OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi Navarro i Morera

Jordi Navarro i Morera (Girona, 1971) geògraf i polític català, exregidor de Girona i exconseller comarcal del Gironès per la Candidatura d'Unitat Popular (CUP) entre 2011 i 2015. També va ser el cap de llista de la Candidatura d'Unitat Popular a Girona en les eleccions municipals de Girona els anys 2003 i 2007, sense obtenir representació.
Ha estat vinculat al món de l'ecologisme i la defensa del territori. Va ser el promotor, juntament amb altres entitats de Girona, de l'Audiència Pública sobre les obres del TAV que es va celebrar el 24 de gener de 2011. Allà va ser l'encarregat de defensar la ponència promotora juntament amb el president de l'AV Sant Narcís, davant l'alcaldessa del moment Anna Pagans, i moderat pel filòsof Josep Maria Terricabras. El 13 d'octubre de 2012 fou escollit com a desè i últim suplent de la llista de la CUP-Alternativa d'Esquerres per Girona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012. De cara a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015, es va presentar com a número tres de la circumscripció de Girona de la candidatura Candidatura d'Unitat Popular - Crida Constituent.
L'any 2018 va publicar el seu primer llibre "República i Ecologia".

## Referències

* ↑ Llobet, Carla «Entrevista a Jordi Navarro» (vídeo). TV Girona, 09-09-2011.
* ↑ «Composició del Ple del Consell Comarcal del Gironès». Consell Comarcal del Gironès, 2011. Arxivat de l'original el 2011-09-06. [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ Aguilera, Gemma «Entrevista a Jordi Navarro» (text). El Temps, 01-06-2011.
* ↑ «Jordi Navarro encapçalarà la llista de la CUP a Girona les properes eleccions municipals». AraGirona.cat, 2010. Arxivat de l'original el 2011-01-02. [Consulta: 14 novembre 2011].
* ↑ «Retalls de premsa sobre l'Audiència Pública TAV». ElDimoni.com, 2011. Arxivat de l'original el 2012-07-08. [Consulta: 14 novembre 2011].
* ↑ «Com actua la CUP als consistoris: un recorregut per 10 pobles». Ara.cat, 2011.
* ↑ «Edicte de 29 d'octubre de 2012, pel qual es fan públiques les candidatures proclamades per la Junta Electoral Provincial de Girona per a les eleccions al Parlament de Catalunya». Gencat.cat, 29-10-2012. [Consulta: 31 octubre 2012].
* ↑ «L'exregidor de la CUP Jordi Navarro presenta el llibre «República i Ecologia»». Diari de Girona. [Consulta: 23 abril 2018].

## Enllaços externs

* Jordi Navarro
# Pla del Savinar

El Pla del Savinar és una plana del municipi d'Alfara de Carles a la comarca del Baix Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Meganira

Meganira (grec antic: Μεγάνειρα) va ser, segons la mitologia grega, una filla de Crocó, fill de Triptòlem, i de Sèsara, filla de Celeu, segons diu Pausànias.
La Biblioteca d'Apol·lodor diu que Meganira estava casada amb Arcas, fill de Zeus i de la nimfa Cal·listo, i que va ser la mare d'Èlat i d'Afidant.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, I, 38, 2
* ↑ Biblioteca mitològica, III, 9, 1.
# Efípids

Els efípids (Ephippidae) són una família de peixos teleostis de l'ordre Perciformes. Són marins, rarament en estuaris, distribuïts pels oceans Atlàntic, Índic i Pacífic.

## Gèneres i espècies

* Gènere Chaetodipterus
** Chaetodipterus faber (Broussonet, 1782).
** Chaetodipterus lippei Steindachner, 1895.
** Chaetodipterus zonatus (Girard, 1858).
* Gènere Ephippus
** Ephippus goreensis Cuvier, 1831.
** Ephippus orbis (Bloch, 1787).
* Gènere Gunnalius
** Gunnalius auratus (Jred, 1947).
* Gènere Parapsettus
** Parapsettus panamensis (Steindachner, 1875).
* Gènere Platax
** Platax batavianus Cuvier, 1831.
** Platax boersii Bleeker, 1852.
** Platax orbicularis (Forsskål, 1775).
** Platax pinnatus (Linnaeus, 1758).
** Platax teira (Forsskål, 1775).
* Gènere Proteracanthus
** Proteracanthus sarissophorus (Cantor, 1849).
* Gènere Rhinoprenes
** Rhinoprenes pentanemus Munro, 1964.
* Gènere Tripterodon
** Tripterodon orbis (Bloch, 1787).
* Gènere Zabidius
** Zabidius novemaculeatus (McCulloch, 1916)
# Cantó de Bedarius

El cantó de Bedarius és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Besiers, té 9 municipis i el cap cantonal és Bedarius.

## Municipis

* Bedarius
* Camplong
* Carlencaç e Levaç
* Faugièiras
* Graisseçac
* Pesena de las Minas
* Lo Pradal
* Sant Estève d'Estrechós
* La Torre d'Òrb
# Kadi

Kadi és una ciutat i un municipi en el districte de Mehsana, a l'estat indi de Gujarat. Kadi és coneguda com la ciutat del cotó de l'Índia.

## Història

En el passat, Kadi o Kari fou un dels quatre pranths del principat de Baroda a l'Índia, la situada més al nord. Tenia una superfície de 8.179 km² (7881 el 1901) i una població el 1881 de 988.487 habitants, d'1.098.742 el 1891 i el 1901 de 834.714 habitants (reducció deguda a la fam de 1899-1900). Aquestes divisions o pranths formaven territoris separats un de l'altra i al seu torn estaven formades per diverses seccions: la principal secció estava a l'oest del Sabarmati. Les ciutats principals eren Patan, Visnagar, Sidhpur, Vadnagar, Kadi (capital fins a 1904), Unjha, Mehsana (capital des de 1904), Vijapur, Chanasma, Kheralu, Ladol, Kalol, Valam, i Umta. Estacions ferroviaris a Siddhpur, Unjha, Bhandu, Mesana, Jagudan, Dangarwa, i Kalol.
Estava format per les següents talukes:
* Kadi
* Kalol
* Vijapur
* Mehsana
* Visnagar
* Vadavli
* Patau
* Sidhpur
* Kheralu
* Harij
* Dehgam
* Atarsumba
Incloïa el 1901 dotze municipalitats, tot ciutats de més de deu mil habitants. El governador portava el títol de subah. La taluka de Kadi tenia 71.784 habitants el 1901 (96.782 el 1891) en 118 pobles i una superfície de 857 km². La ciutat de Kadi tenia 13.070 habitants el 1901. Va perdre la capitalitat el 1904. Una fortalesa a un petit turonet incloïa a l'interior els edificis de Rang i Supra Mahals.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
Viccionari
# Montori de Rupià

El Montori de Rupià és una muntanya de 120 metres que es troba entre els municipis de Foixà i de Rupià, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Squaliolus aliae

Squaliolus aliae, també conegut com a tauró pigmeu d'ull petit, és una espècie de tauró la família Dalatiidae i és considerat com el tauró més petit del món.

## Troballa

El tauró va ser descrit l'any 1959, per l'ictiòleg taiwanès H. T. Teng. Aquesta espècie habita en les aigües pertanyents a Austràlia, Japó i de les Illes Filipines.

## Hàbitat i característiques

Hábita en els oceans a una profunditat de fins a 2.000 metres, i s'alimenta de cefalòpodes i peixos petits.
# Cantó de Las Matèlas

El cantó de Las Matèlas és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Montpeller, té 14 municipis i el cap cantonal és Las Matèlas.

## Municipis

* Casavièlha
* Combalhòus
* Lo Triador
* Las Matèlas
* Murlas
* Pradas de Les
* Sant Bausèli de Montmèl
* Sant Clamenç
* Sant Joan de Cuculas
* Sant Geli dau Fesc
* Sant Matiu de Trevièrs
* Sant Vincenç de Barbairargues
* Santa Crotz de Quintilhargues
* Valhauqués
# Saïd

Saïd és una pel·lícula espanyola del 1997 dirigida per Llorenç Soler amb un guió adaptat de la novel·la Les aventures de Saïd de Josep Lorman. Ha estat rodada en català.

## Argument

Saïd és un noi de vint anys que viu al Marroc i treballa com a forner. Convençut pel seu amic Hussein de que Espanya és la terra de les maravelles, decideix travessar l'estret de Gibraltar en una pastera. Després d'una llarga peripècia aconsegueix arribar a Barcelona. Allí descobreix els prejudicis racistes i xenòfobs i els problemes legals que li impedeixen viure de manera legal i el condemnen a la marginalitat, de la que intentarà sortir-ne amb l'ajut d'Anna, una jove estudiant de periodisme, i altres immigrants nord-africans.

## Repartiment

* Noufal Lhafi ... Saïd
* Núria Prims... Anna
* Marouane Mribti ... Hussein
* Mercedes Sampietro... Elena
* Samir El Quchiry ... Ahmet
* Choukri Gabteni ... Taib
* Javier Nart... Advocat
* Luis Iriondo ... President del Tribunal
* Agustín González... Inspector Vázquez
* Jordi Dauder... Pare d'Anna
* Cristina Brondo... Fátima

## Crítiques

| « | "Film honest i esquemàtic sobre la marginació social. Necessari, però a vegades peca d'un excessiu simplisme" | » |
| — M. Torreiro, El País |||
| « | "Dur drama de denúncia social sobre els immigrants. Malgrat la seva escassa acceptació comercial, un drama realista i creïble que mereix una nova revisió" | » |
| — Fernando Morales, El País |||

## Premis

Va guanyar la Palmera de Bronze a la XIX edició de la Mostra de València.

## Referències

* ↑ Saïd de Llorenç Soler, El Español, 6 de juny de 1999
* ↑ Saïd a esadir.cat
* ↑ Saïd a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Crítiques a El País
* ↑ El corrosivo humor de "Los 92 minutos de Mr. Baum" logra la Palmera de Oro, El País, 21 d'octubre de 1998
# El Castellot (les Valls d'Aguilar)

El Castellot és una muntanya de 1.469 metres que es troba al municipi de les Valls d'Aguilar, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kamtha

Kamtha fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, a l'Índia, districte de Bhandara a les Províncies Centrals, actual Madhya Pradesh. Pagava una renda de 4.580 lliures. Estava format per 126 pobles, amb una superfície de 702 km² i una població el 1881 de 78.816 habitants. Fou concedit al segle XVIII a la família Kunbi però fou confiscat per haver-se revoltat contra el rajà de Nagpur el 1818 i fou concedit a un senyor Lodhi que va acceptar determinats pagaments, i els descendents del qual el van tenir fins a la seva abolició. La capital era Kamtha a 21° 31′ N, 80° 21′ E﻿ / ﻿21.517°N,80.350°E﻿ / 21.517; 80.350 amb una població el 1881 de 1.612 habitants. La residència del zamindar era l'edifici principal, estant rodejat per muralla i rasa.

## Vegeu també

* Nansari.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Puig Blanquet

El Puig Blanquet és una muntanya de 214 metres que es troba al municipi de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Doodia

Doodia és un gènere de falgueres pertanyent a la família Blechnaceae. És originari d'Austràlia i Nova Zelanda.

## Taxonomia

* Doodia aspera
* Doodia australis (Parris)
* Doodia caudata (Cav.)
* Doodia dissecta Parris
* Doodia dives Kze.
* Doodia heterophylla (Ball.)
* Doodia kunthiana Gaud.
* Doodia linearis C. Moore ExJ. Sm.
* Doodia lyonii Degen.
* Doodia marquesensis I. Brown
* Doodia maxima J. Sm.
* Doodia media R. Br.
* Doodia milnei Carr.
* Doodia mollis Parris
* Doodia paschalis C. Chr.
* Doodia scaberula
* Doodia squarrosa Col.
# Cantó de Cervian

El cantó de Servian és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Besiers, té 8 municipis i el cap cantonal és Servian.

## Municipis

* Abelhan
* Alinhan del Vent
* Colòbres
* Espondelhan
* Montblanc
* Puèg-ericon
* Cervian
* Valros
# El Castellot de Vinyoles

El Castellot de Vinyoles és una muntanya de 1.290 metres que es troba al municipi de Ribera d'Urgellet, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kandh-mals

Kandh-mals (Kandh Mals, Khand Mals, Khond Mals) és una comarca d'Orissa, Índia, a l'antic principat de Baud o Bod. Es tracta d'un altiplà creuat per serres de muntanyes baixes, darrer refugi de l'ètnia kandh (khond o khand); inclou diversos pobles habitats per khonds.
Quan van arribar els britànics els khonds reclamaven el territori i al·legaven que un dia tot l'estat de Baud i territoris veïns havia estat seu havent estat empesos cap als turons per invasors i que els Kandh-mals mai van estar subjectes al raja de Baud més que nominalment. Quan els britànics van descobrir que els khonds practicaven els sacrificis humans es va establir una agència especifica amb l'encàrrec de posar fi a aquesta pràctica. (Llei XXI de 1845) i el raja de Baud va cedir el territori als britànics. Sota domini britànic aquestos pobles foren agrupats en mutes (singular muta) i cadascuna sota un cap natiu; hi va haver una pau notable durant el govern britànic, en la que els khonds no pagaven cap renda ni feien cap servei; un tahsildar controlava la zona per mitjà d'una força de policia. La població aleshores s'estimava en 58.959 persones (1881) repartits en 885 pobles la major part dels quals habitats per khonds, on el 31% eren hindús i la resta animistes. El producte principal era el safrà de l'Índia. La població el 1901 era 64.214 habitants.
Els Khonds dels Khondmals tenien dues deïtats principals: Saru Pennu i Taru Pennu, el primer deu de les muntanyes i el segon deu de la terra.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Puig Cabrer

El Puig Cabrer és una muntanya de 114 metres que es troba al llevant de la serra muntanyosa que encercla el municipi de Calonge, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ «Puig Cabrer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ustilaginomycetes

Ustilaginomycetes o autèntics fongs del carbó són una classe de fongs que inclou unes 1700 espècies agrupades en 70 gèneres. Normalment són paràsits de gramínies.
* Subclasse Entorrhizomycetidae.
* Subclasse Ustilaginomycetidae.
* Subclasse Exobasidiomycetidae.
# Cantó de Barjac

El cantó de Barjac és un cantó del departament francès del Gard, situat al districte d'Alès. Té 7 municipis i el cap cantonal és Barjac.

## Municipis

* Barjac
* Mejanas e lo Clap
* Ribièiras
* Ròcaguda
* Sent Jan de Maruèjols e Avejan
* Sent Privat de Champclaus
* Taraus
# El Corralet (les Valls d'Aguilar)

El Corralet és una muntanya de 1.814 metres que es troba al municipi de les Valls d'Aguilar, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Districte de Larkana

El districte de Larkana és una divisió administrativa de Sind, al Pakistan. La capital és Larkana. La superfície és de 7.423 km² i la població (cens del 1998) d'1.927.066 habitants. El nom deriva de la trinu larak que vivia a la zona però va emigrar al Kathiawar.

## Administració

Està format per les següents talukes:
* Dokri
* Bakrani
* Larkana
* Ratodero

## Història

Quan vers 1783 fou expulsada la dinastia kalhora de Sind, un cap brahui va aconseguir el domini del territori dels talpurs, en compensació per la mort d'un membre notable de la tribu; però al segle xix els talpurs van recuperar el domini. Dels talpurs va passar als britànics el 1843 amb la resta del Sind.
El districte es va formar el 1901 amb territoris segregats dels districtes de Sukkur i de Karachi El districte estava a la presidència de Bombai i tenia una superfície de 13.186 km² estant limitat a l'est pel riu Indus i a l'oest pel kanat de Kalat (amb les muntanyes Kirthar i Pab), tenint al nord els districtes de Sukkur i de la Frontera de l'Alt Sind (Districte d'Upper Sind Frontier), i al sud el districte de Karachi. El territori en general era pla excepte les muntanyes de l'oest. Entre els monuments destacats cal esmentar:
* Tomba de Shah Baharah, a Larkana
* Tomba de Shahal Muhammad Kalhora, a Fatehpur
* Fort de Sehwan (atribuït a Alexandre el Gran)
* Tomba de Lai Shahbaz, a Sehwan, del segle XIV
* Ruïnes d'una ciutat a Khudabad amb la tomba de Yar Muhammad Kalhora, i una mesquita
La població del districte el 1901 era de 656.083 habitants. Estava dividit en 3 subdivisions i deu talukes:
* Larkana
** Larkana
** Labdarya
** Ratodero (o Rato-dero)
** Kambar
* Mehar
** Mehar
** Nasirabad
** Kakar (o Kakkar)
* Sehwan
** Sehwan
** Dadu
** Johi
Les cinc ciutats (i municipalitats) del districte eren Larkana, la capital, Sehwan, Kambar, Rato-dero i Bubak. La llengua habitual era el sindi (94%) i la religió els islam (85%) i l'hinduisme (15%). La taluka de Larkana tenia una superfície de 691 km² i una població el 1901 de 100.827 i capital a Larkana (població: 14.543 habitants), amb altres 72 pobles.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* http://www.apnalarkana.com/district.html
* http://www.apnalarkana.com/larkana.html
# Karikal

Karikal ("Pas del Peix", apareix a antics mapes com Carical o Cariukalla; tàmil: காரைக்கால், Kāraikkāl o Karaikkal) és una ciutat i municipalitat del districte de Karaikal al territori de Pondicherry. Encara que l'etimologia corrent diu que vol dir Pas del Peix, derivaria del sànscrit Karaigiri i seria una combinació de 'Karai' i 'Kal' que tenen diferents significats el més acceptable el de "barreja de cal" i "canal" que voldria dir canal fet amb cal, però no hi ha restes de cap canal. Karikal està situada a la riba nord del Arasalar, a uns 3 o 4 km de la desembocadura. Al cens del 2001 consta amb 105.333 habitants.

## Establiment francès

L'establiment francès estava format per tres comunes (Karikal, Grande Aldee i Nedungadu) amb 110 pobles en total i una superfície de 137,26 km². Depenia del governador de Pondichery o Pondicherry. El país era fèrtil i regat per set branques del Cauvery (Nandalar, Nattar, Arasalar, Tirumalarajanar, Mudikondanar, Vanjiar i Nular). La població estava en retrocés a finals del segle:
* 1883: 93.055
* 1891: 70.526
* 1901: 56.595

## Història

Karikal fou promesa als francesos el 1739 a canvi de l'ajut francès a l'exiliat raja de Tanjore, Sayaji, però fou amb el suport de Chanda Sahib, aleshores en guerra amb Sayaji, que els francesos la van obtenir el següent any. El 1749 van aconseguir una cessió addicional de 81 pobles, amb el mateix suport, quan francesos i Chanda Sahib estaven assetjant Tanjore, formalitzat en un acord signat el 12 de gener de 1750. La darrera concessió fou confirmada per un tractat de 1754. la ciutat i fortalesa fou assetjada pel major Monson el 1760 i després d'una forta defensa durant 10 dies, es va rendir el 15 d'abril de 1760. Retornada als francesos al final de la guerra, els britànics la van tornar a ocupar l'agost de 1793, i va romandre part de Madràs fins al 1815 quan fou retornada al francesos segons el Tractat de París (1814). Des de 1947 la població es va manifestar a favor de ser integrats a l'Índia, i l'1 de novembre de 1954 es va produir el canvi de bandera i de facto de sobirania, si bé jurídicament va restar francesa fins a la cessió oficial formal el 16 d'agost de 1962.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Official Karaikal site Arxivat 2009-06-19 a Wayback Machine.
* Official Puducherry site
* Pajancoa
# Puig de Forques

El Puig de Forques és una muntanya de 201 metres que es troba al municipi de la Bisbal d'Empordà, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Esqueneu

Esqueneu (en grec antic: Σχοινεύς) va ser, segons la mitologia grega, un rei de Beòcia, fill d'Atamant i Temisto. Una ciutat de beòcia que apareix al «Catàleg de les naus» de la Ilíada porta el nom d'Esquenos, sembla que en honor seu.
És possible que hagués emigrat a Arcàdia, on també hi havia una ciutat i un riu que portaven el nom d'Esquenos segons diu Pausànias i també Esteve de Bizanci, o almenys en aquest país es van criar els seus fills. Va ser el pare d'Atalanta (que de vegades es confon amb Atalanta filla de Iasos) i possiblement també de Climen, rei d'Arcàdia.

## Altres personatges homònims

Un segon Esqueneu, segons diu Antoní Liberal, era fill d'Autònous. Quan el seu germà Antos va ser mort pels cavalls del seu pare, Zeus i Apol·lo es van compadir d'Esqueneu i el van transformar en ocell. Un altre Esqueneu era un home que va educar Orestes. Des de casa seva Orestes se'n va anar a Argos per venjar la mort del seu pare i matar Clitemnestra.

## Referències

* ↑ Biblioteca d'Apol·lodor, I, 8, 2
* ↑ Ilíada, FBM, Traducció de Montserrat Ros, nota 46, pàgina 73, de Joan Alberich i Mariné
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, VIII, 35, 10
* ↑ Esteve de Bizanci. Ethnica (Ἐθνικά), sub voce Σχοινεύς
* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, 238, 242 i 246
* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 62, 177 i 510. ISBN 9788496061972.
* ↑ Antoní Liberal. Recull de metamorfosis, t
# Avicularia

Avicularia és un gènere d'aranyes migalomorfs de la família Theraphosidae, nadiu de Sud-amèrica tropical, que inclou diverses espècies de taràntules.
Una de les més notables característiques de les espècies Avicularia és el seu curiós mètode de defensa. Quan se senten atacades, la seva primera elecció és arrencar a córrer el més ràpid possible i, ocasionalment, llançaran un doll d'excrement al blanc que ho agredeix. Els adults són capaços d'encertar fins a 0,5 a 1 m.
Hi ha una creença sobre que són "aranyes voladores" en les repobles d'on són natives, però en realitat són solament saltadores. Les seves potes, no obstant això, no poden impulsar-se massa alt a causa del seu pes.
Avicularia avicularia és la taràntula més oposada com a mascota.
# Cantó d'Aush nord-est

Auch Nord-Est és un cantó del departament del Gers a França amb les següents comunes:
* Aush
* Aunhats
* Crastas
* La Hita
* Lo Bolin
* Montagut
* Nougaroulet
* Poicasquèr
* Torrenquets

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1988 | Jean Laborde | PS |
| 1988-1992 | Alain Sorbadère | PS |
| 1992-1998 | Alain Duffourg | UDF |
| 1998- | Alain Sorbadère | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Kauriya

Kauriya fou un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus zamindari, al districte de Raipur a les Províncies Centrals avui Chhattisgarh. Estava situat a uns 130 km a l'est de Raipur i tenia una superfície de 293 km² amb 113 pobles i una població d'uns 11,000 habitants (1881). La terra era pobre i en molts llocs buida o no cultivada. El sobira era un gond.
Una població amb el mateix nom més a l'oest (districte de Narsinghpur a Madhya Pradesh) era propietat del raja de Gangai.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Leucauge

Leucauge és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família Tetragnathidae de distribució pantropical.

## Taxonomia

* Leucauge celebesiana
* Leucauge decorata
* Leucauge dromedaria
* Leucauge mabelae
* Leucauge subblanda
* Leucauge subgemmea
* Leucauge tessellata
* Leucauge undulata
* Leucauge venusta