OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 1492: Conquest of Paradise

1492: Conquest of Paradise és una pel·lícula europea d'aventures i drama estrenada el 9 d'octubre de 1992. Dirigida per Ridley Scott i escrita per Roselyne Bosch, fou estrenada en commemoració del 500è aniversari del viatge de Cristòfor Colom.
La història narra el descobriment del Nou Món per Cristòfor Colom (Gérard Depardieu) i les conseqüències que el fet tingué en les comunitats indígenes, des dels dies en què Colom sol·licita el pressupost necessari per al viatge a la Reina Isabel (Sigourney Weaver) fins a l'inici del tercer viatge de Colom amb rumb a Panamà.

## Repartiment

| Actor/actriu | Personatge |
| Gérard Depardieu | Cristòfor Colom |
| Armand Assante | Gabriel Sánchez |
| Sigourney Weaver | Reina Isabel I |
| Loren Dean | Fernando Colón (de gran) |
| Ángela Molina | Beatriz Enríquez de Arana |
| Fernando Rey | Antonio de Marchena |
| Michael Wincott | Adrián de Mújica |
| Tchéky Karyo | Martín Alonso Pinzón |
| Kevin Dunn | Capità Méndez |
| Frank Langella | Lluís de Santàngel |
| Mark Margolis | Francisco de Bobadilla |
| Kario Salem | Arojaz |
| Billy L. Sullivan | Fernando Colón (de jove) |
| John Heffernan | Germà Buyl |
| Arnold Vosloo | Antonio de Guevara |
| Steven Waddington | Bartomeu Colom |
| Fernando Guillén Cuervo | Giacomo Columbus |
| José Luis Ferrer | Alonso de Bolaños |
| Bercelio Moya | Utapán |
| Juan Diego Botto | Diego Colón Moniz |
| Achero Mañas | Mariner |
| Fernando García Rimada | Rei Ferran II el Catòlic |
| Albert Vidal | Hernando de Talavera |
| Isabel Prinz | |
| Jack Taylor | |
| Ángela Rosal | Dona de Pinzón |
| Silvia Montero | Filla de Pinzón (no apareix als crèdits) |

## Música

La banda sonora 1492: Conquest of Paradise, composta per Vangelis, va ser un èxit a nivell mundial. El tema principal, Conquest of Paradise, fou usat per l'ex-primer ministre portuguès António Guterres en les eleccions del 1995. La cançó és utilitzada també per l'equip neozelandès Canterbury Crusaders.

### Llista de cançons

* Opening – 1:20
* Conquest of Paradise – 4:47
* Monasterio de La Rábida – 3:37
* City of Isabel – 2:16
* Light and Shadow – 3:46
* Deliverance – 3:28
* West Across the Ocean Sea – 2:52
* Eternity – 1:59
* Hispañola – 4:56
* Moxica and the Horse – 7:06
* Twenty Eighth Parallel – 5:14
* Pinta, Niña, Santa María (into Eternity) – 13:20

## Vegeu també

* Llista de pel·lícules filmades a la Costa Brava

## Enllaços externs

* Fotogrames de la pel·lícula (castellà)
* Banda sonora a l'iTunes
# Miquel Bernet Toledano

Miquel Bernet Toledano (Barcelona, 16 de setembre de 1921 - Barcelona, agost 1960) va ser un autor de còmics que solia utilitzar el pseudònim de Jorge, creador del personatge Doña Urraca.
Quan va començar la guerra civil espanyola, Bernet contava només quinze anys; a pesar d'això, va falsificar la seua edat per allistar-se com a voluntari en l'exèrcit republicà. Després de la derrota de la República va passar per diversos camps de concentració en França, abans de tornar a Espanya, on va haver de servir en un batalló disciplinari i després en la marina per a purgar el seu passat de combatent republicà.
A principis dels anys 1940 s'inicia professionalment en la historieta, amb treballs per a diverses editorials, entre elles Bruguera. En 1944 adopta el pseudònim de Jorge, pel qual és més conegut, arran del naixement del seu fill, el futur historietista de prestigi Jordi Bernet. En aquesta època col·labora en diversos quaderns d'aventures de Bruguera, com Viajes y aventuras, Superhombres i Tom Mix. En 1947 forma part de la plantilla inicial de la revista Pulgarcito, que en aquells dies torna a publicar-se amb regularitat. Per aquest setmanari creà sèries humorístiques com Melindro Gutiérrez (1947), El vagabundo Mostacho (1947), Leovigildo Viruta (1947), Las fascinantes aventuras de Tallarín López (1948), Orlando Cucala (1948) i la cèlebre Doña Urraca (1948), un dels personatges més característics del que s'ha anomenat "escola Bruguera".
Durant els anys cinquanta va continuar treballant per a Bruguera, amb noves sèries com Sisebuto, detective astuto (1953), Margarita Gutiérrez, la dama de los cabellos (1958) o Doña Filo y sus hermanas, señoras bastante llanas (1959). Poc abans de la seua mort, es va adherir a un nou projecte, la revista Pepe Cola, que no va tenir èxit. És enterrat al Cementiri de Sant Andreu (Departament II, nínxol 1490).
Germà de l'autor de còmics Joan Bernet Toledano i pare del també historietista Jordi Bernet.

## Publicacions

Doña Urraca, Maestros del còmic, Ediciones B, Barcelona, 2010. ISBN 9788466645003.

## Referències

* ↑ Cuadrado (2000), pp. 679-680.

## Bibliografia

* Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso, 1873-2000. 2. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez, 2000. ISBN 84-89384-23-1.

## Enllaços externs

* Lady Filstrup, Los últimos tiempos de Jorge (castellà)
# El Telèfon

El Telèfon és una muntanya de 679 metres que es troba al municipi de Vilanova de Sau, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vaca biológica

Vaca biológica és una escultura urbana al Parque de Invierno, davant del Palacio de los Niños, a la ciutat d'Oviedo, (Astúries, Espanya). L'escultura, feta amb fibra òptica i metacrilat, és obra de Cuco Suárez, i està datada en 2003. L'obra inclosa en l'inventari de Béns del Patrimoni Cultural de l'Ajuntament d'Oviedo, considerat com "Mobles de caràcter històric" o de considerable valor econòmic, dins del subgrup "ESCULTURES", amb el número 101, estant valorada en 103.662,57 €.

## Referències

* 1 2 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.elcomercio.es/v/20140312/oviedo/psoe-denuncian-abandono-vaca-20140312.html
* ↑ http://www.asturiasmundial.com/noticia/57333/vaca-biologica-de-cuco-suarez-no-da-luz/
# L'Enderrocada

L'Enderrocada és una muntanya de 765 metres que es troba entre els municipis de Capçanes, a la comarca del Baix Camp i de Tivissa, a la comarca del Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Orlhac-4

El cantó d'Orlhac-4 és un cantó francès del departament del Cantal, situat al districte d'Orlhac. Té 9 municipis i part del municipi d'Orlhac.

## Municipis

* Orlhac
* Jòu de Mamon
* Laroquevieille
* Lascelle
* Mandailles-Saint-Julien
* Marmanhac
* Saint-Cirgues-de-Jordanne
* Sant Simon
* Velzic
* Yolet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 19..-1994 | Jean-Philippe Maurs | CNI |
| 1994-2008 | Jacques Mézard | PRG |
| 2008-2010 | Philippe Maurs | Divers droite |
| 2010- | Philippe Fabre | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 10.620 | 10.711 |
# 1C Company

1C Company (en rus: Фирма "1С": 1С - 1 Секунда(1 Segon)) és una empresa russa publicadora i desenvolupadora de programari. Està ubicada a Moscou, Rússia. És més coneguda fora la Unió Soviètica com a desenvolupadora de videojocs, això no obstant, 1C és líder del mercat rus en negocis sobre el programari.
1C també crea i distribueix aplicacions populars per a empreses russes conegudes com a Kaspersky Lab, ABBYY, PromT i altres.

## Programari d'entreteniment

1C és més conegut a fora de Rússia potser pel desenvolupament de la famosa línia de joc de simulació de vol com IL-2 Sturmovik que també inclou el Forgotten Battles i Pacific Fighters. Altres videojocs fets i/o publicats per 1C es poden incloure el Soldiers: Heroes of WWII i la propera continuació Faces of War, la saga Silent Storm, el videojoc de Pirates del Carib, i altres.

## Enllaços externs

* Lloc web d'1C (rus)
* Videojocs d'1C Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine. (rus)
* Videojocs d'1C a l'exterior de Rússia Arxivat 2007-05-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil de l'empresa a MobyGames (anglès)
# Isembard de Borgonya

Isembard de Borgonya (francès: Isembart) (Borgonya, 820 $^{(Gregorià)}$ - 852 $^{(Gregorià)}$) fou comte d'Autun, de Chalon sur Saône, de Mâcon i de Dijon (853-858); així mateix fou nomenat marquès de Gòtia (849 o 850-852) comte de Barcelona, Empúries i Rosselló.

## Biografia

Era fill del marquès Garí de Borgonya, comte d'Autun, qui precisament havia recollit la successió al comtat d'Autun que demanava Guillem.
Adjunt del comte Aleran. Es creu que va ser nomenat a l'assemblea de Narbona del 849 i era adjunt perquè Aleran estava destinat a combatre sobre el terreny al rebel Guillem, fill de Bernat de Septimània.
L'any 850, Isembard i el comte Aledramn de Barcelona van ser enviats pel rei Carles el Calb per sotmetre el rebel margravi Guillem de Septimània. Tots dos van ser capturats. a través d'un enginy. El 21 de març de 858, al sínode de Quierzy, Isembard va ser un dels magnats laics que van jurar fidelitat al rei Carles. Per tant, probablement va ser un dels "homes principals de Borgonya" que les Annales Bertiniani registra com es va unir a Charles a Brienne i Chalon aquell novembre, quan ell i Louis l'alemany gairebé van arribar a la batalla.
El 20 de juny de 859, Isembard (o possiblement el seu fill), descrit com a fidelis (seguidor lleial) a la carta, va rebre una villa al Narbonnais del rei. , que es mantindrà a perpetuïtat (in proprium aeternaliter) com un Alou. En 864, Isembard (o possiblement el seu fill de nou) era una missus reial i el vescomte de Narbona. El nomenament d'un fidelis reial al càrrec de vescomte demostra que en aquesta etapa del regnat de Carles, el rei encara cobejava la influència a nivell local fins i tot a l'extrem sud del seu regne.
El 851 o 852, quan va morir Aleran, devia governar un temps sol fins al nomenament d'Odalric.

## Referències

* 1 2 3 Janet L. Nelson, Charles the Bald (London: Longman, 1992), 161 n. 4.
* ↑ Janet L. Nelson, The Annals of St-Bertin (Universitat de Manchester) Premsa, 1991), 69 n. 1.
* ↑ Nelson, Carles el Calb, 186.
* ↑ Nelson, Annals of St-Bertin, 88 n. 15.
* 1 2 Archibald R. Lewis, The Development of Southern French and Catalan Society, 718–1050 (University of Texas Press, 1965), 115, 119, 162. Aquesta concessió reial es va fer a instigació de Humfrid, el margravi de Gòtia.
# Salts als Jocs Olímpics d'estiu de 1960

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 celebrats a la ciutat de Roma (Itàlia) es disputaren quatre proves de salts, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina. La competició es desenvolupà entre els dies 26 d'agost i el 2 de setembre de 1960 al Centre Aquàtic de Roma.
Hi participaren un total de 74 saltadors, 49 homes i 25 dones, de 24 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 metres Detalls | Gary Tobian | Samuel Hall | Juan Botella Medina |
| Plataforma de 10 metres Detalls | Bob Webster | Gary Tobian | Brian Phelps |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 metres Detalls | Ingrid Krämer | Paula Myers | Elizabeth Ferris |
| Plataforma de 10 metres Detalls | Ingrid Krämer | Paula Myers | Ninel Krutova |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 4 | 0 | 6 |
| 2 | Alemanya | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | Regne Unit | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 4 | Mexico | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Diving at the 1960 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Puig Martorell

El Puig Martorell és una muntanya de 960 metres que es troba al municipi de Lluçà, a la comarca d'Osona.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 286093001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Coll de Móra (Falset)

El Coll de Móra és una serra situada entre els municipis de Falset i de Marçà a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 372 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Bordèus

El cantó de Bordèus és un cantó francès del departament de la Droma, situat al districte de Diá. Té 9 municipis i el cap és Bordèus.

## Municipis

* Bézaudun-sur-Bîne
* Bordèus
* Bovièras
* Crupies
* Félines-sur-Rimandoule
* Mornans
* Le Poët-Célard
* Les Tonils
* Truinas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1958 | M. Arnaud | radical |
| 1958-1976 | Louis Chancel | radical, després MRG |
| 1976-1994 | Michelle Chancel | PS |
| 1994-2001 | Jean-Claude Ayzac | Divers droite |
| 2001- | Michel Tron | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Telèfon sense fil

Un telèfon sense fil és bàsicament un aparell de ràdio que es connecta sense cables a una base, que al seu torn està connectada a la xarxa telefònica local (fixa). Generalment tenen un rang de 100 metres o menys des de la seva estació base i funcionen en les freqüències de 900 MHz (a Amèrica Llatina i Europa), en les freqüències de 2,4 GHz, 5, 8 GHz i actualment 1,9 GHz amb la tecnologia DECT.
La base del telèfon necessita estar connectada tant a una línia fixa com connectada a una presa de corrent elèctric, el telèfon funciona mitjançant bateries recarregables que normalment es carreguen al deixar-lo a la seva base quan no s'usa.
A més a més el Telèfon sense fil també es pot connectar a una Central Telefònica que no utilitzi línia fixa de telèfon exterior. La central fa funcionar diversos telèfons sense fil entre si.

## Història

El primer model de telèfon sense fil va ser patentat pel sacerdot brasiler Roberto Landell de Moura el 1901; aquest havia demostrat públicament aquest sistema el 3 de juny de 1900.
Els telèfons sense fil tal com els coneixem ara van començar a comercialitzar-se a principis de la dècada dels quaranta. Van sorgir com una resposta a la necessitat de moure lliurement en fer una trucada telefònica (ja sigui per aconseguir documents, portar objectes, trucar a una altra persona), i després van pensar en telèfons marca sony però amb l'auricular a la mà. En un inici els telèfons sense fil, fàcilment confosos amb els primers telèfons mòbils, eren de grans dimensions i en general s'adquirien en poca quantitat.

## Freqüències

En els Estats Units, s'usen 7 freqüències assignades per la Comissió Federal de Comunicacions (FCC), aquestes són:
* 1,7 MHz (fins a 6 canals, Sistema AM)
* 27 MHz (assignada el 1980, fins a 10 canals, Sistema FM)
* 43-50 MHz (assignada el 1986, fins a 25 canals, Sistema FM)
* 900 MHz (902-928 MHz) (assignada el 1990)
* 1,9 GHz (1920-1930 MHz) (desenvolupada el 1993 i assignada als Estats Units l'octubre de 2005)
* 2,4 GHz (assignada el 1998)
* 5,8 GHz (assignada el 2003)
Actualment tots els telèfons venuts en els Estats Units fan servir les bandes de 900 MHz, 2,4 GHz i 5,8 GHz. A Europa la majoria de proveïdors utilitzen les bandes de 900 MHz i 1800 MHz La GSM-900 és la més àmpliament usada. Pocs operadors fan servir la DCS-1800 o la GSM-1800. Es necessita un telèfon de banda dual 900/1800 per a ser compatible amb gairebé tots els operadors. Almenys s'ha de suportar la banda GSM-900 per ser compatible amb molts operadors.

## Referències

* ↑ «Optimot. Consultes lingüístiques». Llengua catalana. [Consulta: 27 setembre 2024].
* ↑ «How Cordless Telephones Work» (en anglès). , 11-12-2000.
* ↑ https://www.google.com/patents/US775337
* ↑ http://www.histel.com/z_histel/biografias.php?id_nombre=57
* ↑ «The History of Ericsson». Ericsson [Consulta: 2 febrer 2015].
* ↑ "Servicing Cordless Telephones" by Christopher Kite, Radio-Electronics, May 1985, pages 77-80, 118.
* ↑ «FCC Approves 25 Channels For Phones» (en anglès). Newspapers.com, 06-04-1995, p. 8B.

## Enllaços externs

* U.S. Army Signal Corp Museum
# Vita (Àvila)

Vita és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2024 |
| 129 | 122 | 111 | 101 | 79 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
* ↑ «Instituto Nacional de Estadística. (Spanish Statistical Institute)». [Consulta: 21 desembre 2024].
# Dolors Sans Osete

Dolors Sans Osete (Vilafranca del Penedès) és una escultora de bèsties de foc i festes populars. Va entrar a la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona on es va llicenciar l'any 1987. Fins a l'any 1987 en què s'inicià com a escultora d'elements de la festa popular començant amb les 30 Fil·loxeretes de Sant Sadurní, per dedicar-se professionalment des d'aleshores al disseny i construcció d’imatgeria festiva. És Mestre Artesà per la Generalitat de Catalunya (2016).

## Bestiari

* Ball de Diables de l'Arboç
* Bretolàs de Sant Andreu
* Drac Gaudiamus
* Drac de Gràcia
* Drac de Sarrià
* Drac de la Geltrú
* Gegantons de la Trinitat Vella
* Gegantó Pepitu Campanar
* Malèfica del Coll
* Nébula
* Quimera Loky
* Sagresaure
* Sírius del Poble-sec
* Àliga de Vilafranca

## Referències

* ↑ «Qui soc». Dolors Sans. [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ «Dolors Sans - Entrevistes a constructores de gegants». GegantCat, 24-02-2022 [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ Soler, Josep Mª «La vilafranquina Dolors Sans ha rebut el diploma de mestre artesà 2016 en l’apartat d’imatgeria». RTVVilafranca, 06-07-2016 [Consulta: 5 juliol 2022].
# Pentatló modern als Jocs Olímpics d'estiu de 1960

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 celebrats a la ciutat de Roma (Itàlia) es disputaren dues proves de pentatló modern en categoria masculina. Les proves es realitzaren entre els dies 26 i 31 d'agost de 1960.
Aquest esport combina proves de tir (competició de tir de 10 metres de distància), esgrima (competició d'espasa), natació (200 metres lliures), hípica (concurs de salts d'obstacles) i cros.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pentatló modern individual | Ferenc Németh | Imre Nagy | Robert Beck |
| Pentatló modern per equips | HongriaImre Nagy András Balczó Ferenc Németh | Unió SovièticaNikolai Tatarinov Hanno Selg Igor Novikov | Estats UnitsRobert Beck Jack Daniels George Lambert |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Hongria | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 | Unió Soviètica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Estats Units | 0 | 0 | 2 | 2 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Modern Pentathlon at the 1960 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Puig de Llandrics

El Puig de Llandrics és una muntanya de 1.206 metres que es troba al municipi de Vidrà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vendedoras del Fontán (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Vendedoras del Fontán, ubicada a la plaça Daoíz y Velarde, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx. La composició, feta de bronze, és obra de Amado González Hevia, "Fávila", i està datada 1996, any que apareix inscrit als baixos d'una de les figures de la composició. La plaça de Daoíz i Velarte, té en el seu interior el mercat del Fontán, lloc en el qual s'oferia als ciutadans d'Oviedo el gènere agrícola, ramader i artesania asturiana els dijous i dissabtes de cada setmana, Després de la guerra civil, el mercat es va convertir en un lloc i àmbit exclusiu de les dones. La composició, inspirada en una antiga fotografia d'Adolfo López Armán, ve a mostrar les de dones que pujaven des de Faro a Oviedo per vendre els típics productes de ceràmica realitzats a la terrisseria familiar. És una obra d'estil realista, està situada a la Plaça Daoíz i Velarde, zona de venda ambulant des de 1996, del Mercat del Fontán.

## Referències

* 1 2 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.turismoviedo.es/
* ↑ http://el.tesorodeoviedo.es/index.php?title=Vendedoras_del_Font%C3%A1n
# Serra de la Gritella

La Serra de la Gritella és una serra situada entre els municipis de Cornudella de Montsant i de Prades a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 1135 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Lo Borg dau Peatge

El cantó de Lo Borg dau Peatge és un cantó francès del departament de la Droma, situat al districte de Valença. Té 15 municipis i el cap és Lo Borg dau Peatge.

## Municipis

* Les Aleissans
* Barbières
* La Baume-d'Hostun
* Beauregard-Baret
* Besaias
* Lo Borg dau Peatge
* Charpey
* Chastelnòu d'Isèra
* Chatuzange-le-Goubet
* Eymeux
* Ostun
* Jalhan
* Marches
* Rochefort-Samson
* Saint-Vincent-la-Commanderie
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1988 | Henri Durand | CNI |
| 1988- | Didier Guillaume | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Tethering

S'anomena ancoratge a xarxa o tethering al procés mitjançant el qual un dispositiu mòbil amb connexió a Internet actua com a passarel·la per oferir accés sense fils a la xarxa a altres dispositius.

## Android

El sistema operatiu Android suporta aquesta característica des de la versió 2.2 Froyo Anteriorment es podia usar mitjançant l'ús de l'aplicació iptables de Linux. Així mateix, per als telèfons amb sistema Android anterior i sense necessitat d'utilitzar el Rooting, es poden descarregar aplicacions des d'Android Market, com o EasyTether, de manera que a través del cable USB, es pot tenir accés a Internet des dels vostres ordinadors.
A partir de la versió 2.3 Gingerbread aquest sistema operatiu permet també compartir la connexió a internet del dispositiu de manera nativa via USB i també per wifi, convertint un telèfon intel·ligent en un router sense fil de butxaca, donant servei d'1 a 5 equips de manera sense fils. Dins el menú de configuració, en connexions sense fils, ens mostra l'opció Mobile AP o Ancoratge de xarxa, on ens permet seleccionar quina manera volem fer servir, per al cas de la manera WiFi és necessari establir els paràmetres de la nostra xarxa sense fil, com el nom de la xarxa (SSD), tipus d'encriptació i contrasenya.

## En fotografia

El tethering també és un terme utilitzat en fotografia professional a l'hora de controlar mitjançant de l'ordinador la càmera de fotos. Aquesta sincronització d'ambdós dispositius resulta molt útil, ja que accelera i simplifica el flux de treball.

## Referències

* ↑ Cañellas, Alicia. Introducció als dispositius mòbils i smartphones. Ajuntament de Barcelona, 2012, p.19.
* ↑ «Geek.com: Android 2.2. to support tethering». Arxivat de l'original el 2011-12-12. [Consulta: 21 agost 2012].
* ↑ http://www.androidcentral.com/android-internet-tether
* ↑ http://www.mobile-stream.com/easytether/android.html

## Vegeu també

* Wi-Fi Direct
* DLNA
* Hotspot (Wi-Fi)
* USB On-The-Go
* WiFi
# Darren Baker

Darren Baker (San Francisco, 13 de juny de 1967) va ser un ciclista estatunidenc, que fou professional entre 1992 i el 2005.

## Palmarès

* 1991
** Vencedor d'una etapa a la Killington Stage Race
* 1993
** Vencedor d'una etapa al Fitchburg Longsjo Classic
* 1994
** Vencedor d'una etapa al Cascade Cycling Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour of Willamette
* 1996
** Vencedor de 2 etapes a la Killington Stage Race
** Vencedor d'una etapa a la Rutes d'Amèrica
* 1997
** Vencedor d'una etapa al Cascade Cycling Classic

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. 72è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Darren BAKER» (en anglès). Museo del Ciclismo. [Consulta: 22 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com