OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dumbarton Football Club

El Dumbarton Football Club és un club de futbol escocès de la ciutat de Dumbarton.
Va ser fundat el 23 de desembre de 1872, essent un dels clubs més antics d'Escòcia.
Fou un dels principals clubs escocesos del segle XIX. Va guanyar les dues primeres lligues escoceses, la primera d'elles compartida amb el Rangers. Deixà de jugar l'any 1901 i no retornà a l'activitat fins 1905, jugant normalment a les divisions inferiors.

## Palmarès

* Lliga escocesa de futbol:
** 1890–91, 1891–92
* Scottish First Division:
** 1910–11, 1971–72
* Scottish Second Division:
** 1991–92
* Scottish Third Division:
** 2008–09
* Scottish Combination League:
** 1905–06
* Copa escocesa de futbol:
** 1882–83

## Referències

* ↑ «About Us». Arxivat de l'original el 1 October 2015. [Consulta: 6 juny 2016].
* ↑ «Dumbarton Football Club -About Us». www.dumbartonfootballclub.com. Arxivat de l'original el 2020-03-07. [Consulta: 19 gener 2020].
* ↑ «Who are Scotland's oldest professional football clubs» (en anglès). www.scotsman.com. [Consulta: 19 gener 2020].
* ↑ «Football - Dumbarton» (en anglès). www.west-dunbarton.gov.uk. [Consulta: 19 gener 2020].
* ↑ «Dumbarton: Private equity firm Cognitive Capital Ltd buys Scottish League 1 club». www.bbc.co.uk. [Consulta: 24 maig 2021].
* 1 2 «Scotland - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ «Dumbarton F.C. 1872, 1889 or 1905?» (en anglès). www.scottishleague.net. [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ Ross, James M. «Scotland - List of Cup Finals». RSSSF, 12-02-2015. [Consulta: 30 maig 2015].
# Torres D'Oboe

Les Torres D'Oboe són un complex residencial de gratacels de 114 metres d'altura construïts a Benidorm en 2009. El complex, de 326 apartaments, es compon de dues torres bessones idèntiques disposades una al costat de l'altra. El projecte contempla una tercera torre de menor altura en una parcel·la adjacent, separada per un carrer, que encara no s'ha construït.

## Referències

* ↑ Pérez Aranda, Francisco Ramón. «Guia de Rascacielos de Benidorm». Issuu p. 36. Concejalía de Diseño e Imagen. Ayuntamiento de Benidorm, 2011. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ Emporis. «Torres de Oboe». [Consulta: 10 gener 2016].
# Rocco Siffredi

Rocco Siffredi és el nom artístic de Rocco Antonio Tano (Ortona, Abruços, 4 de maig de 1964), una estrella del porno italià que ha actuat en més de 1.300 pel·lícules.
És considerat un actor de culte per les dimensions del seu penis (24 cm de longitud en estat erecte) i per la seva gran resistència sexual. El 2006 va escriure la seva autobiografia, Roco by Rocco. Des de l'any 2007 és director i productor dintre del gènere pornogràfic. L'any 2008 va llançar una línia de roba.
Està casat amb l'actriu porno hongaresa Rosa Caracciolo i té dos fills, Lorenzo (1996) i Leonardo (1999).
L'any 2016 es va presentar la pel·lícula documental Rocco on, a partir dels seus records d'infantesa, l'actor explora la seva relació amb el sexe, la família i el món del cinema pornogràfic.

## Referències

* ↑ Del porno a la modaa 20 minutos, 16/1/2008 (castellà)
* ↑ Torres, Marta. «Rocco Siffredi: ´Los cuatro años y medio sin porno han sido los peores de mi vida´» (en castellà). laopinioncoruna.es, 18-08-2010. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Rocco» (en vose). DocumaniaTV. [Consulta: 15 agost 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial en italià i en anglès
# Planctomicets

Els planctomicets (Planctomycetes) són un fílum de bacteris aquàtics que han estat descoberts en mostres d'aigua salabrosa, marina i dolça. Es reprodueixen per gemmació. Quant a la seva estructura, són organismes ovoides dotats d'un rizoide a l'extrem no reproductor, que els permet agafar-se l'un a l'altre durant la gemmació.
Thomas Cavalier-Smith ha postulat que els planctomicets es troben dins del clade dels planctobacteris, dins del clade més gran dels gracilicuts.
# La Palú (Alps de l'Alta Provença)

La Palú de Verdon (en francès La Palud-sur-Verdon) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 625 | 629 | 750 | 862 | 809 | 853 | 870 | 784 | 804 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 780 | 719 | 756 | 668 | 646 | 627 | 578 | 521 | 467 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 433 | 464 | 414 | 350 | 310 | 277 | 285 | 215 | 202 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 154 | 141 | 152 | 172 | 243 | 297 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michèle Bizot-Gastaldi | PCF |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Dumitru Pîrvulescu

Dumitru Pîrvulescu (Bucarest, 14 de juny de 1933 - Bucarest, 9 d'abril de 2007) fou un lluitador romanès, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1952, 1956, 1960 i 1964. El 1956, a Roma, fou quart en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana, mentre el 1960, a Roma, guanyà la medalla d'or en la mateixa categoria, i el 1964, a Tòquio, guanyà la de bronze, novament en la categoria del pes mosca.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món de lluita de 1961, així com els campionats nacionals de 1951 a 1954 i de 1961 a 1964.
Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador en diferents clubs romanesos. El 2000 va rebre l'Ordre Nacional Al Mèrit Esportiu.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Dumitru Pîrvulescu». [Consulta: 11 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 11 abril 2023].
* 1 2 «Dumitru Pîrvulescu - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». Arxivat de l'original el 2023-04-11. [Consulta: 11 abril 2023].
# Al-Barà ibn Marur

Al-Barà ibn Marur (àrab: البراء بن معرور, al-Barāʾ ibn Maʿrūr) (? - Medina, 622) fou un company del profeta Muhàmmad. Pertanyia a la tribu dels Banu Khàzraj.
Fou un dels 75 seguidors que a la festa dels peregrins del 622 va establir una aliança amb Muhàmmad. Fou nomenat cap dels Banu Salima. Fou el primer que va resar en direcció a la Meca, perquè abans es feia orientats a Jerusalem (i Mahoma mateix considerava que Jerusalem era la direcció adequada). Va morir a Medina el 622, un mes abans de l'arribada del Profeta.
# Biblioteca Universitària Alexandrina

La Biblioteca Universitària Alexandrina (en italià Biblioteca Universitaria Alessandrina) és una biblioteca romana històrica que va ser fundada el 1667 pel papa Alexandre VII com a biblioteca del Studium Urbis, la Universitat de Roma. La seu original d'aquesta entitat es trobava al Palazzo della Sapienza del Corso del Rinascimento. Els fons històrics de la biblioteca s'articulen al voltant dels duplicats de la biblioteca Chigiana i de 423 duplicats de la Biblioteca Apostòlica Vaticana. A partir del 1815 la biblioteca fou destinada a ser el centre on s'havien de conservar totes les obres impreses a l'Estat Pontifici, però el 1870, arran de la presa de Roma, va acollir les obres publicades a la província. Un dels seus directors més famosos fou el bibliotecari i erudit Enrico Narducci. El 1935, després de l'obertura de la nova ciutat universitària, la biblioteca va ser transferida a la seva seu actual, darrere el Rectorat, i va adquirir les biblioteques de les facultats de Lletres, Jurisprudència i Ciències Polítiques. D'ençà el 1975, la biblioteca depèn del Ministeri per als Béns i les Activitats Culturals.
# Castell del Boi

El castell del Boi es troba al terme municipal de Vistabella del Maestrat, a la comarca de l'Alt Maestrat, al País Valencià, en un promontori de la serra del Boi, a una altitud de 1200 metres.

## Història

La zona de Vistabella del Maestrat va estar habitada, segons indiquen les restes arqueològiques trobades en aquesta, des de l'edat del bronze (1500-1000 aC). Malgrat això, el nucli poblacional va començar a tenir importància molt més tard, a l'edat mitjana, quan el castell del Boi va ser un dels integrants de la «Tinença o Setena de Culla», que pertanyia a Blasc d'Alagón des de 1253.
Hi ha molts i diversos documents en els quals apareix nomenat el castell del Boi, per exemple en la Carta Pobla de Vistabella, datada en 1251, en concret del 3 d'abril de l'esmentat any.
Finalment, l'11 de maig de 1303, el castell passa a mans de Berenguer Cardona, Mestre del Temple, al vendre Guillem d'Anglesola el castell de Culla amb els seus castells del Boi i Vistabella, qui per la seva banda els havia heretat dels seus ascendents. Més tard del Temple passa a l'orde de Montesa.
Donada la seva posició, en una zona en la qual tan sols hi havia una petita alqueria homònima, que l'any 1320 comptava amb 20 cases, fa pensar que la seva finalitat era d'índole estrictament militar, ja que se situava en el camí que unia el nord del territori del riu de Montlleó amb Culla.

## El castell

El castell es troba al cim d'una muntanya de la serra del Boi, a 1 120 metres d'altitud, la seva localització permet catalogar com a castell roquer. Es disposa al llarg d'una plataforma natural amb una elevació central que es va aprofitar per a la construcció del recinte fortificat superior. Actualment només queden restes de les muralles i de dues torres (de planta quadrada), que permeten suposar l'existència d'entre tres i quatre torres elevades, que es fonien amb les roques del precipici sobre el qual es van construir.
S'han trobat fonaments d'alguns habitatges i habitacions, de planta quadrangular a la part sud del castell, on també s'han localitzat restes arqueològiques de ceràmica de les edats del bronze i medieval.

## L'ermita

Als peus del turó sobre la qual s'eleven les restes del castell del Boi, a uns quatre quilòmetres aproximadament es pot localitzar l'ermita de Sant Bartomeu, que està catalogada com a Bé Immoble de Rellevància Local, que a més és dintre l'entorn de protecció del castell del Boi.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2476.
* 1 2 3 4 5 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=1305
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «II». A: Castells, Torres i Fortaleses de la Comunitat Valenciana. Editorial Prensa Valenciana, SA, 1995, p. 33.
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?IdInmueble=4165
* ↑ http://www.boe.es/boe/dias/2010/09/22/pdfs/BOE-A-2010-14559.pdf

## Enllaços externs

* Cultura delimita l'entorn de protecció del Castell de Boi (Notícia a Europa Press).
# Joanetes

Joanetes és una entitat de població de la Garrotxa, un ens local històric i també un antic municipi que el 1970 es va integrar al nou municipi de la Vall d'en Bas. L'any 2005 tenia 364 habitants.
Es troba a la zona que separa la plana d'en Bas de les valls de Vidrà. Al nord, la vall de Joanetes queda envoltada pel Puigsacalm i per la serra de Santa Magdalena del Mont i al sud hi ha l'antic terme de Falgars d'en Bas, situat als cingles de Cabrera, que el 1846 havia estat unit al terme de Joanetes.
L'església romànica de Joanetes està consagrada a Sant Romà i ja es troba documentada el segle xii. Va ser possessió del Monestir de Sant Joan de les Abadesses abans de l'any 1150. De l'església original es conserven la façana, els arcs torals i la pica baptismal, que van poder sobreviure als terratrèmols del segle xv.
Sobre el pla hi ha Sant Miquel de Falgars, que esdevé una balconada sobre tota la vall amb unes magnífiques vistes. Allà hi ha l'església de Sant Pere que té un absis semicircular i les lesenes llombardes típiques del romànic dels segles xi i xii. I més enllà, a les cingleres de Falgars, hi ha l'ermita de Sant Miquel de Falgars que havia format part de l'antic Castelló d'en Bas. A la riera de Joanetes, que desemboca al riu Fluvià a la zona del veïnat de Can Trona, hi ha el salt del roure amb uns 35 metres d'alçada.
Seguint el camí de Sant Miquel, trobem el petit nucli de Falgars d'en Bas, amb la seva església de Sant Pere de Falgars.
Durant les festes nadalenques, Joanetes acull un pessebre vivent que transforma tots els racons del poble per reviure les escenes típiques de Nadal, coronat per una de les estrelles il·luminades més grans del món, que se situa a la cinglera de Santa Magdalena.
L'altre esdeveniment significatiu anual del poble és la festa major. Se celebra durant dues setmanes de Juliol, s'escau cada any per Sant Jaume i la setmana anterior.

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# Trichosurus

Trichosurus és un gènere de marsupials de la família dels falangèrids, dins l'ordre dels diprotodonts.
Conté cinc espècies:
* Pòssum septentrional, Trichosurus arnhemensis
* Pòssum de muntanya (T. caninus)
* Pòssum de Cunningham, Trichosurus cunninghami
* Pòssum de Johnston, Trichosurus johnstonii
* Pòssum comú, Trichosurus vulpecula
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Quinçon

Quinçon (en francès Quinson) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1011 | ? | 929 | 927 | 949 | 1024 | 987 | 962 | 913 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 850 | 813 | 1005 | 798 | 763 | 721 | 593 | 587 | 546 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 519 | 486 | 445 | 345 | 376 | 345 | 301 | 274 | 261 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 218 | 225 | 251 | 232 | 274 | 350 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jacques Espitalier | |
| 2008- | Jean-Michel Reymond | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Primordi seminal

A les plantes amb llavors, el primordi seminal o òvul és un megasporangi (la nucel·la) embolcallat per un o més teguments, i que posteriorment a la fecundació es transforma en la llavor. També s'anomena rudiment seminal o òvul tot i que aquest últim terme es fa servir més en el món animal amb el significat de gàmeta femení.
Generalment pren una forma ovoide i és unit a la placenta a través del funicle (petit peu) i la calaza (zona de transició entre funicle i nucel·la). Consta de fora a dins d'un o dos teguments, de la nucel·la i del sac embrionari, i presenta terminalment una obertura anomenada micròpil. A dintre seu, en el cas de les gimnospermes, l'única megàspora formada (sac embrionari) dona lloc a un gametòfit femení pluricel·lular, que formarà generalment uns quants arquegonis molt simplificats, cadascun amb la seva ovocèl·lula. En canvi, a les angiospermes el nucli inicial del sac embrionari es divideix per a donar pocs nuclis fills, generalment 8, que es distribueixen en cèl·lules de situació i nom particulars. En general, hi ha 1 ovocèl·lula, 2 sinèrgides (a costat i costat de l'ovocèl·lula), 3 antípodes (basals), i la cèl·lula central binucleada anomenada nuclis polars o, si s'uneixen entre ells, nucli secundari del sac embrionari, que té una dotació cromosòmica 2n.
Segons la posició del primordi seminal poden diferenciar:
* Primordi seminal àtrop (o ortòtrop): quan està en posició erecta amb el funicle i el micròpil diametralment oposats
* Primordi seminal anàtrop: quan està totalment capgirat amb el micròpil a tocar del funicle
* Primordi seminal campilòtrop: quan està en entregirat 90 graus
# Bisbat de Hasselt

El Bisbat de Hasselt (francès: Diocèse de Hasselt; neerlandès: Bisdom Hasselt; llatí: Dioecesis Hasseletensis ) és el bisbat catòlic més jove de Bèlgica. És sufragània de l'arquebisbat de Malines-Brussel·les. El 2006 tenia 702.000 batejats de 809.942 habitants. Actualment està regida pel bisbe Patrick Hoogmartens.

## Territori

La diòcesi comprèn la província belga de Limburg. La seu episcopal és la ciutat de Hasselt, on es troba la Catedral de Sant Quintí.
El territori està dividit en 312 parròquies.

## Història

Fou creat el 31 de maig de l'any 1967, mitjançant la butlla Qui christianorum del Papa Pau VI, després de l'escissió del bisbat de Lieja segons la frontera lingüística belga del 1963: així les parròquies de llengua flamenca quedaven reunides en una nova diòcesi, mentre que les de llengua francesa restaven a la diòcesi mare.

## Bisbes

* Jozef-Maria Heuschen (1967-1989)
* Paul Schruers (1989-2004)
* Patrick Hoogmartens (2004-……)

## Estadístiques

A finals del 2006, la diòcesi tenia 702.000 batejats sobre una població de 809.942 persones, equivalent al 86,7% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1969 | 580.000 | 648.012 | 89,5 | 1.135 | 732 | 403 | 511 | | 795 | 2.600 | 296 |
| 1980 | 564.000 | 710.715 | 79,4 | 1.058 | 719 | 339 | 533 | 14 | 612 | 1.911 | 318 |
| 1990 | 584.000 | 740.000 | 78,9 | 854 | 576 | 278 | 683 | 47 | 448 | 1.387 | 316 |
| 1999 | 645.000 | 783.927 | 82,3 | 746 | 484 | 262 | 864 | 73 | 338 | 990 | 316 |
| 2000 | 645.000 | 787.491 | 81,9 | 717 | 462 | 255 | 899 | 75 | 330 | 956 | 312 |
| 2001 | 600.000 | 791.178 | 75,8 | 710 | 446 | 264 | 845 | 75 | 330 | 882 | 312 |
| 2002 | 600.000 | 794.785 | 75,5 | 677 | 431 | 246 | 886 | 75 | 307 | 839 | 312 |
| 2003 | 600.000 | 798.583 | 75,1 | 643 | 405 | 238 | 933 | 77 | 300 | 810 | 312 |
| 2004 | 719.000 | 803.892 | 89,4 | 608 | 375 | 233 | 1.182 | 77 | 294 | 828 | 312 |
| 2006 | 702.000 | 809.942 | 86,7 | 578 | 354 | 224 | 1.214 | 75 | 274 | 774 | 312 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2007 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina bisbat de Hasselt (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (neerlandès)
* Butlla Qui christianorum (llatí)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
# Al-Fadl Àhmad (II)

Al-Fadl Àhmad (II) ibn Abi-Bakr fou emir hàfsida per uns mesos, del 1349 al 1350. Era fill d'Abu-Yahya Abu-Bakr (II) i fou proclamat després de la sortida dels marínides de Fes que el 1347 havien ocupat el país.
El seu pare el va nomenar governador de Bona. El 1347 va donar suport al suport al seu cunyat contra Abu-Hafs ibn Abi-Bakr (II), però després del 1348 se'n va distanciar. El 1349 quan va fugir l'emir marínida Abu-l-Hàssan, els notables encapçalats pel xeic almohade Ibn Tafragin, el van proclamar emir, però sembla que no va governar a satisfacció del xeis que el va deposar al caps d'uns mesos en favor del seu germà Abu Ishak Ibrahim II ben Abu Bakr II.
# Biella

Biella (piemontès Biela) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la província de Biella. L'any 2004 tenia 45.822 habitants.

## Personalitats

* Tavo Burat, periodista
# Chris Browne

Chris Browne (South Orange, 16 de maig de 1952 - Sioux Falls, 5 de febrer de 2023) va ser un dibuixant i autor de còmics nord-americà. Era fill del dibuixant Dik Browne i germà del dibuixant Chance Browne. Del 1989 al 2023, Browne va escriure i dibuixar la tira còmica Hägar the Horrible, que distribueix King Features Syndicate.

## Biografia

Nascut a South Orange, Nova Jersey, el 16 de maig de 1952, va créixer als suburbis de Wilton, Connecticut, Browne va ajudar el seu pare a les tires còmiques Hi and Lois i Hägar the Horrible (Olaf el vikingo , en castellà). Va col·laborar a Hägar des de l'inici del còmic el 1972 i va ser coautor del Very Nearly Complete Viking Handbook de Hägar the Horrible el 1985. Quan Dik Browne va morir el 1989, Chris Browne va continuar la tira, tant escrivint el guio com dibuixant, mentre que Chance Browne es va fer càrrec de Hi i Lois. Hägar the Horrible està traduït a 13 idiomes i es va publicar a 45 països.
Chris Browne també va crear dues tires còmiques autobiogràfiques de curta durada: "Chris Browne's Comic Strip" (1993-1994) i "Raising Duncan" (2000-2004). Tots dos inclouen un gos escocès (Scottish Terrier) com a característica comuna.
Browne va viure a Sioux Falls, Dakota del Sud, on va morir el 5 de febrer de 2023, als 70 anys

## Referències

* 1 2 Tobin, Suzanne. «Comics: Meet the Artist», 2002. [Consulta: 30 gener 2012].
* ↑ «Background about Chris Browne». [Consulta: 30 gener 2012].
* ↑ «“HAGAR THE HORRIBLE” 40th Anniversary». kingfeatures.com. King Features Syndicate, a Unit of Hearst. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «CHRIS BROWNE TALKS ABOUT HIS MOVE TO SIOUX FALLS, SD». dailycartoonist.com. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ Newton, Jacob. «Sioux Falls cartoonist of Hägar the Horrible has died». KELO-TV. Arxivat de l'original el 2023-03-22. [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ https://comicskingdom.com/trending/blog/2023/02/11/in-memory-of-chris-browne
# Petaure

Els petaures (Petaurus) són un gènere de marsupials arborícoles de la família dels petàurids. Són originaris d'Austràlia i Nova Guinea i n'hi ha sis espècies:
* Petaure d'Abid (P. abidi)
* Petaure de ventre groc (P. australis)
* Petaure de l'illa Biak (P. biacensis)
* Petaure del sucre (P. breviceps)
* Petaure gràcil (P. gracilis)
* Petaure esquirol (P. norfolcensis)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Bèujuec

Bèujuec (en francès Beaujeu) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 372 | 265 | 334 | 418 | 450 | 408 | 444 | 440 | 415 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 349 | 360 | 340 | 329 | 321 | 302 | 303 | 265 | 261 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 271 | 233 | 252 | 190 | 165 | 143 | 136 | 145 | 131 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 121 | 92 | 110 | 109 | 129 | 152 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Pierre Broveli | |
| 2008- | Brigitte Bonnet | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Erciyes Dağı

Erciyes o Erciyas Dağı (Dağ és mont en turc) és la muntanya més alta de la Regió d'Anatòlia Central, Turquia, uns 25 km al sud de Kayseri i a la província de Kayseri, amb una altura de 3.916 metres. És el mont Argeu de l'antiguitat i com a volcà hauria estat actiu encara el 253 aC, però ara és un volcà extint; es troba al costat d'una plana amb una altura mitjana de 1000 metres; mesura uns 45 km d'est a oest i 35 de nord a sud. La neu el cobreix de manera permanent. Fou coronat per W. J. Hamilton el 1837. A aquesta muntanya neix el riu Deli Su que desaigua al Kara Su, afluent del Kızılırmak.

## Enllaços externs

* Erciyes ski resort Arxivat 2013-03-14 a Wayback Machine.
* Ministeri de Cultura de Turquia - Kayseri - Mont Erciyes
# Al-Horria

Al-Horria (àrab: الحرية, Al-Ḥurriyya, ‘La Llibertat’) fou un diari de Tunísia en llengua àrab, el de més circulació en aquesta llengua. Representava el Reagrupament Constitucional Democràtic (RCD), partit del president Zine El Abidine Ben Ali. S'edità des de 1988 fins a 2011, però abans del 20 de març de 1988 ho feia sota el nom d'Al-Amal (el nom del seu propietari).