OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puig de Son Samar

El puig de Son Samar és un petit puig del massís de Randa, situat al terme municipal de Llucmajor, Mallorca, entre la possessió de Son Samar, de la qual pren el nom, i les Piquetes des Pèlec. Forma una petita serra allargada en direcció sud-oest—nord-est juntament amb el puig de sa Cigonya i el puig de la Glòria, essent el que es troba més al sud-oest. Tot el puig es troba cobert de pinar i el seu cim està situat a uns 233 m sobre el nivell de la mar.

## Referències

* ↑ SITIBSA. Servei d'Informació Territorial de les Illes Balears. «IDEIB.Infraestructura de dades espacials de les Illes Balears». Direcció General d'Ordenació del Territori del Govern de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 2014-06-22. [Consulta: 3 gener 2021].
# Maoteri

El maoteri (Maotherium) és un gènere extint de mamífers prototeris descobert en jaciments del Cretaci superior a la província de Liaoning, Xina, en el 2003.
Pertany a l'extint grup de mamífers mesozoics anomenats simetrodonts. Poc se sap sobre aquest grup; els simetrodonts tenien diverses semblances, especialment en les seves dents, que tenen la cúspides alta, però amb dents molars simples amb una disposició triangular. El seu nom significa 'bèstia peluda' (de 毛, Máo, 'pèl' en xinès, i therium, 'bèstia' en grec), pel fet que un dels fòssils trobats (Maotherium sinensis) preserva àdhuc les impressions de la pell, com ha ocorregut amb els mamífers Eomaia i Sinodelphys.
Una espècie descrita en el 2009, Maotherium asiaticus és una baula clau en l'evolució de l'orella mitjana dels mamífers. En els mamífers moderns, el cartílag de Meckel apareix durant la joventut però desapareix abans de l'edat adulta. En Maotherium asiaticus aquest cartílag no solament romania tota la vida, sinó que s'incrustava en l'os. Aquest esdeveniment evolutiu pot ser un exemple d'heterocronia, un canvi en la sincronització del desenvolupament de l'individu.
Maotherium asiaticus tenia dents especialitzades per devorar insectes i cucs. Vivia en el sòl, posseïa un cos de prop de 15 centímetres de longitud, i s'estima que pesava entre 70 i 80 grams.
# Gnome-sort

El gnome-sort és un algorisme d'ordenació del tipus bubble-sort bidireccional, recorrent les dades a ordenar en ziga-zaga
Té una història d'invenció quasi paral·lela, durant un temps va existir la polèmica sobre la seva invenció, finalment atribuïda a Hamid Sarbazi-Azad qui ho va desenvolupar en l'any 2000 i al que va anomenar Stupid-sort .
Quan Dick Grune el va inventar (més correctament el va reinventar) i documentar., no va trobar proves que existís i en paraules seves, va dir d'ell "the simplest sort algorithm" (és l'algorisme més simple) i potser tingui raó, doncs ho va descriure en només 4 línies de codi. Dick Grune es va basar en els gnoms de jardí holandès, en com es col·loquen en els testos (vegeu la referència anterior) i d'aquí també el nom que li va donar.
Netament és un algorisme de bombolla amb una clara particularitat: recorre la matriu a ordenar com una cremallera, en un va i vé , és a dir pot ser definit com un ordenament de bombolla bidireccional, que al seu torn són anomenats també cokctail shaker (agitador de còctels), per la forma en què treballa ...
Compleix estrictament parlant amb la complexitat O ( n ² ).

## Descripció

L'algorisme comença comparant la primera parella de valors, si estan en ordre incrementa el punter i de nou fa la comparació, si no estan en ordre, es passa, el menor a l'esquerra i el major a la dreta, i es redueix el punter, ara la comparació és amb l'element anterior, si no hi ha un element anterior es passa al següent element. Quan el punter arriba l'extrem superior de l'array ja està totalment ordenat.
Quan compara cap amunt va sense fer intercanvis, és que el parell sota examen està ordenat entre si, i quan compara cap avall, va fent intercanvis. El procés apareix com un zigzagueig continu a banda i banda.
L'operació comença pel punter en el punt més baix i quan arriba a l'extrem superior ha acabat d'ordenar l'array.
Per a realitzar un ordenament invers n'hi ha prou canviar la decisió d'intercanvi dels elements, és a dir deixar els grans baix i els menors amunt.

## Vegeu també

* Bubble-sort

## Referències

* ↑ Url = http://xlinux.nist.gov/dads/HTML/gnomeSort.html
* ↑ http://dickgrune.com/Programs/gnomesort.html

## Enllaços externs

* Dictionary of Algorithms and Data Structures del NIST (anglès)
* Comparativa de diferents algorismes d'ordenació Arxivat 2016-01-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Presbitinis

Els presbitinis (Presbytini) són una tribu de l'ordre dels primats i la família dels cercopitècids. Són micos de mida mitjana amb una cua llarga. Passen gran part del temps als arbres i s'alimenten principalment de material vegetal. Viuen al sud i el sud-est d'Àsia. La tribu inclou 45 espècies repartides en 7 gèneres. Juntament amb els colobinis (que viuen a Àfrica), formen la subfamília dels colobins.
# Bjedugkhabl

Bjedugkhabl - Бжедугхабль (rus) - és un aül de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Bélaia, a 19 km al sud-est de Krasnogvardéiskoie i a 52 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Sadóvoie.
# Odó I de Tolosa

Odó I de Tolosa (Eudes, en la seva nominació francesa; 875? – 919) fou comte de Tolosa i Roergue (886- 919), marquès de Gòtia i comte d'Albi per dret uxori, és a dir de la seva muller (860 - 919).
Fill de Ramon I de Tolosa i Berta del Maine. A la mort de Bernat Plantapilosa l'any 886, va rebre els comtats de Tolosa, Nimes, Carcí i Roergue que aquell havia usurpat al seu pare. Es casà l'any 860 amb Garsenda d'Albi, comtessa d'Albi, filla del comte Ermengol d'Albi, amb la qual va tenir tres fills:
* Ramon II de Tolosa (861- 923), comte de Tolosa, que el va succeir a Tolosa, Albi, Nimes
* Ermengol de Roergue, (870-937), comte de Roergue i Carcí
* Garsenda de Narbona i Tolosa (875-915), casada amb Guifré II de Barcelona. Sobre els orígens de Gersinda com a descendent d'Odó i Garsenda d'Albi, hi ha discrepàncies entre els historiadors. El genealogista hongarès Szabolcs de Vajay va proposar, en un article aparegut el 1980, que l'esposa del comte Guifré II de Barcelona era filla del comte Odó I de Tolosa i de Garsenda d'Albi. Es basava en arguments onomàstics: la coincidència del nom Garsenda, entre l'esposa de Guifré Borrell i el de la seva pretesa mare, l'esposa d'Odó; a més el nom de Riquilda que la parella comtal li va posar a la seva única filla no era conegut fins aquell moment dins el casal de Barcelona. Vajay li atribuïa a aquest nom un origen albigès, la línia materna. Però aquesta tesi sobre l'origen tolosà de la comtessa Garsenda ha estat rebutjada per Martí Aurell i Christian Settipani que argumenten que el nom Riquilda ja havia estat utilitzat per una de les germanes del comte Guifré. Gersinda d'Albi (860-919) va ser tieta de Borrell II va ser també esposa d' Odó I de Tolosa, va tenir una importància política, ja que va ser comtessa de Girona i de Tortosa.

## Referències

* ↑ «Odó I de Tolosa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ de Vajay, Szabolcs «Comtesses d'origine occitane dans la Marche d'Espagne aux 10e et 11e siècles. Essai sur le rattachement de Richilde, de Garsende et de Letgardis, comtesses de Barcelone, et de Thietberge comtesse d'Urgel au contexte généalogique occitan» (en francès). Hidalguía, 28, 1980, pàg. 601-603.
* ↑ Aurell, Martí «Du nouveau sur les comtesses catalanes (IXe-XIIe siècles)» (en francès). Annales du Midi, 109, 219-220, 1997, pàg. 358.
* ↑ Settipani, Christian. La noblesse du Midi carolingien: études sur quelques grandes familles d'Acquitaine et du Languedoc du IXe au XIe siècle, Toulousain, Périgord, Limousin, Poitou, Auvergne (en francès). Occasional Publications UPR, 2004. ISBN 9781900934046 [Consulta: 1r gener 2015].

## Vegeu també

* Llista dels comtes de Tolosa.
# Nictosaure

El nictosaure (Nyctosaurus) és un gènere de pterosaure pterodactiloïdeu notable per la seva cresta cranial extraordinàriament allargada, com el seu parent, el trobat més recentment, Thalassodromeus. Alguns científics hipotetitzen que aquesta cresta potser suportava una vela de pell que serviria per a estabilitzar l'animal mentre capturava peixos. Les restes fòssils d'aquest animal es van trobar per primera vegada als Estats Units en una àrea que, durant el Cretaci superior, fou coberta per un mar extens poc profund.
Pterosauromorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia :
Pterosauromorpha :
Pterodactylomorpha :
Lophocratia :
Ornithocheiroidea :
Pteranodontoidea :
Vegeu també: Cronologia de la investigació del pterosaure • Filogènesi dels pterosaures • Llista de gèneres de pterosaures :
# Friisita

La friisita és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La friisita és un fil·losilicat de fórmula química Pb₈Al₃Si₈O₂₇Cl₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d’octubre de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema hexagonal. És una espècie isostructural amb la jagoïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EG - Fil·losilicats amb xarxes dobles amb 6-enllaços i més grans» juntament amb altres espècies com la naujakasita, l'estilpnomelana o la wickenburgita. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Suec d'Història Natural, situat a Estocolm (Suècia), amb el número de col·lecció: GEO-NRM #19610234.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la dipòsit de Långban, situada al municipi de Filipstad (Comtat de Värmland, Suècia). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Friisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 82». European Journal of Mineralogy, 36, 6, 09-12-2024, pàg. 1005–1010. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-1005-2024 [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - Double nets with 6-membered and larger rings». Mindat. [Consulta: 22 desembre 2024].
# Governamentalitat

Governamentalitat és un concepte desenvolupat pel filòsof francès Michel Foucault entre, aproximadament, 1979 i 1984, en el segon i tercer volum d'Història de la sexualitat, titulats L'ús dels plaers (1984) i La inquietud de si (1984), i a més d'en el seu treball sobre Tecnologies del jo (1982), on va començar a distingir entre subjetivación i formes de subjetivación. Al subjecte se li donava forma tant per l'exterior com des de l'interior, autònomament.
En una sèrie de conferències i articles, incloent El naixement de la biopolítica (1979), Omnes et Singulatim: cap a una crítica de la raó política (1979), El subjecte i el poder (1982) i Què és la il·lustració? (1984), va qüestionar la naturalesa de l'ordre social actual, la conceptualització del poder, la llibertat humana i els seus límits, les possibilitats i fonts de l'acció humana. La seva millor formulació d'aquests temes és en la seva lliçó titulada La Governamentalitat (1978). Foucault veu el govern com una forma tècnica general que inclou des del propi acte-control fins al control de les poblacions. Per a Foucault aquest concepte substitueix el seu anterior de poder-saber.
Governamentalitat fa referència a una economia específica de poder. Fa referència a una societat on el poder és descentralitzat i on els seus membres juguen un rol actiu en el seu propi autogovern. A causa d'aquest rol actiu, els individus necessiten ser regulats des de dins. La societat està basada en diferents esferes institucionals (família, escola, presó,...), i cada esfera segueix una lògica pròpia de govern que genera un cert coneixement sobre els subjectes. El coneixement produït permet governar com els individus es comportaran en certs contextos des de l'interior del subjecte, des del subjecte mateix.

## Enllaços externs

* La gubernarmentalidad a M. Foucault, Estètica, ètica i hermenèutica, (1978). Barcelona, Paidós, 1999.
* Rivera Vicencio, E. (2014)‘The firm and corporative governmentality. From the perspective of Foucault’,Int. J. Economics and Accounting, Vol. 5, No. 4, pp.281–305.
http://www.inderscience.com/info/inarticle.php?artid=67421
* Rivera Vicencio, E. (2016)"Monetary Conformation of the Corporate Governmentality I. From the New Art of Governing to the Beginning of Neoliberal Governmentality". Eurasian Journal of Economics and Fiance, Vol. 4(2), pàg. 72-90.
https://eurasianpublications.com/eurasian-journal-of-economics-and-finance/vol.4-no.2-2016.aspx Arxivat 2019-09-29 a Wayback Machine.
* Rivera Vicencio, E. (2016)"Monetary Conformation of the Corporate Governmentality III Description of the Monetary System". Eurasian Journal of Economics and Fiance, Vol. 4(2), pàg. 18-41.
https://eurasianpublications.com/eurasian-journal-of-economics-and-finance/vol.4-no.2-2016.aspx Arxivat 2019-09-29 a Wayback Machine.
* Rivera Vicencio, Eduardo (2016): Teoria de la Gubernamentalidad Corporativa {{format ref}} https://foucaultnews.com/2016/09/13/teoria-de-la-gubernamentalidad-corporativa-2016/
# Folidosàurids

Els folidosàurids (Pholidosauridae) són una família d'arcosaures crocodilomorfs neosucs que van viure des de l'Alenià, fa 175 milions d'anys al, Cenomanià fa 93 milions d'anys, a Àfrica, Europa, Àsia i Amèrica del Nord. Els fòssils han estat trobats als Estats Units, Canadà, Xina, Kirguizstan, Níger, Mali, Algèria, el Marroc, Tunísia i Espanya. Es defineix com elclado més inclusivament que conté a Pholidosaurus schaumbergensis (Meyer, 1841) però no a Alligatorellus beaumonti (Gervais, 1871), Peirosaurus torminni (Price, 1955), Araripesuchus gomesii (Price, 1959), Notosuchus terrestris (Woodward, 1896), Crocodylus niloticus (Laurenti, 1768).

## Taxonomia

La família dels folidosàurids inclou els següents gèneres:
* Anglosuchus
* Crocodilaemus
* Meridiosaurus
* Oceanosuchus
* Peipehsuchus
* Petrosuchus
* Sarcosuchus
* Teleorhinus
# Bjørvika

Bjørvika és un barri del districte de Sentrum, a Oslo, Noruega. Està situat a la riba del fiord d'Oslo i el seu edifici més destacat és l'Òpera d'Oslo.
# Punta Sulè

La Punta Sulè és una muntanya de 3.384 m dels Alps de Lanzo i de l'Alta Moriana dins els Alps de Graies, administrativament situat a la region del Piemont (Itàlia).

## Classificació

Segons la SOIUSA, la classificació de la muntanya és la següent:
* Gran part: Alps occidentals
* Gran sector: Alps del nord-oest
* Secció: Alps de Graies
* Subsecció: Alps de Lanzo i de l'Alta Moriana
* Supergrup: Catena Arnas-Ciamarella
* Grup: Grup Autaret-Ovarda
* Subgrup: cresta Autaret-Lera-Arnas
* Codi: I/B-7.I-B.4.a

## Referències

* 1 2 «Punta Sulè, Italy» (en anglès). www.peakbagger.com. [Consulta: 23 juliol 2019].
* ↑ Geoportale IGM - www.pcn.minambiente.it
* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.

## Cartografia

* Cartografia ufficiale italiana 1:25.000 e 1:100.000 - Istituto Geografico Militare (IGM) www.pcn.minambiente.it
* Carta dei sentieri e dei rifugi scala 1:50.000 n. 2 Valli di Lanzo e Moncenisio, Istituto Geografico Centrale - Torino
# Pirosàurids

Els pirosàurids (Peirosauridae) són una família d'arcosaures crocodiliformes neosucs que van viure a la fi del període Cretaci en el que avui és Sud-amèrica i Madagascar.
Són un grup de cocodrils terrestres que van evolucionar a formes similars a gossos sent carnívors terrestres.

## Definició

La família dels pirosàurids es defineix com el clade més inclusiu que conté Peirosaurus torminni (Price, 1955) però no Araripesuchus gomesii (Price, 1959), Simosuchus clarki (Buckley et al., 2000), Notosuchus terrestris (Woodward, 1896), Baurusuchus pachecoi (Price ,1945) ni Crocodylus niloticus (Laurenti, 1768).

## Registre fòssil

El registre més antic és Moltealtosuchus de la Formació Adamantina dels dipòsits de Bauru fa 96 milions d'anys, en el Turonià, i l'últim és Peirosaurus de la Formació Marília, també al Brasil, en el Maastrichtià (fa 65 milions d'anys). A més d'aquests gèneres es coneixen Uberasuchus i Itasuchus (del Brasil), Lomasuchus de l'Argentina del Grup Río Colorado i l'únic fora de Sud-amèrica és Mahajangasuchus de la Formació de Maevarano de Madagascar.

## Taxonomia

La família dels peirosàurids inclou els següents gèneres:
* Barcinosuchus
* Hamadasuchus
* Lomasuchus
* Montealtosuchus
* Peirosaurus
* Pepesuchus
* Uberasuchus
# Gódua catalana

El ginestell, gódua catalana o ginestell català (Cytisus arboreus, abans Sarothamnus arboreus, o Sarothamnus catalaunicus), és un arbust de la família de les fabàcies propi de la màquia de la mediterrània occidental.
Als Països Catalans només se'n troba la subespècie Cytisus arboreus subsp. catalaunicus, al nord-est del Principat, en contrades mediterrànies plujoses i sobre terreny silici. Pel sud arriba a Collserola i pel nord arriba a la Catalunya Nord. Es fa en brolles i boscs clars.
És un arbust d'entre 1 i 3 metres d'alt, molt semblant a la gódua (Cytisus scoparius), que segons el criteri taxonòmic emprat és l'única altra espècie autòctona del mateix gènere, però és més fullós, amb totes les fulles compostes i amb pecíol, mentre que la gódua té les fulles superiors simples i sèssils. Té les branques una mica estriades, sense pilositat o gairebé. Floreix de febrer a maig amb flors grogues d'uns 15 mm.

## Galeria

* Vista de la planta
* Branques
* Flors
* Beines

## Referències

* ↑ «ginestell». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 http://www.termcat.cat/ca/Cercaterm/
* 1 2 3 4 5 Masclans i Girvès, Francesc. Guia per a conèixer els arbusts i les lianes. (7a. ed. 1989). Barcelona: Montblanc-Martín/CEC, 1963. ISBN 84-85135-31-8.
* ↑ https://dlc.iec.cat/Results?DecEntradaText=godua
* 1 2 «Cytisus arboreus». Herbari virtual del Mediterrani Occidental. Universitat de les Illes Balears.
* ↑ «Cytisus arboreus (Desf.) DC. | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 23 novembre 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.
* 1 2 Raspall, A. i cols. Guia de Natura del Parc de Collserola. Barcelona, 2004. Consorci del Parc de Collserola. ISBN 84-609-3165-X
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Pòrtic, p. 81. ISBN 84-7306-407-0.
# Pasteurel·la

Les pasteurel·les (Pasteurella) és un gènere de bacteris Gram negatius, molt petits i amb forma de cocobacilos encara que tendeixen a ser una mica pleomórficos. Aquests microorganismes són immòbils, aeròbis o anaerobis facultatius, catalasa (+), oxidasa (+), capsulats, no esporulan, i són indole (+), algunes espècies són hemolítiques (Pasteurella haemolyticum).
L'hàbitat d'aquests microorganismes pot ser el medi ambient en general, però més freqüentment formen part de la microbiota de la regió nasofaríngea en diferents espècies domèstiques.
Els medis de cultiu per a aquest gènere són generals. Pot ser McConkey (on dona hemolítica), nutritiu, però en BHI, agar-sang i agar-xocolata creixen millor.
En el BHI dona una característica especial, i és que aquesta colònia dona colònies grises, mucoides i una olor sui generis.
# Blastoma

Un blastoma és un tipus de càncer, més freqüent en nens, que és causat per malignització de cèl·lules precursores, sovint anomenades blasts. El sufix -blastoma s'utilitza per a implicar un tumor de cèl·lules primitives, incompletament diferenciades (o precursores), per exemple, el condroblastoma està compost per cèl·lules que s'assemblen al precursor dels condròcits.

## Tipus

* Hepatoblastoma
* Medulloblastoma
* Nefroblastoma
* Neuroblastoma
* Pancreatoblastoma
* Blastoma pleuropulmonar
* Retinoblastoma
* Glioblastoma multiforme
# Simosuchus

Simosuchus és un gènere extint de crocodilomorfs notosucs del Cretaci superior de Madagascar. Se li ha sobrenomenat "cocodril nas de pug" pel seu crani inusualment curt. Els individus adults haurien mesurat 1 metre en longitud, aproximadament. Les dents de S. clarki tenien forma de claus que s'ajuntaven en el seu musell curt, trets inadequats per a un carnívor. De fet, aquestes característiques han portat a alguns palaeontólogos a creure que era un omnívor terrestre.
# Bisbat de Mbanza Congo

El Bisbat de Mbanza Congo (portuguès: Diocese de Mbanza Congo; llatí: Dioecesis Mbanzacongensis) és una seu de l'Església Catòlica a Angola, sufragània de l'arquebisbat de Luanda. El 2013 tenia 408.000 batejats al voltant de 811.000 habitants. Actualment és dirigida pel bisbe Vicente Carlos Kiaziku.

## Territori

La diòcesi comprèn la província del Zaire a Angola. La seu episcopal és la ciutat de Mbanza Kongo, on s'hi troba la catedral de la Nossa Senhora da Conceição. Està subdividida en 6 parròquies.

## Història

La diòcesi fou erigida el 7 de novembre de 1984 amb la butlla Ex quo superno del papa Joan Pau II, aplegant territori del bisbat de Uijé.

## Cronologia dels bisbes

* Afonso Nteka, O.F.M.Cap. † (8 novembre 1984 - 10 agost 1991 mort)
* Serafim Shyngo-Ya-Hombo, O.F.M.Cap. (29 maig 1992 - 17 juliol 2008 dimitit)
* Vicente Carlos Kiaziku, O.F.M.Cap., 5 de gener de 2009

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 408.000 batejats sobre una població de 811.000 persones, equivalent al 50,3% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1990 | 132.000 | 256.000 | 51,6 | 8 | | 8 | 16.500 | | 9 | 29 | 5 |
| 1997 | 146.000 | 286.000 | 51,0 | 17 | 3 | 14 | 8.588 | | 21 | 39 | 6 |
| 2000 | 148.000 | 291.000 | 50,9 | 13 | 4 | 9 | 11.384 | | 12 | 30 | 6 |
| 2001 | 280.500 | 674.100 | 41,6 | 18 | 4 | 14 | 15.583 | | 21 | 39 | 6 |
| 2002 | 215.100 | 544.100 | 39,5 | 15 | 6 | 9 | 14.340 | | 12 | 33 | 6 |
| 2004 | 338.200 | 674.300 | 50,2 | 14 | 5 | 9 | 24.157 | | 14 | 33 | 6 |
| 2013 | 408.000 | 811.000 | 50,3 | 16 | 8 | 8 | 25.500 | | 18 | 26 | 6 |

## Fonts

* Annuario Pontificio del 2014 i precedents, a http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/dmban.html
* (anglès) Fitxa de la diòcesi a www.gcatholic.org
* (portuguès) Fitxa de la diòcesi Arxivat 2014-10-18 a Wayback Machine. al web de la Conferència episcopal angolesa
* Butlla Ex quo superno
# Gimnolemats

Gymnolaemata és una classe d'animals dins de l'embrancament Bryozoa. Els gymnolaemata típicament viuen sota l'aigua i creixen en la superfície de les roques, dels kelps, i en alguns casos sobre d'animals com els peixos. Principalment són briozous marins amb zooides cilíndrics o aplanats. El seu lofòfor queda endinsat. Aquest ordre inclou la majoria de les espècies actuals de briozous.
# Blixa Bargeld

Blixa Bargeld, nascut Christian Emmerich (12 de gener de 1959 a Berlín Occidental, Alemanya), és un compositor, músic, cantant, actor i performer sobretot conegut pel seu treball amb els grups Einstürzende Neubauten i Nick Cave and The Bad Seeds, liderat per Nick Cave. També és un reconegut guitarrista per la seva especialitat a fer sonar la guitarra amb tota classe d'objectes.

## Biografia

El 1980 funda la banda industrial Einstürzende Neubauten seguint el moviment musical de l'època Die Geniale Dilletanten la qual segueix vigent el dia d'avui. Des de l'any 1984 fins al 2003 treballa com guitarrista i vocalista secundari amb Nick Cave and The Bad Seeds, amb els quals apareix tocant en la pel·lícula de Wim Wenders Der Himmel Über Berlin (1987). Des de la meitat dels anys 90 Bargeld ha fet diverses actuacions amb la seva Rede/Speech Performances treballant amb tota classe de implements electrònics al costat de l'enginyer de so d'Einsturzende Boris Wilsdorf.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Blixa Bargeld(anglès)