OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Martin Eden (pel·lícula de 2019)

Martin Eden és una pel·lícula de 2019 dirigida per Pietro Marcello en forma d'adaptació lliure de la novel·la Martin Eden (1909) de Jack London. El rodatge de la pel·lícula va començar el maig de 2018 a Nàpols, Santa Maria la Fossa i Torre Annunziata. S'ha doblat al català pel canal La 2, que va emetre-la per primer cop el 5 de novembre de 2022; anteriorment s'havia subtitulat a aquesta llengua.
Es va presentar en competició a la 76a Mostra Internacional de Cinema de Venècia, on l'actor protagonista, Luca Marinelli, va guanyar la Copa Volpi per la millor interpretació masculina.

## Argument

En un Nàpols atemporal, entre el biennio rosso i els anys 1970, el mariner Martin Eden, un jove proletari individualista en una època marcada pel naixement dels moviments polítics de masses, somia ser escriptor i guanyar l'amor d'una dona de família burgesa gràcies al seu esforç cultural autodidacta, però sent que està traint els seus orígens.

## Crítica

Sight & Sound, la prestigiosa revista cinematogràfica publicada pel British Film Institute, l'inclogué en el seu rànquing de les vint millors pel·lícules del 2019.
Els crítics de cinema de The New York Times, Manohla Dargis i A. O. Scott, inclogueren la pel·lícula a les seves respectives llistes de les deu millors del 2020.
El Col·lectiu de Crítics de Cinema de Girona va escollir-la com la millor pel·lícula estrenada a les sales de cinema gironines l'any 2020.

## Referències

* ↑ «Sin el socialismo, el individualismo es solo capitalismo y barbarie», 19-12-2020. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Ciak Napoli, le riprese di Martin Eden dal romanzo di Jack London - 1 di 1 - Napoli - Repubblica.it», 19-07-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-19. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Napoli nel cinema: tra David di Donatello e prossimi film, la città è il set cinematografico preferito del momento» (en italià), 26-03-2018. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «El cinema de La 2: Martin Eden». RTVE Catalunya, 09-11-2022. [Consulta: 12 novembre 2022].
* ↑ «La televisió. El cinema de La 2. Martin Eden». El Punt Avui, 05-11-2022, p. 27.
* ↑ Martin Eden a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Vivarelli, Nick. «‘Joker,’ ‘Ad Astra,’ ‘The Laundromat,’ ‘Marriage Story’ to Compete in Venice» (en anglès americà), 25-07-2019. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «'Martin Eden', l'individualisme destructiu | Crítica», 18-12-2020. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Martin Eden e Lazzaro felice nella Top 20 dei film del 2019 di Sight & Sound» (en italià). [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Martin Eden di Pietro Marcello nelle top ten NYT 2020 - Ultima Ora» (en italià), 04-12-2020. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Els crítics trien ‘Martin Eden' com el millor film». El Punt Avui, 06-01-2021 [Consulta: 8 gener 2021].
# 55 Broadway

55 Broadway és un notable edifici enfront de Saint James's Park a Londres. Fou dissenyat per Charles Holden i construït entre 1927 i 1929. Va ser construït com la seu de la companyia ferroviària London Electric Railway Company (LER), el principal precursor del metro de Londres. Actualment l'edifici l'ocupa Transport for London, l'organisme que engloba entre altres el metro de Londres.
# 63rd Street Line (BMT)

63rd Street Line :
63rd Street Line (BMT) és una de les dues línies del Metro de Nova York, als Estats Units, que passen pel Carrer 63 (63rd Street, en anglès). Aquesta exactament pertanyia a l'antiga BMT, actualment Divisió B del metro.
La línia comença en una connexió amb la línia Broadway a l'est de l'estació Lexington Avenue-63rd Street i en aquesta estació acaba la línia. A l'oest d'aquesta estació hi ha una connexió amb la línia del mateix nom, 63rd Street Line (IND). Actualment s'està construint la línia Second Avenue Subway amb la qual la 63rd Street Line (BMT) tindrà una connexió per on circularà la ruta T donant servei a l'única estació de la línia: Lexington Avenue-63rd Street.

## Serveis

| Estacions | Serveis | Obertura | Transbords i notes |
| Futura connexió amb Second Avenue Subway ||||
| Lexington Avenue-63rd Street | sense servei | 29 d'octubre de 1989 | El costat de l'estació dedicada a BMT està incompleta i només serveixen trens a la secció de IND. Amb el futur servei T es podrà enllaçar a l'estació amb els serveis de 63rd Street Line (IND). |
| connexió de vies 63rd Street Line (IND) (sense servei) ||||
| direcció Broadway Line (N Q R W ) ||||
Llegenda dels serveis :
| | Para tot el temps |
| | Para sempre menys a altes hores de la nit |
| | Para només entre setmana |
| Detalls dels periodes de temps ||
# 63rd Street Line (IND)

63rd Street Line :
63rd Street Line (IND) és una de les dues línies del Metro de Nova York, als Estats Units, que passen pel Carrer 63 (63rd Street, en anglès). Aquesta exactament pertanyia a l'antiga IND, actualment Divisió B del metro.
La línia comença en una connexió amb la línia Sixth Avenue i acaba amb una connexió amb Queens Boulevard. A més hi ha una connexió de vies amb la línia del mateix nom de BMT 63rd Street (BMT) a prop de l'estació Lexington Avenue-63rd Street, estació on els passatgers també poden enllaçar una línia amb l'altra, tot i que la de BMT ara no té cap servei fins que s'acabi la connexió amb la Second Avenue i entri en servei la ruta T.

## Rutes de l'estació

Llegenda dels serveis :
| | Para tot el temps |
| | Para sempre menys a altes hores de la nit |
| | Para només per la nit i caps de setmana |
| | Para només entre setmana |
| | Para en hora punta en direcció zones congestionades |
| Detalls dels periodes de temps ||
| | Station | Services | Opened | Transfers and notes |
| Line begins as a split from the IND Queens Boulevard Line (E F G R V ) |||||
| | 21st Street–Queensbridge | F | October 29, 1989 |
| | Roosevelt Island | F | October 29, 1989 |
| | Lexington Avenue/63rd Street | F | October 29, 1989 | MetroCard transfer to 4 5 6 <6> (IRT Lexington Avenue Line) (59th Street station) MetroCard transfer to N R W (BMT Broadway Line) (Lexington Avenue–59th Street station) |
| connecting tracks to BMT 63rd Street Line (No regular service) |||||
| Merge with IND Sixth Avenue Line (F ) |||||
# Borda de Figuera

La Borda de Figuera és una borda del terme municipal de Tremp, a l'antic terme de Gurp de la Conca, al Pallars Jussà. Està situada al sud-sud-oest del poble de Gurp i al nord-nord-est del de Sant Adrià, al sud i a prop de l'església romànica de Sant Miquel de Gurp. És més o menys equidistant entre els dos pobles esmentats, però té més fàcil la comunicació amb el de Gurp. És en una carena entre la llau del Rial, a llevant, i el barranc de les Cambres, a ponent.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Avaj

Avaj (antiga Aba, i escrit modernament com Ava; àrab Awa) és una vila de l'Iran a 111 km al sud-oest de Qazwin en direcció a Hamadan en un altiplà. La seva població s'estima en 4000 habitants (1800 habitants el 1950). La forma Ava és la manera correcte d'escriure el nom, però antigament s'escrivia Aba.
És repetidament esmentada a l'època medieval. Ḥamdallāh Mostawfī diu que formava part del districte dels "Dos Ḵarraqāns" dependent de Hamadan, que abraçava unes 40 viles i llocs, dels quals Aba era el principal.
Hom la considera a la zona freda (ardsir) per estar situada a força altitud
# Senta Colomba de Vilanuèva

Santa Coloma de Vilanuèva (en francès Sainte-Colombe-de-Villeneuve) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 287 | 337 | 279 | 326 | 330 | 364 | 411 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-2008 | Albert Gruelles | |
| 2008- | Jean-Pierre Merle | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom. Adaptació a la grafia occitana.
# 84è Esquadró de la RAF

El 84è Esquadró de la RAF actualment és un esquadró de recerca i rescat, amb seu a RAF Akrotiri, que usa l'helicòpter Bell Griffin HAR.2.

## Història

El 84è Esquadró del Royal Flying Corps (RFC) va ser format el 7 de gener de 1917, i traslladat a França al setembre d'aquell mateix any. Volà amb el SE.5 sobre el Front Occidental fins a l'agost de 1919, en què retornà al Regne Unit. L'esquadró va dissoldre's el 30 de gener de 1920.
El 13 d'agost de 1920 es reformà l'esquadró a Bagdad (Iraq), traslladant-se a Shaibah al setembre, on va estar-s'hi durant els següents 20 anys. El seu equipament inicial era el DH.9As (fins a gener de 1929), sent substituït pel Wapitis (des d'octubre de 1928), els Vincents (desembre de 1934) i el Blenheims Mk.Is (febrer de 1939), abans de traslladar-se a Egipte al setembre de 1940. Posteriorment operaria a Grècia, Iraq i al Desert Occidental abans de ser traslladat a l'Extrem Orient. Allà operà amb els bombarders en picat Vultee Vengeance des de, al nord-est de l'Índia. Al febrer de 1945 va ser reequipat amb els Mosquito, i al setembre rebé els Bristol Beaufighter. El 1949, durant l'Operació Firedog volà amb els Bristol Brigands.
L'esquadró va ser dissolt el 20 de febrer de 1953, però el mateix dia, el 204t Esquadró passà a ser el 84è. L'esquadró passà a ser l'esquadró de transport de la RAF a l'Orient Mitjà fins al 1971. Els seus Vickers Valetta van passar a formar el 233è Esquadró de la RAF l'1 de setembre de 1960 a RAF Khormaksar, per proveir de transport general a l'exèrcit britànic al protectorat d'Aden. Finalment, l'esquadró es va dissoldre a Muharraq el 31 d'octubre de 1971.
El 17 de gener de 1972 l'esquadró es reformà a partir del i d'un destacament del 230è Esquadró de la RAF amb Westland Whirlwind HAR.10s a RAF Akrotiri per recolzar les operacions de Nacions Unides de recerca i rescat. Al març de 1982 substituí els Whirlwind per Westland Wessex HC.2, i al juny de 1984, per Westland Wessex HU.5C.
Des de gener de 2003, l'esquadró ha estat assignat a les Forces Britàniques de Xipre a RAF Akrotiri, en un paper de recerca i rescat, usant els helicòpters Bell Griffin HAR2.

## Curiositats

* El 84è va ser el darrer esquadró en usar el Westland Wessex.
* El 84è és l'únic esquadró en servei que mai no ha tingut seu a les illes britàniques
* La insígnia de l'esquadró, aprovada pel Rei Jordi VI el desembre de 1936 és un escorpí, i el lema és Scorpiones pungunt (Els Escorpins Punxen). De resultes, a RAF Akrotiritenen escorpins com a mascotes.
* El 84è Esquadró també s'ha usat en deures de manteniment de la pau de les Nacions Unides a la zona de seguretat que separa les forces turques i xipriotes. En reconeixement, les aeronaus van desarmades i porten una banda en blau cel; i els membres de l'esquadró porten la boina blava de les tropes de manteniment de la pau de Nacions Unides.

## Membres notables de l'esquadró

* William Sholto Douglas, as de la I Guerra Mundial
* Andrew Beauchamp-Proctor, as de la I Guerra Mundial
# Panteó de la família Aymamí

El Panteó de la família Aymamí és una obra historicista de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat al cementiri de Cervera, als afores del municipi. El panteó de la família Aymamí està realitzat amb pedra ben escairada, totalment a la vista, probablement procedent de Montjuïc, com en d'altres panteons d'aquest cementiri. El volum té un perfil basilical, amb un cos principal més ample i més alt i dos cossos laterals més estrets. La coberta del panteó és a dues aigües amb el carener perpendicular a la façana principal. El panteó està envoltat per una reixa de ferro forjat amb motius del gòtic perpendicular, caracteritzat pel domini de línies rectes i verticals. L'austeritat de la façana només apareix trencada per la porta d'accés, de vidriera emplomada, i oberta en arc ogival amb timpà de traceria trilobulat. A la llinda de l'arc hi ha la inscripció "H DE AYMAMÍ". L'edifici està culminat per un pilaret superior rematat per una creu llatina de metall.

## Referències

* ↑ «Panteó de la família Aymamí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Borda de Carrera

La Borda de Carrera era una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent al poble d'Erinyà, al nord-oest del municipi.
Estava situada al capdamunt de la vall del barranc de la Torre, al nord-oest de Serradell i d'Erinyà. Actualment, és del tot desapareguda, però en queda el record en forma de topònim. Era al vessant sud-est de la serra de Camporan, al nord-est de la Muntanya de Sant Aleix.
És la segona més occidental de tota una sèrie de bordes del mateix cap de vall, a la muntanya d'Erinyà. Amb ella hi ha, a ponent, la Borda de l'Aparici, i a llevant, la Borda del Motxo i la Borda de Faralom.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda del Moixo

La Borda del Moixo era una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent al poble d'Erinyà, al nord-oest del municipi.
Estava situada al capdamunt de la vall del barranc de la Torre, al nord-oest de Serradell i d'Erinyà. Actualment, és del tot desapareguda, però en queda el record en forma de topònim. Era al vessant sud-est de la serra de Camporan, al nord-est de la Muntanya de Sant Aleix.
És la segona més oriental de tota una sèrie de bordes del mateix cap de vall, a la muntanya d'Erinyà. Amb ella hi ha, a ponent, la Borda de l'Aparici i la Borda de Carrera, i a llevant i per sota, la Borda de Foralom.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Aurpèira

El cantó d'Aurpèira és un cantó francès del departament dels Alts Alps, situat al districte de Gap. Té 7 municipis i el cap és Aurpèira.

## Municipis

* Estela Sant Cirici
* Lagrand
* Nossatge e Benevent
* Aurpèira
* Santa Colomba
* Saleon
* Trescléus

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-197. | M. Villard | PCF |
| 197.-1976 | M. Martin | Divers gauche |
| 1976-1994 | Raymond Chauvet | PS |
| 2001-2008 | Georges Mas | Divers gauche |
| 2008- | Julie Ravel | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 750 | 885 | 848 | 859 | 947 | 947 | 1.100 |
# BGL Luxembourg Open 2010

El Torneig de Luxemburg 2010, oficialment conegut com a BGL Luxembourg Open 2010, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International tournaments de la WTA. La 15a edició del torneig es va celebrar entre l'16 i el 24 d'octubre de 2010 al CK Sport Center de la Ciutat de Luxemburg, Luxemburg.
La parella formada per Timea Bacsinszky i Tathiana Garbin va aconseguir el seu tercer títol de l'any.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1/WC | I. Deméntieva | | | |
| | P. Hercog | w/o | | | | P. Hercog | 4 | 2 | |
| | A. Kerber | 3 | 6 | 6 | | A. Kerber | 6 | 6 | |
| 5 | D. Hantuchová | 6 | 3 | 1 | | | | | | | A. Kerber | 4 | 6 | 1 |
| 4 | A. Ivanović | 6 | 6 | | | | | | | 8 | J. Görges | 6 | 3 | 6 |
| | A. Parra Santonja | 4 | 1 | | 4 | A. Ivanović | 3 | 1 | | | | | | |
| | C. Suárez Navarro | 2 | 1 | | 8 | J. Görges | 6 | 6 | | | | | | |
| 8 | J. Görges | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 8 | J. Görges | 3 | 4 |
| 7 | J. Groth | 4 | 5 | | | | | | | | | | | | | R. Vinci | 6 | 6 |
| | I. Benešová | 6 | 7 | | | I. Benešová | 7 | 2 | 43 | | | | | |
| PR | A. Keothavong | 7 | 6 | | PR | A. Keothavong | 6$^3$ | 6 | 6 | | | | | |
| | P. Schnyder | 5 | 2 | | | | | | | PR | A. Keothavong | 4 | 2 | |
| | B. Záhlavová-Strýcová | 6$^4$ | 6 | 6² | | | | | | | R. Vinci | 6 | 6 | |
| | R. Vinci | 7 | 4 | 7 | | R. Vinci | 7 | 6 | | | | | | |
| | K. Flipkens | 6 | 6 | | | K. Flipkens | 6⁵ | 1 | |
| 2 | A. Rezaï | 0 | 1 | | | | | | |

## Quadre dobles femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Iveta Benešová B. Záhlavová-Strýcová | 6 | 0 | [10] |
| | Raquel Kops-Jones Sania Mirza | 4 | 6 | [7] | 1 | Iveta Benešová B. Záhlavová-Strýcová | 7 | 6 |
| 4 | Lucie Hradecká Renata Voráčová | 6 | 6 | | 4 | Lucie Hradecká Renata Voráčová | 6$^4$ | 1 |
| WC | Ana Ivanović Yanina Wickmayer | 2 | 2 | | | | | | 1 | Iveta Benešová B. Záhlavová-Strýcová | 4 | 4 |
| | Sarah Borwell Anne Keothavong | 2 | 4 | | | | | | 2 | Timea Bacsinszky Tathiana Garbin | 6 | 6 |
| | Polona Hercog Petra Martić | 6 | 6 | | | Polona Hercog Petra Martić | 1 | 3 |
| | Eleni Daniïlidu Jasmin Wöhr | 6⁵ | 3 | | 2 | Timea Bacsinszky Tathiana Garbin | 6 | 6 |
| 2 | Timea Bacsinszky Tathiana Garbin | 7 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-10-15 a Wayback Machine. (francès) (alemany) (anglès)
Luxemburg :
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021 :
Sony Ericsson WTA Tour 2010
< 2009
2011 > :
WTA Tour Championships, Doha  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Anzah

Anzah (àrab: عنزة, ʿAnza) és una vila palestina de la governació de Jenin a Cisjordània al nord de la vall del Jordà. L'àrea total de la vila és de 4.740 dúnams dels quals aproximadament 1/4 són coberts amb oliveres. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 2.006 habitants en 2007. A la vila hi ha sis grans famílies: Obaid, Sadaqa, Barahmeh, Ataya, Khader i Omour.

## Referències

* ↑ Projected Mid -Year Population for Jenin Governorate by Locality 2004- 2006 Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine.. Palestinian Central Bureau of Statistics.

## Bibliografia

* Barron, J. B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923.
* Conder, Claude Reignier; Kitchener, H. H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 2. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1882. (p. 155)
* Guérin, V. Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (en francès). 2: Samarie, pt. 2. París: L'Imprimerie Nationale, 1875. (p. 217)
* Hadawi, S. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Mills, E.. Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine, 1932.
* Palmer, E. H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881. (p. 178)
* Zertal, Adam. The Manasseh Hill Country Survey. 1. Boston: BRILL, 2004. ISBN 9004137564. (pp. 202-3)

## Enllaços externs

* Welcome To 'Anza
* Anza, Welcome to Palestine
* Survey of Western Palestine, Map 11: IAA, Wikimedia commons
# Jalamah

Jalamah (àrab: جلمه, Jalama) és una vila palestina de la governació de Jenin a Cisjordània al nord de la vall del Jordà, 5 kilòmetres al nord de Jenin. Segons el cens de l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques (PCBS), Jalamah tenia 2.304 habitants en 2007.

## Referències

* ↑ «Table 26 (Cont.): Localities in the West Bank by Selected Indicators, 2007» (en arabic) p. 106. Palestinian Central Bureau of Statistics, 2007. Arxivat de l'original el 2019-04-09. [Consulta: 23 abril 2017].

## Bibliografia

* Barron, J. B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923. (p. 29)
* Conder, Claude Reignier; Kitchener, H.H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 2. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1882. (p. 84)
* Conder, C.R. «Palestine before Joshua». Quarterly statement - Palestine Exploration Fund, 8, 1876, pàg. 140–148. (p. 147)
* Dauphin, Claudine. La Palestine byzantine, Peuplement et Populations (en francès). III : Catalogue. Oxford: Archeopress, 1998. ISBN 0-860549-05-4. (p. 744)
* Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Government of Palestine, 1945.
* Guérin, V. Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (en francès). 2: Samarie, pt. 1. París: L'Imprimerie Nationale, 1874. (pp. 326 - 327)
* Hadawi, S.. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal. Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft, 1977. ISBN 3-920405-41-2. (p. 162)
* Mills, E.. Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine, 1932.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881. (p. 161)

## Enllaços externs

* Welcome To Jalama
* Jalama, Welcome to Palestine
* Survey of Western Palestine, Map 9: IAA, Wikimedia commons
# Societat de Textos dels Pelegrins a Palestina

La Societat de Textos dels Pelegrins a Palestina (anglès: Palestine Pilgrims' Text Society, PPTS) fou una societat editora de textos radicada a Londres i especialitzada en la publicació d'edicions i traduccions de textos medievals relacionats amb la història del pelegrinatge a Terra Santa. Se centrava en narracions de pelegrins i altres viatgers que contenien informació sobre geografia i topografia o sobre els usos i costums de Terra Santa. Els relats originals estaven en nombroses llengües diferents, com ara el grec, el llatí, l'àrab, l'hebreu, l'antic francès, el rus i l'alemany.
La societat començà a publicar el 1884 i es mantingué operativa durant onze anys, en el decurs dels quals publicà dotze volums. El 1896, aquestes obres foren transferides al Fons per a l'Exploració de Palestina per a la seva distribució als membres de la PPTS.
Les edicions continuen sent preuades i citades sovint en obres acadèmiques. N'hi ha una versió disponible com a The Library of the Palestine Pilgrims' Text Society.
Entre els pelegrinatges més coneguts hi ha els de Jaume de Vitry, el Pelegrinatge de santa Paula de sant Jeroni, la descripció de Síria d'al-Muqaddassí i l'Itinerari de Burdígala.

## Referències

* ↑ The New International Encyclopedia, editada per Daniel Coit Gilman, Harry Thurston Peck i Frank Moore Colby, 1903
* ↑ The Library of the Palestine Pilgrims' Text Society (en anglès). AMS Press, 1971. ISBN 978-0-404-04890-7.