OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mina Linda Mariquita

La mina Linda Mariquita, o mina Lussa, és una antiga explotació minera de plom del municipi del Molar (Priorat). El conjunt d'instal·lacions està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Conjunt d'edificis de planta baixa, bastits de maçoneria i maó, arrebossats, coberts per teulada a dos vessants o bé enrunats, una xemeneia i un edifici de planta baixa i dos pisos. Els primers corresponen a magatzems i tallers, en tant que l'últim a oficines i bloc d'habitatges. Hi apareixen restes del rentador del mineral així com toves d'obra. Del conjunt de les instal·lacions no en resta més que l'obra, sense rastre de maquinària.

## Història

La mina Linda Mariquita, també coneguda com a Mina Lussa, pertanyé a una empresa alemanya dedicada a l'explotació de mineral de plom. Els edificis, els de més qualitat formal dins el conjunt d'instal·lacions mineres del terme del Molar, foren bastits dintre de les dues primeres dècades del segle XX i sembla que, en tot cas, abans del 1912. Hom hi treballava les 24 hores, repartides en tres torns. El 1916 hi hagué seriosos conflictes laborals, amb intervenció de la Guàrdia Civil.
Durant la batalla de l'Ebre, el 1938, l'edifici principal fou convertit en hospital de campanya d'urgència. Els darrers anys d'explotació, era a càrrec de l'empresa URPASA. Abans de 1970 va cessar tota activitat i es va retirar tota la maquinària.

## Mineralogia

A la part sud de la mina, al costat de la carretera que uneix les localitats de Bellmunt i el Molar, aflora una veta de barita amb una mineralització interessant provinent de l'alteració de la tennantita. S'hi han descrit més d'una trentena d'espècies minerals reconegudes per l'IMA: adamita, ankerita, annabergita, arseniosiderita, austinita, atzurita, barita, bornita, calcita, calcocita, clinoclasa, conicalcita, coure natiu, covellita, cuprita, digenita, dolomita, duftita, eritrita, galena, langita, malaquita, mimetita, nacrita, olivenita, farmacosiderita, quars, escorodita, siderita, plata nativa, smithsonita, tennantita i tenorita.

## Referències

* 1 2 3 «Mina "Linda Mariquita"». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2012].
* ↑ «Linda Mariquita mine, El Molar, Priorat, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 5 desembre 2016].

## Enllaços externs

* «Mina Linda Mariquita». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Plaça de Sant Joan (Tarragona)

Plaça de Sant Joan és una plaça del municipi de Tarragona protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Placeta molt típica de casetes petites totes elles encalcinades, les més interessants de les quals són les de la vorera esquerra, encastades a la muralla romana. També hi ha una font de moderna construcció, al mur de l'hort del Senyor Arquebisbe, que es coneix popularment com Font de la Pitja.

## Història

Al segle xvi hi va estar situat el barri del gremi de Missatges i és per això que rep el nom de Plaça de Missatges.
Durant el passat segle, a Tarragona es venia el vi pels carrers i places bagolant els venedors les sever virtuts, que a més a més, portaven un porró a fi que els compradors tastessin la seva qualitat.
El 1894, per ordre de l'Ajuntament, aquesta activitat queda concentrada a l'àmbit d'aquesta placeta que des d'antic era habitada pels pagesos.
L'actual nom es deu a la capelleta votiva del Sant precursor que hi ha.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Plaça de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 abril 2013].
# Andorià

Els andorians són una raça dins l'univers de Star Trek. El seu planeta es diu Andori. Aquesta raça va ser una de les quatre primeres, juntament amb els humans, vulcanians i tellarites, que van fundar la Federació Unida de Planetes.
Es caracteritzen per tenir la pell blava i dues antenes. Es tracta d'una espècie bastant guerrera, tot i que creuen profundament en els principis de la Federació.

## Cultura andoriana

Els andorians es descriuen a si mateixos com una espècie violenta i guerrera, però no lluiten sense justificació i menyspreen la deshonestedat. Són éssers passionals amb un gran sentit de la família.
Hi ha una subespècie andoriana anomenada Aenar, que habita sota el gel en un dels seus pols. Són telèpates i pacifistes. La seva cultura es basa en la cooperació: no hi ha governants formals, només designen líders si sorgeix una necessitat concreta. Conceben un ésser suprem, del qual apareix un retrat al planeta Sha Ka Ree.
Els andorians han realitzat nombroses contribucions culturals al Quadrant Alfa. L'Acadèmia Andoriana d'Art es considera la millor escola del seu tipus. El blues andorià, per la seva banda, és un tipus de música jazz que va ser inspirat per aquesta raça.

## Enllaços externs

* Web oficial - Andorians Arxivat 2009-08-28 a Wayback Machine.(anglès)
# Camí vell de Mur

El Camí vell de Mur és un camí del terme de Castell de Mur, Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, en territori de la vila de Guàrdia de Noguera.
Arrenca del Camí dels Seixos, 350 metres al nord-oest de Guàrdia de Noguera, des d'on s'adreça al nord-oest, passa pel sud-oest dels Seixos, arriba a les Roureres de Roca, al sud-oest de les Ribes, lloc on es perd.

## Etimologia

Pren el nom del fet que el camí menava a Mur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Camí del Marcet a la Manyosa

El Camí del Marcet a la Manyosa és una pista rural del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
El camí arrenca de la carretera BV-1245 just a ponent del Pont del Marcet, des d'on surt cap al nord-oest, fent, però, al començament un tomb cap al sud i després cap a l'oest per tal d'abandonar la vall de la riera de Marcet i endinsar-se en la del torrent de la Manyosa, que segueix vall amunt pel seu costat meridional. Quan arriba a les envistes de la Manyosa, a sota i a llevant de la masia, travessa el torrent que duu el nom de la masia, per tal de seguir un petit torrent afluent pel nord, fer-hi la volta per guanyar alçada, i arribar a la Manyosa en poc tros.
# Elis Ligtlee

Elis Ligtlee (Deventer, Overijssel, 28 de juny de 1994) és una ciclista neerlandesa que competeix en pista. Guanyadora d'una medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de 2016 en la prova de Keirin.

## Palmarès en pista

* 2012
** Campiona d'Europa júnior en Velocitat
** Campiona dels Països Baixos en Keirin
* 2013
** Campiona d'Europa en Keirin
** Campiona d'Europa sub-23 en 500 metres contrarellotge
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Shanne Braspennincx)
** Campiona dels Països Baixos en 500 metres
** Campiona dels Països Baixos en Velocitat
* 2014
** Campiona d'Europa sub-23 en Keirin
** Campiona dels Països Baixos en 500 metres
** Campiona dels Països Baixos en Keirin
** Campiona dels Països Baixos en Velocitat
* 2015
** Campiona d'Europa en Keirin
** Campiona d'Europa en Velocitat
* 2016
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en Keirin
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat
** Campiona d'Europa sub-23 en 500 metres contrarellotge
** Campiona d'Europa sub-23 en Keirin
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Kyra Lamberink)

### Resultats a la Copa del Món

* 2014-2015
** 1a a la Classificació general i a la prova de Cali, en Velocitat

## Referències

* ↑ «Elis Ligtlee». procyclingstats.com. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2018. [Consulta: 7 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Albin Moller

Albin Moller, o Albinus Mollerus, (*Straupitz, 1541 - † Altdöbern, 26 de desembre de 1618) fou un escriptor i teòleg sòrab, autor del primer llibre en sòrab.
La seva família probablement era al servei del comte de Dohna i estudià llatí a l'escola de Calau. Posteriorment estudià teologia a la Universitat de Frankfurt de l'Oder i el 1568 a la Universitat de Wittemberg. Treballà com a pastor protestant a les comunitats sòrabs de Calau i el 1574 marxà a Bautzen, on Hans Wolrab li va imprimir el Wendisches Gesangbuch (Himnes wends), recull de 120 psalms, himnes i cançons que havia traduït de l'alemany al sòrab, incloent el Petit Catecisme de Martí Luter. El 1582 també publicà un treball sobre plantes on al costat del seu nom en llatí hi ha el seu nom en sòrab. És la publicació més antiga sobre botànica en sòrab.
Moller també es va interessar per l'astronomia i astrologia i publicà diverses obres sobre aquests temes. El 1572 aquests treballs foren impresos per Wolrab a Bautzen.

## Obres

* Prognosticon Astrologicum. Auff die Vier Zeiten und andere Bedeutung der Planeten/Vnd Sternen zum ersten auff das 1573, darnach auff das 1574 Jahr nach Christi Geburt. Hans Wolrab, Bautzen 1572
* Wendisches Gesangbuch. Hans Wolrab, Bautzen 1574; Nachdruck: Niedersorbisches Gesangbuch und Katechismus. Gedruckt zu Budissin, 1574 (= Veröffentlichungen des Instituts für Slawistik, Band 18). Akademie-Verlag, Berlin 1959
* Namenn der vornembsten Arztney Kreuter Ihn Lateinischer Deutzscher Vnnd wendischer Sprachenn. 1582
* Die grosse Practica astrologica ... 1596 ... Leipzig 1595
* Die grosse: Practica Astrologica, Das ist: Natürliche und gründliche prognostication und verkündigung von dem Gewitter der vier Zeiten, auch von Finsternissen, Krieg und anderen Unglücke, von Reisefarten, Legation und handel zu Lande und zu Wasser ... Leipzig [1599]
* Alt und New Schreibcalender Auff das Jar nach unsers Herrn Jhesu Christi Geburt MDCI. Magdeburg [1600]

## Enllaços externs

* Entrada a Literaturport (alemany)
* Obres digitalitzades de Moller
# El Torn (Tagamanent)

El Torn, o el Torn del Sot, és un gran mas i casal, a Santa Eugènia del Congost, municipi de Tagamanent (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
S'hi arriba per camí propi des del pont del Torn que hi ha darrere de l'Ajuntament. Està situada a ponent del riu Congost, de la via del tren Barcelona-Puigcerdà i al nord del mas Santaeugènia.

## Descripció

És un edifici aïllat de planta quadrada i consta de planta baixa, pisos i golfes. Aprofita el desnivell de terreny per instal·lar-se dalt del turó. La teulada és a doble vessant. Una galeria i diverses dependències són afegides amb posterioritat. A la façana principal hi ha la porta d'arc de mig punt adovellada amb dues finestres d'ull de bou, datades, respectivament, de 1851 i 1924. Un escut amb les quatre barres en relleu i una finestra amb llinda en què els muntants formen un petit arc superior en funció de mènsula, propi del gòtic. Al mur lateral s'obren finestres protegides amb reixa en forma d'espina de peix. A la façana posterior, a la llinda d'una de les finestres, hi ha esculpit els instruments de la professió de l'amo.

## Història

El mas Torn del Sot està documentat l'any 1339. Era una casa feudatària de Castellar. En el decurs dels segles s'han fet diverses ampliacions. El cognom Torn desapareix de la propietat per venda el 1896. D'aleshores ençà propietat privada.

## Referències

* ↑ «El Torn». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Andrea Montermini

Andrea Montermini (30 de maig de 1964, Sassuolo, Emília-Romanya) va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1994 (la quaranta-cinquena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 29 de maig del 1994 el GP d'Espanya al Circuit de Catalunya.
Va participar en un total de vint-i-nou curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en tres temporades consecutives (1994 - 1996), assolí una vuitena posició com millor classificació a una cursa i no aconseguint cap punt vàlid pel campionat del món de pilots/constructors.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1994 | MTV Simtek Ford | Simtek | Ford | BRA | PAC | SNM | MON | ESP NVQ | CAN | FRA | GB | ALE | HON | BEL | ITA | POR | EUR | JAP | AUS | | - | 0 |
| 1995 | Pacific Grand Prix | Pacific | Ford | BRA 9 | ARG Ret | SMR Ret | ESP NVS | MON DSQ | CAN Ret | FRA NC | GBR Ret | ALE 8 | HUN 12 | BEL Ret | ITA Ret | POR Ret | EUR Ret | PAC Ret | JPN Ret | AUS Ret | - | 0 |
| 1996 | Forti Grand Prix | Forti F1 | Ford | AUS NVQ | BRA Ret | ARG 10 | EUR NVQ | SMR NVQ | | | | | | | | | | | | | - | 0 |
| 1996 | Forti Grand Prix | Forti F1 | Ford | | | | | | MON NVS | ESP NVQ | CAN Ret | FRA Ret | GBR NVQ | ALE | HUN | BEL | ITA | POR | JPN | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 29 (20) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2011-01-13 a Wayback Machine.
# Camí vell de Pessonada a Herba-savina

El Camí vell de Pessonada a Herba-savina és un camí del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, a l'àmbit dels pobles de Pessonada i Herba-savina.
Arrenca del Camí de Carreu a la Costa de Perenllong, des d'on puja cap al nord-est fins al Pla dels Cirerers. En aquest tram és transitable en vehicles tot terreny. Del Pla dels Cirerers continua cap a llevant en forma de corriol transitable només a peu, pel nord i pel damunt de la Coma de Planers, després entre la Vinya de la Sala, que queda al nord, i el Clot de Planers, que queda a sota i a migdia. Poc després discorre pel nord de les Clots i poc després arriba al poble d'Herba-savina.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cor Schuuring

Cornelis Schuuring, més conegut com a Cor Schuuring (Amsterdam, 30 de març de 1942) és un ciclista neerlandès, ja retirat, que fou professional entre 1965 i 1970.
Abans, com a ciclista amateur, va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio de 1964, en què guanyà una medalla de bronze en la prova de persecució per equips, junt a Henk Cornelisse, Gerard Koel i Jaap Oudkerk.
En el seu palmarès també destaca la victòria a l'Olympia's Tour de 1964.

## Palmarès

* 1962
** Campió dels Països Baixos de ciclisme en ruta amateur
** Vencedor d'una etapa de la Ronde van Brabant
* 1963
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
* 1964
** 1r a l'Olympia's Tour i vencedor d'una etapa
** 1r a la Ronde van Gendringen
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Tòquio en persecució per equips
* 1969
** 1r a la Harelbeke-Poperinge-Harelbeke

## Referències

* ↑ «SCHUURING Cornelis "Cor"». [Consulta: 11 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Cor Schuuring». [Consulta: 11 desembre 2024].
* ↑ «Cor Schuuring». www.cyclingarchives.com. [Consulta: 11 abril 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa de Cor Schuuring a sitiodeciclismo.net
# Camí del Mas Bosc

El Camí del Mas Bosc és una pista rural dels termes municipals de Sant Quirze Safaja, en terres de Bertí, a la comarca del Moianès, i de Sant Martí de Centelles, en terres de Sant Miquel Sesperxes, a la comarca d'Osona.
Arrenca del Camí de les Roquetes, a 596,2 metres d'altitud, des d'on arrenca cap al nord-est en un primer moment, però després es manté paral·lel a migdia primer del torrent de les Roquetes i després del Torrent del Mas Bosc, fins que a migdia del Mas Bosc, on hi ha la Font del Mas Bosc, travessa el torrent, entra en terme de Sant Miquel Sesperxes, i acaba d'arribar en poc tros al Mas Bosc.

## Enllaços externs

* El Camí del Mas Bosc en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alboí de Spoleto

Alboí de Spoleto fou duc de Spoleto a la mort de Ratquis de Friül el 757, per elecció de la noblesa local. El rei Desideri d'Ístria dels longobards no va aprovar l'elecció. Seguint indicacions del Papa, Alboí es va declarar feudatari del rei dels francs. El 758 Desideri va envair el ducat i va ocupar la capital i va fer presoner a Alboí. El seu aliat Luitprand de Benevent, que estava en situació similar, va poder fugir i Benevent fou també ocupada. Desideri va assolir personalment el títol de duc de Spoleto.
# Andreas Beck (tennista)

Andreas Beck (Weingarten, 5 de febrer de 1986) és un extennista alemany professional. El seu millor rànquing va ser el número 33, aconseguit el 2 de novembre del 2009.

## Biografia

Fill de Bernd i Beatrix, té una germana gran anomenada Anja. Es va casar amb Juliet Bocklet el 24 de setembre de 2016.

## Palmarès
### Individual: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 3 d'agost de 2009 | Gstaad, Suïssa | Terra batuda | Thomaz Bellucci | 4−6, 6−7(2) |

### Dobles: 2 (0−2)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 13 de juliol de 2009 | Halle, Alemanya | Gespa | Michael Lammer | Christopher Kas Philipp Kohlschreiber | 3−6, 4−6 |
| Finalista | 2. | 1 de maig de 2011 | Múnic, Alemanya | Terra batuda | Christopher Kas | Horacio Zeballos Simone Bolelli | 6−7(3), 4−6 |

### Challenger

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Guanyador | 1. | 13 de març del 2006 | Sarajevo, Bòsnia i Hercegovina | Dura | Andreas Vinciguerra | 2–6, 7–6(1), 7–6(6) |
| Guanyador | 2. | 17 de març del 2008 | Sarajevo (2) | Dura | Alexander Peya | 6–3, 7–6(8) |
| Guanyador | 3. | 5 de maig del 2008 | Dresden, Alemanya | Terra batuda | Jun Woong-Sun | 2–6, 6–3, 7–5 |
| Guanyador | 4. | 29 de març del 2009 | Khorat, Tailàndia | Dura | Filip Prpic | 7–5, 6–3 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | Títols | V − D |
| Open d'Austràlia | A | A | 2R | A | A | 2R | A | Q1 | Q3 | A | 0 / 2 | 2 – 1 |
| Roland Garros | A | Q1 | 2R | 2R | 1R | A | 1R | 1R | Q1 | A | 0 / 5 | 2 – 5 |
| Wimbledon | A | 1R | 1R | 2R | 1R | A | A | Q2 | Q3 | A | 0 / 4 | 1 – 4 |
| US Open | A | 2R | 2R | 2R | Q2 | A | Q1 | 1R | Q1 | A | 0 / 4 | 3 – 4 |
| Victòries − Derrotes | 0−1 | 5−7 | 22−22 | 10−15 | 0−4 | 2−5 | 0−2 | 0−3 | 0−1 | 0−1 | 41 – 65 | 41 – 65 |
| Rànquing a final d'any | 209 | 109 | 39 | 154 | 98 | 446 | 186 | 116 | 387 | 364 | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||||

## Enllaços externs

* Andreas Beck a l'ATP (anglès)
* Andreas Beck a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Andreas Beck a la Copa Davis (anglès)
# Camí vell de Salàs de Pallars a Rivert

El Camí vell de Salàs de Pallars a Rivert és un vell camí de bast dels termes municipals de Conca de Dalt, en territori del poble de Rivert, a l'antic terme de Toralla i Serradell, i de Salàs de Pallars, al Pallars Jussà.
Arrenca del Camí del Bosc al nord-oest de Sant Clem, a l'extrem sud-oriental de la partida de los Seixos, des d'on s'adreça cap a l'oest-nord-oest, baixant cap al barranc de Sant Pere, que travessa a ponent de la Borda del Mílio de la Solana. Un cop travessat el barranc, puja cap a la carena següent, i en part es perd a causa del desús. Al cap d'uns 700 metres comença a baixar per anar a buscar el barranc següent, que travessa i troba poc després la Carretera de Santa Engràcia. La travessa, sempre aproximadament en la mateixa direcció, i emprèn cap a una altra carena, deixant l'extensa partida de los Seixos pel seu extrem nord-oest. Arriba a l'extrem sud-oriental del Bosc de Salàs i del Serrat de Mig, on es torna a perdre, ara un bon tros. Es torna a trobar un cop passat al nord del barranc de l'Aulesa, es torna a trobar al nord-oest dels Planells, passa a llevant de l'Ínsula i acaba el seu recorregut a l'extrem de ponent de Serboixos. El darrer tram torna a estar perdut.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Daviesia

Daviesia és un gènere de plantes amb flor dins la família de les fabàcies. Conté entre 93 i 130 espècies. Són plantes natives d'Austràlia. El gènere rep el nom del botànic Hugh Davies.

## Algunes espècies

| Daviesia abnormis F. Muell. Daviesia acicularis Sm. Daviesia alata Sm. Daviesia alternifolia Endl. Daviesia anceps Turcz. Daviesia angulata Benth. Daviesia arborea W. Hill Daviesia arenaria Crisp Daviesia arthropoda F. Muell. Daviesia asperula Crisp Daviesia benthamii Meissner Daviesia brevifolia Lindl. Daviesia buxifolia Benth. Daviesia cardiophylla F. Muell. Daviesia cordata Sm. Daviesia corymbosa Sm. Daviesia costata Cheel Daviesia crenulata Turcz. Daviesia croniniana F. Muell. Daviesia daphnoides Meissner Daviesia debilior Crisp Daviesia decurrens Meissner Daviesia dielsii E. Pritz. Daviesia discolor Pedley Daviesia divaricata Benth. Daviesia elongata Benth. Daviesia epiphyllum Meissner Daviesia eremaea Crisp Daviesia euphorbioides Benth. Daviesia filipes Benth. Daviesia flava Pedley Daviesia flexuosa Benth. Daviesia genistifolia Benth. Daviesia gracilis Crisp Daviesia grahamii Ewart & Jean White Daviesia hakeoides Meissner Daviesia horrida Meissner Daviesia incrassata Sm. Daviesia inflata Crisp | Daviesia lancifolia Turcz. Daviesia latifolia R. Br. Daviesia leptophylla Don Daviesia longifolia Benth. Daviesia mesophylla Ewart Daviesia microphylla Benth. Daviesia mimosoides R. Br. Daviesia mollis Turcz. Daviesia nematophylla Benth. Daviesia nudiflora Meissner Daviesia obovata Turcz. Daviesia obtusifolia F. Muell. Daviesia oppositifolia Endl. Daviesia ovata Benth. Daviesia pachylima Turcz. Daviesia pachyphylla F. Muell. Daviesia pectinata Lindl. Daviesia pedunculata Benth. Daviesia physodes G. Don Daviesia podophylla Crisp Daviesia polyphylla Benth. Daviesia preissii Meissner Daviesia pubigera Benth. Daviesia purpurascens Crisp Daviesia quadrilatera Benth. Daviesia reclinata Benth. Daviesia rhombifolia Meissner Daviesia spinosissima Meissner Daviesia spiralis Crisp Daviesia squarrosa Sm. Daviesia striata Turcz. Daviesia stricta Crisp Daviesia teretifolia Benth. Daviesia triflora Crisp Daviesia trigonophylla Meissner Daviesia ulicifolia C.R.P. Andrews Daviesia umbellulata Sm. Daviesia uniflora D.A. Herb. Daviesia wyattiana Bailey |

## Referències

* Centre for Plant Biodiversity Research, Australian Government, Canberra. «Daviesia». Australian Plant Name Index (APNI), IBIS database. [Consulta: 14 setembre 2007].
* «{{{nom}}}» (en anglès). FloraBase. Departament de Medi Ambient i Conservació, Govern d'Austràlia Occidental.
* International Legume Database & Information Service. «Daviesia». LegumeWeb. [Consulta: 14 setembre 2007].
* Crisp, M. «Daviesia». Legumes of the World. Arxivat de l'original el 2007-09-14. [Consulta: 14 setembre 2007].
* Royal Botanic Gardens & Domain Trust. «Daviesia». PlantNET - New South Wales Flora Online. [Consulta: 12 setembre 2007].

## Enllaços externs

* http://www.eol.org/search?q=Daviesia&search_image=
* http://www.ipni.org/index.html
# Camí del Mas Torroella

El Camí del Mas Torroella és una pista rural dels termes municipals de Sant Quirze Safaja i de Castellcir, a la comarca del Moianès. Com la major part dels camins, el seu nom és de caràcter descriptiu: és el camí que mena al Mas Torroella.
Arrenca de la carretera BV-1341, en el Pont del Solà, des d'on arrenca cap al nord. El primer tram és entre els carrers de la urbanització del Solà del Boix, on comparteix un primer tram amb el Camí de Puigdomènec; segueix el segon trencall cap a la dreta al nord del pont esmentat, des d'on el camí fa dues grans giragonses per guanyar alçada. Va a buscar el límit de ponent del Bosc de Can Closa; torna a fer dues fortes girades per enfilar-se a la carena, des d'on continua cap al nord, resseguint la part més oriental de la urbanització esmentada. En el moment que deixa enrere les cases de la urbanització, abandona el terme municipal de Sant Quirze Safaja per entrar en el de Castellcir.
Ja en terme castellcirenc, sempre cap al nord, passa ponent del Turó de Torroella per tal d'arribar de seguida al Mas Torroella, en quilòmetres des de l'inici.

## Enllaços externs

* El Camí del Mas Torroella en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya