OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lophius

Lophius és un gènere de peixos de la família Lophiidae.

## Característiques

Molts d'aquests peixos tradicionalment s'anomenen raps. L'espècie pròpia de les nostres costes és Lophius piscatorius. El gènere Lophius consta de 8 espècies diferents.
Són peixos de carn ferma i de bon gust, molt apreciats a la gastronomia de diversos països.

## Taxonomia

* Lophius americanus Valenciennes a Cuvier & Valenciennes, 1837 (rap d'Amèrica)
* Lophius budegassa Spinola, 1807 (rap vermell)
* Lophius gastrophysus Miranda Ribeiro, 1915 (rap pescador)
* Lophius litulon (Jordan, 1902) (rap del Japó)
* Lophius piscatorius - Linnaeus, 1758 (rap comú)
* Lophius vaillanti (rap africà)
* Lophius vomerinus Valenciennes a Cuvier & Valenciennes, 1837 (rap del Cap o rap dimoni)
* Lophius lugubris Alcock, 1894.

## Enllaços externs

* Catalog of Fishes: Lophius
* Tree of life: Lophius
# Serrat del Puixot

El Serrat del Puixot és una serra situada al municipi de Navars a la comarca del Bages, amb una elevació màxima de 559 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tórtora de l'illa de Rodrigues

La tórtora de l'illa de Rodrigues (Nesoenas rodericanus) és un ocell extint de la família dels colúmbids (Columbidae) que habitava l'illa de Rodrigues, a les Mascarenyes. L'holotip correspon a un estern complet, col·lectat a una cova no identificada de l'illa de Rodrigues en 1874. Actualment està en parador desconegut, però s'han estudiat altres elements subfòssils de l'espècie.

## Referències

* ↑ Julian Pender Hume. 2011. Systematics, morphology, and ecology of pigeons and doves (Aves: Columbidae) of the Mascarene Islands, with three new species. Zootaxa 3124: 1-62. ISSN 1175-5326
# La Fita Grossa

La Fita Grossa és una muntanya de 301 metres que es troba entre els municipis de Sant Pere de Ribes i de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Districte municipal de Jonava

El Districte municipal de Jonava (en lituà: Jonavos rajono savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Kaunas. El centre administratiu del municipi és la ciutat Jonava.

## Estructura

* 1 ciutat : Jonava;
* 3 pobles : Panoteriai, Rukla i Žeimiai;
* 277 viles

## Seniūnijos del districte municipal de Jonava

* Bukonių seniūnija (Bukonys)
* Dumsių seniūnija (Šveicarija)
* Jonavos miesto seniūnija (Jonava)
* Kulvos seniūnija (Kulva)
* Ruklos seniūnija (Rukla)
* Šilų seniūnija (Šilai)
* Upninkų seniūnija (Upninkai)
* Užusalių seniūnija (Užusaliai)
* Žeimių seniūnija (Žeimiai)

## Enllaços externs

* Districte municipal de Jonava Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Ben Bernanke

Ben Bernanke (anglès: Benjamin Shalom Bernanke) (pronunciació en anglès: /bərˈnæŋki/) (Augusta, 13 de desembre de 1953) és un economista estatunidenc i expresident del Sistema de la Reserva Federal, el banc central dels Estats Units.

## Biografia

En 1975 Bernake va graduar-se summa cum laude en economia per la Universitat Harvard. El 1979 va doctorar-se en la mateixa especialitat per l'Institut Tecnològic de Massachusetts. Aquell mateix any va començar com a professor a la Graduate School of Business de la Universitat Stanford i, posteriorment, va arribar a ser cap de departament a la Universitat de Princeton.
Entre 2002 i 2005 va formar part del comitè de política monetària del Banc Central estatunidenc. El 2006 el llavors President George W. Bush el va nomenar president del Sistema de la Reserva Federal, i fou confirmat en el càrrec el 2010 pel President Barack Obama. Durant el seu mandat, Bernanke ha hagut de seguir l'esclat i desenvolupament de la Crisi financera global del 2007-2012.
# Quimera de Raleigh

La quimera de Raleigh (Harriotta raleighana) és una quimera de la família dels Rhinochimaeridae. Es troba als mars temperats de tot el món, a fondàries d'entre 200 i 2.600 metres. Fa entre 1 i 1,5 metres de longitud.
# Serrat del Portell del Llop

El Serrat del Portell del Llop és una serra situada entre els municipis de Castellnou de Bages i de Súria a la comarca del Bages, amb una elevació màxima de 614 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Goura nana

La goura nana (Microgoura meeki) és un ocell extint de la família dels colúmbids (Columbidae) i única espècie del gènere Microgoura Rothschild, 1904. Habitava les zones boscoses de l'illa Choiseul, al nord-oest de les illes Salomó.
# La Sivina

La Sivina és una muntanya de 272 metres que es troba entre els municipis de Sant Pere de Ribes i de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Districte municipal de Telšiai

El Districte municipal de Telšiai (en lituà: Telšių rajono savivaldybė), és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Telšiai. La capital és la ciutat de Telšiai. Cobreix una àrea de terreny de 1.439 km².

## Estructura

* 2 ciutats:Telšiai, Varniai
* 11 poblaciones: Eigirdžiai, Gadūnavas, Janapolė, Lauko Soda, Luokė, Nerimdaičiai, Nevarėnai, Pavandenė, Tryškiai, Ubiškė i Žarėnai
* 415 pobles

## Seniūnijos del districte municipal de Rietavas

* Degaičių seniūnija (Degaičiai)
* Gadūnavo seniūnija (Gadūnavas)
* Luokės seniūnija (Luokė)
* Nevarėnų seniūnija (Nevarėnai)
* Ryškėnų seniūnija (Ryškėnai)
* Telšių miesto seniūnija (Telšiai)
* Tryškių seniūnija (Tryškiai)
* Upynos seniūnija (Upyna)
* Varnių seniūnija (Varniai)
* Viešvėnų seniūnija (Viešvėnai)
* Žarėnų seniūnija (Žarėnai)
# Benavente y Los Valles

Benavente y Los Valles és una de les comarques naturals i històriques de la província de Zamora, el cap comarcal és Benavente, amb una població de 20000 habitants, i que també és cap de partit judicial. Les parròquies estan repartides entre els bisbats de Zamora i d'Astorga.

## Municipis

* Alcubilla de Nogales.
* Arcos de la Polvorosa.
* Arrabalde.
* Ayoó de Vidriales.
* Barcial del Barco.
* Benavente.
* Bretó.
* Bretocino.
* Brime de Sog.
* Brime de Urz.
* Burganes de Valverde.
* Calzadilla de Tera.
* Camarzana de Tera.
* Castrogonzalo.
* Coomonte.
* Cubo de Benavente.
* Fresno de la Polvorosa.
* Friera de Valverde.
* Fuente Encalada.
* Fuentes de Ropel.
* Granja de Moreruela.
* Granucillo.
* Maire de Castroponce.
* Manganeses de la Polvorosa.
* Matilla de Arzón.
* Melgar de Tera.
* Micereces de Tera.
* Milles de la Polvorosa.
* Morales de Rey.
* Morales de Valverde.
* Navianos de Valverde.
* Pobladura del Valle.
* Pueblica de Valverde.
* Quintanilla de Urz.
* Quiruelas de Vidriales.
* San Cristóbal de Entreviñas.
* San Miguel del Valle
* San Pedro de Ceque.
* Santa Colomba de las Monjas.
* Santa Cristina de la Polvorosa.
* Santa Croya de Tera.
* Santa María de la Vega.
* Santa María de Valverde.
* Santibáñez de Tera.
* Santibáñez de Vidriales.
* Santovenia.
* La Torre del Valle.
* Uña de Quintana.
* Valdescorriel
* Vega de Tera.
* Villabrázaro.
* Villaferrueña.
* Villageriz.
* Villanázar.
* Villanueva de Azoague.
* Villanueva de las Peras.
* Villaveza de Valverde.
* Villaveza del Agua.

## Enllaços externs

* Benavente.net, Web de Benavente i comarca
* Benavente y Los Valles.
# Boeckella calcaris

Boeckella calcaris és una espècie de crustaci copèpode de la família dels centropàgids. Viu en dos cossos d'aigua de poca profunditat, un a Bolívia i l'altre al Perú.
# Puig Sec (l'Esquirol)

El Puig Sec és una muntanya de 1.010 metres que es troba al municipi de l'Esquirol, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Colom bru beccurt

El colom bru beccurt (Phapitreron brevirostris) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) considerat per diversos autors coespecífic de Phapitreron leucotis.

## Subespècies

S'han descrit dues subespècies:
* P. b. brevirostris (Tweeddale, 1877). Propi dels boscos de les Visayas orientals i Mindanao.
* P. b. occipitalis (Salvadori, 1893). De Basilan i l'arxipèlag de Sulu.

## Referències

* ↑ Gill, Frank B. (ed.); Donsker, David B. (ed.). «IOC World Bird List 8.1» (en anglès). DOI: 10.14344/ioc.ml.8.1.
* ↑ Handbook of the birds of the world (en anglès). Volum 4: Sandgrouse to Cuckoos. Barcelona: Lynx Edicions, 1992-2013. ISBN 84-87334-10-5.
# Morro Curt

El Morro Curt és una muntanya de 255 metres que es troba al municipi de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Divisió d'Arakan

La divisió d'Arakan fou una entitat administrativa formada a Birmània sota domini britànic. Estava formada pels següents districtes:
* Districte d'Akyab
* Districte d'Arakan Hill Tracts (o Districte de Nothern Arakan)
* Districte de Kyaukpyu
* Districte de Sandoway
Els Arakan Hill Tracts no estaven sota autoritat britànica directe. La superfície era de 37.622 km² i la població era (1881) de 587.518 habitants amb una proporció de 4 budistes per cada musulmà i amb 2 ciutats i 3528 pobles. Fou annexionada el 1826 i va formar una província o divisió dins de la presidència de Bengala fins que Birmània va formar província separada el 1937. Inicialment arribava fins al Cap Negrais i la formaven quatre districtes: Akyab, An, Ramri (Ramree) i Sandoway. Quan fou annexionat Pegu el 1852 la part inferior d'Arakan entre Kyeintali i Cape Negrais fou agregada al districte de Bassein encara que després va recuperar una part entre Kyeintali i el riu Gwa. Fou administrada per un comissionat amb capital a Akyab. Ramreee va esdevenir el 1855 el districte de Kyaukpyu.
El 1974 la nova constitució de Birmània la va convertir en l'estat Rakhine.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Graula

La graula (Corvus frugilegus) és un ocell membre de la família Corvidae dins de l'ordre dels passeriformes. Fa 45-47 cm de llargada. Les plomes del cap, clatell i espatlles són particularment denses i sedoses.
És un ocell resident (no migrador) a Gran Bretanya i la major part d'Europa central, vagant a Islàndia i nord d'Escandinàvia, també es troba una raça a Àsia. Va ser introduït a Nova Zelanda a mitjan segle xix i va constituir una plaga agrícola i d'allí en va essent erradicat. Predominantment menja cucs de terra i larves d'insectes, també menja gra, fruits, petits mamífers i ous d'altres ocells.

## Referències

* BirdLife International (2004). Corvus frugilegus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el el 9 de maig de 2006 (en anglès). L'entrada de la base de dades inclou una justificació de per què aquesta espècie és de risc mínim
* Handbook of the Birds of Europe, the Middle East, and North Africa: The Birds of the Western Palearctic Volume VIII: Crows to Finches, editor en cap: the late Stanley Cramp, publicat per C. M. Perrins ISBN 0-19-854679-3
* Crows and Jays by Madge and Burn, ISBN 0-7136-3999-7
* Debout G 2003. Le corbeau freux (Corvus frugilegus) nicheur en Normandie: recensement 1999 & 2000. Cormoran, 13, 115-121.

## Enllaços externs

* Rook in profile
* Skull of Rook Arxivat 2010-10-03 a Wayback Machine.
* Rook videos a The Internet Bird Collection
# Benedetto Accolti el vell

Benedetto Accolti "el vell" (Arezzo 1415-Florència 1466), fou patrici d'Arezzo, adscrit a la ciutadania de Florència el 1458, lector de dret de la universitat de Florència el 1451, canceller de la República florentina el 1459, membre de l'Acadèmia Platònica de Florència, historiador autor del De bello a Christianis contra Barbaros gesto pro Christi sepulchro, et Judea recuperandis i de De praestantia vitorum sui aevi
# L'Agustí (Tagamanent)

L'Agustí és una antiga masia situada en el serrat dels Arenals del pla de la Calma, municipi de Tagamanent (Vallès Oriental). Al final de la dècada del 1990 va ser restaurada com a Casa Museu l'Agustí, un museu etnològic que forma part del Parc Etnològic de Tagamanent en el Parc Natural del Montseny.

## Masia

És una masia ramadera de grans proporcions. La major part de les dependències ramaderes són a l'interior i amb escassos annexos. Al costat esquerre hi ha una eixida de dos pisos amb grans arcades. L'edifici és de planta rectangular i consta de planta baixa, pis i golfes. La teulada és a doble vessant amb aiguavés als costats. Té finestres i porta quadrada amb llinda de pedra. Als baixos, al costat de la porta, hi ha una finestra espitllerada i una única obertura al primer nivell.

## Història

La primera referència documental del topònim Agustini és del segle xii en un capbreu de la parròquia de Tagamanent pel comte de Barcelona. En el fogatge del 1497 i posteriors del segle xvi apareix el cognom Agustí, on destaca Bernat Agustí com a batlle reial de Tagamanent.
La masia es va construir el segle xvii i l'estructura actual correspon a les reformes del segle xviii. En la llinda de la porta principal hi ha la inscripció «Ave Maria gratia plena Pere Agustí 1776». A la galeria hi ha la inscripció «Felis Agustini 1788» i a les llindes de les finestres de la pallissa s'hi llegeix «Dionís Rovira i Pera Agustí 1736».
Va ser la casa pairal de la família Agustí fins al segle xix. Després de passar per diferents propietaris, va patir una davallada econòmica al segle xx i l'any 1943 consta com a abandonada i en runes. L'últim propietari la va vendre a la Diputació de Barcelona.

## Referències

* ↑ «L'Agustí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2012].
* 1 2 3 «L'Agustí». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 12 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Casa Museu l'Agustí Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine., la Calma - Parc Etnològic de Tagamanent.
# Puigdeniu

El Puigdeniu és una muntanya de 673 metres que es troba al municipi de l'Esquirol, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Evènor (metge)

Evènor（en grec antic: Εὐήνωρ, llatí: Evenor) va ser un metge de l'antiga Grècia que sembla que va escriure sobre fractures i luxacions i que hauria viscut al segle iv aC, atès que va rebre la ciutadania atenesa l'any 322 aC. Probablement és el mateix de qui parla Plini el Vell i també Celi Aurelià, qui diu que va escriure un llibre anomenat Curationes.

## Referències

* ↑ W.A.G., Evenor a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 84
* ↑ «Euenor 1». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Penya de l'Escofet

La Penya de l'Escofet és una muntanya de 444 metres que es troba entre els municipis d'Olèrdola, a la comarca de l'Alt Penedès i de Canyelles, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Divisió de Jabalpur

La divisió de Jabalpur o Jubbulpore és una entitat administrativa de l'estat de Madhya Pradesh amb capital a Jabalpur. Està formada pels districtes de Balaghat, Chhindwara, Jabalpur, Katni, Mandla, Narsinghpur i Seoni. Sota dominis britànic era una de les quatre divisions de les Províncies Centrals i la formaven cinc districtes: Sagar o Saugor, Damoh, Jabalpur, Mandla i Seoni. La superfície aleshores era de 48.401 km² i tenia 11 ciutats i 8501 pobles, amb una població el 1881 de 2.201.633 habitants, el 75% hindús, 4% musulmans, animistes 18% i 3% altres.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908 [Consulta: http://dsal.uchicago.edu/reference/gazetteer/].
# Venus In situ Composition Investigations

Venus In situ Composition Investigations (VICI) és una missió de concepte d'aterratge a Venus per respondre a qüestions que estan molt de temps sobre els seus orígens i evolució, i proporciona noves idees per entendre la formació, l'evolució i l'habitabilitat dels planetes terrestres.
El concepte de la missió va ser proposat el 2017 al programa New Frontiers de la NASA per competir pel finançament i el desenvolupament. La NASA seleccionarà diverses propostes per a estudis conceptuals addicionals abans de novembre de 2017, seleccioni un guanyador en la competició en el 2019, i després el llançarà el 2024.
Si se selecciona i es desenvolupa, la missió VICI enviaria dos mòduls d'aterratge idèntics a les regions Tesserae inexplorades que es creu que són antigues superfícies exposades que no havien estat sotmeses a una reestructuració volcànica. Els dos mòduls d'aterratge mesurarien la composició atmosfèrica i l'estructura durant el seu descens a un nivell de detall que no ha estat possible en missions anteriors. Els landers també analizarien la química superficial, la mineralogia i la morfologia al seu lloc d'aterratge.

## Càrrega útil científica

Les càrregues útils proposades per VICI inclouen una còpia de l'espectròmetre de massa neutral i l'espectròmetre de làser sintonitzable que actualment utilitza el rover Curiosity per proporcionar mineralogia de superfície i composició elemental. Un espectròmetre de raigs gamma permet realitzar mesures d'elements naturalment radioactius a una profunditat de ~ 10 cm.

## Vegeu també

* Venus In Situ Atmospheric and Geochemical Explorer (VISAGE), un concepte de missió competitiva a Venus
* Venus Origins Explorer (VOX), un concepte de missió competitiva a Venus

## Enllaços externs

* Prototipus de Goddard Venus Lander a YouTube (42 segons de vídeo)
# Benishangul-Gumaz

Benishangul-Gumaz és una de les nou kililoch (regions ètniques) d'Etiòpia.

## Població

La majoria dels habitants són ètnies sudaneses com els bertes (26,7%), gumuzos (23,4%), amhares (22,2%), oromos (12,8%), shinashes (7%), maos, komos i altres.

## Presidents del Comité Executiu

* Ateyb Ahmed 1990s - 1995
* Yaregal Aysheshum (B-GPDUF) Juliol 1995 - present

## Enllaços externs

* Mapa de Benishangul-Gumaz a UN-OCHA (PDF)
* House of Federation Arxivat 2005-03-24 a Wayback Machine. Llista de Membres del Govern Oficial d'Etiòpia
# Rambla Principal (Vilanova i la Geltrú)

La Rambla Principal és un carrer del municipi de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

S'estén des de la plaça de les Neus fins al passeig Marítim. La línia del ferrocarril la talla perpendicularment en el tram inferior.
El tram que va des de la plaça de les Neus fins a la plaça Gumà rep el nom de Rambla Principal, i el tram des de la plaça Gumà fins al Passeig Marítim es diu Rambla de la Pau.
Presenta un passeig central amb arbres, dues calçades per a vehicles i dues voreres.
Els edificis, generalment, són de planta baixa i dos pisos. Estilísticament s'emmarquen en llenguatges diversos: eclecticisme, modernisme, historicisme, etc. Hi ha edificis de construcció recent que trenquen la unitat del conjunt.
Al tram inferior, a la Rambla de la Pau, s'ha construït un pas inferior per a ús exclusiu dels vianants.

## Història

L'origen és del 1754, quan la Rambla tenia 240 m. L'any 1820, amb l'enderrocament de la paret dels Caputxins, va passar a tenir 366 m. El 1854, entre els vilanovins residents a l'Havana compren unes cases per a enderrocar-les i la Rambla arriba als 600 m. És el mateix any que es posen els seients de pedra. L'any 1874, amb la compra d'altres dues cases la rambla ja té 700 m. El 1881 s'inaugura el ferrocarril, que talla la Rambla i la ciutat. El 1882 es col·loquen els bancs públics projectats per l'arquitecte municipal B. Pollés i Vivó a la Rambla de la Pau. Al segle XX ja arriba al mar (1957) i l'últim tram s'acaba el 1963.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Rambla Principal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 novembre 2012].
# El Castell de Boixader

El Castell de Boixader és una muntanya de 951 metres que es troba al municipi de Sora, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eurifont

Eurifont (en grec antic: Εὐρυφῶν, llatí: Euryphon) fou un cèlebre metge de l'antiga Grècia natural de Cnidos (Cària) que va néixer probablement a la meitat del segle V aC, atès que Sorà diu que era un contemporani d'Hipòcrates, però més vell. El mateix escriptor explica que ell i Hipòcrates van ser cridats a la cort de Perdicas II, el fill d'Alexandre el Gran, però segurament és una història apòcrifa.
Apareix esmentat en un fragment del comediògraf Plató conservat per Galè, qui també l'esmenta altres vegades: diu que era considerat autor de les Sentències de Cnidos (Κνίδιαι γνῶμαι), un antic tractat de medicina, i probablement d'altres obres incloses al Corpus hipocràtic, entre les quals hi podria haver un De Morbis (Περὶ Νούσων). Hi ha autors que li atribueixen una obra intitulada De Natura Muliebri (Περὶ Γυναικείης Φύσεως. Celi Aurelià diu que coneixia la diferència entre artèries i venes. Totes aquestes obres només es conserven en fragments citats per altres autors.

## Referències

* ↑ Euryphon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 112
# Llacsí

El Llacsí és una muntanya de 363 metres que es troba al municipi de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Divisió de Narbada

La divisió de Narbada o Nerbudda o Narmada fou una antiga entitat administrativa de les Províncies Centrals amb una superfície de 7.353 km². Formava una bona part de la vall del riu Narbada (Narmada o Nerbudda) que li donava nom. La capital era a Hoshangabad i la formaven cinc districtes:
* Districte de Narsinghpur
* Districte d'Hoshangabad
* Districte de Nimar
* Districte de Betul
* Districte de Chhindwara
La població era:
* 1881: 1.763.105
* 1891: 1.881.147
* 1904: 1.783.441 (baixada per la fam de 1899-1900 i uns canvis territorials el 1901)
La població eren hindús en un 73%, animistes un 21% (en descens progressiu), musulmans un 4% (en ascens), jainistes 1% i cristians, kabirpanthis, satnamis, parsis, jueus i sikhs 1%. La població eren gonds (prop de 400.000), korkus, bhils, kanwars, kols, savars, khàrries, múghies i altres i en castes: bramans, rajputs, bhats, gosains, kayasths, baniyes i nombroses subcastes de sudres. L'esmentada població vivia en 7 ciutats i 6.164 pobles el 1901 (11 ciutats i 6.144 pobles el 1881). La ciutat principal era Hoshangabad (15.863 habitants el 1881) superada per Burhanpur (33.341 habitants el 1901); altres ciutats eren Khandwa, Harda, Narsinghpur, Chhindwara, Gadarwara, Pandhurna, Sohagpur, Seoni i Mohgaon. Les muntanyes principals eren la branca dels Satpura anomenada muntanyes Mahadeo, on hi havia el sanatori de Pachmarhi, residència d'estiu del govern. L'estat de Makrai estava enclavat al seu territori i sota supervisió del comissionat de la divisió.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.