OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Regne de Viken

El Regne de Viken és el nom d'una zona històrica al sud-est del país, antic Regne de Noruega, Dinamarca i Suècia al llarg de la seua història, que comprenia l'àrea del fiord d'Oslo i Skagerrak, l'estret entre Noruega, la costa sud-oest de Suècia i la península danesa de Jutlàndia.

## Etimologia

Viken deriva possiblement de la paraula vik en nòrdic antic, que significa 'badia petita', 'cala' o 'entrada'.
Algunes teories han vinculat la paraula viking com a variant d'aquell lloc, amb el significat duna persona de Viken'. Segons l'argument, un viking simplement descriuria una persona que procedeix de Viken, i només durant els darrers segles s'identificaria amb els escandinaus de l'edat mitjana en general.

## Història

Hi ha un punt de desacord entre els historiadors moderns sobre les fronteres de Viken en l'era vikinga, però se sol acceptar que incloïa les províncies històriques de Vestfold, Østfold, Ranrike, Vingulmark, Grenland i Båhuslen.
Històricament els reis danesos dominaren el territori. El poder noruec sobre Viken arriba amb Olaf II de Noruega, a causa d'un afebliment de la monarquia danesa. Olaf es declara rei de Noruega al 1015 i consolida el domini de la nació en batalla, sobretot després de la batalla de Nesjar al 1016. El rei Olaf funda la ciutat de Sarpsborg a Viken al 1016.

## Referències

* ↑ Viken (Store norske leksikon).
* ↑ Norwegian-English Dictionary (Einar Haugen. University of Wisconsin Press. p. 483)
* ↑ Principles of English Etymology, (Walter W. Skeat, Clarendon press, p. 479)
* ↑ Arkeologi (Frans-Arne Stylegars).
* ↑ Olav Haraldsson - Olav the Stout - Olav the Saint (The Viking Network).

## Bibliografia

* Faarlund, Jan Terje (2008) The Syntax of Old Norse: With a survey of the inflectional morphology and a complete bibliography (Oxford University Press) ISBN 978-0199235599.
* Sigurdsson, Jon Vidar (2008) Det norrøne samfunnet (Oslo:forlaget Pax) ISBN 978-8253031477.
* Norseng, Per G.; Nedkvitne, Arnved (2000) Middelalderbyen vegeu Bjørvika: Oslo 1000-1536 (Oslo: Cappelen) ISBN 978-8202191009.
* Haugen, Einar (1965) Norwegian-English Dictionary (University of Wisconsin Press) ISBN 0299038742.
* Helle, Knut (1964) Norge blir en stat, 1130–1319 (Universitetsforlaget) ISBN 82-00-01323-5.
# Cabana del Parrot

La Cabana del Parrot era una cabana del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antic poble de Senyús.
Estava situada a la dreta del barranc del Vinyal a migdia dels Rocs de la Torre de Senyús, al nord-oest del Feixanc de les Vaques i al nord de la Feixa de Viu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Sargento Getúlio

Sargento Getúlio és una pel·lícula brasilera dramàtica de 1983 dirigida per Hermanno Penna i protagonitzada per Lima Duarte, Fernando Bezerra i Orlando Vieira. Està basada en la novel·la homònima de João Ubaldo Ribeiro, qui també va coescriure el guió.El novembre de 2015 la pel·lícula va entrar a la llista feta per l'Associação Brasileira de Críticos de Cinema (Abraccine) de les 100 millors pel·lícules brasileres de tots els temps.

## Sinopsi

La pel·lícula explica la història d'en Getúlio, un sergent groller que té la missió de portar un presoner, enemic polític del seu cap Paulo Afonso, a Aracaju. A mig camí, a causa d'un canvi en el panorama polític, el sergent rep l'ordre d'alliberar el presoner, però pel seu tarannà negatiu al canvi, decideix acabar la missió que se li encomana, encara que hagi de matar per completar-la.

## Repartiment

* Lima Duarte.... Getúlio
* Orlando Vieira .... Amaro
* Fernando Bezerra .... Prisioneiro
* Flávio Porto .... Padre
* Antônio Leite .... Tenente
* Ignês Maciel Santos .... Luzinete
* Amaral Cavalcanti .... Elevaldo
* Otávio Sales Fillho .... Nestor
* Marieta Fontes .... Ozonira
* Márcia de Lima .... Filha de Nestor
* Ethel Muniz .... Emissário
* Carlos Rocha .... Emissário

## Recepció

Al Festival de Gramado de 1983, va guanyar el premi a la millor pel·lícula, mentre que Duarte i Vieira van guanyar el millor actor i el millor actor secundari respectivament. Duarte també va guanyar el premi al millor actor al 5è Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana. Sargento Getúlio va ser nominada al premi a la millor pel·lícula al 13è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Referències

* ↑ Ruffinelli, Jorge. (castellà) América Latina en 130 películas: 58 - Sargento Getúlio ". Santiago: UQBAR, 2010
* ↑ «Sargento Getúlio» (en portuguese). Cinemateca Brasileira. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 22 juny 2014].
* ↑ André Dib. «Abraccine organiza ranking dos 100 melhores filmes brasileiros». Abraccine, 27-11-2015.
* ↑ «Festival de Gramado – Premiados» (en portuguese). Gramado Film Festival. Arxivat de l'original el 1 juliol 2013. [Consulta: 25 juliol 2014].
* ↑ «Premios 5ta Edición del Festival Internacional del Nuevo Cine Latinoamericano» (en spanish). Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana. [Consulta: 22 juny 2014].
* ↑ «13th Moscow International Film Festival (1983)». MIFF. Arxivat de l'original el 7 novembre 2013. [Consulta: 3 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Sargento Getúlio a YouTube
# Santa Rosa (Argentina)

Santa Rosa és la ciutat capital de la província de La Pampa i capital també del Departament Capital. Santa Rosa és una ciutat de l'Argentina situada al centre del país, a uns 610 km de la ciutat de Buenos Aires. La data de fundació de la ciutat és el 22 d'abril de 1892 como Santa Rosa del Toay. Amb els seus 102.399 habitants (any 2001), la ciutat és una de les vint ciutats més poblades de l'Argentina. D'acord amb les dades del cens de 2010, tenia 124.101 habitants.

## Persones il·lustres

* Luis Zubeldía (n. 1981), exfutbolista i entrenador de futbol.

## Enllaços externs

* Lloc web de la Municipalitat Arxivat 2005-08-22 a Wayback Machine. (castellà)
# Bogdassàrov

Bogdassàrov - Богдасаров (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Kuban. És a 35 km al nord-est d'Abinsk i a 56 km al nord-oest de Krasnodar.
Pertany al khútor d'Olguinski.
# Proclamació reial de 1763

La proclamació reial de 1763 (anglès: Royal Proclamation of 1763) va ser una proclamació expedida el 7 d'octubre de 1763 pel rei d'Anglaterra Jordi III com a resultat de l'adquisició per part de Gran Bretanya del territori francès a Amèrica del Nord després del final de la Guerra dels Set Anys/Guerra franco-índia. La proclamació la finalitat d'organitzar les extenses i noves terres britàniques a Amèrica del Nord, i establir les relacions amb els amerindis reglamentant el comerç de les pells, la colonització i la compra de terres en la frontera occidental. La proclamació també tenia com a objectiu assimilar els «Canadiens», (població d'origen francès).
La proclamació prohibia als colons assentar-se més enllà de la línia marcada al llarg dels Apalatxes, una línia geogràficament similar a la ruta de la divisòria continental oriental que discorre cap al nord des de Geòrgia fins a la frontera estatal de Pennsilvània i Nova York, i al nord-est més enllà de la divisòris d'aigües sobre la divisòria del Sant Llorenç i des d'allí cap al nord a través de Nova Anglaterra.
La proclamació reial continua sent important legalment per a les Primeres Nacions al Canadà i és important per a la variació de la condició indígena als Estats Units.
En anglès també rep els noms de «Indian Bill of Rights» o «Magna Carta for Indian affairs».

## Referències

* ↑ McIntosh, Hall; Albers, Gretchen. «Royal Proclamation of 1763» (en anglès), 30-08-2019. [Consulta: 2 setembre 2021].
* ↑ (en francès) Jackie Henry. «La Proclamation royale de 1763. Le principe des négociations pour les traités». Bibliothèque et Archives Canada. Arxivat de l'original el 2006-05-17. [Consulta: 16 febrer 2008].

## Bibliografia

* Bernard Cottret, La Révolution américaine: La quête du bonheur 1763-1787, Paris, Perrin, 2003, ISBN 2262018219

### Enllaços externs

* Proclamation royale de 1763 Arxivat 2012-11-11 a Wayback Machine. a Université Laval (Québec, Canadà)
* Jackie Henry La Proclamation royale de 1763 Le principe des négociations pour les traités Arxivat 2006-05-17 a Wayback Machine., dans l'Archiviste, n.º 16, Bibliothèques et Archives Canada
* The Royal Proclamation - October 7, 1763 a The American Revolution
* UShistory.com: context i portada de la Proclamation de 1763
* Texte de la Proclamation royale de 1763 Arxivat 2009-04-14 a Wayback Machine.
# Cabana del Toni

La Cabana del Toni és una cabana del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent al poble d'Hortoneda.
Està situada al sud-oest d'Hortoneda, a la partida d'Enquinano, al nord-est de la Cabana del Bellera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Santi Simone i Giuda Taddeo a Torre Angela (títol cardenalici)

Santi Simone e Giuda Taddeo a Torre Angela (llatí: Titulus Sanctorum Simonis et Iudae Thaddaei ad Turrim Angelam) és un títol cardenalici establert pel papa Francesc el 22 de febrer de 2014 amb la carta apostòlica Purpuratis Patribus . El títol insisteix en l'església dels Sants Simone i Giuda Taddeo, a la zona de Torre Angela, seu parroquial establerta el 4 d'abril de 1961.

## Cardenals titulars

* Pietro Parolin, secretari d'estat de la Santa Seu - des del 22 de febrer de 2014

## Referències

* ↑ De la pàgina web de la diòcesi de Roma.
* ↑ Cardenal bisbe ad personam des del 28 de juny de 2018, sense que el títol cardenalici hagi estat elevat a títol episcopal.

## Bibliografia

* (llatí) Carta apostòlica Purpuratis Patribus, AAS 106 (2014), p. 162
# Dorceu

Dorceu (en grec antic: Δορκεύς, llatí: Dorceus) fill d'Hipocoont, va ser, segons la mitologia grega, un personatge de Lacedemònia que tenia un heròon a la vora d'Esparta, juntament amb el seu germà Sebros.
Vora del monument hi havia un pou amb una font d'aigua fresca que s'anomenava Dorceia, i el lloc on estava situat Sebrió, segons diu Pausànias. Probablement és el mateix personatge que la Biblioteca d'Apol·lodor anomena Doricleu i diu que tenia un germà anomenat Tebros.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, III, 15, 2
* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca, III, 10, 5
* ↑ Smith, William (ed.). «Dorceus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 9 febrer 2022].
# Cabedelo

Cabedelo és un municipi localitzat a l'estat de Paraíba, al Brasil. Té una àrea de 31,42 km², i una forma singular, amb 18 km d'extensió per 3 km d'amplària. Té una població d'aproximadament cinquanta-set mil habitants.

## Generalitats

El clima és calent i humit, amb temperatura màxima de 35 °C i mínima de 22 °C. Les pluges comencen generalment a l'abril i acaben al juliol. La vegetació és bastant diversificada, presentant franges de Mata Atlântica, cocoters i manglars.
Formen part del municipi de Cabedelo els districtes: Renascer (Creat per la Llei 614/91 de 20 de juny de 1991); Pou (Creat per la Llei 651/92 de 10 d'abril de 1992); i Intermares.

## Història

Fundada a finals del segle xvi, a la dècada de 1580, quan es va edificar Cabedelo, pertanyia al municipi de João Pessoa. A través de la Llei nº 283, de 17 de març de 1908, va tenir autonomia, quedant el poblat elevat a vila. Va perdre els fòrums de vila i municipi, per Llei Estadual nº 676, de 20 de novembre de 1928, la qual anexioná el seu territori al municipi de la Capital. En divisió administrativa de 1933 tornava a figurar com districte del municipi de João Pessona. Amb la Llei Estadual nº 1631 de 12 de desembre de 1956 més una vegada tornava Cabedelo a la categoria de municipi, composantse en un únic districte. Aquell diploma legal crea la Comarca, per desmembrament de la Capital, la instal·lació de la qual del nou municipi estava prevista per a 4 d'abril de 1959 sent, però instal·lat a 31 de gener de 1957.
És una ciutat que forma part de la Regió Metropolitana de João Pessoa, però que té una personalitat pròpia i encantadorament discreta. Cabedelo és una ciutat portuària i queda en una península entre l'oceà Atlàntic i el Riu Paraíba. El seu nom ve de l'expressió que significa "petit cap". El Port de Cabedelo és la gran entrada i sortida comercial de l'Estat. Lloc d'història rica, Cabedelo és plena de moments importants en la vida paraibana i nacional.
# Bolbeno

Bolbeno és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 352 habitants. Limitava amb els municipis de Bleggio Superiore, Bondo, Breguzzo, Preore, Tione di Trento i Zuclo.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb el municipi de Zuclo creant així el nou municipi de Borgo Lares, del qual actualment és una frazione.
# La Vall d'en Bas

La Vall d'en Bas és un municipi de la comarca de la Garrotxa, a les Comarques Gironines. És a la capçalera del riu Fluvià, voltat per les serres del Corb, de Sant Miquel, de Llancers i pel Puigsacalm (1.515 m). Castanyers, roures, alzines i fagedes són els principals arbres que es troben en el seu territori. L'economia de la Vall d'en Bas és l'agricultura majorment de secà i especialment de blat de moro, el regadiu consta de fruites i hortalisses. Ramaderia bovina, ovina i porcina amb indústria relacionada d'embotits. Té un gran turisme residencial.
Aquest municipi es va formar el 1968 per fusió dels quatre antics municipis de Sant Privat d'en Bas, La Pinya, Sant Esteve d'en Bas i Joanetes. La capital és Sant Esteve d'en Bas.

## Geografia

* Llista de topònims de la Vall d'en Bas (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).
| Entitat de població | Habitants (2023) |
| Sant Esteve d'en Bas | 1.548 |
| Sant Privat d'en Bas | 1.144 |
| el Mallol | 639 |
| Joanetes | 319 |
| els Hostalets d'en Bas | 211 |
| la Pinya | 154 |
| Puigpardines | 127 |
| Vilallonga | 114 |
| l'Esquerra del Fluvià | 80 |
| la Serra | 63 |
| la Dreta del Fluvià | 32 |
| el Mercadal | 25 |
| Falgars d'en Bas | 9 |
| la Pinya | |
| Sant Esteve d'en Bas | |
| Joanetes | |
| Sant Privat d'en Bas | |
| Font: Idescat ||

## Indrets d'interès

* Vila del Mallol. Catalogada de conjunt històric artístic.
* Nucli dels Hostalets d'en Bas. Catalogat de conjunt històric artístic.
* Església de Sant Pere de Falgars. Segle XI.
* Església de Sant Esteve d'en Bas. Segle XII.
* Església de Sant Privat. Any 1017.
* Església de Santa Maria de la Pinya. Segle X, consagrada per l'abat Oliba l'any 1022.
* Església Sant Romà de Joanetes. Segle XII.
* Església de Sant Joan dels Balbs. Segle X.
* Antic monestir de Santa Maria de Puigpardines. Segle XII.
* Ermita de Sant Quintí d'en Bas. Finals del segle x.
* Ermita de Sant Miquel de Castelló.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1497 | 1515 | 1553 | 1787 | 1887 | 1900 | 1920 | 1950 | 1970 | 2010 | 2023 |
| 162 | 146 | 134 | 4.174 | 4.554 | 4.188 | 4.664 | 3.830 | 3.409 | 2.833 | 3.178 |
El primer cens és del 1970 després de la fusió de Sant Esteve d'en Bas, Joanetes, Sant Privat d'en Bas i la Pinya. Les dades anteriors són la suma dels antics municipis.

## Educació

Llar d'Infants (0-3 anys)
* Llar d'infants municipal "els Gínjols".
Llar d'Infants (3-6 anys)
* Parvulari de Sant Esteve d'en Bas
* Escola Verntallat
Primària
* Escola Verntallat

## Ciutadans il·lustres

* Francesc de Verntallat
* Josep Estartús i Aiguabella
* Francesc Gay i Coll (1887-1936), rector de La Pinya
* Mercè Bayona i Codina (1903-1972), poetessa

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Pàgina web de BAS Ràdio 107.9 F.M.
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Cabo Corrientes (Jalisco)

Cabo Corrientes és un municipi de l'estat de Jalisco. La ciutat d'El Tuito n'és el cap de municipi i el principal centre de població. Aquest municipi és a la regió centre-occident de l'estat de Jalisco. Limita al nord amb els municipis de Puerto Vallarta i Axapusco, al sud amb Amatitlán, a l'oest amb Teuchitlán i a l'est amb Ozumba.
# Palestina al Festival de la Cançó d'Eurovisió

Palestina, s'està analitzant la possibilitat que participi en el Festival de la Cançó d'Eurovisió, a causa de l'interès de l'organisme de radiodifusió PBC a ingressar en aquest concurs. El seu reconeixement oficial per part l'ONU fa cada vegada més viable aquest fet. En 2009, la PBC ja havia estat aprovada com a membre associat de la UER, no obstant això, pel motiu de no ser un membre ple, no va poder participar en el certamen musical europeu.

## Referències

* ↑ «Membres aprovats de la UER». Arxivat de l'original el 2011-08-06. [Consulta: 6 juny 2019].
# Bolena (municipi de la Valclusa)

Bolena (occità) o Bollène (francès) és un municipi al departament de la Valclusa (regió de Provença – Alps – Costa Blava, França). L'any 2006 tenia 13.835 habitants.

## Demografia

Evolució de la població INSEE i Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 4.052 | 4.064 | 4.252 | 4.313 | 4.672 | 4.744 | 4.790 | 4.945 | 4.931 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 4.890 | 5.007 | 5.412 | 5.703 | 5.478 | 5.638 | 5.388 | 5.075 | 5.484 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 5.568 | 5.719 | 6.069 | 5.265 | 5.470 | 5.469 | 5.039 | 5.195 | 8.312 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 9.276 | 11.555 | 11.434 | 12.679 | 13.907 | 14.130 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | Jean-Pierre Genton | PS |
| 2001-2008 | Marc Serein | PS |
| Des del 2008 | Marie-Claude Bompard | MPF |

## Agermanaments

* 1994: l'Alcúdia (Ribera Alta)

## Enllaços externs

* Site officiel de la ville de Bollène (francès)
* Bollène sur le site de l'Institut géographique national
* Le patrimoine architectural et mobilier des communes al lloc web oficial del Ministeri de Cultura francès (bases Mérimée, Palissy, Palissy, Mémoire, ArchiDoc), Mediateca d'arquitectura i patrimoni (arxius fotogràfics), i servei regional de l'inventari general de la Direcció de Cultura i Patrimoni de la Regió PACA]
* Site de la Direction Régionale de l'Environnement, de l'Aménagement et du Logement (DREAL)
* Inventaire et protections réglementaires de l'environnement des communes (francès)
# Estació de Fabra i Puig

Mapa Metro Línia 1 :
Mapa sinòptic línia R3 :
Mapa sinòptic línia R4 :
Mapa sinòptic línia R7 :
Fabra i Puig (antigament anomenada Sant Andreu Arenal o Sant Andreu Nord) és una estació de les línies R3, R4, R7 de Rodalies de Catalunya i de la L1 del Metro de Barcelona; conjuntament formen un intercanviador situat al districte de Sant Andreu de Barcelona. A més als voltants de l'estació hi ha una estació d'autobusos interurbans, que la comuniquen amb diferents poblacions del Vallès Occidental i del Vallès Oriental. S'hi accedeix des del Passeig de Fabra i Puig i l'Avinguda Meridiana.
L'any 2016, l'estació de Rodalies va registrar l'entrada de 1.849.000 passatgers i la del Metro va registrar-ne 5.165.073.

## Història

L'estació de la L1 del Metro de Barcelona va ser oberta al públic el 1954 amb el nom de Fabra y Puig com a part del Ferrocarril Metropolità Transversal. L'actual estació subterrània de Rodalies es va crear amb el soterrament de les línies de Renfe dins del nucli urbà de Barcelona, per crear l'Avinguda Meridiana.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Metro de Barcelona |||||
| Hospital de Bellvitge | La Sagrera | Sant Andreu | Fondo |
| Rodalia de Barcelona |||||
| L'Hospitalet de Llobregat | La Sagrera - Meridiana | Torre Baró | Granollers-Canovelles La Garriga Vic Ripoll / Ribes de Freser / La Tor de Querol¹ |
| Sant Vicenç de Calders Vilafranca del Penedès Martorell | La Sagrera - Meridiana | Torre Baró | Terrassa Manresa |
| terminal | terminal | Torre Baró | Cerdanyola Universitat |
* Regionals cadenciats amb parada a algunes estacions de la R3

## Vegeu també

* Llista d'estacions del metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Referències

* ↑ Peris Torner, Juan. «Barcelona á Granollers y San Juan de las Abadesas» (en castellà). Ferrocarriles de España, 12-02-2012. Arxivat de l'original el 24 d’agost 2017. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ «Barcelona - Sant Andreu Arenal». www.trenscat.com. [Consulta: 20 abril 2016].
* 1 2 3 «Fabra i puig». [Consulta: 20 abril 2016].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ «Metrónomo - Oferta metro - Tráfico por estaciones». JCDecaux. Arxivat de l'original el 2021-07-25. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ Jaume Fabre. Els que es van quedar: 1939--Barcelona, ciutat ocupada. L'Abadia de Montserrat, 2003, p. 72–. ISBN 978-84-8415-538-6.
# Combat de Maisdon

La batalla de Maisdon va tenir lloc el 5 de juny de 1832 durant la Cinquena Guerra de Vendée.

## Procés

A principis de juny, 350 Vendéans de la divisió de Vallet i Loroux, dos terços dels quals estaven desarmats, es van reunir al poble de Hautière, a la comuna de Maisdon-sur-Sèvre. Els Vendéans estan comandats per Le Chauff de la Blanchetière, ell mateix assistit per Bascher, Guilloré i Kersabiec. La tropa ha de marxar cap al pantà de Grenouillère per unir-se a la duquessa de Berry.
Però el 5 de juny, els legitimistes van ser sorpresos per la guarnició de Clisson: després d'una breu batalla d'un quart d'hora, els Vendéans van fugir, deixant 12 morts. Kersabiec i Guilloré i uns quants més van ser detinguts posteriorment i Charles Bascher va ser afusellat per guàrdies nacionals.

## Referències

* 1 2 Gabory 2009, p. 996.

## Bibliografia

* Émile Gabory, Les guerres de Vendée, Edicions Robert Laffont, coll. “Llibres”, 2009, 1504 p. (ISBN 978-2221113097). Treball utilitzat per escriure l'article
* Antony Dugast, Vallet 1832, un xef de Chouan a la Vendée de Madame, Éditions Opéra, 2011.
# Caderzone Terme

Caderzone Terme és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 635 habitants. Limita amb els municipis de Bocenago, Carisolo, Giustino, Massimeno, Pinzolo, Spiazzo i Strembo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Maurizio Polla | Llista cívica |