OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nervi cubital

En l'anatomia humana, el nervi cubital (o, rarament utilitzat, nervi ulnar) és un nervi que s'estén prop del cúbit. El lligament col·lateral radial del colze està en relació amb el nervi cubital. El nervi és el més gran en el cos humà desprotegit per múscul o os, per la qual cosa la lesió és comuna. Aquest nervi està directament connectat amb el dit petit, i la meitat adjacent del dit anular, innervant la cara palmar d'aquests dits, incloent-hi tant davant com darrere de les puntes, potser tan enrere com els llits de les ungles.
Aquest nervi pot causar una sensació de xoc elèctric en colpejar posteriorment l'epitròclea, o inferiorment amb el colze flexionat. El nervi cubital està atrapat entre l'os i la pell amb la que queda cobert en aquest punt. Això es coneix comunament com "l'os de la música".

## Estructura

El nervi cubital s'origina principalment de les arrels espinals C8 i D1, que formen el fascicle medial del plexe braquial. No obstant això, sol rebre un ram comunicant de l'arrel lateral del nervi medià prop del seu origen el que explica la contribució de C7.
El nervi cubital baixa pel costat posteromedial de l'húmer, passant pel solc olecranià, entra al compartiment anterior (flexor) de l'avantbraç a través dels caps del múscul cubital anterior i discorre medial al cúbit. Després descendeix al costat de l'artèria cubital, profund al múscul flexor cubital del carp. Aquí a l'avantbraç dona diverses branques:
* Branques musculars
* Branca palmar
* Branca dorsal
Després entra al palmell de la mà. El nervi i l'artèria cubitals passen superficials al retinacle flexor de la mà, pel canal cubital. En el palmell dona les seves branques finals:
* Branca superficial del nervi cubital.
* Branca profunda del nervi cubital.

## Innervació
### Motora

El nervi cubital i les seves branques innerven els següents músculs a l'avantbraç i la mà:
* En l'avantbraç:
** Cubital anterior
** Flexor comú profund dels dits (la meitat medial)
* A la mà (branca profunda):
** De l'eminència hipotènar:
*** Abductor del menovell
*** Flexor curt del menovell
*** Oponent del menovell
*** Els lumbricals 3 i 4
** De l'eminència tènar
*** Adductor del polze
*** Cap profunda del flexor curt del polze
* A la mà (branca superficial):
** Palmar curt
** Els Interossis dorsals
** Els Interossis palmars

### Sensitiva

El nervi cubital també proveeix d'informació sensitiva del cinquè dit, la meitat medial del quart, i la seva part corresponent al palmell:
* Branca palmar: innervació cutània de la part anterior d'aquesta zona, ungles incloses
* Branca dorsal: innervació cutània de la part posterior (sense les ungles)

## Vegeu també

* Nervi radial
* Nervi medià

## Referències

* ↑ N, Catena; Mg, Calevo; D, Fracassetti; D, Moharamzadeh; C, Origo; M, De Pellegrin. «Risk of Ulnar Nerve Injury During Cross-Pinning in Supine and Prone Position for Supracondylar Humeral Fractures in Children: A Recent Literature Review» (en anglès). [Consulta: 22 maig 2020].
# Cantó de Charmes

El cantó de Charmes és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte d'Épinal. Té 26 municipis i el cap és Charmes.

## Municipis

* Avillers
* Avrainville
* Battexey
* Bettoncourt
* Bouxurulles
* Brantigny
* Chamagne
* Charmes
* Essegney
* Évaux-et-Ménil
* Florémont
* Gircourt-lès-Viéville
* Hergugney
* Langley
* Marainville-sur-Madon
* Pont-sur-Madon
* Portieux
* Rapey
* Rugney
* Savigny
* Socourt
* Ubexy
* Varmonzey
* Vincey
* Vomécourt-sur-Madon
* Xaronval

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Paul Legrand | RGR, després RI |
| 1973-1976 | Marcel Gourmand | UDR |
| 1976- | Gilbert Didierjean | PS, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 13.221 | 12.297 | 13.282 | 12.912 | 12.319 | 12.157 | 12.449 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Tomisoïdeus

Els tomisoïdeus (Thomisoidea) són una superfamília d'aranyes araneomorfes. Està constituïda per dues famílies d'aranyes que tenen vuit ulls:
* Filodròmids (Philodromidae)
* Tomísids (Thomisidae)

## Vegeu també

* Classificació de les aranyes
* Llista d'espècies de filodròmids
* Llista d'espècies de tomísids
* Llista de gèneres de tomísids
# Barwan

Barwan fou una principat tributari protegit de l'Índia, a Oudh, al districte d'Hardoi a Uttar Pradesh. Era una pargana que limitava al nord amb les parganes de Saromannagar i Pali; a l'est amb la de Bawan; al sud amb la de Sandi i e l'oest amb la de Katiari. El terreny era amagat, amb pocs camins i força inaccessible i s'estenia pels dos costats del riu Garra amb les terres altes al llarg del Ganges i el Ramganga Occidental. La superfície era de 137 km² amb dos terços cultivats. Pagava un tribut de 2843 lliures i la població era el 1881 de 17.490 habitants. La capital era Barwan a la riba dreta del Garra a uns 20 km a l'oest d'Hardoi i 35 km a l'est de Fatehgarh, que tenia un fortí que fou destruït el 1858 quan els britànics van recuperar la zona; la seva població el 1881 era de 1.552 habitants.
El territori fou domini dels thatheres, que en foren expulsats pels sombansis i aquestos al seu torn pels musulmans. Al començament del segle XV el sobirà local sombansi, Raja Barwan, que s'havia refugiar a les muntanyes de Kumaun, va obtenir del governador musulmà de Kanauj la cessió dels seus antics dominis i es va establir a Baburhia, la que havia estat capital dels thatheres i ara estava deserta, la qual va rebatejar Barwan. Més tard el país fou governat per dos germans descendents de Raja Barwan, que van refusar tribut a Delhi i van resistir els intents que es van fer per sotmetre'ls. Finalment van haver dd'enviar als seus fills a la cort d'Akbar el Gran com a ostatges; els seus serveis distingits per l'emperador lluitant al Dècan, va causar que aquest els cedis formalment la pargana de Barwan lliure de renda, i el títol de Khan. Els sombasis van conservar la pargana i van estar sota domini del nawab d'Oudh i sota domini britànic després de 1856 quan encara dominaven 68 dels 69 pobles de la pargana. El 1857 va participar en el motí però fou recuperat pels britànics el 1858.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó de Laval-Saint-Nicolas

El cantó de Laval-Saint-Nicolas és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Laval. Té 1 municipis i el cap es Laval.

## Municipis

* Laval (part)
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1992 | Georges Minzière | PS |
| 1992-1998 | Jean-Michel Le Duigou | RPR |
| 1998-2004 | Georges Minzière | PS |
| 2004- | Yan Kiessling | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Turó de les Basses

El Turó de les Basses és una muntanya de 979 metres que es troba entre els municipis de Les Llosses i de Ripoll, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Armunia

Armunia és una localitat pertanyent al municipi de Lleó, a la província de Lleó i la comarca de Terra de Lleó, en la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Fins al 1970, quan es va agregar al municipi de Lleó, estava constituït com a municipi independent. Els terrenys d'Armunia limiten amb els de Lleó al nord-est, Trobajo del Cerecedo al sud-est, Villacedré i Ribaseca al sud, Santovenia de la Valdoncina i Quintana de Raneros al sud-oest, Oncina de la Valdoncina, Aldea de la Valdoncina, Fresno del Camino i Valverde de la Virgen a l'oest i La Virgen del Camino, Oteruelo de la Valdoncina i Trobajo del Camino al nord-oest. Va pertànyer a l'antiga Germanor de Valdoncina.

## Referències

* ↑ Decret 940/1970, de 21 de març, pel qual s'aprova la incorporació del municipi de Armunia al de León.
* ↑ División de la Provincia de León (1785), Hermandad de Valdoncina. [Consulta: 22 març 2011]
# Cantó de Corcieux

El cantó de Corcieux és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte de Saint-Dié-des-Vosges. Té 13 municipis i el cap és Corcieux.

## Municipis

* Arrentès-de-Corcieux
* Aumontzey
* Barbey-Seroux
* Champdray
* La Chapelle-devant-Bruyères
* Corcieux
* Gerbépal
* Granges-sur-Vologne
* Herpelmont
* La Houssière
* Jussarupt
* Rehaupal
* Vienville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1972 | Jean Poirot | Radical, després divers droite |
| 1972-1982 | M. Homel | PS |
| 1982-1988 | Georges Gérard | Divers droite |
| 1988- | Guy Martinache | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.381 | 7.862 | 7.990 | 8.054 | 7.611 | 7.488 | 7.531 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Molí de Navel

El Molí de Navel o el Molinet és un monument que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català del municipi de Montmajor (Berguedà), a tocar del de Viver i Serrateix. Està situat al peu de la riera de Navel i del camí ral de Cardona al Monestir de Santa Maria de Serrateix i al sector del comtat de Berga proper al Llobregat. Prop seu hi ha la masia de Navel i l'església romànica de Sant Vicenç de Navel, des d'on si va.

## Descripció

Es tracta d'un molí fariner hidràulic que conserva encara part de les primeres dependències medievals (volta gòtica on hi ha la tercera mola) amb les marques dels picapedrers. Al voltant del molí medieval hi ha un seguit de construccions modernes que últimament servien com a llocs d'habitatge dels moliners i l'ampliació del mateix molí. El molí conserva encara part dels recs antics, de les preses d'aigua, del cacau així com altres parts tècniques del molí, i dels elements bàsics. El molí del segle xiii s'amplià durant el segle xvii (el forn porta la data de 1663) i al segle xviii (1770). El molí funcionà fins uns anys després de la Guerra Civil espanyola de 1936-1939.

## Notícies històriques

Cal suposar que la construcció gòtica del molí acollí sota la volta ogival dependències necessàries a les noves exigències. L'ampliació del segle xiii fou realitzada en dues etapes: primer la volta i després l'estatge superior. Molts molins s'escampaven per la riera de Navel, propietat del monestir de Serrateix. L'any 1230 la documentació parla d'un molí que va començar a moldre per a l'abat Pere; aquest molí donava prou beneficis com per poder pagar al monestir una làmpada per a la gran església.
És un molí que manifesta el pas de petits molins altmedievals, d'origen bàsicament privat, a l'època dels grans molins medievals senyorials que van mantenir la seva activitat fins al segle xix. El molí de Navel està situat al peu de l'antiga "strata Cardonensis" que vorejada la riera de Navel i comunicava Cardona i els molins amb el Monestir de Santa Maria de Serrateix.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Navel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Basoda

Basoda fou un estat tributari protegit de l'Índia a l'agència de Bhopal a l'Índia central. Originalment fou un estat feudatari de Gwalior però fou restaurat separadament per orde del govern britànic i va passar a dependre directament del govern britànic. Els sobirans portaven el títol de nawab, i eren d'origen paixtu de la família Korwai. La superfície era de 57 km² i la població el 1881 de 7.772 persones distribuïdes en 19 pobles i el 1901 de 4.987 persones i 23 pobles. Limitava a l'oiest amb el districte de Sirondj del principat de Tonk i un tros de Gwalior; al nord amb el districte de Saugor (Províncies Centrals) i els estats de Pathari, Korwai i Muhammadgarh; a l'est el districte de Saugor i Bhopal; i al sud Bhopal.
La capital era Basoda a 23° 50′ 50″ N, 77° 55′ 00″ E﻿ / ﻿23.84722°N,77.91667°E﻿ / 23.84722; 77.91667. Aquesta ciutat fou fundada per Raja Bir Singh Deo d'Orchha al segle XVII i se l'anomena també Muhammadgarh-Basoda o Haidargarh-Basoda, per distingir-la d'un altra vila de nom Basoda a Gwalior. El 1901 tenia 1.850 habitants.
El fundador fou Muhammad Diler Khan, un afganès dels Barakzai Firoz Khel, al segle XVIII. A la seva mort l'estat es va dividir entre els dos fills: Korwai pel gran mentre el jove Ahsan Allah Khan, va rebre Rakha i Bahadurgarh, després Isagarh, a l'estat de Gwalior, però pressionat pels marathes va traslladar la seu a Basoda el 1753. El 1817 va caure en mans de Sindhia però els britànics el van restaurar el 1822; el sobirà va restar nominalment subjecte a Gwalior però sense pagar tribut. Ahsan Allah va morir el 1786, després de vendre part dels seus dominis al seu germà Muhammad Khan que va formar l'estat de Muhammadgarh; el van succeir els nawabs Baka Allah Khan i Asad Ali Khan, aquest darrer ministre de Bhopal, càrrec del qual fou deposat per intrigues amb el pretendent Dastgir. El 1897 va pujar al tron Haidar Ali Khan. Va optar per l'Índia el 1947.

## Llista de nawabs

* Ahsan Allah Khan 1753-1786
* Baka Allah Khan 1786-1800
* Asad Ali Khan 1800-1864
* Omar Ali Khan 1864-1897
* Haidar Ali Khan Firuz Jung 1897-1929
* Muhammad Ayyub Ali Khan 1929-1948

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Cantó de La Chartre-sur-le-Loir

El cantó de La Chartre-sur-le-Loir és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de La Flèche. Té 9 municipis i el cap es La Chartre-sur-le-Loir.

## Municipis

* Beaumont-sur-Dême
* Chahaignes
* La Chapelle-Gaugain
* La Chartre-sur-le-Loir
* Lavenay
* Lhomme
* Marçon
* Poncé-sur-le-Loir
* Ruillé-sur-Loir

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Antoine Bon de Gramont de Lesparre | RPF, després Divers droite |
| 1955-1961 | Michel Maris | Divers droite |
| 1961-1979 | Arnaud de Gramont-Lesparre | RI, després UDF |
| 1979-1985 | Bertrand de Maigret | UDF |
| 1985-2004 | Armand de Malherbe | Divers droite |
| 2004- | Gérard Brault | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.628 | 7.405 | 7.067 | 7.177 | 6.925 | 6.838 | 6.797 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Turó d'en Xa

El Turó d'en Xa és una muntanya de 921 metres que es troba entre els municipis de Montagut i Oix, a la comarca de la Garrotxa i de Camprodon, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aristofont

Aristofont és el nom dels següents personatges:
* Aristofont, poeta còmic del segle iv aC
* Aristofont, pintor del segle v aC
* Aristofont d'Azènia, orador atenès del segle v i iv aC
* Aristofont de Còl·litos, orador atenès del segle iv aC
Cal no confondre aquests dos darrers amb Aristofont, arcont epònim a Atenes l'any 330 aC, quan els dos anteriors ja eren morts.

## Referències

* ↑ 3.Aristophon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 317
# Takamoto Katsuta

Takamoto Katsuta (勝田 貴元) (Nagoya, Japó, 17 de març de 1993) és un pilot de ral·li japonès que disputa el Campionat Mundial de Ral·lis amb l'equip oficial Toyota Gazoo Racing WRT, el qual ha tingut cura de la seva formació i promoció de la mà de Tommi Mäkinen amb la voluntat de tenir un pilot japonès dins del WRC.

## Trajectòria

Katsuta s'inicia dins del automobilisme disputant el campionat japonès de Fórmula 3, però a partir del 2015 s'inicia a la disciplina de ral·li de la mà de Tommi Mäkinen i Toyota amb l'equip Tommi Mäkinen Racing. Sota la supervisió de Mäkinen, Katsuta disputa ral·lis a Finlàndia i Letònia amb un Subaru Impreza WRX. La voluntat del fabricant japonès era formar un pilot nipó per disputar en un futur les victòries al Campionat Mundial de Ral·lis amb Toyota, encarregant aquesta tasca al campió mundial finlandès, que a més a més realitzaria la tasca de director del equip oficial.
Katsuta millora resultats als ral·lis finlandesos l'any 2016 i disputa amb un Ford Fiesta R5 el Ral·li d'Estònia del Campionat d'Europa de Ral·lis. A més a més, sota la promoció de Mäkinen també disputaria el Ral·li de Finlàndia dins la categoria WRC 2 del Campionat Mundial de Ral·lis.
A partir de la temporada 2017 disputa de forma completa la categoria WRC 2 amb un Ford Fiesta R5, assolint el tercer lloc del podi dins de la categoria al Ral·li de Sardenya l'any 2017, la victòria al Ral·li de Suècia l'any 2018 i el Ral·li de Xile l'any 2019. En paral·lel, l'any 2019 debuta a la màxima categoria del Campionat Mundial de Ral·lis amb un Toyota Yaris WRC de l'equip Tommi Mäkinen Racing al Ral·li d'Alemanya i al Ral·li de Catalunya.
Finalment, la temporada 2020, després de tot el seu procès formatiu, Katsuta s'incorpora al equip Toyota Gazoo Racing WRT per disputar el Campionat Mundial de Ral·lis. La temporada 2020 finalitza en tretzena posició i la temporada 2021 en setena posició, finalitzant segon al Ral·li Safari. La temporada 2022 finalitza en cinquena posició final, aconseguint acabar tercer tant al Ral·li Safari com al Ral·li del Japó, mentre que a la temporada 2023 finalitza el Mundial en setena posició, aconseguint pujar al tercer lloc del podi al Ral·li de Finlàndia i la temporada 2024 en sisena posició, acabant segon en el Ral·li Safari.

## Enllaços externs

* Perfil a ewrc-results

## Referències

* ↑ «Katsuta se gana los aplausos de Toyota» (en castellà). [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Oficial: Tommi Mäkinen es el jefe de equipo de Toyota en el WRC | Competición». [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «WRC: Mäkinen li obre la porta a Takamoto Katsuta per al 2020», 03-11-2019. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Ogier gana su primer Rally Safari de Kenia con doblete de Toyota» (en castellà). [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Hyundai cierra la temporada con un doblete en la casa de Toyota» (en castellà). Arxivat de l'original el 2022-11-14. [Consulta: 14 novembre 2022].
# Cantó de Fraize

El cantó de Fraize és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte de Saint-Dié-des-Vosges. Té 9 municipis i el cap és Fraize.

## Municipis

* Anould
* Ban-sur-Meurthe-Clefcy
* La Croix-aux-Mines
* Entre-deux-Eaux
* Fraize
* Mandray
* Plainfaing
* Saint-Léonard
* Le Valtin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Mayard | PCF |
| 1949-1952 | M. Ducreux | radical |
| 1952-1961 | Henri Lavelée | Divers droite, després UNR |
| 1961-1967 | Joseph Valentin | PCF |
| 1967-1979 | M. Fréchin | UDR, després RPR |
| 1979-1992 | Joseph Valentin | PCF |
| 1992-1998 | François Thiébaut | RPR |
| 1998-2004 | Claude Jacquot | PS |
| 2004- | Jean Claude | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 11.481 | 12.195 | 11.868 | 12.017 | 11.643 | 11.506 | 12.318 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Església nova de Santa Maria d'Aguilar

L'església nova de Santa Maria d'Aguilar és un monument que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català del municipi de Montmajor (Berguedà). Es troba però, més a prop de la vila de Cardona (Bages). És una església sufragània de Sant Andreu de Gargallà.

## Descripció

Santa Maria del Sunyer d'Aguilar és una església d'una sola nau amb un petit transsepte marcat i amb el campanar adossat a llevant de planta quadrada i cobert a quatre vessants. Una sagristia de planta quadrada s'aixeca a tramuntana. L'església està coberta a doble vessant i la façana presenta un òcul de petites dimensions i una porta amb dentell. L'aparell és força irregular. L'obra és senzilla i sense cap element a ressaltar.

## Notícies històriques

L'església és la nova construcció religiosa alçada prop de la masia del Sunyer d'Aguilar a finals del segle xviii i consolidada l'any 1833, segons esmenta la llinda de la porta d'entrada. És l'església de la casa i substitueix l'antiga església romànica de Santa Maria d'Aguilar, totalment enrunada i a pocs metres de distància (just al costat de les restes de l'antic castell d'Aguilar o Podio Aquilare.
L'església fou alçada en un moment de gran prosperitat per la casa pairal del Sunyer d'Aguilar, s'abandonà l'antiga casa, veïna a l'esmentada església i es construí també la nova i elegant masia.

## Referències

* 1 2 «Església de Santa Maria d'Aguilar del Sunyer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juny 2012].
# Cantó de Loué

El cantó de Loué és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de La Flèche. Té 14 municipis i el cap es Loué.

## Municipis

* Amné
* Auvers-sous-Montfaucon
* Brains-sur-Gée
* Chassillé
* Chemiré-en-Charnie
* Coulans-sur-Gée
* Crannes-en-Champagne
* Épineu-le-Chevreuil
* Joué-en-Charnie
* Longnes
* Loué
* Saint-Denis-d'Orques
* Tassillé
* Vallon-sur-Gée

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Paul Goussu | Divers droite, després CNIP |
| 1958-1982 | Jean de Beaucourt | RI, després UDF |
| 1982-1994 | Yves Bellessort | UDF |
| 1994- | Michel Drouin | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.969 | 7.601 | 7.222 | 6.804 | 6.977 | 7.483 | 8.993 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Nar ekşisi

Nar ekşisi (turc, lit. àcid de mangrana o mangrana agra, àzeri: Narşərab) és una salsa o més aviat condiment líquid de la cuina turca i dels països veïns com Azerbaidjan. Es fa, bàsicament, amb l'evaporació del suc de la mangrana quan els fruits no són madurs. Nar ekşisi és àmpliament utilitzat en l'elaboració de les salses, amanides i els mezes. Es pot dir que nar ekşisi s'assembla una mica al vinagre balsàmic.

## Referències

* ↑ Ayşe Baysal. Beslenme kültürümüz. Kültür Bakanlığı, 1990. ISBN 978-975-17-0749-9.
* ↑ Greg Malouf; Lucy Malouf; Lisa Cohen Turquoise: A Chef's Travels in Turkey. Chronicle Books, 1 octubre 2008, p. 350–. ISBN 978-0-8118-6603-3.
# Pany del Migdia

El Pany del Migdia és una muntanya de 748 metres que es troba al municipi de Roquetes, a la comarca catalana del Baix Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa Carbonell (Vilafranca del Penedès)

La Casa Carbonell és un edifici de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local, situat a la plaça de la Constitució.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres destinat a habitatge unifamiliar i a usos comercials.
L'immoble de planta irregular, compost de planta soterrani, planta porxo descomposta en planta baixa i entresòl, i dues plantes pis. La coberta és plana i en sobresurt la caixa d'escala adossada a la mitgera.
La façana es compon simètricament sobre dos eixos verticals. El porxo és d'alçada singular de dos intercolumnis, amb suports de secció quadrada formats per base i fust amb mènsules i coixins de diamant. Façana interior de línies corbes i ornamentació floral. Trobem un balcó corregut amb barana de ferro i matxons coincidents amb els pilars del porxo i dos obertures de brancals estriats que enllacen amb els balcons ampitadors de la façana superior. El coronament està format per una cornisa amb mènsules. Els paraments del pis principal tenen bandes horitzontals i els del pis superior estan estucats simulant maons.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Carbonell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].