OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de L'Arbresle

El cantó de L'Arbresle (en francès canton de L'Arbresle) és una divisió administrativa francesa del departament del Roine, situat a les districtes de Lió i de Villefranche-sur-Saône. Té 26 municipis i el cap és L'Arbresle.

## Municipis

* Bessenay
* Bibost
* Brullioles
* Brussieu
* Chambost-Longessaigne
* Chevinay
* Courzieu
* Éveux
* Fleurieux-sur-l'Arbresle
* Haute-Rivoire
* L'Arbresle
* Les Halles
* Longessaigne
* Montromant
* Montrottier
* Sain-Bel
* Saint-Clément-les-Places
* Sainte-Foy-l'Argentière
* Saint-Genis-l'Argentière
* Saint-Julien-sur-Bibost
* Saint-Laurent-de-Chamousset
* Saint-Pierre-la-Palud
* Savigny
* Sourcieux-les-Mines
* Souzy
* Villechenève

## Consellers generals i departamentals

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Henri Jandard | PRL, després divers droite |
| 1961-1979 | Gustave Levrat | CD, després CNIP |
| 1979-2004 | Albert Rollet | UDF |
| 2004-2015 | François Baraduc | centrista |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Llista dels consellers departamentals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2015- | Bernard Chaverot | PRG | |
| 2015- | Sheila Mc Carron | PS | |
# Cantó de Bozel

El cantó de Bozel és un cantó francès del departament de la Savoia, situat al districte d'Albertville. Té 10 municipis i el cap és Bozel.

## Municipis

* Bozel
* Brides-les-Bains
* Champagny-en-Vanoise
* Feissons-sur-Salins
* Montagny
* La Perrière
* Les Allues
* Planay
* Pralognan-la-Vanoise
* Saint-Bon-Tarentaise

## Història

Llista dels conseillers généraux successifs :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| Les dades anteriors no són pas conegudes. ||||
| 1949-1955 | M. Ruffier | DVD | |
| 1955-1961 | M. Pendarie | DVD | |
| 1961-196. | M. Mollier | MRP | |
| 196.-1979 | Camille Blanc | DVG després PS | Alcalde de Planay |
| 1979-1998 | Camille Chedal-Anglay | DVD | |
| 1998-en cours | Vincent Rolland | RPR després UMP | Diputat (2002-2007) Adjunt a l'alcalde de Pralognan-la-Vanoise Conseller Municipal d'Albertville (des de 2008) Vicepresident del Consel General |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1882 | 1926 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| ? | ? | ? | ? | ? | 7.306 | 8.055 | 9.010 | 9.471 |
# Cantó de Chamoux-sur-Gelon

El cantó de Chamoux-sur-Gelon és un cantó francès al districte de Chambéry (departament de Savoia). Té 10 municipis: Betton-Bettonet, Bourgneuf, Chamousset, Chamoux-sur-Gelon, Champ-Laurent, Châteauneuf, Coise-Saint-Jean-Pied-Gauthier, Hauteville, Montendry i Villard-Léger; i el cap és Chamoux-sur-Gelon.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1945-1949 | M. Villernel | PCF després DVG |
| 1949-1954 | Michel Jeandet | Rad. | |
| 1954 -1973 | Pierre Cot | UP | Antic Ministre (1932-1938) Antic Diputat (1928-1942 i 1945-1951) |
| 1973-1985 | Jean-Pierre Cot | PS | Alcalde de Coise-Saint-Jean-Pied-Gauthier Diputat (1973-1981) Ministre (1981-1982) |
| 1985-1992 | Marcel Vouthier | PS | Alcalde de Châteauneuf |
| 1992-en curs | Alexandre Dalla-Mutta | DVD | Primer adjunt a l'alcalde de Chamoux-sur-Gelon |
Evolució demogràfica :
| 1882 | 1926 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| ? | ? | ? | ? | ? | 3.125 | 3.407 | 3.844 | 5.022 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||||
# Cantó de Champlitte

El cantó de Champlitte és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 8 municipis i el cap és Champlitte.

## Municipis

* Argillières
* Champlitte
* Courtesoult-et-Gatey
* Fouvent-Saint-Andoche
* Framont
* Larret
* Percey-le-Grand
* Pierrecourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Thévenin | Divers droite |
| 1949-1961 | Charles Roche | RPF, després divers droite |
| 1961-1967 | André Capgras | Divers droite |
| 1967-1973 | M. Callot | Divers gauche |
| 1973-1985 | M. Henriot | Divers gauche, després PS |
| 1985-199. | Michel Valet | Divers droite |
| 199.-2004 | Marcel Riff | RPR |
| 2004-2011 | Yvonne Gousserey | PS |
| 2011- | Gilles Teuscher | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.359 | 3.595 | 3.269 | 3.034 | 2.811 | 2.732 | 2.659 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Combeaufontaine

El cantó de Combeaufontaine és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 16 municipis i el cap és Combeaufontaine.

## Municipis

* Aboncourt-Gesincourt
* Arbecey
* Augicourt
* Bougey
* Chargey-lès-Port
* Combeaufontaine
* Cornot
* Fouchécourt
* Gevigney-et-Mercey
* Gourgeon
* Lambrey
* Melin
* La Neuvelle-lès-Scey
* Oigney
* Purgerot
* Semmadon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | M. Perrin | Radical |
| 1955-1976 | Émile Bichet | Divers droite |
| 1976-1985 | M. Spitz | divers droite, després RPR |
| 1985-1992 | Louis Mennetrey | UDF |
| 1992-2003 | Henri Mariotte | RPR |
| 2003- | Joëlle Laure-Libersa | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.285 | 3.566 | 3.127 | 3.033 | 3.021 | 3.090 | 3.380 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Gy

El cantó de Gy és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 20 municipis i el cap és Gy.

## Municipis

* Autoreille
* Bonnevent-Velloreille
* Bucey-lès-Gy
* La Chapelle-Saint-Quillain
* Choye
* Citey
* Étrelles-et-la-Montbleuse
* Frasne-le-Château
* Gézier-et-Fontenelay
* Gy
* Montboillon
* Oiselay-et-Grachaux
* Vantoux-et-Longevelle
* Vaux-le-Moncelot
* Velleclaire
* Vellefrey-et-Vellefrange
* Vellemoz
* Velloreille-lès-Choye
* Villefrancon
* Villers-Chemin-et-Mont-lès-Étrelles

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | M. Godard | RI, després divers gauche |
| 1976-1982 | Paul Cheviet | PS |
| 1982-1988 | Christian Jalet | RPR |
| 1988- | Paul Cheviet | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.902 | 4.156 | 4.039 | 4.048 | 4.130 | 4.403 | 5.063 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Andrés Alcázar (metge)

Andrés Alcázar (Guadalajara, vers 1490 - vers 1585) va ser un mèdic cirurgià castellà especialista en cirurgia cranial.
Alcázar és autor de dues aportacions fonamentals a la seva especialitat: l'estudi precís de les ferides cefàliques, parant esment no solament a la consideració externa de la ferida sinó també als símptomes neurològics, i l'anàlisi de la condicions que havien de reunir els instruments operatoris, la qual cosa el va portar a crear diversos instruments quirúrgics que van renovar l'instrumental de la disciplina a principis del segle xvi.
Va cursar estudis universitaris a Salamanca i es va dedicar a la cirurgia a Guadalajara, Àvila i Segòvia. Va ser nomenat en 1567 catedràtic de cirurgia de la Universitat de Salamanca. Va publicar en 1575 el tractat Chirugiae libri sex, en el qual sobresurt la part dedicada a la cirurgia cranial, part reimpresa independentment set anys després.
# Església de Santa Pel·laia

Església de Santa Pel·laia és un temple del municipi de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura (Baix Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici religiós.- Església d'una nau capçalera poligonal; la seva orientació ha estat capgirada: l'absis actual és a l'extrem de ponent i el frontis a llevant. L'interior ha estat enterament cobert d'arrebossat, igualment que bona part del parament extern. A l'extrem de llevant de la nau hi resta un tram del temple romànic: dues crugies amb volta de canó sobre dos arcs torals de mig punt amb pilars adossats que han estat arranats a bona altura. En aquest tram s'hi afegí un cor. El sector occidental de la nau, d'època molt posterior a l'esmentat, és de més amplada i s'hi obren deus capelles laterals; les coltes són de llunetes.
La façana actual té una porta rectangular amb llinda i un petit rosetó. Al NE de l'edifici s'hi dreça el cloquer, torre quadrangular amb arcs de mig punt i coberta prominent. Només és visible en alguns espais el parament de la part menys antiga, de grans rebles lligats amb morter.
La seva festa és el dia 8 d'octubre i és esmentada en els santorals com Santa Pelagia. Té uns Goigs dedicats que canten: "Puix que sou tan venerada, en eixa terra mortal, oh gentil Santa Pellaia, deslliureu-nos de tot mal".

## Història

L'església de Santa Pellaia, parroquial de la població d'aquest nom, de masies escampades per Les Gavarres, és emplaçada en un replà d'una alta carena d'aquesta serralada, en un punt albirador d'amplis panorames sobre l'Empordà i el Gironès i la Selva.
El lloc de Sanctae Pelagiae surt esmentat l'any 1064 en el testament de Ponç, preceptor de la Seu de Girona. A les Rationes Decimarum dels anys 1279 i 1280 hi figura l'ecclesia de sancta Pelagia, la qual consta com a parroquial als nomenclàtors diocesans del segle xiv i posteriors. L'any 1400 se signà una concòrdia entre els Jurats de la ciutat de Girona i el rei Martí sobre la jurisdicció d'aquesta parròquia.
En el fogatjament de l'any 1359, diamant de les Corts de Cervera, hi consta «Santa Pelaya» amb 17 focs, com a possessió de Gilabert de Cruïlles. En un altre del 1365-70 consta també sota el mateix domini la «Parròquia de sancta Palaya» amb 20 focs.
Va ser una parròquia amb certa importància, amb una pagesia escampada i nombrosa. L'abandó de les masies ha fet que perdés la població per la qual cosa avui està sota la jurisdicció de la parròquia de Cassà de la Selva. La població de Cassà, potser per haver estat la receptora d'aquesta pagesia, hi té una certa tirada i manté la seva devoció, com es pot demostrar el dia de la seva Festa Major, el dia de la Santa i en la Festa del Roser, el dilluns de Pasqua.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Església de Santa Pel·laia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* 1 2 «Goigs a Santa Pellaia del municipi de Cruïlles». [Consulta: 2015].
# Andrés de la Rosa Bolaños

Andrés de la Rosa Bolaños (Turón, 13 d'agost de 1969) és un futbolista asturià, que juga com a defensa.
Es va formar al planter del Reial Oviedo, debutant a la lliga 91/92. Però, no va ser fins a la temporada 95/96 quan va esdevenir titular amb el primer equip carbayón. L'estiu de 1996 deixa l'Oviedo per jugar a Segona Divisió amb la UE Lleida.
En total, ha sumat 51 partits a la màxima categoria del futbol espanyol.
# Andrí Bal

Andrí Mikhàilovitx Bal (ucraïnès Андрій Михайлович Баль, rus: Андрей Михайлович Баль, Andrei Mikhàilovitx Bal; 16 de gener de 1958 - 9 d'agost de 2014) va ser un futbolista de la Unió Soviètica i posterior entrenador.
Es formà com a jugador al Karpaty Lviv passant més tard al Dinamo de Kíiv, on visqué els seus millors anys. Guanyà quatre lligues i quatre copes soviètiques amb aquest club. Guanyà la Recopa d'Europa de futbol de 1985-86. El 1990 deixà el Dynamo per jugar a Israel on acabà la seva carrera el 1993.
Fou internacional amb l'URSS vint cops i marcà un gol al Mundial de 1982 davant Brasil. També jugà el Mundial de 1986.
Fou entrenador a diversos clubs d'Israel i a Ucraïna i Rússia i assistent d'Oleh Blokhín a la selecció ucraïnesa.

## Palmarès

Com a jugador
* Lliga soviètica de futbol (4) (amb Dinamo de Kíiv)
** 1981, 1985, 1986, 1990
* Segona divisió soviètica de futbol (1) (amb Karpaty Lviv)
** 1979
* Copa soviètica de futbol (4) (amb Dinamo de Kíiv)
** 1982, 1985, 1987, 1990
* Recopa d'Europa de futbol (1) (amb Dinamo de Kíiv)
** 1985-86
* Copa Toto (1) (amb Bnei Yehuda Tel Aviv FC)
** 1992
* Campionat d'Europa sots 20 (1)
** 1980
* Campionat del Món sots 20 (1)
** 1977
* Campionat d'Europa sots 19 (1)
** 1976
Com a entrenador
* Lliga israeliana de futbol (1) (amb Maccabi Haifa)
** 1993–94

## Enllaços externs

* (rus) Biografia
Andrí Bal amb l'URSS - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'URSS – Copa del Món de Futbol de 1982
1 Dassàiev •
2 Sulakvelidze •
3 Txivadze •
4 Khidiatul·lin •
5 Baltatxa •
6 Demiànenko •
7 Shengelia •
8 Bezsònov •
9 Gavrilov •
10 Hovhannisyan •
11 Blokhín •
12 Bal •
13 Daraselia •
14 Baroŭski •
15 Andreyev •
16 Rodionov •
17 Buriak •
18 Susloparov •
19 Yevtushenko •
20 Romantsev •
21 Viktor Chanov •
22 Vyacheslav Chanov •
Seleccionador: Beskov
Selecció de futbol de l'URSS – Copa del Món de Futbol de 1986
1 Dassàiev •
2 Bezsònov •
3 Txivadze •
4 Morozov •
5 Demiànenko •
6 Bubnov •
7 Yaremchuk •
8 Yakovenko •
9 Zavarov •
10 Kuznetsov •
11 Blokhín •
12 Bal •
13 Litòvtxenko •
14 Rodionov •
15 Larionov •
16 Chanov •
17 Yevtushenko •
18 Protàssov •
19 Belànov •
20 Alèinikov •
21 Rats •
22 Krakovsky •
Seleccionador: Lobanovsky :
# Angers Sporting Club de l'Ouest

L'Angers Sporting Club de l'Ouest (abreujat com a Angers SCO) és un club de futbol francès de la ciutat d'Angers a Maine-et-Loire. Va ser fundat el 1919 i juga a la Ligue 1.

## Uniforme

* Uniforme titular: Samarreta de ratlles negres i blanques, pantalons i mitges negres.
* Uniforme alternatiu: Samarreta, pantalons i mitges blanques.

## Palmarès

* Subcampió de la Copa de França el 1957.
* Subcampió de la Copa de la Lliga el 1992.

## Futbolistes destacats

A continuació es mostren els antics jugadors notables que han representat l'Angers a la lliga i a la competició internacional des de la fundació del club el 1919. Per aparèixer a la secció següent, un jugador ha d'haver jugat almenys 80 partits oficials per al club o representar la selecció del seu país ja sigui mentre jugava a l'Angers o després de marxar del club.
Per una llista completa de jugadors de l'Angers SCO, vegeu Categoria:Futbolistes de l'Angers SCO
* Paul Alo'o
* Vili Ameršek
* Boško Antić
* Jean-Marie Aubry
* Fahid Ben Khalfallah
* Marc Berdoll
* Stéphane Bruey
* Thierry Cygan
* Milan Damjanović
* Cédric Daury
* Jean-Pierre Dogliani
* Jean-Marc Guillou
* Kazimir Hnatow
* Claudiu Keserü
* Raymond Kopa
* Vladica Kovačević
* Guy Moussi
* Albert Poli
* Ulrich Ramé
* Amar Rouaï
* Emil Săndoi
* Steve Savidan
* André Strappe
* Karl Toko Ekambi
* Jean Vincent

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (francès)
# Angra de Cintra

Angra de Cintra és el nom portuguès i castellà d'una badia del sud del Sàhara Occidental, uns quilòmetres al sud de Dakhla, on fou signat el 2 d'abril de 1958 un tractat entre Marroc i Espanya pel qual el Cabo Juby era retornat al Marroc.
El 1885 el comissionat reial espanyol a la regió, Emilio Bonelli, va fundar en aquest lloc un establiment que es va dir Puerto Badia però fou abandonat poc després pels atacs dels amazics de la regió.
# Animal Kingdom (pel·lícula)

Animal Kingdom és una pel·lícula policíaca australiana escrita i dirigida per David Michôd, estrenada el 2010.
El guió de David Michôd és inspirat en la història verdadera d'una família criminal de Melbourne en els anys 80, els Pentigill.
La pel·lícula ha guanyat tots els premis principals a Austràlia (millor pel·lícula, director, guió, actriu, actor, paper secundari) i ha obtingut una nominació en els Oscars (Oscar a la millor actriu secundària per a Jacki Weaver).

## Argument

Quan la seva mare mor d'una sobredosi, Joshua demana l'ajuda a la seva àvia Janine per a l'organització de l'enterrament. No li ha parlat des de fa molt de temps, des que ella i la seva mare s'han enfadat. No obstant això, Janine accepta i el convida a tornar a viure a casa seva. Janine és la matriarca d'una família de Melbourne.
Quan Joshua torna a viure amb la seva família, aquesta està sota pressió. La policia ha decidit vigilar dia i nit els principals criminals de la ciutat, i fins i tot d'eliminar-los. «Popa», l'oncle més violent de Joshua, és el més buscat per la policia. Tem per a la seva vida, i per amagar-se, ja no viu més a casa familiar. Un dia, «Baz», l'oncle més estable de Joshua, és assassinat, tot i que pensava que només «Popa» estava amenaçat. L'eliminació de Baz resultarà ser una mala notícia per a la família. Baz era en efecte l'únic que sabia controlar Pope. Pope torna a la casa familiar i entrena l'oncle més jove de Joshua per una venjança. Aquesta es tradueix en l'assassinat de dos policies. Furiosa, la policia intenta llavors obtenir els favors d'un testimoniatge de Joshua. És el comportament desequilibrat, ultraviolent i sense cap raó cap de Popa que l'empeny a acceptar. Al «regne dels animals», el de la seva casa familiar, Joshua ja no és protegit. Quan Janine s'assabenta del canvi de bàndol de Joshua, decideix eliminar-lo.

## Repartiment

* James Frecheville: Joshua «J» Cody
* Jacki Weaver: Janine «Smurf» Cody, l'àvia de Josh
* Ben Mendelsohn: Andrew «Pope» Cody
* Guy Pearce: Detectiu Senior Sgt Nathan Leckie
* Laura Wheelwright: Nicky Henry, la promesa de Josh
* Luke Ford: Darren Cody, l'oncle de Josh (dos anys més que Josh)
* Dan Wyllie: Ezra White, l'advocat des Cody
* Joel Edgerton: Barry «Baz» Brown
* Sullivan Stapleton: Craig Cody
* Clayton Jacobson: Gus Emery, el sogre de Nicky
* Susan Prior: Alicia Henry, la mare de Nicky
* Anna Lise Phillips: Justine Hopper, l'advocada de Josh
* Justin Rosniak: Detectiu Randall Roache, el policia policia corrupte d'estupefaents
* Mirrah Foulkes: Catherine Brown, la dona de «Baz»
* Andy McPhee: Richard Collis
* Christina Azucena: Dacinta Collis
* David Michôd: un periodista

## Premis i nominacions
### Premis

* 2011. Festival Internacional de cinema de Beaune: Premi de la crítica exaequo.

### Nominacions

* 2011. Oscar a la millor actriu secundària per Jacki Weaver
* 2011. Globus d'Or a la millor actriu secundària per Jacki Weaver

## Enllaços externs

* Animal Kingdom - Lloc web oficial
# Anna Caterina de Sayn-Wittgenstein

Anna Caterina de Sayn-Wittgenstein (en alemany Anna Catherine von Sayn-Wittgenstein) va néixer a Wittgenstein (Alemanya) el 27 de juliol de 1610 i va morir a Kleinern l'1 de desembre de 1690. Era una noble alemanya, filla del comte Lluís II de Sayn-Wittgenstein (1571-1634) i d'Elisabet Juliana de Solms-Braunfels (1578-1630).

## Matrimoni i fills

El 26 d'octubre de 1634 es va casar a Frankfurt amb Felip VII de Waldeck-Wildungen (1613-1645), fill del comte Cristià (1585-1637) i d'Elisabet de Nassau-Siegen (1584-1661). Fruit d'aquest matrimoni en nasqueren:
* Cristià Lluís (1635-1706), casat primer amb Anna Elisabet de Rappoltstein (1644-1678) i després amb Joana de Nassau-Idstein (1657-1733).
* Josies (1636-1669), casat amb Guillemina Cristina de Nassau-Siegen (1625-1707)
* Juliana Elisabet (1637-1707), casada amb Enric Wolrad de Waldeck-Eisenberg (1642-1664).
* Anna Sofia (1639-1646).
* Joana, nascuda i morta el 1639.
* Felipa (1643-1644).

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Annone Veneto

Annone Veneto (friülès Danon, vènet Anon) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia, però que històricament forma part del Friül, encara que s'hi parla vènet. L'any 2007 tenia 3.843 habitants. Limita amb els municipis de Meduna di Livenza (TV), Motta di Livenza (TV), Portogruaro, Pramaggiore, Pravisdomini (PN) i San Stino di Livenza.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Paolo Ruzzene | centreesquerra |
# Anoixazad

Anoixazad o Noixazad (fill de l'immortal) fou fill de Cosroes I Anushirwan que va dirigir una revolta l'any 550. L'historiador romà d'Orient Procopi l'anomena Anasozados. Els historiadors coincideixen en el fons però donen separadament detalls (de vegades no coincidents o que no lliguen), per exemple la mare, de la que Ibn al-Athir diu que era cristiana i filla del davar (jutge) de Ray, mentre al-Ferdowsi i al-Dinawari diuen que Anoshazad va abraçar la religio cristiana i que Cosroes molest per això el va empresonar a Gondeshapur; Procopi diu que la presó fou per seduir a una de les dones del pare i Ibn al-Athir diu que era sospitós de ser criptomaniqueu.
En la campanya contra els romans d'Orient Cosroes es va posar malalt a Emessa (Homs) i van córrer rumors de què havia mort, segons algun dels historiadors posats en circulació pel mateix Anoshazad. Va reunir un exèrcit de presoners, i de cristians de Ahwaz i Gondeshapur (on eren molt nombrosos), i va escriure a l'emperador romà d'Orient demanant suport. El suport dels cristians podria ser circumstancial, per l'existència de molts nestorians a la zona, i potser aprofitant que la mare era cristiana (o ho era ell mateix) per obtenir el seu suport. Es va proclamar mehtar (governador) a Gondeshapur i va ocupar Ahwaz, i amb els tresors que allí va trobar va marxar cap a Iraq. Cosroes va ordenar al seu governador o regent a Ctesifont de marxar contra el rebel i fer-lo presoner però evitant si era possible de matar-lo; tampoc s'havia de matar el poble revoltat; en canvi s'havia de matar tots els governadors provincials (marzban) i nobles que haguessin col·laborat a la revolta; aquest governador o regent es deia probablement Borzin.
Segons Procopi el rebel fou fet presoner i portat davant Cosroes que el va fer cegar el suficient per no poder regnar però sense quedar cec (segons la llei iraniana una persona amb un defecte físic no podia regnar). Al-Ferdowsi diu que va morir en batalla. En tot cas no torna a ser esmentat.

## Enllaços externs

* A Catalogue of Syriac Manuscripts in the Library of the Greek Patriarchate of Jerusalem a cura del Reverend Pare Dale A. Johnson (Bar Yohanon)