OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diada de Sant Fèlix 2017

La diada castellera de Sant Fèlix del 2017 tingué lloc el dimecres 30 d'agost del 2017 a la Plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès, en el marc de la Festa Major de Sant Fèlix. Les quatre colles participants van ser els Castellers de Vilafranca, la Colla Vella dels Xiquets de Valls, els Minyons de Terrassa i la Colla Joves Xiquets de Valls.

## Resultats

* Resultat
* Descarregat (D)
* Carregat (C)
* Intent (I)
* Intent desmuntat (ID)
Llegenda: f: amb folre, fm: amb folre i manilles, fa: amb folre i l'agulla o el pilar al mig, sf: sense folre
| Ordre | Colla | 1a ronda | 2a ronda | 3a ronda | Repetició | Pilars de mèrit |
| 1a | Minyons de Terrassa | 2420 3de10fm(i) | 1530 2de9fm | 3de9f | 4d9f | Pde7f |
| 2a | Colla Vella dels Xiquets de Valls | 4de9fa | 4de9sf | 3d10fm (id) | 5d9f | Pd8fm |
| 3a | Colla Joves Xiquets de Valls | 2de8sf (c) | 3de9f | 2d9fm | | Pd8fm (c) |
| 4a | Castellers de Vilafranca | 3de10fm | 2de8sf | 4d10fm (i) | 3d9fa | Pd8fm |

## Estadística
### Per castell

La següent taula mostra l'estadística dels castells que es van intentar a la diada. Els pilars de la ronda de pilars de mèrit també estan computats en aquesta taula. Els castells apareixen ordenats, de major a menor dificultat, segons la Taula de Puntuació del XXVII Concurs de Castells de Tarragona.
| Núm. | Castell | Descarregat | Carregat | Intent | Intent desmuntat | Total |
| 1 | 2 de 8 sense folre (2de8sf) | 1 | 1 | — | — | 2 |
| 2 | 4 de 9 sense folre (4de9sf) | 1 | — | — | — | 1 |
| 3 | 4 de 10 amb folre i manilles (4de10fm) | — | — | 1 | — | 1 |
| 3 | 3 de 10 amb folre i manilles (3de10fm) | 1 | — | 1 | 1 | 3 |
| 5 | 3 de 9 amb folre i l'agulla (3de9fa) | 1 | — | — | — | 1 |
| 6 | 4 de 9 amb folre i l'agulla (4de9fa) | 1 | — | — | — | 1 |
| 7 | 5 de 9 amb folre (5de9f) | 1 | — | — | — | 1 |
| 8 | Pilar de 8 amb folre i manilles (Pde8fm) | 2 | 1 | — | — | 3 |
| 9 | 2 de 9 amb folre i manilles (2de9fm) | 2 | — | — | — | 2 |
| 10 | 3 de 9 amb folre (3de9f) | 2 | — | — | — | 2 |
| 11 | 4 de 9 amb folre (4de9f) | 1 | — | — | — | 1 |
| 12 | Pilar de 7 amb folre (Pde7f) | 1 | — | — | — | 1 |
| Total | Total | 14 | 2 | 2 | 1 | 19 |
| Percentatge | Percentatge | 73,7% | 10,5% | 10,5% | 5,3% | 100% |

### Per colla

La següent taula mostra els castells i pilars intentats per cadascuna de les colles en relació a la dificultat que tenen, ordenats de major a menor dificultat. En aquesta taula no es comptabilitzen els peus desmuntats.
| Colla | 2d8sf | 4de9sf | 4de10fm | 3de10fm | 3de9fa | 4de9fa | 5de9f | Pde8fm | 2de9fm | 3d9f | 4d9f | Pde7f |
| Minyons de Terrassa | | | | i | | | | | d | d | d | d |
| Colla Vella dels Xiquets de Valls | | d | | id | | d | d | d | | | | |
| Colla Joves Xiquets de Valls | c | | | | | | | c | d | d | | |
| Castellers de Vilafranca | d | | i | d | d | | | d | | | | |

## Referències

* ↑ http://fm2017.vilafranca.cat/%5BEnllaç+no+actiu%5D, 30 d'agost del 2017.
* ↑ «Tornen els millors verds en un memorable Sant Fèlix». http://revistacastells.cat, 30-08-2017.

## Vegeu també

* Diada de Sant Fèlix
* Diada de Sant Fèlix 2016
# Na Riteta

Na Riteta és una casa de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa de poble, reformada amb planta baixa, pis i pati anterior. La seva façana és simètrica i té un petit ràfec. Les obertures estan emmarcades amb pedra ben escairada i llindes rectes; les finestres del primer pis estan decorades amb ceràmica.

## Referències

* ↑ «Na Riteta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Monestir de Sant Miquel de les Cúpules Daurades

El Monestir de Sant Miquel de les Cúpules Daurades (ucraïnès: Михайлівський золотоверхий монастир, monastir Mykhaylivs'kyi zolotoverkhyi) és un monestir ortodox de Kíiv, la capital d'Ucraïna. El monestir es troba a la riba dreta del riu Dnieper, a la vora d'un cingle al nord-est de la Catedral de Santa Sofia. Situat a la ciutat alta, al nucli històric i barri administratiu de Kíiv, amb vistes a la part comercial de la ciutat, el barri de Podol. El lloc es troba al centre històric d'Uppertown i té vistes al barri comercial i històric històric de la ciutat, al barri de Podol.
Construït originàriament a l'edat mitjana per Sviatopolk II, el monestir comprèn la Catedral, el Refectori de Sant Joan el Diví, construït el 1713, les Portes Econòmiques, construïdes el 1760 i el campanar del monestir, afegir entre 1716 i 1719. L'exterior de l'estructura es va reconstruir en l'estil barroc ucraïnès al segle xviii, mentre que a l'interior es va mantenir en el seu estil original romà d'Orient. La catedral original va ser enderrocada per les autoritats soviètiques a la dècada de 1930, però es va reconstruir i es va obrir el 1999 després de la independència d'Ucraïna.
# Monestir de Simonópetra

El monestir de Simonópetra o Símonos Petra (Μονή Σιμωνόπετρα / Σίμωνος Πέτρας, literalment: 'Roca de Simó') és un monestir del Mont Atos, a Grècia. És el tretzè monestir de la jerarquia dels monestirs de la Muntanya Sagrada, i està situat a la costa sud de la península de l'Atos, entre el port de Dafni i el monestir d'Ósios Grigórios. Com que la costa sud de la península és escarpada, l'assentament on s'aixeca el monestir ho és especialment, i penja d'un penya-segat a 330 metres sobre el nivell del mar. Està dedicat a la Nativitat de Jesús, que se celebra el 25 de desembre segons el calendari gregorià (el 7 de gener segons el calendari julià). Hi viuen uns 50 monjos.

## Història

El monestir va ser fundat per sant Simó a mitjan segle xiv. Segons la tradició, Simó caminava al costat d'una cova quan va tenir una visió de la Theotokos en la qual li indicava que havia de construir un monestir a la part alta d'una roca i allí es trobaria fora de perill. Originàriament, el seu nom va ser Nova Betlem (Νέα Βηθλεέμ). El 1364, el dèspota serbi Jovan Uglješa en va finançar la renovació i expansió. El 1581, Simonópetra va ser destruït pel foc i hi van morir una gran part dels monjos. L'abat Eugeni va viatjar als principats del Danubi per obtenir fons per a la reconstrucció. El principal benefactor va ser Miquel el Valent, príncep de Valàquia. Posteriorment, el monestir va tornar a ser assolat pel foc els anys 1626 i 1891. En els últims segles, els monjos provenen tradicionalment de Jònia, a l'Àsia Menor. No obstant això, a mitjan segle xx, la seva població va descendir dramàticament. A partir de 1973, en agermanar-se amb els monestirs dels Meteors, al costat de la població grega de Kalambaka, va tornar a rebre una important comunitat.

## Arquitectura

El monestir consisteix en un seguit de construccions de diverses plantes. L'edifici principal està situat sobre el que va construir originàriament sant Simó. Els monjos tenen el costum de comptar els pisos des de dalt fins a baix. Cada expansió de l'edifici original de sant Simó ha estat seguida d'un incendi. Després de l'incendi del 1581, es van recaptar fons per aixecar l'ala oest. Després del foc del 1591, l'ala est es va aixecar amb fons provinents de Rússia.

## Cor

A partir de la dècada del 1990, el cor de Simonópetra ha obtingut un gran reconeixement pels seus enregistraments de música ortodoxa i romana d'Orient. El monestir ha publicat una destacada col·lecció de cants eclesiástics:
* Himnes dels Salms (1990)
* O Verge Pura (Agní Parthene) (1990)
* Divina Litúrgia (1999)
* Vespres (1999)
* Paràklisis (1999)
* Servei de Sant Simó (1999)
* Maitines de Diumenge (Orthros) (1999)
* Servei de Sant Silvà l'Atonita (2004)

## Bibliografia

* Mt. Athos, Road Editions S.A., 2007, ISBN 9789608481213

## Enllaços externs

* (anglès) Simonópetra al web del Mont Atos Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* (grec) Història del monestir Arxivat 2008-06-15 a Wayback Machine.
# Bangor Football Club

El Bangor Football Club és un club de futbol nord-irlandès de la ciutat de Bangor.

## Història

El club va ser fundat l'any 1918. Gaudí de la seva millor època durant els anys 90, en què es classificà segon a la lliga i es classificà per primer cop per competicions europees. A més la temporada 1992-93 aconseguí guanyar la Copa i la Copa de la Lliga nord irlandesa.

## Jugadors destacats

* Harry Baird
* Willie Fernie

## Palmarès

* Copa nord irlandesa de futbol: 1
** 1992/93
* Copa de la Lliga nord irlandesa de futbol: 1
** 1992/93
* Ulster Cup: 2
** 1991/92, 1994/95
* City Cup: 2
** 1970/71, 1976/77
* County Antrim Shield: 3
** 1969/70, 1974/75, 1988/89
* Mid-Ulster Cup: 1
** 1995/96
* Steel and Sons Cup: 5
** 1923/24, 2004/05 com a Bangor FC, 1940/41, 1945/46, 1994/95 amb l'equip reserva
* Intermediate Cup: 3
** 1940/41, 1942/43, 1943/44 tots amb l'equip reserva
* Daily Mirror Intermediate League Cup Trophy: 1
** 2004/05

## Enllaços externs

* Web oficial
# Kristine Munch

Kristine Munch (10 juliol 1873 – 11 octubre 1959) va ser una de les primeres dones metgesses de Noruega.
Va néixer a Horten, filla de Johan Storm Munch (1827–1908) i Kaja Michaeline Falch (1830–1898), que van tenir set fills, i era neta del poeta Johan Storm Munch Sr., i neboda de poeta i autor teatral Andreas Munch. Era cosina segona del pintor Edvard Munch, i l'historiador Peter Andreas Munch era cosí del seu pare.
Va estudiar medicina a la Universitat d'Oslo quan hi havia molt poques dones que ho fessin, i el 1900 va graduar-se com a candidata medicinae (grau que a Dinamarca, Islàndia i Noruega s'obté després de sis anys d'estudis en una facultat de medicina). En 1901 i 1902 va treballar a l'Hospital Municipal de Kristiania (juntament amb Louise Isachsen, una altra pionera de la medicina a Noruega). Les dues van anar a Edimburg el 1902; Munch per estudiar-hi pediatria i medicina interna. Des de 1903 les dues va tenir la seva clínica pròpia a Kristiania, primer a Møllergaten i més tard a St. Olavs plass. Des de 1908 també van ser ajudants a l'Hospital de Nostra Senyora. En la dècada de 1920 van tenir relació amb diverses institucions mèdiques, i van retirar-se el 1936. Entre 1919 i 1928 Munch va fer diversos viatges d'estudi als Estats Units, Alemanya, França, Àustria i Itàlia.
Amb la seva actitud cristiana cap a vida, a través d'articles i conferències públiques, Munch i Isachsen van treballar per limitar els avortaments provocats. També van fundar tres organitzacions per a dones; la Societat Coral de Dones Estudiants (1895), l'Associació Cristiana de Dones Estudiants(1897) i l'Associació de Dones Metges (1921). De les dues primeres, en va ser membre del Consell Directiu fins a 1925 i a 1912, respectivament. De la tercera, en va ser presidenta fins a 1925. Munch va ser també cofundadora de l'Associació Internacional de Dones Metges el 1919, i en va ser vicepresidenta i secretària corresponent fins a 1925.
Kristine Munch no es va casar. Va morir l'octubre 1959 a Oslo.

## Referències

* ↑ Frølich, Agnes H. «Kristine Munch». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en norwegian). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 21 febrer 2013].
* ↑ Holck, Per. «Louise Isachsen». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en norwegian). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 21 febrer 2013].
# Orador de Glana

Orador de Glana (en francès Oradour-sur-Glane) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.540 | 1.671 | 1.759 | 1.941 | 1.998 | 2.024 | 2.205 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Raymond Frugier | |

## Història

El nom del municipi està indissolublement lligat a la massacre d'Orador de Glana, duta a terme per la Segona Divisió Panzer de la 2a Divisió SS Das Reich.

## Galeria d'imatges

* Detall dels rails i la catenària
* Carrer principal
* Runes d'un garatge
* Antiga oficina de correus
* Placa de record al cementiri
* Forn Thomas-Ragon
* Restes d'una xemeneia
* Placa a l'església
* Església d'Orador de Glana

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-10-01 a Wayback Machine.
* Orador de Glana, vila màrtir, centre de la memòria
* Oradour-Souviens-Toi.fr, informe del 10 de juny de 1944, fotos, arxius i reconstitució Arxivat 2011-04-24 a Wayback Machine.
* El martiri d'Orador de Glana
* Fotografies d'Orador Arxivat 2008-10-17 a Wayback Machine.
# Bamingui-Bangoran

Bamingui-Bangoran és una de les 14 prefectures de la República Centreafricana. Està situada en el centre-nord del país, fronterejant amb el Txad. La seva capital és Ndélé. Està envoltada per les prefectures de Vakaga al nord-est, Haute-Kotto a l'est, Ouaka al sud, i amb Nana-Mambéré i Ouham a l'oest.
Bamingui-Bangoran és l'única prefectura centrafricana on habita la tribu dels Runga, amb una població de 21.000 habitants.
A Bamingui-Bangoran es troba dos dels tres parcs naturals dels quals compta el país. Se'n diuen Bamingui-Bangoran i St. Floris.

## Enllaços externs

* «Bamingui-Bangoran». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Prefectures de la República Centreafricana
# Bank of the West Classic 2011

El Torneig de Stanford 2011, oficialment conegut com a Bank of the West Classic 2011, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als Premier Tournaments de la WTA. La 40a edició del torneig es va celebrar entre el 25 i el 31 de juliol de 2011 al Taube Tennis Center de Stanford, Califòrnia, Estats Units.
La tennista local Serena Williams va guanyar el primer títol de la temporada després d'haver estat gairebé un any lesionada.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | V. Azàrenka | 6 | 5 | 2 |
| Q | M. Erakovic | 4 | 7 | 6 | Q | M. Erakovic | 1 | 1 | |
| | C. McHale | 4 | 6 | 3 | 8/WC | D. Cibulková | 6 | 6 | |
| 8/WC | D. Cibulková | 6 | 2 | 6 | | | | | | 8/WC | D. Cibulková | | |
| 3 | M. Bartoli | 6 | 6 | | | | | | | 3 | M. Bartoli | w/o | |
| | R. Marino | 4 | 3 | | 3 | M. Bartoli | 6 | | | | | | |
| Q | U. Radwańska | 6 | 5 | 1 | | A. Morita | 1 | r | | | | | |
| | A. Morita | 4 | 7 | 6 | | | | | | | | | | 3 | M. Bartoli | 5 | 1 |
| 5 | A. Radwańska | 6 | 3 | 6 | | | | | | | | | | | S. Williams | 7 | 6 |
| | K-c. Chang | 4 | 6 | 0 | 5 | A. Radwańska | 6$^4$ | 6 | 2 | | | | |
| | S. Lisicki | 6 | 7 | | | S. Lisicki | 7 | 2 | 6 | | | | |
| 4 | S. Stosur | 3 | 5 | | | | | | | | S. Lisicki | 1 | 2 |
| | M. Kirilenko | 2 | 6 | 2 | | | | | | | S. Williams | 6 | 6 |
| | S. Williams | 6 | 3 | 6 | | S. Williams | 6 | 6 | | | | | |
| | D. Hantuchová | 2 | 6 | 4 | 2 | M. Xaràpova | 1 | 3 | |
| 2 | M. Xaràpova | 6 | 2 | 6 | | | | | |

## Quadre doble femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Liezel Huber Lisa Raymond | 6 | 6 | |
| | Sharon Fichman Marie-Ève Pelletier | 2 | 4 | | 1 | Liezel Huber Lisa Raymond | 6 | 6 | |
| | Shuko Aoyama Rika Fujiwara | 3 | 6 | 10 | | Shuko Aoyama Rika Fujiwara | 1 | 2 | |
| | Dominika Cibulková Kimiko Date Krumm | 6 | 4 | 6 | | | | | | 1 | Liezel Huber Lisa Raymond | 1 | 3 |
| | Sabine Lisicki Samantha Stosur | 6 | 4 | 5 | | | | | | 2 | Viktória Azàrenka Maria Kirilenko | 6 | 6 |
| 3 | Julia Görges B. Záhlavová-Strýcová | 2 | 6 | 10 | 3 | Julia Görges B. Záhlavová-Strýcová | 6 | 3 | [5] |
| | Anastassia Rodiónova Arina Rodiónova | 3 | 1 | | 2 | Viktória Azàrenka Maria Kirilenko | 4 | 6 | [10] |
| 2 | Viktória Azàrenka Maria Kirilenko | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-07-28 a Wayback Machine. (anglès)
* Quadre doble femení PDF
Stanford / San José :
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022 :
Sony Ericsson WTA Tour 2011
< 2010
2012 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Conhac la Forest

Conhac la Forest (en francès Cognac-la-Forêt) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 859 | 951 | 801 | 864 | 893 | 890 | 1.059 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1953 | Alexandre Gerald |
| 1953-1971 | Daniel Dussoulier |
| 1971-1989 | Adrien Rathier |
| 1989-2001 | René Moreau |
| 2001-2005 | Arsène Even |
| 2005- | Christian Vignerie |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Banc dels Països Baixos

El Banc dels Països Baixos (en neerlandès: De Nederlandsche Bank, DNB) és el banc central del Regne dels Països Baixos. Forma part del Sistema Europeu de Bancs Centrals (SEBC).

## Història

El 2 de maig de 1998, els caps d'estat o govern d'europeus van decidir que la Unió econòmica i monetària (EMU) s'establiria finalment l'1 de gener de 1999 amb set membres de la Unió Europea (UE), inclosos els Països Baixos. Des de l'1 de juny de 1998, De Nederlandsche Bank NV, forma part del Sistema Europeu de Bancs Centrals. En la mateixa data, la nova Acta Bancària (de 1998) va entrar en vigor, després de prop de 185 anys d'existència sense gairebé canvis estructurals.

## Tasques del Banc dels Països Baixos

Després de l'Acta Bancària de 1998 - que va reemplaçar la de 1948 - el banc cobreix les següents tasques:
* Conjuntament amb el SEBC, el banc contribueix a la definició i implementació de la política monetària amb la Comunitat Europea. El banc té com a objectiu mantenir l'estabilitat de preus. Sense deixar-se influenciar per aquest objectiu, el banc ha de donar suport a la política econòmica general europea.
* Ha de mantenir i administrar i les reserves oficials estrangeres, i conduir les operacions d'intercanvi exteriors.
* Ha de recollir dades estadístiques i produir estadístiques.
* Ha de promoure la tranquil·litat en operacions dels sistemes de pagaments: Ha de tenir cura de la circulació del paper moneda.
* Ha de supervisar les operacions de la resta de bancs, fons d'inversió i oficines de canvi.
* Subjecte a una disposició per Reial Decret, ha de realitzar altres tasques en bé de l'interès públic. El Banc Central Europeu (ECB) pot també demanar el Banc que realitzi tasques extra.
Les dues primeres tasques són conseqüència directa del Tractat de Maastricht. Decisions en aquestes àrees són preses a nivell europeu pel Consell de Govern del BCE, en el qual el president del Banc dels Països Baixos hi té un lloc.

## Vegeu també

* Economia dels Països Baixos
* Euro
* Florí neerlandès

## Enllaços externs

* Banc dels Països Baixos - Lloc web oficial (anglès) (neerlandès)
* European Central Bank
# Afer Ibrahim Jalti

Ibrahim o Brahim Jalti (àrab: إبراهيم الجلطي, Ibrāhīm al-Jalṭī) va ser un sergent de l'Exèrcit Reial del Marroc que, juntament amb un altre soldat, Jamal Zaim, va denunciar la corrupció a l'exèrcit. Va informar que els alts funcionaris estaven emprant soldats en les seves pròpies granges privades. Ibrahim Jalti ha volgut mostrar l'evidència directament a Mohammed VI i en 2002 va prendre ostatges exigint una trobada amb el rei. Va ser detingut i condemnat a 9 anys de presó i els documents d'evidència de la corrupció que havia preparat van ser destruïts.
En gener de 2014 Jalti, que és d'Oujda, va començar una asseguda prop de la frontera amb Algèria i va publicar un document en què denuncia la corrupció dels funcionaris de la exèrcit involucrats en el contraban transfronterer.

## Vegeu també

* Mustapha Adib

## Referències

* ↑ Mehdi Sekkouri Alaoui «Interview. Brahim Jalti : "L'armée est plus dure que la prison"». Telquel, N°333 [Consulta: 5 febrer 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ Ex-militar y ex-preso denuncia la corrupción en el ejército marroquí a CGT-Andalucía
* ↑ Omar Rifi «Le drame et la vérité». La Gazette du Maroc, 07-07-2003 [Consulta: 5 febrer 2014].
# Franz Konwitschny

Franz Konwitschny (Fulnek, Moràvia, 14 d'agost de 1901 - Belgrad, 28 de juliol de 1962) fou un director d'orquestra alemany.
Va començar la seva carrera amb la viola, tocant a l'Orquestra de la Gewandhaus de Leipzig sota la direcció de Wilhelm Furtwängler. Posteriorment va ser director de l'Òpera de Stuttgart el 1927. Des de 1949 fins a la seva mort va ser director principal de l'Orquestra de la Gewandhaus de Leipzig. Entre 1953 i 1955 també va ser director principal de l'Orquestra Estatal Saxona de Dresden, i des de 1955 fins a la seva mort va dirigir l'Òpera Estatal de Berlín.

## Referències

* ↑ Wolfram Schwinger, "Konwitschny, Franz" in The New Grove Dictionary of Music and Musicians edited by Stanley Sadie, volume 13, p. 789
* ↑ Eriksson, Erik. «Biografia». Allmusic. [Consulta: 22 desembre 2024].
# Júlia Blasco Estellés

Júlia Blasco Estellés (Serra, 1945) és una sociolingüista valenciana.
Blasco es llicencià en filosofia i exercí com a treballadora social. El 2001 va obtenir el Premi Joan Fuster d'assaig per l'obra Joan Fuster. Converses filosòfiques, que recull un seguit de converses que l'autora, juntament amb el seu germà Josep Lluís, ex degà de la Facultat de Filosofia de Valencia, va tenir amb Joan Fuster entre el 1979 i el 1981, en plena batalla de València. El llibre presenta una anàlisi de l'humanisme de Fuster i la transcripció de les onze cintes de les converses. El 2002 participà dins de les XI Jornades de Sociolingüística d'Alcoi a la taula rodona sobre Joan Fuster Quaranta anys després de Nosaltres els valencians.
Blasco està casada amb l'exalcalde de València, Ricard Pérez Casado.

## Referències

* ↑ «Las mujeres ganan los Premis Octubre». El País, 28-10-2001 [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ «Es concedeixen a València els premis Octubre en la seva trentena edició». Anuaris.CAT, 27-10-2001. Arxivat de l'original el 2016-11-14. [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ Blasco Estellés, Júlia. Joan Fuster: converses filosòfiques. València: Eliseu Climent, 2002. ISBN 8475026435 [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ Blasco, Júlia «'A Fuster le gustó dar a conocer un aspecto ni político ni nacionalista'». El País, 28-10-2001 [Consulta: 13 novembre 2016].