

## Enllaços externs

* Pàgina d'Aspe
* Canal a YouTube
# Associació Esclat

Associació Esclat és una entitat sense ànim de lucre declarada d'utilitat pública, membre de les federacions APPS i ECOM, que té com a finalitat potenciar al màxim el desenvolupament de les persones amb paràlisi cerebral i altres pluridiscapacitats, afavorir-ne l'acceptació familiar i social, i promoure serveis per a la seva integració al llarg de totes les etapes de la vida.
L'associació va néixer el 1977 al barri de les Corts com a iniciativa d'un grup de pares, però des del 1994 desenvolupa també la seva activitat al districte d'Horta-Guinardó, on gestiona tres centres de persones adultes: el centre ocupacional Esclat 2, el centre especial de treball Esclatec i el centre d'atenció diürna especialitzada Cades per a persones amb pluridiscapacitats greus. A més, el Club Esportiu Esclat promou la pràctica i la competició dels esports adaptats.
El centre ocupacional Esclat 2, sostingut amb fons públics, dona assistència a persones amb paràlisi cerebral majors de 16 anys i suposa una alternativa real i qualitativament eficaç per a la integració laboral d'aquests joves. Esclatec és un centre especial de treball amb productes propis patentats per la mateixa entitat que dona feina a 13 persones amb una discapacitat greu i que s'ha convertit en un referent a Catalunya perquè disposa d'una unitat de recerca, desenvolupament i innovació (R+D+i) que dissenya productes de tecnologies de suport a l'autonomia de les persones amb discapacitat i la indústria en general.
El centre manté un conveni de col·laboració amb la Universitat Politècnica de Catalunya des que es creà el 1999. A més dels centres i serveis, l'Associació Esclat disposa d'un Servei de Suport Familiar adreçat a les famílies amb persones amb discapacitat que demanin ajut psicològic i edita trimestralment una revista sobre aquest col·lectiu.
Tots els seus centres participen en projectes europeus i transnacionals i reben visites contínuament, per la qual cosa l'entitat ha adquirit també prestigi fora de Catalunya. Els projectes immediats són el trasllat de la seu i del centre Esclat a un nou edifici i la creació i posada en marxa d'una residència amb serveis totalment innovadora. El 2006 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Enllaços externs

* Web de l'Associació Esclat
# Associació Irlandesa de Futbol

L'Associació de Futbol d'Irlanda (en anglès: Irish Football Association (IFA)) dirigeix el futbol a Irlanda del Nord.
És l'encarregada d'organitzar la Lliga nord-irlandesa de futbol, la Copa nord-irlandesa de futbol i la Selecció de futbol d'Irlanda del Nord. Té la seu a Belfast.

## Història

La federació va ser fundada el 1880 a Belfast i en els seus inicis dirigia el futbol a tota l'illa d'Irlanda (d'aquí el seu nom). És la quarta federació més antiga del món, després de l'anglesa, escocesa i gal·lesa. L'any 1921, coincidint amb la independència de la República d'Irlanda es creà la Football Association of Ireland (FAI). Des d'aquest any la IFA dirigeix només el futbol a Irlanda del Nord.

## Vegeu també

* Futbol a Irlanda del Nord
* Selecció de futbol d'Irlanda del Nord

## Enllaços externs

* Web oficial
* Northern Ireland Football Project
* Northern Ireland's Footballing Greats
* Fermanagh NISC Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
* Northern Ireland Women's Football Association
# Associació Suïssa de Futbol

L'Associació Suïssa de Futbol (en alemany Schweizerischer Fussballverband, SFV; en francès Association Suisse de Football, ASF; en italià Associazione Svizzera di Football, ASF; en romanx Associaziun Svizra da Ballape, ASB) és l'organisme encarregat de dirigir el futbol a Suïssa. Organitza la lliga suïssa de futbol, així com la selecció de futbol de Suïssa. Té la seu a Berna.
Va ser fundada el 1895, essent una de les primeres associacions futbolístiques fundades fora del Regne Unit. La SFV-ASF va ser membre fundador de la FIFA el 1904.

## Competicions

* Lliga suïssa de futbol
* Copa suïssa de futbol
* Copa de la Lliga suïssa de futbol
* Supercopa suïssa de futbol

## Vegeu també

* El futbol a Suïssa
* Selecció de futbol de Suïssa

## Enllaços externs

* Associació Suïssa de Futbol - Lloc web oficial
# Sauvanhàs

Sauvanhàs (en francès Sauvagnas) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 283 | 305 | 297 | 376 | 372 | 419 | 437 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Annie Galan | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom. Adaptació a la grafia occitana.
# Antonio Estévez García

Antonio Estévez García (Coria del Río, 6 d'octubre de 1978) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Debuta a primera divisió en un partit de la temporada 01/02, jugant amb el Reial Betis, sent l'únic encontre que disputarà amb els bètics eixe any. A la temporada següent recala al Getafe CF, de Segona. Amb els madrilenys és titular, marcant un gol en 34 partits. No continua al Getafe i marxa al Córdoba CF, on tampoc compta massa.
La resta de la carrera del migcampista prossegueix per equips de divisions inferiors: AD Mar Menor, Los Barrios o CP Cacereño, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Ramon Porter Talens

Ramon Porter Talens (Barcelona, 1961) és un pianista, compositor i docent català. Des del 2017 és el director del Conservatori Superior de Música de les Illes Balears.
Cursà els estudis de piano amb Joan Massià Carbonell i posteriorment treballà amb Sofia Puche i Eulàlia Solé. Paral·lelament estudià orquestració i composició amb Josep Soler. Ha treballat com a professor a diversos conservatoris, entre els anys 1986 i 1992 al conservatori de Santa Coloma de Gramenet, entre 1987 i 1988 al de Manresa, entre el 1992 i el 2002 al Conservatori Municipal de Música de Barcelona i des de l'any 2003 al Conservatori Superior, del qual ha estat cap d'estudis durant un total de cinc anys.
Ha participat en festivals de música contemporània a Barcelona, a Palma (Encontre Internacional de Compositors), així com en altres punts de la Península i l'estranger, en països com Itàlia, Eslovènia, Alemanya o Argentina. Les seves obres han estat premiades en diversos concursos de composició, destacant el convocat per "Musician's Accord", a partir del qual el 1985 es presentà la seva obra Trio per a clarinet, fagot i piano al Carnegie Hall de Nova York. Les seves obres han estat interpretades i radiades tant a l'Estat Espanyol com a l'estranger. Com a pianista, periòdicament, ha participat en concerts, sigui amb formacions de cambra o com a solista. Com a pianista, ha col·laborat amb l'Associació Catalana de Compositors, amb l'Orquestra del Teatre Lliure i amb el grup instrumental "Barcelona 216", del qual va ser cofundador, participant en els festivals de música contemporània més importants d'Espanya. Ha gravat per a TV3 i també per a Catalunya Ràdio.
L'octubre del 2017 la Conselleria d'Educació i Cultura del Govern de les Illes Balears el nomenà nou director del Conservatori Superior de Música de les Illes Balears, substituint a l'anterior director, Albert Díaz.

## Referències

* 1 2 3 Jiménez, N. «El pianista Ramon Porter será el nuevo director del Conservatori Superior». Ultima Hora, 04-10-2017 [Consulta: 4 juny 2019].
* 1 2 3 4 Vallés, M. Elena «Educación nombra Ramon Porter nuevo director del Conservatorio Superior». Diario de Mallorca, 03-10-2017 [Consulta: 4 juny 2019].
# Cantó de Charenton-le-Pont

El cantó de Charenton-le-Pont és un cantó francès del departament de Val-de-Marne, dividit entre el districte de Nogent-sur-Marne i el districte de Créteil. Des del 2015 té 4 municipis..

## Municipis

* Charenton-le-Pont
* Joinville-le-Pont
* Nogent-sur-Marne (en part)
* Saint-Maurice

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1998 | Louis Manchon | RI, després UDF |
| 1998- | Jean-Marie Brétillon | UDF-DL, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 32.874 | 32.777 | 29.689 | 29.920 | 33.029 | 39.330 | 43.860 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Corsegolas

El cantó de Corsegolas és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Grassa. Té 8 municipis i el cap és Corsegolas.

## Municipis

* Besaudun daus Aups
* Boion
* Cipieras
* Consegudas
* Corsegolas
* Lei Fèrras
* Greulieras
* Roquesteron de Grassa

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1985 | Michel Salvadori | Divers droite |
| 1985- | Jean-Pierre Mascarelli | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 1.728 | 2.181 |
# Sent Sardòs (Òlt i Garona)

Sent Sardòs (en francès Saint-Sardos) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 305 | 325 | 254 | 263 | 260 | 243 | 333 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1992- | Claude Ressegat | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom. Transcripció del municipi homònim de Tarn i Garona
# Assokolai

Assokolai - Ассоколай (rus) - és un aül, un poble, de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Marta, a 8 km al sud-est de Ponejukai i a 57 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany a aquest municipi el poble de Kràsnoie.
# (358) Apol·lònia

Apol·lònia és l'asteroide número 358. És un asteroide gran del cinturó principal. Va ser descobert per l'astrònom Auguste Charlois des de l'observatori de Niça (França), el 8 de març de 1893.
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
# Cantó d'Orly

El cantó d'Orly és un cantó francès del departament de Val-de-Marne, situat al districte de Créteil. Des del 2015 té 3 municipis.

## Municipis

* Ablon-sur-Seine
* Orly
* Villeneuve-le-Roi

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-2001 | Gaston Viens | PCF, després ADS |
| 2001-2008 | François Philippon | Divers gauche, després Sense etiqueta |
| 2008- | Christine Janodet | ADS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 17.637 | 30.197 | 26.104 | 23.766 | 21.646 | 20.470 | 21.395 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Conflans-Sainte-Honorine

El cantó de Conflans-Sainte-Honorine és un cantó francès del departament d'Yvelines, situat al districte de Saint-Germain-en-Laye. Des del 2015 té 4 municipis i el cap és Conflans-Sainte-Honorine.

## Municipis

* Andrésy
* Chanteloup-les-Vignes
* Conflans-Sainte-Honorine
* Maurecourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1979 | Eugène Berrurier | Divers droite |
| 1979-1990 | Odile Vadot | PS |
| 1990-1998 | Jean Guigné | PS, després divers gauche |
| 1998-2011 | Philippe Esnol | PS |
| 2011- | Fanny Ervera | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Caen-8

El cantó de Caen-8 és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 3 municipis i el cap es Caen.

## Municipis

* Caen (part)
* Fleury-sur-Orne
* Louvigny

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1993 | Franck Duncombe | UDF-PR |
| 1993-2008 | Francis Saint-Ellier | DL |
| 2008- | Éric Vève | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Douvres-la-Délivrande

El cantó de Douvres-la-Délivrande és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 10 municipis i el cap es Douvres-la-Délivrande.

## Municipis

* Bernières-sur-Mer
* Cresserons
* Douvres-la-Délivrande
* Hermanville-sur-Mer
* Langrune-sur-Mer
* Lion-sur-Mer
* Luc-sur-Mer
* Mathieu
* Plumetot
* Saint-Aubin-sur-Mer

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Louis Tesnière | Divers droite |
| 1970-1988 | Jean Chabriac | Divers droite |
| 1988-2001 | Pierre Letellier | UDF |
| 2001-2008 | Laurent Huet | UDF, després divers droite |
| 2008- | Maryvonne Mottin | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.527 | 11.148 | 12.795 | 15.674 | 15.481 | 18.502 | 22.895 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Udol

Udol és un duo calderí de rock gòtic compost per Adrià Boluda (veu i bateria) i Joan Roquerias (guitarra i veu) fundat l'any 2013.
Després de passar per altres grups com Evilhorse, a finals de 2013 uns altres músics donaren a Roquerias el número de telèfon de Boluda —del grup Golem— i quedaren per a fer un assaig improvisat: com que l'experiència va ser positiva, ambdós decidiren formar un grup, encara que al principi Boluda trobava inusual el fet de tocar en duet. Entre les influències del conjunt hi ha Crowbar, Down, Eyehategod, Isis, Melvins, Neurosis o Pelican.
El seu primer enregistrament, autoeditat, conté tres temes les lletres dels quals versen sobre la mitologia grega. L'any 2017 gravaren una versió de Pentagram, "Forever my Queen", per al recopilatori Hardcore Hits Cancer Vol. III i el segon treball discogràfic, 153 lliures i 17 salaris, un disc conceptual sobre un cas de bruixeria a Caldes.
El duo actuà a Ucraïna i tancà la gira del 153 lliures i 17 salaris a Mataró en la primera edició del festival Negrassette junt amb Golíat, Me dicen que queme coses i Poire. El 2019 reedità el 153 lliures en vinil després d'una campanya de micromecenatge a Verkami, amb un concert per als mecenes a Santa Maria de Lluçà junt amb el grup de folk medieval Falç de Metzinera.

## Referències

* ↑ «Concert amb UDOL (Sludge/Doom)». Ajuntament de Caldes de Montbui, 01-07-2017. [Consulta: 6 maig 2019].
* 1 2 Hostyuk, Vlad «Udol: stoner i doom metal al fulgor de les pires». Sons de Xaloc, 12-12-2019 [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Udol, bruixes i metall en vinil». Verkami, 18-04-2019. [Consulta: 10 maig 2019].
* ↑ Rodríguez, Oriol «El ‘heavy’ que trona en català». Ara, 15-02-2019 [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Udol». Concurs de Música de Badalona. [Consulta: 31 octubre 2019].
* ↑ «Udol». Hardcore Hits Cancer, 24-12-2017. [Consulta: 6 maig 2019].
* ↑ Ferrer, Marc «Quinze bandes que certifiquen la salut de ferro del mètal català». Enderrock, 01-06-2019 [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «El Negrassette aposta pel rock dur fet a casa». TV Mataró, 12-12-2018. Arxivat de l'original el 16 de juny 2023. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Els calderins Udol presenten l'edició en vinil del seu darrer EP». Som Vallès, 12-05-2019 [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Udol – Udol». Discogs. [Consulta: 6 maig 2019].
* ↑ «Udol – 153 Lliures I 17 Salaris». Discogs. [Consulta: 8 maig 2019].
# Antonio Fernández-Galiano

Antonio Fernández-Galiano Fernández (Barcelona, 17 de maig de 1926 - Madrid, 8 de novembre de 1999) fou un polític espanyol.
Provinent de la democràcia cristiana, va ser escollit senador en les llistes d'Unió de Centre Democràtic (UCD) per la província de Guadalajara a les eleccions generals espanyoles de 1977 (legislatura constituent), i a les eleccions de 1979. Es va convertir posteriorment en el primer president preautonòmic de la Junta de Comunitats de Castella-la Manxa el 29 de novembre de 1978, càrrec que va ocupar fins a febrer de 1982. Fernández-Galiano va contribuir des de la Presidència de la Preautonomia a donar els primers passos en la constitució de Castella-la Manxa com a Comunitat Autònoma.
# Jaume Roca i Delpech

Jaume Roca i Delpech (Salt, Gironès, 26 d'agost de 1910 - Girona, 15 de novembre de 1968) fou un pintor, pianista i compositor de sardanes català.
Va debutar com a concertista als quinze anys i va assolir una remarcable fama com a pianista, activitat que va desenvolupar fins a la Guerra Civil de 1936-1939. Després de la contesa, va fundar una escola de piano a Barcelona i va restringir molt la seva activitat com a concertista.
Paral·lelament, va desenterrar la seva antiga afecció pel dibuix i es va iniciar com a pintor. Va pintar alguns olis, sobretot de temes gironins, i més tard va destacar com a aquarel·lista, amb exposicions a Catalunya, Espanya, Europa (principalment a París) i l'Argentina.
L'any 1925 va escriure la primera sardana. És autor d'un catàleg de sardanes amb una estilística molt marcada. Com a instrumentista, va actuar a la cobla Iris de Salt.

## Referències

* Carles Riera, Josep Maria Serracant, Josep Ventura, Diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla, Girona, SOM, 2002

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
* La nissaga dels Roca Costa, artistes Arxivat 2018-08-30 a Wayback Machine.
* Pedres de Girona