OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arawa (Papua Nova Guinea)

Arawa és la capital i la ciutat més gran de la Regió Autònoma de Bougainville a Papua Nova Guinea. Va ser molt destruïda durant la Guerra civil de Bougainville es va relocalitzar la capital a Buka, malgrat que hi ha plans de reconstruir-la. L'any 2000 tenia 36.443 habitants i era la tercera ciutat més gran del país.
Arawa era una plantació. Com a ciutat es va fundar l'any 1884. Durant la dècada de 1970 i 1980 es va desenvolupar comercialment.
# Ratpenat frugívor de collar

El ratpenat frugívor de collar (Myonycteris torquata) és una espècie de ratpenat de la família dels pteropòdids. Viu a la sabana i els boscos de l'Àfrica subsahariana (Angola, el Camerun, el Gabon, la Guinea Equatorial, la República Centreafricana, la República del Congo, la República Democràtica del Congo, Ruanda, el Sudan del Sud i Uganda).
Aquesta espècie de ratpenat és, juntament amb altres dues, sospitosa d'actuar com a reservori del virus d'Ebola.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Myonycteris torquata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 desembre 2007 (en anglès).
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Puig del Perdigó

El Puig del Perdigó és una muntanya de 331 metres que es troba al municipi de Colera, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bony de les Bigues

El Bony de les Bigues és una muntanya de 1.921 metres que es troba al municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cova de Vallmajor

La Cova de Vallmajor, és una cova amb representacions de pintura rupestre protegides com Patrimoni de la Humanitat en el conjunt de l'Art rupestre de l'arc mediterrani de la península Ibèrica. Està situada en el municipi d'Albinyana (Baix Penedès) a 150 m damunt el torrent de Vallmajor, prop de la font de Vallmajor.
La cova té un pòrtic d'entrada, d'uns 3 m d'alt per 5 d'ample, el qual dona inici a les galeries de la cavitat, que s'endinsen a la muntanya amb una forta inclinació. De les primeres galeries surten diferents desviacions que porten a dos recintes sense continuació. Per la galeria que es pot considerar general es continua baixant, fins a arribar a un punt on aquesta dona a un corredor molt estret des del qual s'accedeix a una sala de 9 x 2,50 m. És aquí on es troba un conjunt de pintures que ocupa la paret oest, delimitades per un flec estalactític que les protegeix de la humitat.
Les representacions, amb un estil molt esquemàtic, figuren animals i signes. S'individualitzen 17 figures corresponents a quadrúpedes (cérvols i possibles cavalls), arcs, una creu inscrita en un cercle, traços i restes de pigment. Totes són actualment visibles, encara que el seu estat de conservació no és gaire bo. Les pintures eren cobertes en part per dipòsits de l'edat del Bronze.
La Cova de Vallmajor va ser estudiada l'any 1959 per E. Sunyer, J. Vicente i E. Boixadera des d'un punt de vista geoespeleològic. Durant aquests treballs, es va descobrir la sala on es troben les pintures. Aquestes, però, van ser descobertes el 2 de novembre de 1961 pel Sr. Josep Ma Solé, aficionat local. Posteriorment, i durant el mateix any 1961, les pintures foren estudiades per S. Vilaseca i es decidí tancar la cova com a mesura de protecció. El dia 22 de desembre de 1986, la Sra. Anna Alonso, amb la col·laboració dels Srs. Alexandre Grimal i Joan Pallarés, va visitar la cavitat per tal d'elaborar un informe.
En un estudi arqueològic s'hi van trobar restes de ceràmica, sílex, os i metalls atribuïts al Bronze Mitjà i Final, exceptuant alguns fragments de campaniana A i ceràmica a torn d'una ocupació posterior ibèrica. És una cavitat molt coneguda i visitada que ha patit accions negatives amb grafits prop de les pintures rupestres. Actualment està físicament tancada.

## Referències

* 1 2 3 «Cova de Vallmajor». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2013].
* ↑ «Cova de Vallmajor (Albinyana)». Generalitat de catalunya, Departament de Cultura, 22-03-2007. [Consulta: 28 març 2021].

## Bibliografia

Vilaseca, S.; Solé, J.M.; Montserrat, J.. La cueva de Vallmajor y sus pinturas rupestres (en castellà). Instituto de Estudio, Tarraconenses "Ramon Berenguer IV.", 1961, p. 1-35.

## Enllaços externs

* Estudio geoespeleoldgico de la cueva-sima de Vallmajor (PDF)
# Cantó de Boulogne-Billancourt-Nord-Oest

El cantó de Boulogne-Billancourt-Nord-Oest és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Boulogne-Billancourt. Comptava amb part del municipi de Boulogne-Billancourt.

## Municipis

* Boulogne-Billancourt (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Georges Gorse | UDR |
| 1973-1991 | Paul Graziani | UDR, després RPR |
| 1991-1998 | Vincent Tauzin | RPR |
| 1998-2004 | Henri Ricard | RPR, després UMP |
| 2004- | Thierry Solère | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 32.888 | 35.520 | 36.820 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Musaranya nana del Gabon

La musaranya nana del Gabon (Suncus remyi) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Camerun, República Centreafricana, República del Congo i Gabon. El seu hàbitat natural són els boscos de plana humits tropicals o subtropicals. Es troba amenaçada per la pèrdua d'hàbitat.
# Ratpenat nassut de Peters

El ratpenat nassut de Peters (Harpiola grisea) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de l'Índia. Habita els boscos densos montans. Està amenaçat per la desforestació.

## Referències

* ↑ Molur, S.; Srinivasulu, C. Harpiola grisea. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 juny 2016.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Àcid tel·lurhídric

Àcid tel·lurhídric és el nom de les dissolucions aquoses del tel·lurur d’hidrogen H$_2$Te, les quals tenen propietats àcides. Aquestes dissolucions són tèrmicament inestables i altament tòxiques, per la qual cosa no tenen aplicacions. Se simbolitzen com H$_2$Te(aq).
En dissolució aquosa el tel·lurur d'hidrogen reacciona amb l'aigua segons la teoria àcid-base de Brønsted-Lowry i s'estableixen els següents equilibris amb formació dels anions hidrogentel·lurur HTe$^–$ i tel·lurur Te$^{2–}$ i el catió oxoni H$_3$O$^+$ característic de les dissolucions d'àcids:
${\ce {H2Te(g) + H2O(l) <=> HTe^{-}(aq) + H3O+(aq)}}$${\ce {HTe^{-}(aq) + H2O(l) <=> Te^{2-}(aq) + H3O+(aq)}}$
El primer equilibri és el més desplaçat cap a la dreta i té un pK$_{a1}$ = 2,64 (constant d'equilibri K$_{a1}$ = 10$^{–2,64}$ = 2,29 × 10$^{–3}$), inferior als corresponents dels àcids sulfhídric (7,05) i selenhídric (3,89), que són els hidràcids dels elements del mateix grup de la taula periòdica. És un valor del mateix ordre de magnitud que el de l'àcid fosfòric H$_3$PO$_4$ (pK$_{a1}$ = 2,16, K$_{a1}$ = 10$^{–2,16}$ = 6,92 × 10$^{–3}$). Aquest valor indica que l'àcid tel·lurhídric és un àcid més fort que els altres dels elements del mateix grup de la taula periòdica, cosa que és deguda al fet que l'anió HTe$^–$ té un radi iònic major que els dels altres dos anions HS$^–$ i HSe$^–$. En davallar a la taula periòdica els àtoms augmenten el seu volum a causa de l'augment de capes d'electrons, i la força que cal rompre per separar els ions és la força de Coulomb que és inversament proporcional a la separació entre els nuclis dels ions. Pel segon equilibri pK$_{a2}$ = 11 (constant d'equilibri K$_{a2}$ = 10$^{–11}$), per tant, molt menys desplaçat cap a la formació de Te$^{2–}$.

## Referències

* 1 2 «àcid tel·lurhídric». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Oroz Funes, J. Química. Madrid: SM, 1987. ISBN 843480798X.
* 1 2 3 William M. Haynes. CRC handbook of chemistry and physics (en anglès). 93rd edition. Boca Raton, FL: CRC Press, 2016. ISBN 978-1-4398-8050-0.
# Puig Torroella (Albanyà)

El Puig Torroella és una muntanya de 1.056 metres que es troba entre els municipis d'Albanyà, a la comarca de l'Alt Empordà i de Beuda, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «puig de Torroella». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 22 març 2023].
# Roca de la Balma

La Roca de la Balma és una muntanya de 2.382,3 metres que es troba al municipi de Cava, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# De nens

De nens és un llargmetratge documental realitzat pel director català Joaquim Jordà l'any 2003 sobre el judici del famós «Cas Raval».

## Argument

És una reflexió sobre el sistema judicial, el paper dels mitjans de comunicació i les polítiques d'especulació immobiliària que assetgen la ciutat de Barcelona. Pren com a base el llibre Raval: De l'amor als nens del periodista Arcadi Espada, on desmunta minuciosament una gran xarxa que suposadament havia captat més d'una cinquantena de nens i testimoniava la negligència de policies, psicòlegs, alguns representants judicials i, sobretot, dels mitjans de comunicació que propagaren l'escàndol.
La pel·lícula es va estrenar al març del 2004 als Cinemes Verdi de Barcelona. Aquell mateix any, fou nominada a la categoria Millor Documental dels Premis Goya, i guardonada com a Millor documental Iberoamericà al Festival Internacional de Gualadajara (Mèxic). El 2005 va ser premiada com a millor documental pel Col·legi de Directors de Catalunya.

## Referències

* ↑ Manresa, Laia. Joaquín Jordá. La Mirada lliure. Barcelona: Pòrtic - Filmoteca de Catalunya, juny 2006, p. 206. ISBN 84-393-7068-7 [Consulta: 22 març 2018].
* ↑ «De niños » Premios Goya 2021».
* ↑ «De Niños». Massa d'Or Produccions. Arxivat de l'original el 2018-03-27.

## Bibliografia

* Angulo, J. «La mirada poliédrica de Joaquín Jordá». Nosferatu. Revista de cine, 52, 2006, pàg. 27-28.
* Guerra, Carles «La militancia biopolítica de Joaquín Jordá». Comparative Cinema, 5, 2014, pàg. 50-55.
* Rodríguez, Javier «El auge del documental viene de la crisis del cine». El País, 26-06-2004.
# Cantó de Chaville

El cantó de Chaville és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Boulogne-Billancourt. Comptava amb 4 municipis i el cap és Chaville.
Al 2015 tres dels seus municipis van anar al cantó de Saint-Cloud i el restant al cantó de Meudon.

## Municipis

* Chaville
* Marnes-la-Coquette
* Vaucresson
* Ville-d'Avray

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Gabriel Ausserré | SFIO, després PS |
| 1973-1982 | Jean Germain | UDR, després RPR |
| 1982-1996 | Marcel Houlier | UDF-CDS |
| 1996-2004 | Denis Badré | UDF |
| 2004-2008 | Jean-Jacques Guillet | UMP |
| 2008- | Christiane Barody-Weiss | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 30.939 | 37.603 | 41.687 | 39.484 | 39.112 | 39.041 | 39.758 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ratpenat cuallarg d'Ansorge

El ratpenat cuallarg d'Ansorge (Mops ansorgei) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids. Fou anomenat en honor de l'explorador i col·leccionista britànic William John Ansorge.
Viu a Angola, el Camerun, la República Democràtica del Congo, Etiòpia, Nigèria, Sud-àfrica, el Sudan, el Sudan del Sud i Zimbàbue.

## Referències

* ↑ «ratpenat cuallarg d'Ansorge». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 14–15. ISBN 978-0801893049.
* ↑ Distribució geogràfica (Chaerephon ansorgei)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Ratpenat papallona argentat

El ratpenat papallona argentat (Glauconycteris argentata) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a l'Àfrica subsahariana.
Habita els boscos tropicals i subtropicals i la sabana.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Glauconycteris argentata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 desembre 2007 (en anglès).
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Élisa Bloch

Élisa Marcus, de cognom de casada Bloch, fou una escultora txeca nacionalitzada a l'estat francés. Va nàixer el 8 de gener del 1848 a Breslau i va morir a París, el 10 de maig del 1905.

## Biografia

Nascuda a la Silèsia prussiana, Élisa Marcus arribà a París amb sos pares i després va prendre la nacionalitat francesa en casar-se amb el periodista Léon Bloch, un temps redactor en cap de L'Écho de Paris.
Es va matricular en l'Académie Julian i hi va rebre l'ensenyament d'Henri Chapu.
Debutà al Saló dels Artistes Francesos el 1878 i hi exposà un medalló que representava el seu marit. Després va produir una gran quantitat de bustos, com ara els de Jules Barbier, Camille Flammarion, Buffalo Bill, Léonide Leblanc (amant de Georges Clemenceau), Jules Oppert, Zadoc Kahn, Matilde Bonaparte, Frédéric Passy (al Saló de 1903), etc.
El grup Virginius immolant la seua filla Virginia el va presentar a l'Exposició Universal de París de 1889 i després el va fondre en bronze per l'any 1900 (Brussel·les, parc del Museu Reial de l'Àfrica Central).
Élisa Bloch va fer molts encàrrecs públics, entre els quals monuments commemoratius.
El 1892 va fundar la revista mensual Paris-Province, que va dirigir fins al 1905. Després de la seua mort, la direcció anà a càrrec de la pintora Madeleine Foyot d'Alvar: La revista va desaparéixer el 1909. Segons la investigadora Nelly Sanchez,, aquesta revista, molt russòfila, no tingué gaire èxit. Pretenia ser l'òrgan de premsa de l'Acadèmia Literària i Artística de París-Província, acadèmia que responia a un doble pensament: «descentralitzar les lletres i les arts, fer valorar els joves talents per als quals, cada dia, i a cada pas, hi ha tantes dificultats». Anaïs Ségalas i la baronessa Staffe hi escrivien cròniques.
Tenia un taller, cap al 1895, a París.
Élisa Bloch va morir el 10 de maig del 1905 a casa seua, a París. L'enterraren al Cementeri de Montparnasse, fins que al final del 1975 en traslladaren les despulles al Cementiri del Père-Lachaise.(1)

## Referències

* ↑ «Visionneuse - Archives de Paris». [Consulta: 8 novembre 2024].

## Bibliografia

* Armand Boutillier de Retail, "M. Bloch (Elisa)», en Jules Martin (dir.), Nos peintres et sculpteurs, graveurs, dessinateurs, Flammarion, 1897, p. 55.
* Nelly Sánchez, «Le Rêve d'Elisa Bloch», Cahiers Naturalistes, núm. 86, p. 331-333, 2012.
# Puignau

El Puignau és una muntanya de 203 metres que es troba al municipi del Port de la Selva, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
Viccionari
# Roc de Parroi

El Roc de Parroi és una muntanya de 1.481 metres que es troba al municipi del Pont de Bar, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Colombes-Sud

El cantó de Colombes-Sud és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Nanterre. Comptava amb part del municipi de Colombes.

## Municipis

* Colombes (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1976 | Pierre Lagravère | CD |
| 1976-1982 | Dominique Frelaut | PCF |
| 1982-2001 | Alain Aubert | RPR |
| 2001- | Nicole Gouéta | RPF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 27.727 | 27.726 | 32.212 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Aritatsu Ogi

Aritatsu Ogi (Hiroshima, Prefectura d'Hiroshima, Japó, 10 de desembre de 1942), és un exfutbolista i exentrenador japonès.

## Selecció japonesa

Aritatsu Ogi va disputar 62 partits amb la selecció japonesa. Va guanyar la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic 1968.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Ratpenat cuallarg de Gallagher

El ratpenat cuallarg de Gallagher (Mops gallagheri) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids, endèmica de la República Democràtica del Congo.
És una espècie en perill per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ «ratpenat cuallarg de Gallagher». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 19 desembre 2024].
* ↑ Distribució geogràfica (Chaerephon gallagheri) (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Ratpenat papallona de Beatrix

El ratpenat papallona de Beatrix (Glauconycteris beatrix) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids que es troba a Angola, la República Centreafricana, la República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Ghana, Kenya i Nigèria.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Ratpenat papallona de Beatrix. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 desembre 2007 (en anglès).
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Rocacinta

El Rocacinta és una muntanya de 1.049 metres situada al municipi de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de Moles

El Serrat de Moles és una muntanya de 622 metres que es troba al municipi de Bassella, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gir espacial

L'anomenat gir espacial, des de finals de la dècada de 1980, presenta un canvi de paradigma en les ciències culturals i socials. Es refereix al lloc, l'hàbitat o a l'espai geogràfic com una nova percepció de la dimensió cultural. El paradigma arrela en el fet que no només el temps és el centre de la recerca dels estudis culturals, com va ocórrer a la modernitat, sinó que l'espai és tant o més important i significatiu.
El terme "gir espacial" va ser creat pel geògraf Edward W. Soja en el seu llibre Thirdspace (1996).

## Referències

* ↑ González, J.. «Giros Culturales III – Giro Espacial – 13» (en castellà). CEIIBA EA7412 (Centre d’études ibériques et ibéro-américaines – cultures romanes et amérindiennes), 2018. [Consulta: 9 setembre 2021].
# Cantó de Gennevilliers-Nord

El cantó de Gennevilliers-Nord és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Nanterre. Comptava amb part del municipi de Gennevilliers.
Al 2015 va desaparèixer i el seu territori es va unir al nou cantó de Gennevilliers.

## Municipis

* Gennevilliers (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1985 | Lucien Lanternier | PCF |
| 1985-1988 | Jacques Brunhes | PCF |
| 1988- | Jacques Bourgoin | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 23.459 | 21.853 | 19.689 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ariulf

Ariulf fou el segon duc de Spoleto succeint a Faroald I a la seva mort vers el 592. Només ascendir al poder va ocupar algunes ciutats romanes d'Orient i va ajudar a Arequis I de Benevent en el setge de Nàpols, plaça forta romana d'Orient. Va derrotar els romans d'Orient a Camerino i el duc va al·legar haver tingut l'ajut de Sant Sabí. Pau Diaca diu que fou el primer duc convertit al cristianisme. El Papa Gregori I va fer una pau separada amb ell el que va provocar l'hostilitat de l'emperador romà d'Orient i de l'Exarca de Ravenna. Va morir vers el 602 i el va succeir el fill del seu antecessor, Teodelap, que s'havia imposat a un germà.
# Ratpenat de ferradura de Marshall

El ratpenat de ferradura de Marshall (Rhinolophus marshalli) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids que es troba a Laos, Malàisia, Tailàndia i el Vietnam.

## Referències

* ↑ Bates, P.; Francis, C.; Csorba, G. Rhinolophus marshalli. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 febrer 2015.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Ratpenat pilós de Damara

El ratpenat pilós de Damara (Kerivoula argentata) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids que es troba a la República Democràtica del Congo, Malawi, Kenya, Angola, Moçambic, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Uganda, Zàmbia i Zimbàbue.
Habita la sabana.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Ratpenat pilós de Damara. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 desembre 2007 (en anglès).
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Bony de la Culla

El Bony de la Culla és una muntanya de 1.932 metres que es troba al municipi de Montferrer i Castellbò, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya