OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Esquirol Poruc

L'Esquirol Poruc és el protagonista de la col·lecció de llibres infantils que porta el seu nom publicats en català per Castellnou Edicions. El primer llibre del personatge creat per Mélanie Watt es va publicar al març del 2006 per l'editorial canadenca Kids Can Press.
L'Esquirol Poruc és espantadís i insegur. Mai no abandona el seu roure perquè és massa perillós: podria ensopegar amb taràntules, marcians verds, gèrmens o abelles assassines. Per això s'estima més quedar-se al seu arbre, on tots els dies són iguals i on té preparats l'equip d'emergència i el pla de fuga. Però una sèrie d'aventures inesperades i emocionants trencaran tots els plans d'aquest rosegador de somriure nerviós i l'obligaran a explorar el temible inconegut.

## Coses que espanten l'Esquirol Poruc

L'Esquirol Poruc Les taràntules, l'heura verinosa, els marcians verds les abelles assassines, els gèrmens i els taurons. L'Esquirol Poruc fa un amic Les morses, els conillets, els castors, les piranyes i en Godzilla.

## Títols publicats

* WATT, M. L'Esquirol Poruc. Barcelona: Castellnou Edicions, 2010. 978-84-89625-66-2
* WATT, M. L'Esquirol Poruc fa un amic. Barcelona: Castellnou Edicions, 2010. 978-84-89625-67-9
* WATT, M. L'Esquirol Poruc de nit. Barcelona: Castellnou Edicions, 2011. 978-84-15206-10-1
* WATT, M. L'Esquirol Poruc es prepara per al Nadal. Barcelona: Castellnou Edicions, 2011. 978-84-174064-9-3
* WATT, M. L'Esquirol Poruc i la festa d'aniversari. Barcelona: Castellnou Edicions, 2019. 978-84-17406-75-2

## Premis Scaredy Squirrel

* Estats Units
** CALA’s Notable Children's Books
** Independent Publisher Book Awards – Picture Books 6 and under (Bronze)
** Children's and YA Bloggers' Literary Awards - Cybils
** NCTE Notable Children's Books in Language Arts
* Canadà
** Ruth and Sylvia Schwartz Children's Book Award for Children's Picture Book
** OLA Blue Spruce Award 2007 & 2008
** Amelia Frances Howard-Gibbon Illustrator's Award
* França
** Le Prix de la Librairie Millepage in Vincennes, 2006
* Regne Unit
** Richard & Judy Book Club Selection

## Referències

* ↑ «Kids Can Press». Arxivat de l'original el 2016-06-09. [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ «L'Esquirol Poruc». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 maig 2021].

## Enllaços externs

* L'Esquirol Poruc Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Mélanie Watt
# Albidona

Albidona és un municipi d'Itàlia, a la província de Cosenza i a la regió de Calàbria. Limita amb els municipis d'Alessandria del Carretto, Amendolara, Castroregio, Oriolo, Plataci, Trebisacce.
Es troba en Alto Jonio Cosentino i és part del Comunità Montana dell'Alto Jonio, que és de 3 °, tant per a la massa de terra comú i de la població.
# Proveta (mecànica)

Una proveta, en ciència de materials, és una peça (generalment de dimensions normalitzades), constituïda per un determinat material les característiques del qual es desitgen estudiar.
En control de qualitat de materials de construcció es fan assaigs físic-químics per determinació de la porositat, densitat real i densitat aparent; presència de ciment aluminós; profunditat de carbonatació; contingut de clorurs; contingut de ciment, composició ponderal i relació aigua/ciment; desgast per fregament sobre dos provetes cilíndriques, assaigs a flexió, compressió i tracció.
Les proves habituals per determinar les característiques d'una proveta son observació a lupa binocular, microscopia òptica petrogràfica, microscopia electrònica de rastreig amb anàlisi puntual, difracció de raig X, anàlisi termogravimètrica, caracterització de la composició dels compostos orgànics per Infraroig, determinació de la composició química per fluorescència de raig X, determinació qualitativa del tipus de sals solubles mitjançant tiretes d'anàlisis (sulfats, nitrats/nitrits i clorurs), prospecció amb termovisió i test aluminós.
La proveta en l'assaig de tracció se sosté i agafa pels dos extrems, alhora que una força de tracció F (vegeu figura) s'aplica a velocitat constant; obtenint-se la corba tensió-deformació :
* L$_0$ = Longitud inicial
* S$_0$ = Secció inicial
* D$_0$ = Diàmetre inicial
* Proveta normalitzada:
* $L_{0}=5,65\times {\sqrt {So}}$
* amb (D$_0$=20mm, L$_0$=100mm) o (D$_0$=10mm, L$_0$=50mm)
Les provetes testimoni són un mètode utilitzat en la detecció i control de la corrosió. Consisteix a inserir en el sistema (canonades, reactors, etc) unes provetes fetes del mateix metall que el sistema a monitorar. Periòdicament s'extreuen, se'n mira l'aspecte i es pesen. Mitjançant la diferència de pes es pot saber l'avanç de la corrosió i gràcies a la inspecció visual el tipus de corrosió. Se suposa que el comportament de les provetes és similar al del sistema.

## Referències

* ↑ «proveta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «XEI Assaigs informatius». Generador de Preus. [Consulta: 17 desembre 2021].
* ↑ «Tècniques instrumentals genèriques de caracterització de materials». Laboratori materials EPSEB-UPC. [Consulta: 17 desembre 2021].
* ↑ Recomanacions per al reconeixement i diagnosi de les estructures porticades de formigó armat que suporten estructures de fàbrica de maó, p. 105
* ↑ Màquines d'assaig de compressió al web de l'UPC

## Vegeu també

* Proveta
# Brussels Open 2013

El Torneig de Brussel·les 2013, conegut oficialment com a Brussels Open 2013 és un esdeveniment de tennis femení sobre terra batuda que pertany als Premier Tournaments de la WTA. La tercera edició del torneig es va disputar entre el 18 i el 25 de maig de 2013 al Royal Primerose Tennis Club de Brussel·les, Bèlgica.
Aquesta fou la darrera celebració d'aquest torneig, ja que es va cancel·lar l'any següent.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | C. Wozniacki | 2 | 4 | |
| | J. Zheng | 6 | 6 | | | J. Zheng | 3 | 6 | 0 |
| | R. Oprandi | 6 | 0 | | | R. Oprandi | 6 | 3 | 6 |
| 6 | J. Görges | 3 | 0 | r | | | | | | | R. Oprandi | 4 | 6 | 4 |
| 4 | S. Stephens | 6 | 6 | | | | | | | 8 | S. Peng | 6 | 2 | 6 |
| Q | S. Zhang | 4 | 0 | | 4 | S. Stephens | 2 | 3 | | | | | | |
| | O. Govortsova | 6 | 6$^4$ | 6$^4$ | 8 | S. Peng | 6 | 6 | | | | | | |
| 8 | S. Peng | 4 | 7 | 7 | | | | | | | | | | | 8 | S. Peng | 2 | 5 |
| 7 | V. Lepchenko | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | | K. Kanepi | 6 | 7 |
| WC | E. Baltacha | 2 | 0 | | 7 | V. Lepchenko | 3 | 6 | 6$^4$ | | | | | |
| | J. Čepelová | 3 | 3 | | | K. Kanepi | 6 | 4 | 7 | | | | | |
| | K. Kanepi | 6 | 6 | | | | | | | | K. Kanepi | 7 | 6 | |
| 5 | K. Flipkens | 4 | 6 | 5 | | | | | | | J. Hampton | 6⁶ | 4 | |
| | J. Hampton | 6 | 3 | 7 | | J. Hampton | 5 | 6 | 7 | | | | | |
| Q | Y. Putintseva | 3 | 7 | 2 | 2 | R. Vinci | 7 | 3 | 5 |
| 2 | R. Vinci | 6 | 5 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Sania Mirza Zheng Jie | 6 | 6 |
| | Līga Dekmeijere Oksana Kalàixnikova | 2 | 3 | 1 | Sania Mirza Zheng Jie | 4 | 7 | [7] |
| | Gabriela Dabrowski Shahar Pe'er | 7 | 7 | | Gabriela Dabrowski Shahar Pe'er | 6 | 5 | [10] |
| WC | Kirsten Flipkens Magdaléna Rybáriková | 5 | 5 | | | | | | | Gabriela Dabrowski Shahar Pe'er | 0 | 3 |
| | Marina Melnikova Aliaksandra Sasnovich | 2 | 2 | | | | | | 2 | Anna-Lena Grönefeld Květa Peschke | 6 | 6 |
| 4 | Olga Govortsova Alicja Rosolska | 6 | 6 | 4 | Olga Govortsova Alicja Rosolska | 4 | 3 | |
| | Sandra Klemenschits Andreja Klepač | 2 | 2 | 2 | Anna-Lena Grönefeld Květa Peschke | 6 | 6 | |
| 2 | Anna-Lena Grönefeld Květa Peschke | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-04-06 a Wayback Machine. (francès) (anglès) (neerlandès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Brussel·les :
2011
2012
2013 :
Sony Ericsson WTA Tour 2013
< 2012
2014 > :
WTA Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Cabana Moixí

La Cabana Moixí era una cabana d'ús agrícola i ramader del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Claverol. Pertany al poble i parròquia de Sant Martí de Canals.
Està situada a l'esquerra del barranc de Miret, al sud-oest de Sant Martí de Canals i al nord-est de Casa Oliva, a prop d'on passava el termenal dels antic termes d'Aramunt i Claverol.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Brónnitsi

Brónnitsi (rus: Бронницы (rus)) és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia. El 2018 tenia 22.567 habitants. És documentada per primera vegada el 1453. Fou el punt de màxima penetració de la invasió francesa de Rússia.
# Marroneta de taca blava

La marroneta de taca blava (Satyrium spini) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae), present als Països Catalans.

## Distribució

Des del sud i centre d'Europa fins a Turquia, Líban, Irak i l'Iran. Es pot trobar per tota la península Ibèrica.

## Hàbitat

Variat: zones herboses i arbusitves, clars de bosc, prats de muntanya... L'eruga s'alimenta de ramnàcies tals com Rhamnus alaternus, Rhamnus lycioides, Rhamnus alpinus, Frangula alnus, etc.

## Període de vol

Una generació a l'any. Els adults volen entre finals de maig i finals de juliol, depenent de la localitat. Hibernació com a ou.

## Espècies ibèriques similars

* Marroneta de l'aranyoner (Satyrium acaciae)
* Marroneta de l'alzina (Satyrium esculi)
* Marroneta del roure (Satyrium ilicis)
* Marroneta de l'aranyoner aranesa (Satyrium pruni)
* Marroneta de l'om (Satyrium w-album)

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 22 desembre 2024].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* European Butterflies (anglès)
* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
# Rafael Rojas Gutiérrez

Rafael Rojas Gutiérrez (Santa Clara, Cuba, 1965) és un historiador i assagista cubà resident a Mèxic. Llicenciat en Filosofia per la Universidad de La Habana i doctor en Història per El Colegio de México. Autor de diversos llibres sobre història intel·lectual i política de Mèxic, Cuba i l'Amèrica Llatina. El seu últim llibre és El estante vaco. Literatura y política en Cuba (Anagrama, 2009). Rojas va obtenir el Premi Matas Romero d'Història Diplomàtica, que concedeix el Ministeri de Relacions de Mèxic, el 2001, i l'Anagrama d'Assaig el 2006. Professor i investigador del Centro de Investigación y Docencia Económicas (CIDE) a Mèxic. Ha estat professor visitant a les universitats de Colúmbia, Princeton i Austin.

## Referències

* ↑ «Rafael Rojas». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Albrecht Wellmer

Albrecht Wellmer (Bergkirchen, Bavària, Alemanya, 9 de juliol de 1933 - Berlín, 13 de setembre de 2018) fou un filòsof alemany.

## Biografia

Wellmer va acabar els seus estudis en 1953 en l'Institut de secundària (Gymnasium) de Minden. Va continuar estudis de matemàtiques i física (ocasionalment de música) a Berlín i Kiel (1954-1961) i va realitzar en 1961 l'examen d'estat (Staatsexamen) en matemàtiques i física a la universitat de Kiel.
Des de 1961 a 1966 va estudiar filosofia i sociologia a Heidelberg i Frankfurt aconseguint el doctorat en (filosofia) en 1966, a la mateixa Universitat de Frankfurt amb la tesi Metodologia com a teoria del coneixement. La ciència en Karl Popper (Methodologie als Erkenntnistheorie. Zur Wissenschaftslehre Karl Popper's).
Durant els anys 1966-1970 va ser ajudant i col·laborador de Jürgen Habermas en el seminari de filosofia de la Universitat de Frankfurt. En 1971 va aconseguir l'habilitació en (filosofia) per a la mateixa universitat amb el treball Explicació i causalitat. Crítiques dels models de Hempel-Oppenheim de l'Explicació (Erklärung und Kausalität. Kritik des Hempel-Oppenheim-Modells der Erklärung).
Albrecht Wellmer va treballar com a professor adjunt en l'Institut per a l'Estudi de l'Educació d'Ontario (Institute for Studies in Education -University of Toronto-) durant el període 1970-1972) i a la Nova escola per a la recerca social (New School for Social Research) a Nova York (1972-1975). Durant el període de 1973-1974 també va compaginar el seu treball amb el desenvolupat en l'Institut Max Planck (Max-Planck-Institut) relatiu a les condicions del món científic-tecnològic.
Des de 1974 a 1990 Albrecht Wellmer va ser professor de filosofia a la Universitat de Constança, a partir 1985 i fins a 1987 va tornar a ser professor de la Nova escola per a la Recerca social (New School for Social Research) de Nova York. Des de 1990 és professor de filosofia (en la Càtedra d'Estètica, Hermenèutica i Ciències Humanes) a la Universitat Lliure de Berlín (Freien Universität Berlin); on és professor emèrit des de setembre de 2001.
Ha estat professor visitant a les Universitats de Haverford (EUA), Stony Brooke (EUA), Collège International de Philosophie (París, 1988), New School of Social Research (New York, 1995) i la Universitat d'Amsterdam (1996).

## Premis

* 2006 - Premi Theodor W. Adorno

## Obra

* 1985 - Zur Dialektik von Moderne und Postmoderne: Vernunftkritik nach Adorno ISBN 3-518-28132-1
* 1986 - Ethik und Dialog ISBN 3-518-28178-X
* 1993 - Endspiele: Die unversöhnliche Moderne ISBN 3-518-28695-1
* 2004 - Sprachphilosophie ISBN 3-518-29292-7
* 2007 - Wie Worte Sinn machen ISBN 978-3-518-29452-9
# Cabe

El Cabe és un riu del nord-oest de la península Ibèrica que circula per la província de Lugo. És un dels principals afluents del Sil. Era anomenat Chalibe pels romans.
Transcorre pels termes municipals d'O Incio, A Pobra do Brollón, Monforte de Lemos, Pantón i Sober. La seva conca hidrogràfica, de 737 km² abasta també els municipis de Bóveda, Paradela i O Saviñao. Té grans problemes de contaminació en algunes àrees del seu curs baix. L'espècie més abundant que habita al riu és la truita comuna.

## Curs

El Cabe neix a uns 900 metres d'altitud a la parròquia de Foilebar, al municipi d'O Incio, a l'oest de la serra d'O Courel. El seu curs alt és accidentat degut a l'orografia del terreny. Travessa les localitats de Santa Mariña, Río i Trascastro, on rep les aigües del riu Antiga i hi ha dos molins: els de Sancho i Vila. Continua per San Miguel, Barreiro i San Pedro, on hi ha el molí de Cortiñas i una presa per a l'abastament.
Uns quilòmetres aigües avall entra en el municipi d'A Pobra do Brollón, on passa per la localitat de Biduedo abans de rebre les aigües de diversos rierols: Paraxes, A Córnea, Acevedo, Val de Forgas i Sobrecín. S'endinsa llavors a la vall de Lemos, on el seu curs és molt més pla i recte. Travessa les localitats de Pacios de Veiga, on hi ha dos molins, Veiga, on rep les aigües del riu Picarrexo, i Santalla de Rei. Posteriorment passa per les localitats d'A Nogueira, Alende i A Lama, a la parròquia d'Eixón, i per Fornelas, on rep les aigües del riu Saa abans de girar cap a la dreta rodejant la serra d'O Moncai.
S'endinsa al municipi de Monforte de Lemos, on passa per les localitats de Camporrío, on rep les aigües del riu Mao; Remuín, O Freixo i Ribas Altas abans d'entrar a la ciutat. En el nucli urbà creua la Ponte Vella i rep les aigües de dos rierols: Rioseco i A Veiga. Després passa per les localitats de Piñeira i Distriz, on desemboquen el barranc de Carballo i el riu Cinsa.
Entra al municipi de Pantón, on trobem l'illeta de Muíño. Passa per Eireos i Valado, on rep les aigües del rierol de Sante. Des de llavors i fins a la seva desembocadura marca el límit entre els municipis de Pantón i Sober. Rep les aigües del riu Carabelos i passa per Canaval. Passa per sota de la carretera N-120 i rep les aigües del riu Ferreira. Posteriorment passa per Areas i O Cotillón, abans d'ésser creuat per la línia de ferrocarril que uneix Ourense i Monforte i rebre les aigües del rierol d'A Pereira.
Desemboca al Sil a la localitat d'A Barca, a uns 125 metres sobre el nivell del mar. La seva desembocadura es troba en el límit entre els municipis de Pantón i Sober, a la província de Lugo, i el municipi de Nogueira de Ramuín, a la província d'Ourense.

## Afluents

Els principals afluents del Cabe són:
* Pel marge dret (oest):
** Mao
** Cinsa
** Carabelos
** Ferreira
* Pel marge esquerre (est):
** Antiga
** Picarrexo
** Saa
# Brühl

Brühl és una ciutat d'Alemanya, localitzada a 20 km al sud de Colònia, en el Rhein-Erft-Kreis, a l'estat alemany de Rin del Nord-Westfàlia. Està localitzat a la vora de la reserva de naturalesa Naturpark Kottenforst-Ville.
S'hi troben els palaus d'Augustusburg i Falkenlust.

## Persones famoses

* Engelbert de la Mark, príncep-bisbe de Lieja i arquebisbe de Colònia, mort a Brühl el 1368.
# Pristioforiformes

Els pristioforiformes (Pristiophoriformes) són un ordre d'elasmobranquis selacimorfs coneguts vulgarment com a taurons serra. Solament conté una família Pristiophoridae, i dos gèneres Pristiophorus i Pliotrema, amb un total de vuit espècies. No han de confondre's amb els Pristiformes o peixos serra, que no són taurons sinó rajades.
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 1964

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1964 celebrats a la ciutat d'Innsbruck (Àustria) es disputaren sis proves d'esquí alpí, tres en categoria masculina i tres més en categoria femenina. Les proves es realitzaren entre els dies 30 de gener i 8 de febrer de 1964 a les instal·lacions d'Innsbruck. Els resultats d'aquestes proves foren considerats, així mateix, vàlids per al Campionat del Món d'esquí alpí.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Egon Zimmermann | Léo Lacroix | Wolfgang Bartels |
| Eslàlom gegant detalls | François Bonlieu | Karl Schranz | Josef Stiegler |
| Eslàlom detalls | Josef Stiegler | Billy Kidd | James Heuga |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Christl Haas | Edith Zimmermann | Traudl Hecher |
| Eslàlom gegant detalls | Marielle Goitschel | Christine Goitschel | no es concedí |
| Eslàlom gegant detalls | Marielle Goitschel | Jean Saubert | no es concedí |
| Eslàlom detalls | Christine Goitschel | Marielle Goitschel | Jean Saubert |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | França | 3 | 3 | 0 | 6 |
| 2 | Àustria | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 3 | Estats Units | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 4 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 7 | 5 | 18 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Alpine Skiing at the 1964 Winter Olympics». [Consulta: 25 desembre 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) FIS-Ski.com Arxivat 2010-02-20 a Wayback Machine.
# Alcácer do Sal

Alcácer do Sal és un municipi portuguès, situat al districte de Setúbal, a la regió d'Alentejo i a la subregió d'Alentejo litoral. L'any 2006 tenia 122.554 habitants. Limita al nord amb Palmela, Vendas Novas i Montemor-o-Novo, al nord-est amb Viana do Alentejo, a l'est amb Alvito, al sud amb Ferreira do Alentejo i Grândola, a l'oest amb Grândola, a través d'un braç de l'estuari del Sado i al nord-oest, a través de l'estuari del Sado, amb Setúbal.

## Població

Població de l'ajuntament d'Alcácer do Sal (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 8.253 | 7.913 | 9.606 | 17.596 | 22.167 | 16.370 | 14.512 | 14.287 | 13.624 |

## Freguesies

* Comporta (Alcácer do Sal)
* Santa Maria do Castelo (Alcácer do Sal)
* Santa Susana
* Santiago (Alcácer do Sal)
* São Martinho
* Torrão

## Persones il·lustres

* Pedro Nunes, matemàtic.

## Vegeu també

* Castell d'Alcácer do Sal
# Bu Hmara

Bou Hmara (nom real Djilali ibn Idris al-Zarhuni al-Yusufi, (1865 - 15 de setembre de 1909) fou un revolucionari marroquí autoproclamat sultà al nord-est del país (1902-1909).
Va néixer a les muntanyes Zahrun i fou part del cos d'alumnes enginyers creat per Mawlay al-Hassan, i després fou un petit funcionari, però per una acusació menor fou empresonat i després enviat a l'exili a Algèria. Va retornar al Marroc el 1902 i mercès a fals miracles es va fer passar per xerif i fins i tot per Muhammad ben al-Hasan, el germà gran del sultà Abd al-Aziz ben al-Hasan que estava empresonat a Meknès. Les tribus ghiyata li van donar suport i el van proclamar sultà i s'hi van unir altres tribus de la regió de Taza. Es va instal·lar en aquesta ciutat a la tardor del 1902. El seu malnom de Bu Hmara se li va donar perquè generalment muntava en ase, però també fou molt conegut com al-Rugi (el Roghi) que és com s'anomenava als pretendents després de 1862 quan un pretendent de la tribu Ruwaga es va revoltar amb aquest nom. Predicava la revolta contra el sultà per la seva submissió a les potències estrangeres.
Dues expedicions enviades contra ell pel sultà foren derrotades a finals de 1902 i Bu Hmara va poder amenaçar Fes fins que fou derrotat prop d'aquesta ciutat el 29 de gener de 1903; les forces del sultà van recuperar llavors Taza el 7 de juliol. Bu Hmara va quedar ferit i per un temps es va dedicar a reorganitzar als seus seguidors i el novembre va recuperar Taza. Llavors es va aliar a dos altres revolucionaris, al-Raisuli, de la regió de Tànger, i Bu Amama, un algeria que lluitava contra els francesos a la regió al sud d'Oran. Junt amb aquest darrer va assetjar Oudja (finals de 1904 fins a juny de 1905) sense èxit. Derrotat tot seguit, va perdre Taza i es va refugiar prop de Melilla, a la Kasbat Salwan, i es va posar en contacte amb els espanyols als que va prometre concessions mineres a la regió; això li va fer perdre suport de les tribus locals, però no en prou nombre per a evitar que pogués reconquerir Taza (juny del 1908). Aprofitant el desgavell de la pujada al tron de Abd al-Hafiz, va atacar Fes; el nou sultà va enviar contra ell diverses expedicions i una d'aquestes finalment el va capturar a uns 100 km al nord de Fes el 22 d'agost de 1909. Fou tancat en una gàbia i portat a Fes on fou exposat al públic, i al cap d'uns dies executat.
# Polyporus

Polyporus és un gènere de fongs dins la família Polyporaceae. s fa servir per produir fonts de proteïnes unicel·lulars de cultius sobre residus agrícoles d'algues, llevats, fongs o bacteris per a usar en l'alimentació humana o animal. Alguns dels seus membres són bolet de soca.
Etimològicament deriva del grec poly que significa molts i poros que significa passatge.

## Taxonomia

* Russula abbotensis
* Polyporus alveolaris
* Polyporus alveolarius
* Polyporus arcularius
* Polyporus badius
* Polyporus brumalis
* Polyporus ciliatus
* Polyporus corylinus
* Polyporus craterellus
* Polyporus cryptopus
* Polyporus dictyopus
* Polyporus gayanus
* Polyporus grammocephalus
* Polyporus guianensis
* Polyporus lepideus
* Polyporus leprieurii
* Polyporus leptocephalus
* Polyporus longiporus
* Polyporus ludovicianus
* Polyporus melanopus
* Polyporus meridionalis
* Polyporus mikawai
* Polyporus pinsitus
* Polyporus phyllostachydis, Sotome, T. Hatt. & Kakish.
* Polyporus pseudobetulinus
* Polyporus radicatus
* Polyporus rhizophilus
* Polyporus septosporus
* Polyporus squamosus
* Polyporus squamulosus
* Polyporus subvarius
* Polyporus tenuiculus
* Polyporus tessellatus
* Polyporus tricholoma
* Polyporus tuberaster
* Polyporus tubiformis
* Polyporus udus
* Polyporus umbellatus
* Polyporus varius
* Polyporus virgatus

## Enllaços externs

* Polyporus at Index Fungorum
* eol at eol.com