OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# .ag

.ag és l'actual domini de primer nivell territorial (ccTLD) d'Antigua i Barbuda. Està administrat per la societat Nicag.
Actiu des del 1991, admet registres directament al segon nivell, o al tercer nivell sota els subdominis .com.ag, .org.ag, .net.ag, .co.ag, o .nom.ag. No hi ha restriccions a la identitat dels registradors.
A més de l'ús esperat com a codi de país, .ag és utilitzat sovint per llocs relacionats amb l'agricultura i sobretot per companyies en països de parla alemanya on moltes societats prenen la forma social AG (Aktiengesellschaft, equivalent a S.A. o S.L.). El seu ús s'ha restringit per ordre judicial.

## Referències

* ↑ «Domains.info – .ag-Domain - Informationen zur Domain aus Antigua und Barbuda», 27-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-27. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Internet country domains list / Country Internet codes / TLDs - World Standards» (en anglès britànic). [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «IANA — .ag Domain Delegation Data». [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ online, heise. «Urteil zu AG-Domains verschärft» (en alemany). [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Nic AG». [Consulta: 18 juliol 2021].

## Enllaços externs

* IANA .ag whois information (anglès)
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# La Corbera (Tavertet)

La Corbera és una masia de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita masia construïda a recer d'un gran penyal. És de planta rectangular, i està coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a ponent. Presenta un annex (la pallissa) adossat a la façana principal en el sector nord, i actualment és utilitzada també com a habitatge. A la façana est presenta també un petit annex. Té poques obertures i aquestes no presenten cap eix de composició. A la façana principal hi ha un portal amb arc de descàrrega i llinda datada (1791). Els ràfecs són de llosa i teula.

## Història

Masia de finals del segle xviii.

## Referències

* ↑ GEC
* 1 2 «Mas Corbera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Balghelam

L'illa de Balghelam és una illa de l'emirat d'Abu Dhabi (Emirats Àrabs Units) a la costa de l'emirat, al nord-est d'Abu Dhabi (ciutat). És una illa arenosa amb poc metres d'altura màxima. Està deshabitada i la seva superfície és de 5 km². Mesura 5 km de llarg per 1 d'ample. Tota la costa està plena de manglars i bancs d'arena a la part sud.
Hi viuen 300 gaseles de muntanya i d'arena (Gazella gazella i Gazella subgutturosa) i s'hi refugien a l'hivern milers d'ocells.
Fou ocupada per pescadors des de fa uns 4000 anys; les restes més antigues corresponen a poteria de Bahrein del 2000 aC. La major part de les restes corresponen al període islàmic tardà (a partir del segle xvi) però hi ha indicis d'ocupació en el primer mil·lenni. S'han trobat pedreres, algunes tombes musulmanes, restes marins a la costa d'haver menjat animals (crustacis i mamífers marins) i restes de ceràmica de tipus iranià i local; les restes més abundants són les ostres perleres (Pinctada radiata) i el caragol hexaplex kuesterianus, i alguns ossos i restes de tortugues. L'illa disposava d'un sofisticat sistema de deus i fonts i dipòsits d'aigua que atrapaven la pluja a l'hivern i permetien utilitzar l'illa com a base quasi tot l'any; s'han identificat onze deus que es van usar del segle xvi al XX, però des van abandonar als anys seixanta, tot i que encara rutllen perfectament.
# Kloeckera apiculata

Kloeckera apiculata és un llevat que ha estat àmpliament estudiat per les seves implicacions, especialment relacionats amb l'enologia i la microbiologia del vi, ja que està present en la pell del raïm de manera natural i és un important contribuent a la fermentació de most de raïm espontània,és a dir fermentat sense inocular llevat extern.
Té un baix rendiment de fermentació (% de glucosa fermentada en relació a l'etanol) i poca tolerància a l'etanol (a nivells del 4% d'alcohol Klockera apiculata col·lapse). S'aprecia en el vi algunes característiques fisiològiques com la producció d'àcid acètic. Per aquestes raons, es prefereix normalment bloquejar l'acció de Kloeckera apiculata per sulfuració, seguit der la inoculació amb un llevat de millors característiques tecnològiques com ara Saccharomyces cerevisiae.
# Lily Potter Evans

Lily Potter (nascuda Evans) és la mare de Harry Potter. És descrita com a una noia molt guapa, amb ulls verds i cabell llarg de color castany vermellós. Durant la seva època a Hogwarts va ser molt amiga de Severus Snape. James Potter estava perdudament enamorat d'ella i Lily va trigar cinc anys a acceptar una cita amb ell. Van casar-se tot just acabar Hogwarts i van tenir a en Harry molt ràpid perquè Lord Voldemort estava augmentant el seu poder. Va morir juntament amb el seu marit en una nit de Halloween a casa seva a la vall de Goldric a mans de l'Innominable. El seu fill Harry va sobreviure i va anar a viure amb la germana de la Lily, Petúnia Dursley i el seu marit Vernon Dursley a Little Whinging a Surrey amb el seu fill Dudley. Els Dursley van tractar a en Harry tant malament com van poder.

## Referències

* ↑ Rowling, J.K.. «34». A: Harry Potter and the Half-Blood Prince (en anglès). Bloomsbury, 2005. ISBN 0-7475-8108-8.
* 1 2 Rowling, J.K.. «33». A: Harry Potter and the Deathly Hallows (en anglès). Bloomsbury, 2007. ISBN 1-55192-976-7.
* ↑ Rowling, J.K.. «29». A: Harry Potter and The Order of The Phoenix (en anglès). Bloomsbury, 2003. ISBN 0-7475-5100-6.
* ↑ Rowling, J.K.. Harry Potter and the Philosopher's Stone (en anglès). Bloomsbury, 1997. ISBN 978-0-7475-3274-3.
# Baltasar de Zúñiga y Guzmán

Baltasar de Zúñiga y Guzmán (Espanya, 1658 - Madrid, 26 de desembre de 1727), Marquès de Valero i Duc d'Arión, va ser un polític espanyol. Fill del Duc de Béjar don Juan Manuel I López de Zúñiga i de Teresa Sarmiento de la Cerda.
Descendent de Juan Manuel de Manrique y Zúñiga, pel que era de sang real. Fou Virrei i Capità General de Navarra (1692-7), de Sardenya (1704-7) i Nova Espanya (1715-22)
Va fer la seva entrada formal a la Ciutat de Mèxic el 16 d'agost de 1716 i va rebre el palau del Virrei anterior, Fernando de Alencastre Noroña y Silva, Duc de Linares. Aviat va ser informat d'una fam a Texas que feia que els colons abandonessin els seus pobles. Immediatament va ordenar al Governador de Coahuila enviar l'ajuda a la regió. També va ordenar que ensenyessin els indis agricultura.
Es va convertir en Virrei de la Nova Espanya el 1716, càrrec que va exercir fins al 1722. En premi als seus serveis, en tornar a Espanya, se'l va designar per ocupar la Presidència del Consell de Castella. Durant el seu govern els indis de la regió de Nayarit van ser civilitzats, va fundar el convent de Caputxines per a naturals (Corpus Cristi) i va deixar grat record de la seva gestió, inspirada en el bon nom d'Espanya.
Va arribar a Nova Espanya solter i solter va tornar; una llegenda diu que es va enamorar, d'una dona que no li va correspondre. Per a sorpresa d'ell, ella va decidir fer-se monja, el Virrei va demanar permís a l'Audiència d'instaurar un convent per a ella, però la ciutat ja era plena de convents, li van donar permís de fer-ne un petit i en els límits de la, ciutat, estava al costat d'un bosc de pollancres. Li posàre al Temple i al Convent Corpus Cristi. Una altra llegenda explica que, després de sofrir un atemptat a les mans del malalt mental espanyol Nicolás José Camacho de 28 anys, antic soldat i sense ofici, que havia estat reclòs en l'Hospital de San Hipólito en dues ocasions, el 16 de juny de 1718 (Dijous de Corpus), en agraïment per haver-li salvat la vida, va decidir fundar un convent amb el nom de Corpus Cristi.
En tornar a Espanya, no va tornar a saber d'ella, al seu testament va deixar l'ordre que el seu cor fos sepultat en aquest temple.
El 2004, es va descobrir a l'esmentat temple, en una urna de vidre hi havia un cor, íntegre, darrere d'una làpida amb l'any de 1728, a la paret immediata a la cratícula; es creu que és el del Virrei Baltasar de Zúñiga Guzmán Sotomayor y Mendoza.

## Enllaços externs

* «Baltasar de Zúñiga y Guzmán». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Tribonià

Tribonià (en llatí Tribonianus) fou un magistrat i jurista romà d'Orient fill de Macedonià.
A Suides hi ha dos articles dedicats a Tribonià que correspondrien realment amb tota probabilitat a la mateixa persona.
En el primer diu que fou un grec ateu i adversari dels cristians, i el descriu com un gran adulador. Es diu que va convèncer a Justinià I que no moriria sinó que seria traslladat al cel amb el seu cos incorrupte. També afegeix que tenia grans poders i que venia la justícia per diners; cada dia anul·lava lleis i en feia d'altres segons la seva conveniència. Segons Procopi, va viure molts anys exercint alts càrrecs i va morir de mort natural sense que ningú l'hagués volgut cap mal, ja que era astut i de caràcter agradable. De tot l'escrit es dedueix que fou qüestor de Justinià I.
El segon Tribonià descrit per Suides és considerat un nadiu de Side a Pamfília, advocat i jurista. També va viure en temps de Justinià i alguna de les seves obres fou dedicada a l'emperador. La llista de llibres que Suides enumera segurament no corresponen a aquest Tribonià. Fou qüestor, cònsol i magister officiorum; el 531 va caure en desgràcia després d'uns disturbis, però fou restaurat al cap de poc temps i va romandre en algun càrrec rellevant fins a la seva mort el 545. La seva missió més destacada foren les compilació legals: primer va ser membre de la comissió de deu juristes que el 528 va rebre l'encàrrec de compilar el primer Codi (allí apareix com "Vir magnificus magisteria dignitate inter agentes decoratus"). El 530, quan era qüestor, va presidir la comissió junt amb 16 juristes més, que va compilar el Digesta o Pandectes. Tribonià fou un dels més actius en la redacció dels textos, junt amb Teòfil de Constantinoble, Cratí, Doroteu de Beritos i Anatoli; la compilació es va acabar el 533 i es va promulgar com a llei. Abans del 533 fou també comissionat per compilar una obra institucional, i llavors porta el títol de Vir magnificus, magister, et Exquaestor sacri palatii nostri i va produir els quatre llibres de la Institutiones de Justinià, publicades el novembre del 533. La versió revisada del Codi de Justinià o segon codi, obra tanmateix de Tribonià junt amb altres juristes, fou publicada el desembre del 534.

## Referències

* ↑ Tribonianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1173
# Marjarida

Marjarida (en francès Margerides) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 317 | 281 | 246 | 240 | 233 | 255 | 250 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Danielle Coulaud | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Dionisi de Mitilene

Dionisi de Mitilene (en grec antic: Διονύσιος, llatí: Dionysius), també conegut com a Dionisi Escitobraquió (Σκυτοβραχίων, 'de braç de cuir'), va ser un gramàtic de l'antiga Grècia que va viure al segle iii aC que va escriure sobre temàtica mitològica, racionalitzant, en la manera d'Evèmer, els déus i herois de la mitologia com a personatges històrics reals i mortals.
La Suda li atribueix una narració en vers de l'expedició de Dionís i Atena (ἡ Διονύσου καὶ Ἁθηνᾶς στρατία), i una en prosa sobre els argonautes (Argonautica). Probablement també va ser l'autor del cicle històric, una obra que la Suda atribueix a Dionisi de Milet.

## Notes

* ↑ Data deduïda d'una troballa papiràcia amb un text seu. Artemó, segons Ateneu de Nàucratis, diu que Dionisi va escriure una història de Lídia tradicionalment atribuïda a Xantos, qui va viure vers el 480 aC, i això faria remuntar la seva cronologia quatre segles; en realitat, probablement només en va fer una versió actualitzada. Una altra notícia el fa mestre de Marc Antoni Gnifó, fet impossible perquè es tracta d'un personatge del segle i aC.

## Referències

* ↑ Cuartero i Iborra, Francesc J. Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2010, p. 31. ISBN 849859152.
* 1 2 Hornblower, Simon; Spawforth, Antony (editors). The Oxford Classical Dictionary. Oxford University Press, 2012, p. 461.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1058?page=root;rgn=pages;size=100;view=image;q1=Diony+siusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1043. ]
# .es

.es és el domini territorial de primer nivell (ccTLD) d'Espanya. Està administrat pel govern d'Espanya.

## Registres de segon nivell

Hi ha cinc registres de segon nivell:
* .com.es - obert per a tots (recomanat per a entitats comercials)
* .nom.es - obert per a tots (recomanat per a noms personals)
* .org.es - obert per a tots (recomanat per a organitzacions no personals)
* .gob.es - per a entitat governamentals
* .edu.es - per a entitat educatives

## Referències

* ↑ «Los dominios .es crecen un 2,8% en 2017 y superan la barrera de 1.890.000». Ministerio de Industria, Comercio y Turismo, 07-02-2018. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «Navarra acumula el 1% de los dominios registrados en España». Diario de Navarra, 08-02-2017 [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «Carta de Servicios: Dominios “.es”» ( PDF) p. 3-4. Ministerio de Economía y Empresa. Arxivat de l'original el 2021-04-11. [Consulta: 11 abril 2021].

## Enllaços externs

* Whois de IANA del domini .es (anglès)
* Pàgina de l'ESNIC Arxivat 2003-06-18 a Wayback Machine.
* Llista de registradors acreditats Arxivat 2009-12-12 a Wayback Machine.
* .es, .com.es dominis de les adreces IP Arxivat 2015-07-05 a Wayback Machine.
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Sant Serni (Torà)

Sant Serni, anomentat també Sant Serni de Llanera, és una de les sis entitats de població de l'antic municipi de Llanera que l'any 1968 es va incorporar al municipi de Torà. Les altres son: Cellers, Claret, Llanera, Fontanet i Vallferosa

## Situació

El nucli de Sant Serni se situa al nord-est de Torà, als plans que s'estenen entre la riera de Llanera, al nord i la rasa de Figuerola al sud.

## Bibliografia

Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi; Ros, Josep. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 42. ISBN 84-607-0408-4.

## Referències

* ↑ GEC
# Balkan International Basketball League

La Balkan International Basketball League (BIBL), també coneguda com a Balkan League i Lliga Balcànica, és una lliga multinacional de bàsquet professional que compta amb clubs professionals dels Balcans. La lliga inclou equips de Bulgària, Macedònia del Nord, Montenegro, Kosovo, Albània i Israel.
El propòsit de la Lliga internacional de bàsquet dels Balcans és oferir una competició internacional competitiva a clubs dels Balcans que, d'altra manera, no podrien participar en el bàsquet internacional. La lliga ho aconsegueix proporcionant suport financer a tots els clubs participants per tal de pal·liar els costos que dificulten els partits internacionals. Entre altres fites, la lliga és també la primera lliga internacional d'aquest tipus que inclou equips de Kosovo.

## Historial

| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 2008–09 | Rilski Sportist | 84–77 | Feršped Rabotnički |
| 2009–10 | Levski Sofia | 77–65 | Lovćen |
| 2010–11 | Feni Industries | 88–75 | Rilski Sportist |
| 2011–12 | Hapoel Gilboa Galil | 89–84 | Levski Sofia |
| 2012–13 | Hapoel Gilboa Galil | 87–79 | Levski Sofia |
| 2013–14 | Levski Sofia | 75–69 | Hapoel Gilboa Galil |
| 2014–15 | Sigal Prishtina | 74−72 / 80–71 | Rilski Sportist |
| 2015–16 | Sigal Prishtina | 82−68 / 68−75 | Mornar |
| 2016–17 | Beroe | 84−55 / 77−73 | Kumanovo |
| 2017–18 | Levski Sofia | 83−72 | Bashkimi |
| 2018–19 | Blokotehna | 82–68 | Teuta |
| 2019–20 | Temporada cancel·lada per la Pandèmia per coronavirus de 2019-2020 | Temporada cancel·lada per la Pandèmia per coronavirus de 2019-2020 | Temporada cancel·lada per la Pandèmia per coronavirus de 2019-2020 |

## Vegeu també

* Lliga Adriàtica de bàsquet
* Alpe Adria Cup

## Enllaços externs

* Balkan International Basketball League - Lloc web oficial
# Albert Llorca Arimany

Albert Llorca Arimany (1950) és un filòsof, professor i assagista.
Doctor en Filosofia i Ciències de l'Educació (UB, 1996), fou cofundador del Liceu Maragall de Filosofia (Ateneu Barcelonès), és president de l'Institut Emmanuel Mounier de Catalunya, de la Facultat de Filosofia de Catalunya des de 2015 i promotor i coordinador del Grup de Recerca de Filosofia Personalista de la Societat Catalana de Filosofia (Secció de Filosofia Contemporània). Ha estat catedràtic de filosofia de Batxillerat des de 1981 en diversos instituts de la província de Barcelona, essent el darrer el IB Maragall de Barcelona; i ha estat professor titular de Sociologia de l'oci i del turisme a la EUTDH de la UAB, des de 1999 fins 2014. S'ha ocupat de l'estudi de diversos pensadors en les àrees de l'antropologia, ètica, teoria de la cultura, educació, filosofia política, teoria econòmica, filosofia de l'oci i del turisme i hermenèutica. És el director actual de Calidoscopi, Revista de pensament i valors personalistes, editada pel IEMC. D'entre més de 150 treballs publicats en diverses revistes (Acontecimiento, Calidoscopi, Ars Brevis, Comprendre, Anuari de la SCF), 40 estan dedicats al personalisme comunitari francès, alemany i català.

## Obres publicades
### Llibres

* De l'Eidètica pràctica a l'hermenèutica en el pensament de Paul Ricoeur (tesi doctoral, 1996, en microfitxes).
* La utopía de hacerse persona (2007)
* El camino espiritual de Ramon Llull (2009)
* Cine y Filosofía en un mundo con esperanza (2013)
* Vaclav Havel. Un político humanista para una nueva Europa (2015)
* La utopía del perdón en la Sociedad laica (2016).
* Las tendencias actuales del ocio y la tarea de lo humano (2017)
# Panos Panagiotópulos

Panos Panagiotópulos (en grec: Πάνος Παναγιωτόπουλος) (Atenes, 11 de desembre de 1957) és un periodista, advocat i polític grec pertanyent al partit de la Nova Democràcia, que ha estat Ministre de Cultura i Esport des de juny de 2013, i anteriorment ministre de Defensa des de juny de 2012 a juny de 2013.
Va ser el portaveu del Govern grec (2007), així com per al partit Nova Democràcia (novembre de 2009 a gener de 2011). En el passat va exercir el càrrec de Ministre de Treball i Protecció Social durant el gabinet de Kostas Karamanlís d'any 2004.
Va néixer a Atenes el 1957. Va complir el seu servei en la Força Aèria Hel·lènica, entre 1978-1980. Va estudiar enginyeria civil a la Universitat Politècnica Nacional d'Atenes i dret a la Universitat Nacional d'Atenes, així com a la Universitat de Vincennes, a Saint-Denis. Està també graduat a l'Escola Francesa d'Atenes. Parla amb fluïdesa en anglès i francès. Actualment viu a Atenes, estava casat amb Maouzi Tsaldari i té un fill.

## Referències

* ↑ «Minister». Ministry of Defense, 23-06-2012. Arxivat de l'original el 2014-01-05. [Consulta: 13 gener 2014].
* ↑ «Πάνος Παναγιωτόπουλος» (en grec). Ελευθεροτυπία, 14-02-2006 [Consulta: 13 gener 2014].