OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serra de Can Perellong

La Serra de Can Perellong és una serra situada al municipi de Collbató a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 374 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Port de Castelló de la Plana

El port de Castelló de la Plana és un port marítim industrial i pesquer situat a la costa del municipi homònim.
El port pesquer compta amb 150 vaixells, la meitat d'arrossegament i 1.300 homes dedicats a la pesca. Disposa d'instal·lacions pròpies, dàrsena i molls. Sobretot, exporta la producció a Barcelona, València i Madrid. També compta amb indústria conservera.
Conté, a més, una marina per a la pràctica d'esports nàutics. Se situa a uns pocs quilòmetres de la ciutat, al barri del Grau.

## Referències

* ↑ «Port de Castelló de la Plana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Autoritat Portuària de Castelló de la Plana
# Discontinuïtat de Conrad

La discontinuïtat de Conrad, (en: Conrad discontinuity) separa en dues capes l'escorça continental (litosfera). Es troba a una profunditat entre els 15 i els 20 km de la superfície de la Terra i per sota dels continents. La discontinuïtat de Conrad és poc evident o inapreciable en zones oceàniques de l'escorça.
Basada i delimitada per un model sísmic, divideix l'escorça continental en dos gruixos de roques diferents. Una capa superior formada majoritàriament per granits i una altra capa, per sota, formada per basalts. La velocitat de propagació de l'ona sìsmica P a l'escorça de la Terra disminueix entre 0,25 i 0,40 km/s a una profunditat entre 14 i 17 km.
Victor Conrad (1923) va delimitar la discontinuïtat a l'escorça terrestre mitjançant un model basat en la velocitat de propagació de les ones sísmiques P i S. Així es va considerar la divisió de l'escorça continental en una capa de materials de silicats i alumini (SIAL) i una altra de silicats i magnesi (SIMA).
Aquesta delimitació de l'escorça terrestre en dues capes diferenciades per la seva composició, va ser motiu de discussió entre els geòlegs a partir del 1960. Alguns geòlegs la consideren com una discontinuïtat de segon ordre respecte de les que delimiten altres capes de l'estructura interna de la Terra. No obstant és de referència actual en nombrosos llibres i articles de geologia i geografia física.

## Referències

* ↑ William Lowrie. Fundamentals of Geophysics (en anglès). Cambridge University Press, 1997, p. 148-150. ISBN 0521467284, 9780521467285.
* ↑ Rosselló, V.M.; Panareda, J.M.; Pérez, A.J.. Manual de geografia física. 2a. València: Universitat de València, 1998, p. 194-195. ISBN 84-370-3466-3.
* ↑ Ziegler, P.A.. Geodynamics of Rifting (en anglès). Elsevier, 2015, p. 261. ISBN 1483295087, 9781483295084.
* ↑ Martiínez, M.D.. «Fonaments de Geofísica» p. 9-10. Universitat Politècnica de Catalunya, 2003. [Consulta: 26 desembre 2020].

## Bibliografia

* Ian Graham Gass, Peter J. Smith, R. C. L. Wilson. Introducción a las ciencias de la tierra (en castellà). Reverte, 1978, p. 413. ISBN 842914613X, 9788429146134.
# Brioc de Bretanya

Brioc (en gal·lès: Briog, en bretó: Brieg, en francès: Brieuc) (Gal·les, començament del segle vi - Saint-Brieuc, Bretanya, segle VI) fou un monjo gal·lès, predicador a la Bretanya i primer abat de Saint-Brieuc. És venerat com a sant per diferents confessions cristianes i es considera un dels Set sants fundadors de la Bretanya.

## Biografia

No se sap gran cosa sobre la seva joventut; les actes de la seva vida, del segle ix, no són fiables. James Ussher, bisbe irlandès del segle xvi, diu que havia nascut a Irlanda, però no hi ha proves per afirmar-ho. La tradició diu que havia nascut a Ceredigion (Gal·les) i el seu nom original era Briafael o Briavel.
Va estudiar amb Germanus (no es pot saber si es tracta de sant Germà d'Auxerre, Germà de París o un altre). Segons les actes tardanes, va fer miracles abans d'ésser ordenat sacerdot. Va fundar l'església de Saint Breock a Cornualla i va marxar a predicar a la Bretanya, on va fundar un monestir a Landebaeron. Marxà després a l'Alta Bretanya, on va establir un oratori al lloc que després prendria el seu nom, Saint-Brieuc-des-Vaux, que esdevingué monestir i del qual Brioc va ésser l'abat.
Brioc hi morí i fou sebollit a l'església del monestir, després catedral dedicada a sant Esteve. Les seves relíquies van portar-se el 865 a Angers i novament es traslladaren en 1166. Una part, amb el seu anell, va tornar a la Catedral de Saint-Brieuc en 1210.

## Identificació amb Sant Briavel

En alguns santorals britànics del segle xi consta un Sant Briavel, amb festivitat el 17 de juny o el 2 de juliol. Es pensa que és el mateix Brioc, prenent-ne el nom original de Briafael.

## Enllaços externs

* Vida de sant Brioc Arxivat 2009-04-28 a Wayback Machine.
# Serra de la Font de l'Aubà

La Serra de la Font de l'Aubà és una serra situada al municipi de Gandesa a la comarca de la Terra Alta, amb una elevació màxima de 465 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Albert Vanloo

Albert Vanloo fou un autor dramàtic i llibretista d'òperes i d'operetes belga d'expressió francesa nascut a Brussel·les el 1846 i mort a París el 1920.

## Obra dramàtica

* Girofle-Girofla, opereta amb música de Charles Lecocq (1874)
* Le Voyage dans la Lune, opereta amb música de Jacques Offenbach i llibret amb col·laboració d'Eugène Leterrier i Arnold Mortier (1875)
* La Petite Mariée, opereta amb música de Charles Lecocq (1875)
* L'Étoile, òpera bufa amb música d'Emmanuel Chabrier, llibret amb col·laboració d'Eugène Leterrier. (1877)
* Le Beau Nicolas, òpera còmica amb música de Paul Lacôme d'Estalenx, llibret amb col·laboració d'Eugène Leterrier (1880)
* Le Jour et la Nuit, opereta amb música de Charles Lecocq (1881)
* La Fée aux chèvres, opereta amb música de Louis Varney, llibret amb col·laboració de Paul Ferrier (1890)
* Les P'tites Michu, opereta amb música d'André Messager (1897)
* Véronique, opereta amb música d'André Messager (1898)
# El Forjador (Sabadell)

El Forjador és una escultura de Josep Llimona feta en bronze i situada al parc del Nord de Sabadell. Fa 2,5 x 1,2 x 1,2 m i es tracta d'una còpia de l'any 1984 de l'original fet el 1914.
L'original es conserva al Museu Nacional d'Art de Catalunya de Barcelona. La còpia la va encarregar l'Ajuntament de Sabadell a la Fundició Vila de Valls, amb la finalitat d'homenatjar el Treball, tal com ho demostren les dades iconogràfiques del martell, l'escarpa i el davantal de manera que es va convertir en un autèntic referent identitari als barris del nord de Sabadell.
A Barcelona es conserven tres còpies més d'aquesta escultura: una al recinte de la Fira de Montjuïc, una altra a la plaça de Tetuan i una tercera, feta en pedra, a les fonts de la plaça de Catalunya. A la façana de la seu central de l'antiga Caixa de Sabadell (al carrer de Gràcia, 17) encara n'hi ha una altra versió, amb barret i feta de pedra a Sabadell.

## Referències

* 1 2 3 «Josep Llimona. El Forjador - Museus Municipals - Ajuntament de Sabadell». [Consulta: 10 agost 2020].
# Serra de Sant Joan (Collbató)

La Serra de Sant Joan és una serra situada al municipi de Collbató a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 1.006 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rodrigo de Liçana

Rodrigo de Liçana (en català: Roderic de Liçana; en castellà: Rodrigo de Lizana) (? - 1251) va ser un cavaller aragonès amb feu al Somontano del llinatge dels Liçana. Els seus orígens familiars són desconeguts, com el seu matrimoni. Se'n coneix un fill, Ferriz II de Liçana
El 1212 lluità a la batalla de Las Navas de Tolosa. El 1220 liderà conjuntament amb Pero Ferrández d'Açagra la Primera revolta nobiliària contra Jaume I d'Aragó. El 1223 participà en la Segona revolta nobiliària contra Jaume I d'Aragó defensant el castell de Montcada contra el rei. El 1225, finalitzada la segona revolta, figura al costat del rei Jaume I d'Aragó i el 1226, durant la Tercera revolta nobiliària contra Jaume I d'Aragó lluità al seu costat. El 1228 continuà col·laborant amb Jaume I durant la Guerra d'Urgell i el 1231 li feu costat en les negociacions amb el rei de Navarra. El 1232 participà en la tercera campanya de la Croada contra Al-Mayûrqa. A partir de 1233 ja prengué part en la conquesta de València, lluitant als setges de Borriana, València, Xàtiva i Biar. Probablement fou nomenat Procurador del Regne de València. Com a recompensa, va rebre els castells i vil·les de Bunyol, Monroy i Amacasta, així com Atava i Alboraig, que li foren donats el 27 d'abril del 1238 per bé que el sotmetiment definitiu d'aquests territoris no es conclogué fins al 1245.

## Referències

* ↑ «Rodrigo de Liçana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Zurita, Jerónimo. Anales de la Corona de Aragón, Ed. 1562-1580.
# Dalli

Dalli fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, situat al districte de Bhandara a les Províncies Centrals. La seva població el 1881 era de 3.431 habitants de majoria gonds que residien en 17 pobles. La superfície era de 135 km². Hi abundava el bambú. El sobirà era un gond.
La capital era la vila de Dalli a 21° 05′ N, 80° 16′ E﻿ / ﻿21.083°N,80.267°E﻿ / 21.083; 80.267.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Serra de Mangrana

La Serra de Mangrana és una serra situada al municipi de La Pobla de Massaluca a la comarca de la Terra Alta, amb una elevació màxima de 337 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Albert de Würtemberg

Albert de Württemberg, cap de la casa reial de Württemberg (Viena 1865 - Altshausen 1939). Duc de Württemberg i cap de la casa reial del mateix nom des de l'any 1921 fins a la seva mort.
Nascut a la ciutat de Viena el dia 23 de desembre de 1865 essent fill del duc Felip de Württemberg i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria. Albert era net per via paterna del duc Frederic Guillem de Württemberg i de la princesa Maria d'Orleans, i per via materna de l'arxiduc Albert d'Àustria i de la princesa Hildegard de Baviera.
El dia 24 de gener de l'any 1893 contragué matrimoni a Viena amb l'arxiduquessa Margarida d'Àustria, filla de l'arxiduc Carles Lluís d'Àustria i de la princesa Maria de l'Anunciació de Borbó-Dues Sicílies. La parella va tenir set fills:
* el duc Felip de Württemberg, nat a Stuttgart l'any 1893 i mort a Ravensburg el 1973. Contragué matrimoni en primeres núpcies amb l'arxiduquessa Helena d'Àustria i en segones núpcies amb l'arxiduquessa Rosa d'Àustria-Toscana.
* Albert Eugeni de Württemberg, nat a Stuttgart el 1894 i mort a Schwäbisch Gmünd el 1954. Es casà amb la princesa Nadejna de Bulgària.
* Carles de Württemberg, nat a Stuttgart el 1896 i mort al Castell d'Altshausen el 1964
* Maria Amèlia de Württemberg, nada a Gmunden (Alta Àustria) el 1896 i morta al Castell d'Altshausen el 1923.
* Maria Teresa de Württemberg, nada a Stuttgart el 1898 i morta a Eibingen el 1928.
* Maria Elisabet de Württemberg, nada a Potsdam el 1899 i morta a Merano el 1900.
* Margarida de Württemberg, nada a Stuttgart el 1902 i morta al Castell d'Altshausen el 1945.
Margarida morí el 24 d'agost de 1902 a la vil·la de Gmunden a l'Alta Àustria. El duc Albert no tornà a contraure matrimoni.
L'any 1891 es convertí en presumpte hereu al tron de Württemberg a causa de la manca de descendència masculina del rei Guillem II de Württemberg. Malgrat tot, a conseqüència de la caiguda de la monarquia a Alemanya, Albert adoptà el títol de duc de Württemberg i a partir de l'any 1921 es convertí en el cap de la casa reial württemburguesa arran de la mort del rei Guillem II de Württemberg.
Albert morí el dia 29 d'octubre de 1939 a Stuttgart, un mes després de l'inici de la Segona Guerra Mundial.
# Serrat dels Pollegons

El Serrat dels Pollegons és una serra que forma part del massís de Montserrat al municipi de Collbató a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 950 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Assèguils

Assègils o els Assèguils és un indret i partida de terra del municipi de Tarrés (Garrigues)
L'indret és un fondal conreat amb cereals al nord del nucli principal de Tarrés, entre els fondals de Comadivines i el racó de Moscarró (en algunes guies: Boscarró).
A l'indret dels Assèguils hi ha dos antics forns de calç, el forn del Joan Roig i el forn del Rabadà.
S'hi pot accedir des de Tarrés seguint la carretera LV-2012 en direcció a Fulleda fins al Km 21, on a l'esquerra surten diversos camins. També es pot resseguir la Ruta de la Calç que transita pels Assègils.

## Referències

* ↑ «Assèguils». enciclopèdia.cat, GEC, 2007. [Consulta: 4 novembre 2021].
* ↑ «958, Tarrés, Garrigues. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya» (PDF). ICGC, 2017. Arxivat de l'original el 2020-01-03. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2021. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «La Ruta dels forns de calç de les Garrigues». Diputació de Lleida, 2021. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Forn dels Assèguils del Rabadà». Tarrés al dia, 2021. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Ruta de la Calç». Turisme les Garrigues, 2021. [Consulta: 3 novembre 2021].
# Deodar

Deodar fou un estat tributari protegit a l'agència de Palanpur, regió de Gujarat, presidència de Bombai. Llimitava al nord amb Tharad, a l'est amb Kankrej, al sud amb Bhabhar i Terwara i a l'oest amb Suyigam i Tharad. La superfície era d'uns 1140 km² i la població el 1881 de 24.061 habitants principalment rajputs i kolis, distribuïts en 66 pobles. El primer tractat amb els britànics es va signar el 1819.
El governant portava el títol de thakur. El 1881 no tenia sanad autoritzant l'adopció i aquesta es regia per la primogenitura. No disposava d'exèrcit. Deodar o Diodar estava repartit en dues branques; la branca sènior controlava 12 pobles amb 2.425 habitants, i la júnior 13 pobles amb 3.612 habitants. La brancà sènior tenia al front el 1926 a Khanji, fill d'Anand Singh, des del 8 de setembre de 1902; la júnior estava dirigida per Himat Singh.
La capital era Deodar situada a 24° 08′ N, 71° 49′ E﻿ / ﻿24.133°N,71.817°E﻿ / 24.133; 71.817 a 72 km a l'oest de Palanpur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Brisbane Lions Australian Football Club

Els Brisbane Lions Australian Football Club són un club de futbol australià juga a la lliga de futbol australià (AFL) amb seu a Brisbane (Queensland, Austràlia).

## Història

El club va ser fundat l'1 de novembre de 1996 per la fusió dels clubs Brisbane Bears i Fitzroy Football Club. El Brisbane Bears havia estat fundat l'any 1986 a la ciutat de Brisbane, mentre que el Fitzroy va ser fundat el 1883 a la ciutat de Melbourne, essent un dels clubs històrics de la Victorian Football League en palmarès.

## Dades

* Nom complet- Brisbane Lions Australian Football Club.
* Nickname- Lions.
* Himne- The pride of Brisbane town.
* Colors- Grana, dorat, marró i blau.
* President- Tony Kelly.
* Mascota- Bernie Gabba Vegas (Un lleó semblant a l'Elvis).
* Estadi- Brisbane Lions Vodafone Carlton Gabba Arena "Gabba".
* Entrenador- Leigh Matthews.
* Capitans- Jonathan Brown, Simon Black, Luke Power, Nigel Lappin i Chris Johnson.

### Canço del club

| Original anglès | Traducció al català |
| We are the pride of Brisbane Town, We wear maroon, blue and gold. We will always fight for victory, Like Fitzroy and Bears of old. All for one and one for all, We'll answer to the call. We're the Lions, the Brisbane Lions, We'll kick the winning score You'll hear our mighty roar! | |

## Palmarès

* Australian Football League: 2001, 2002, 2003

## AFL Grand Finals
### AFL Grand Final 2001

* BRISBANE LIONS- 108
* ESSENDON- 82

### AFL Grand Final 2002

* BRISBANE LIONS- 75
* COLLINWOOD- 66

### AFL Grand Final 2003

* BRISBANE LIONS- 134
* COLLINWOOD- 89

### AFL Grand Final 2004

* BRISBANE LIONS- 73
* PORT ADELAIDE- 113

## Enllaços externs

* Web oficial
* Brisbane Lions a BigFooty
# Batalla del riu Kalka

La batalla del riu Kalka fou un fet d'armes esdevingut el 31 de maig del 1223 entre les forces de l'Imperi Mongol, encapçalades per Djebé i Subotai, i una coalició de principats russos, entre els quals hi havia Kíev i Galítsia-Volínia, aliats amb els cumans menats per Köten. La coalició es trobava sota el comandament conjunt de Mstislav l'Ardit i Mstislav III de Kíev. Els contrincants toparen a les ribes del riu Kalka, en allò que avui en dia és l'óblast de Donetsk (Ucraïna). El resultat fou una victòria decisiva dels mongols.

## Referències

* ↑ Curta, 2006, p. 406.

## Bibliografia

* Curta, F. Southeastern Europe in the Middle Ages, 500-1250 (en anglès). Cambridge University Press, 2006. ISBN 978-0-521-81539-0.
# Alberto Marcos Rey

Alberto Marcos Rey (Camarma de Esteruelas, 15 de febrer de 1974) conegut futbolísticament com a Marcos, és un exfutbolista madrileny.

## Palmarès

* Copa Iberoamericana (1994)

## Enllaços externs

* «Perfil i estadístiques d'Alberto Marcos» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 19 abril 2011].
# Turó de Can Pasqual

El Turó de Can Pasqual és una muntanya de 425 metres que es troba al bosc del pou nou del municipi de Begues, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cases Barates (l'Hospitalet de Llobregat)

Les Cases Barates són un conjunt d'edificis modernistes a la Rambla de Just Oliveras
de l'Hospitalet de Llobregat, catalogades com a bé cultural d'interès local.

## Història

Projectades per l'arquitecte municipal Ramon Puig i Gairalt, entre 1914 i 1915, són una obra de joventut, encara fortament marcada pel moviment secessionista de Viena. Gairalt va projectar una casa que fos accessible a tothom gràcies a la reducció de volums i a l'ús de materials de baix cost com el totxo en comptes de la pedra. En el seu origen eren tres, però la que feia cantonada va ser enderrocada.
En el Pla d'Eixample de 1926, Gairalt, va projectar 200 cases barates seguint un traçat de ciutat-jardí, com els jardins obrers per Pubilla Casas i la Florida, que desbordats per la immigració al seu punt més fort no va ser possible portar-los a terme.

## Descripció

Formen un conjunt de dues cases (en origen tres) de planta baixa, un pis i golfes. No són simètriques, sinó que, mantenint una mateixa estètica, cadascuna és diferent.
L'edifici de l'esquerra té un cos que sobresurt de dos plantes, a la planta baixa hi ha tres finestres allargades i al primer pis sobresurt una tribuna de tres cares. Aprofitant la separació entre el cos principal i el que sobresurt s'ha fet al primer pis un balcó amb la barana de maons i que a la planta baixa crea u petit porxo, davant de la porta principal, aguantat per una columna salomònica feta de maó. Té dues teulades, una per la casa i altre pel cos secundari, però totes dues són a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana principal.
La casa de la dreta té a la planta baixa la porta d'entrada i una finestra doble a la dreta. Al primer pis hi ha una porta al centre, que dona pas a un petit balcó, i una finestra enganxada a cada banda. A les golfes hi ha una tribuna sustentada per arcs de maó que reposen sobre mènsules, també de maó.
Les dues cases estan arrebossades excepte alguns elements de maó com l'emmarcament de les obertures, la columna salomònica o el balcó de la casa de l'esquerra. També hi ha elements decoratius de ceràmica blanca i verda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Cases Barates». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Deogarh

Deogarh o Devgarh fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar, formada per 216 pobles i una vila. La capital era Deogarh propera a la frontera de Mewar amb Pratabgarh i a 110 km al nord-nord-est d'Udaipur (Rajasthan); la ciutat estava emmurallada amb un bonic palau (Deogarh Mahal, del segle XVII) amb murals decoratius al seu interior, un fort del segle XVI, i alguns temples jains; el temple més important és el de Dashvatar, del període gupta, abans conegut com a temple de Panchayatan, amb tres panels bigrathika, tapissos (tapyasya) nara-narayan i el Anantshavi Vishnu; fou el primer temple de l'Índia del nord amb shikhara (capitell) però només es conserva la part baixa. La ciutat tenia 5.384 habitants el 1901. La seva població actual és de 36.000 habitants (2001). Hi ha diversos llacs a la vora de la ciutat.
El territori fou governat per un thakur (noble) de primera classe de Mewar, amb títol de rawat. Pertanyia a la família Chandawat del sub clan sangawat, clan sisòdia dels rajputs i descendia de Sanga o Sangram Singh, fill jove de Singhji, el fundador de la família d'Amet, net de Chanda Singh i fill de Kandhal Singh. L'hereu Jaswant Singh i la seva dona (filla del thakur de Bednor) foren enverinats el gener de 1886 pel ministre (kamdar) de Deogarh. El rawat Krishna Singh va adoptar llavors a Kunwar Pratap Singh (Anop Singh), que va morir abans que el seu pare adoptiu, i la successió va passar al fill de Pratap, Vijai Singh. Avui dia la dinastia administra alguns hotels.

## Llista de rawats

* Chanda Singh
* Kandhal Singh
* Singhji
* Sanga Singh 1521-1574
* Duda Singh 1574-1611
* Isar Das 1611-1641
* Gokul Das I 1641-1669
* Dwarka Das 1669-1706
* Sangram Singh I 1706-1737
* Jaswant Singh 1737-1776
* Raghao Das 1776-1786
* Gokul Das II 1786-1821
* Nahar Singh I 1821-1847
* Ranjit Singh 1847-1867
* Krishna Singh 1867-1900
* Vijai Singh 1900-1943
* Sangram Singh II 1943-1949 (+1965)

## Referències

* ↑ Day, Upendra Nath. Mewar Under Maharana Kumbha, 1433 A.D.-1468 A.D. (en anglès). Rajesh Publications, 1978, p. 20.
# British Transport Commission

British Transport Commission (BTC) va ser creat per Clement Attlee després de la guerra dins del programa de nacionalització que dugué a terme el govern Laborista per controlar ferrocarrils, canals i transport de mercaderies a la Gran Bretanya (Irlanda del Nord té la seva pròpia, Ulster Transport Authority). L'obligació general en virtut de la llei Transport Act 1947 fou la de proporcionar "un sistema eficaç, adequat, econòmic i adequadament sistema integrat de transport terrestre públic i les instal·lacions portuàries a la Gran Bretanya per als passatgers i les mercaderies".
BTC va començar les operacions l'1 de gener de 1948. El primer president va ser Lord Hurcomb. Les principals explotacions van ser les xarxes i actius de Big Four companyies nacionals: Great Western Railway, London and North Eastern Railway, London, Midland and Scottish Railway i Southern Railway. També va agrupar altres 55 empreses ferroviàries, 19 empreses de canals i 246 de transport de mercaderies així com la feina de l'autoritat del transport de Londres, London Passenger Transport Board.
# Tossal d'en Quadret

El Tossal d'en Quadret és una muntanya de 348 metres que es troba al municipi de Batea, a la comarca de la Terra Alta.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 243138001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alboí della Scala

Alboí della Scala fou fill natural de Cangrande I della Scala senyor de Verona. Va assassinar al seu cosí Bartolomeo della Scala il vescovo el 1338. Anys després (1354) va conspirar amb Fregnano della Scala, fill de son cosí Mastino II della Scala, i fracassada la conjura fou executat a Verona el 27 de febrer de 1354.