OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dora Trepat de Navarro

Dora Trepat de Navarro (1910 – 1971) va ser una jugadora d'escacs argentina. Va ser vuit vegades guanyadora del Campionat d'escacs femení de l'Argentina (1938, 1939, 1940, 1941, 1942, 1959, 1960, 1964) i un cop participant al Campionat del món femení (1939).

## Biografia i resultats destacats en competició

Dora Trepat de Navarro va començar a jugar als escacs al club d'escacs de Buenos Aires Club de Ajedrez Jaque Mate de la Capital Federal. De 1935 a 1939 i des de 1954 va treballar com a instructora d'escacs al club San Lorenzo de Almagro. Des de finals de la dècada de 1930 fins a principis de la dècada de 1960, Dora Trepat va ser una de les principals jugadores d'escacs argentines.
El 1938 va guanyar el primer campionat femení de l'Argentina. L'any 1939 va participar en el Campionat del món femení a Buenos Aires i va ocupar la 12a posició (el torneig va ser guanyat per Vera Menchik). Va ocupar dues vegades la 3a posició als Tornejos Zonals de l'Amèrica del Sud, classificatoris pel Campionat del Món d'escacs femení (1954, 1966). L'any 1964, Dora Trepat de Navarro va guanyar per última vegada el campionat d'escacs femení de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Carolina Luján, en el club de Pentacampeones». Arxivat de l'original el 2018-06-10. [Consulta: 1r març 2023].
* ↑ Dora Trepat de Navarro
* ↑ «1927-39 Title Tournaments : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
* ↑ «Buenos Aires 1954 - 2° Torneio Zonal Sulamericano Feminino». www.brasilbase.pro.br.
* ↑ «Buenos Aires 1966 - 6° Torneio Zonal Sulamericano Feminino». www.brasilbase.pro.br.
# Pota de lleó

La pota de lleó o peu de lleó (Leonotis leonurus) és una espècie de planta de la família de les lamiàcies.

## Descripció

Aquesta planta perenne arbustiva semiperennifolia de Sud-àfrica és popular a tots els països amb clima temperat més càlid o subtropical. És una planta que crida l'atenció i que aconsegueix mesurar 1,8 m d'alçada, amb tiges rectes que fan verticils de flors tubulars peludes d'un taronja alleonat a finals d'estiu i a la tardor. Les fulles són lanceolades i aromàtiques. És bastant resistent a les condicions de sequera i es troba bé en situacions costaneres.

## Propietats

Les seves fulles eren begudes en infusions a l'Àfrica Central per obtenir un efecte relaxant. Creix sobretot al Sud i Est d'Àfrica. És una de les herbes legals conegudes que més eficientment resolen els problemes d'estrès i insomni sense efectes secundaris apreciables. El seu alcaloide principal és la leonurina.
A la medicina tradicional africana, ha estat molt usada en bastants tractaments diferents. També és usada en cas de mossegada de cobra i com a amulet per a mantenir les cobres a distància.

## Cultiu

És àmpliament conreada com a planta ornamental a causa de les seves belles i estranyes flors de color taronja. Si bé el seu cultiu no resulta molt dificultós, requereix algunes cures. Se la pot conrear directament a la terra o en tests, és molt important que el sòl estigui ben drenat (2 parts de terra i 1 de sorra funciona bé) i que li doni abundant llum solar (cal recordar que és una planta del desert sud-africà). Necessita poc reg; regar només quan la terra s'ha assecat completament.

## Referències

* ↑ «Leonotis leonurus a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2017].

## Bibliografia

* Abrams, L. 1951. Geraniums to Figworts. 3: 866 pp. In L. Abrams (ed.) Ill. Fl. Pacific States. Stanford University Press, Stanford.
* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees des Plantes a Fleurs D'Afrique.
* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* Gibbs Russell, G. E., W. G. M. Welman, E. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Munz, P. A. 1974. Fl. S. Calif. 1–1086. University of California Press, Berkeley.
* Munz, P. A. & D. D. Keck. 1959. Cal. Fl. 1–1681. University of California Press, Berkeley.
# Cássio Ramos

Cássio Ramos (portuguès: Cássio) (Veranópolis, 6 de juny de 1987) és un futbolista brasiler. Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 2018.

## Referències

* ↑ «Cássio se torna jogador com maior número de títulos na história do Corinthians» (en portuguès). Corinthians, 21-04-2019.
* ↑ «World Cup: Neymar named in Brazil's 23-man squad». BBC Sport, 14-05-2018.
* ↑ «Brazil 3–1 Peru». BBC Sport, 07-07-2019.
# Arthur Scherbius

Arthur Scherbius (Frankfurt am Main, 20 d'octubre de 1878 - 13 de maig de 1929) va ser un enginyer electrònic alemany creador de la Màquina Enigma.
Scherbius nasqué a Frankfurt i estudià electricitat a l'Escola Tècnica de Múnic i posteriorment a l'escola de Hannover, acabant els estudis el 1903.
Va treballar per diverses empreses alemanyes i suïsses abans de fundar la seva pròpia empresa (Scherbius & Ritter). Se li atribueixen algunes invencions, com el piló elèctric i el Motor asíncron, però en el que va treballar més va ser en el Principi de Scherbius de motors asíncrons.
La màquina enigma la va idear en principi per assumptes comercials però en van fer una versió modificada per l'exèrcit nazi. Morí d'accident de cotxe de cavalls.
# Pulga

El Pulga (en català, puça) fou un microcotxe concebut entre 1951 i 1953 per tres amics mallorquins, sembla que residents a les possessions de Son Serra o Sa Vileta de Palma: Joan Llabrés Bauzá, Vicenç Mas Cardell i Antoni Frau Navarro (el darrer, mecànic de professió i amo dels "Tallers Frau"). A l'hora de fabricar-los, però, els mallorquins decidiren de fer-ho a les localitats valencianes d'Ontinyent i L'Olleria, a la Vall d'Albaida (la carrosseria la realitzà l'empresa "Carrocerías Gil" d'Ontinyent). Per bé que es desconeix la quantitat real d'exemplars que se'n fabricaren, tot apunta que foren ben pocs.
El Pulga era un vehicle de tres rodes (una d'anterior i dues al darrere) i tenia capacitat per a dues places. El xassís era de tub d'acer i estava equipat amb un motor anterior de 125 cc i 2,5 hp que girava a 4.000 rpm. El seu consum era de 2,5 litres als 100 km i podia assolir els 75 km/h. En algunes fonts coetànies, el vehicle apareix també documentat amb el nom de Topolino.

## Referències

* 1 2 «PULGA (1950 - 1953)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «Pulga» (en castellà). losorigenes.net. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «PULGA, Onteniente Alicante y Mallorca» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «TOPOLINO» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 5 maig 2016].
Viccionari
# Consuelo Català Pérez

Consuelo Català Pérez (Alacant, 1954) és una política socialista valenciana. Llicenciada en infermeria per la Universitat d'Alacant i militant del PSPV-PSOE, fou responsable de l'Àrea de Salut de l'Institut Valencià de la Dona de juliol de 1986 a octubre de 1988, coordinara de l'IVD a Alacant de desembre de 1988 a iamng de 1990, secretària personal de l'adjunta segona del Síndic de Greuges del País Valencià de gener a novembre de 1994.
És fundadora de la Plataforma pels Drets del Naixement de l'Estat Espanyol i membre del Consell Assessor de la Federació de Dones Progressistes de la Comunitat Valenciana, així com sòcia de la Federació per la Defensa de la Sanitat Pública. També ha estat escollida regidora de l'ajuntament de Dénia i diputada per la província d'Alacant a les Corts Valencianes en les eleccions de 1999, 2003 i 2007. Des de 2011 és vicepresidenta del Consell d'Administració de RTVV.
# Biffy Clyro

Biffy Clyro és una banda de rock escocesa formada per Simon Neil i els germans bessons James Johnston i Ben Johnston.
Formats l'any 1995 a la localitat escocesa de Kilmarnock, han gravat un total de 7 discs d'estudi, encara que fou després del llançament de l'àlbum Puzzle l'any 2007, quan el grup va assolir una major popularitat. El 2013 van ser els guanyadors del premi del setmanari NME al millor grup britànic de l'any.
El març de 2016 el grup va anunciar el llançament d'un nou àlbum titulat Ellipsis que va sortir a la venda el 8 de juliol de 2016. El disc es convertí en el seu setè àlbum d'estudi i fou produït per Warner Bros Records i 14th Floor Recordings.
El març de 2020 el grup va anunciar el llançament d'un nou àlbum titulat A Celebration Of Endings, que sortirà a la venda el 15 de maig de 2020. El disc serà el seu vuitè àlbum d'estudi, i junt amb l'anunci el grup presentà el segon single del disc, End Of. El primer single, Instant History també present en el nou àlbum, s'estrenà el febrer de 2020.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Blackened Sky (2002)
* The Vertigo of Bliss (2003)
* Infinity Land (2004)
* Puzzle (2007)
* Only Revolutions (2009)
* Opposites (2013)
* Ellipsis (2016)
* A Celebration of Endings (2020)
* The Myth of the Happily Ever After (2021)

### Àlbums en directe

* Revolutions: Live At Wembley (2011)
* Opposites: Live from Glasgow (2013)
* MTV Unplugged: Live At Roundhouse London (2017)

### Recopilatoris i cares B

* Singles: 2001-2005 (2008)
* Missing Pieces - The Puzzle B-Sides (2009)
* Lonely Revolutions (2010)
* Blackened Sky B-Sides (2012)
* The Vertigo of Bliss B-Sides (2012)
* Infinity Land B-Sides (2012)
* Similarities (2014)

### Àlbums de bandes sonores

* Balance, Not Symmetry (2018)

## Referències

* ↑ «Biffy Clyro visitarán Madrid y Barcelona en diciembre» (en castellà). [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «Biffy Clyro: 'NME Award makes us better than every single English band'» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «Biffy Clyro announce new album 'Ellipsis' - hear new song 'Wolves Of Winter'» (en anglès), 21-03-2016. [Consulta: 22 març 2016].
* ↑ «Biffy Clyro estrena canción y anuncia nuevo disco: “A Celebration Of Endings”» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-09-28. [Consulta: 7 març 2020].
* 1 2 «Biffy Clyro Discography» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «Biffy Clyro Discography» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2016].

## Enllaços externs

* Biffy Clyro - Lloc web oficial
* Perfil a myspace
# Fluxbuntu

Fluxbuntu és una distribució basada en Ubuntu que usa l'entorn de finestres Fluxbox en lloc de l'escriptori GNOME. Funcionava amb aparells amb una memòria massa limitada i discs petits per proporcionar claredat, productivitat, agilitat i eficiència. Els requeriments oficials de memòria eren de menys de 64MB i el disc podia ser inferior a 1,5GB, per tant funcionava en màquines econòmiques. L'entorn gràfic per defecte és la finestra Flñuxbox i inclou AbiWord com a editor de textos primari, GnuMeric com l'aplicació Spreadsheet per defecte i altres aplicacions com el navegador Kazehakase, el correu electrònic Claws o el xat Pidgin.

## Referències

* ↑ William von Hagen. Ubuntu Linux Bible: Featuring Ubuntu 10.04 LTS. John Wiley & Sons, 13 maig 2010, p. 33–. ISBN 978-0-470-88180-4.
# Abu-Darba Muhàmmad (III)

Abu-Darba Muhàmmad (III) al-Mustànsir (àrab: أبو ضربة محمد المستنصر, Abū Ḍarba Muḥammad al-Mustanṣir) fou emir hàfsida de Tunis per nou mesos entre el 1317 i el 1318. Era fill del xeic almohade Ibn al-Lihyaní que el 1317 va abdicar en el seu fill i se'n va anar d'Ifríqiya.
Durant nou mesos Abu Darba va combatre contra Abu-Yahya Abu-Bakr (II) emir hàfsida de Bugia i Constantina, i fou finalment derrotat. Abu-Yahya Abu-Bakr II va entrar a Tunis i va refer la unitat de les dues branques hàfsides.
# Tayshaun Prince

Tayshaun Durell Prince (nascut el 28 de febrer de 1980 a Compton, Califòrnia), és un jugador professional de bàsquet estatunidenc que juga als Detroit Pistons de l'NBA com a aler. Després de graduar-se a l'Institut Domínguez i a la Universitat de Kentucky, va ser seleccionat en la 23a posició del Draft de l'NBA del 2002 pels Pistons.
# Artèria interlobular del ronyó

Les artèries interlobulars del ronyó són els vasos de circulació renal que abasteixen els dos ronyons.
# Erika Salumäe

Erika Salumäe (Pärnu, Unió Soviètica 1962) és una ciclista estoniana, ja retirada, guanyadora de dues medalles olímpiques d'or.

## Biografia

Va néixer l'11 de juny de 1962 a la ciutat de Pärnu, capital del comtat del mateix nom, que en aquells moments formava part de la República Socialista Soviètica d'Estònia (Unió Soviètica) i que avui dia forma part d'Estònia.

## Carrera esportiva

Especialista en ciclisme en pista, va participar, als 26 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 raelitzats a Seül (Corea del Sud) on, sota representació soviètica, va guanyar la medalla d'or en la prova de velocitat individual (esprint) en la primera ocasió que es disputava aquesta competició. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya) aconseguí revalidar aquest metall, en aquesta ocasió en representació d'Estònia, esdevenint la primera medalla d'or aquesta nació des de 1936. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) finalitzà sisena en aquesta mateixa prova, aconseguint així un diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat cinc medalles en el Campionat del Món de ciclisme en pista, entre elles dues medalles d'or.

## Palmarès

* 1987
** Campiona del Món de velocitat individual
* 1988
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Seül en Velocitat individual
** 1a al Gran Premi de París en velocitat
* 1989
** Campiona del Món de velocitat individual
* 1992
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Barcelona en Velocitat individual

### Resultats a la Copa del Món

* 1995
** 1a a Adelaida i Quito, en Velocitat
** 1a a Tòquio i Quito, en 500 m.

## Referències

* ↑ «Erika Salumäe» (en anglès). olympedia. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ «Thirty years pass since Erika Salumäe iconic olympic medal victory» (en anglès). ERR, 01-08-2022. [Consulta: 28 desembre 2024].

## Enllaços externs

* (francès) www.siteducyclisme.net - Erika Salumäe
# Abu-l-Qàssim al-Baridí

Abu-l-Qàssim ibn Abi-Abd-Al·lah al-Baridí o, més senzillament, Abu-l-Qàssim al-Baridí fou fill del visir abbàssida Abu-Abd-Al·lah al-Baridí. A la mort del seu pare el juny del 945 el va succeir en el govern d'Ahwaz i Bàssora. Va fer front a les intrigues del seu oncle Abu-l-Hussayn al-Baridí, però aquest finalment, en el seu intent d'obtenir el govern de Bàssora, fou executat a Bagdad al final del 945.
Poc després va haver de combatre el buwàyhida Muïzz-ad-Dawla que el 947 es va apoderar de Bàssora, i va haver de fugir amb els càrmates de Bahrayn. Va restar refugiat a la regió fins a la seva mort el 960. Tenia quatre germans més que van tenir un paper menor en els esdeveniments.
# Àcia

Àcia Balba o Àcia o Àtia (en llatí Atia Balba Caesonia, morta el 43 aC) va ser una dama romana de finals del període republicà. Era la filla de Marc Aci Balb, originari d'Arícia, i de Júlia, la germana de Juli Cèsar i, per tant, neboda del dictador. Va ser la mare d'August.

## Biografia

Era la segona de les tres filles de Marc Aci Balb i de Júlia Menor, germana de Cèsar. Es va casar amb Gai Octavi, un col·laborador de Cèsar, amb el qual va ser mare d'Octàvia (nascuda l'any 69 aC) i d'Octavi (més tard August, nascut el 63). Deia que August era fill d'Apol·lo, que havia tingut relacions sexuals amb ella adoptant la forma d'un drac una vegada que va dormir al seu temple. Li va donar una bona educació.
Després de la mort del seu marit (59), quan el futur August només tenia 4 anys, es va casar amb Luci Marci Filip, un altre col·laborador de Cèsar que va ser cònsol l'any 56 aC. Tàcit afirma en el seu Diàleg dels oradors que Àcia era una matrona molt religiosa i d'una gran moralitat. Va criar els seus fillastres (nascuts d'un matrimoni anterior de Filip) junt amb els seus propis fills, i va organitzar el casament d'Octàvia amb Claudi Marcel.
Àcia i Filip van recomanar a Octavi que renunciés als seus drets com a hereu de Cèsar, temorosos del risc que corria si els acceptava. Un any més tard, el 43 aC, Àcia va morir, i Octavi, aleshores cònsol, li va concedir uns funerals d'estat.

## En la ficció

Una Àcia ficcionalitzada apareix com a personatge en la sèrie Roma (2005-2007), interpretada per l'actriu anglesa Polly Walker, amb el nom fictici Àcia dels Juli, tot i que no pertanyia a la gens dels Juli sinó a la dels Aci. Aquesta Àcia és diametralment oposada al retrat que les fonts antigues ens han deixat del personatge històric, ja que és presentada com una dona ambiciosa, manipuladora i sexualment promíscua. A més, en la sèrie, Àcia apareix viva molt de temps després de l'any en què va morir l'Àcia real.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 404-405.
# Buchhorn

Buchhorn fou una ciutat imperial lliure del Sacre Imperi que va existir de 1275 a 1796. Al segle IX la comarca estava en mans de la família dels Uldalrics (vegeu comtat de Bregenz) i alguns dels seus membres foren comtes de Buchhorn (vegeu comtat de Buchhorn). Llavors era una fortalesa amb un petit establiment comercial de mitja dotzena de cases al costat. La destrucció dels arxius locals en un incendi fan que se sàpiga molt poc de la seva història però sembla que els Hohenstaufen la van fundar com a vila vers 1213-1216 com a escala en la ruta comercial de Ravensburg a Itàlia pel llac de Constança.
El 1275 fou declarada ciutat imperial lliure pel rei Rodolf (junt amb Überlingen i Friburg de Brisgòvia); a causa de problemes econòmics el rei la va prometre als comtes de Werdenberg el 1280; atacada per Sankt Gallen i Constança (Alemanya) fou en part destruïda l'11 de novembre de 1291; en la disputa entre Albert I d'Habsburg i Adolf de Nassau la ciutat va donar suport al primer i quan Adolf va ser derrotat i mort a la batalla de Göllheim (prop de Spira) per Albert el 2 de juliol de 1298, la ciutat es va beneficiar de la generositat del nou emperador i va rebre més drets i privilegis, com ara el dret a celebrar un mercat setmanal sota protecció reial. Malgrat una nova destrucció en 1305 per cinc grans incendis i atacs posteriors a la ciutat pels comtes de Werdenberg, el 1332 aquest va haver d'acceptar la renúncia als drets que se li havien promès el 1280. Per tal d'evitar nous conflictes Buchhorn va ser membre el 1376 de la lliga de les ciutats de Suàbia. Posteriorment la ciutat va tenir força tranquil·litat; fou visitada per l'emperador Segimon dues vegades durant el temps del concili de Constança (1414-1418) i la primavera del 1434 va confiar a la ciutat la custòdia de la corona imperial. Frederic III va visitar la ciutat imperial el 1452. El 1454, atrets per la seva importància per al comerç i la riquesa resultant, va ser saquejada per bandolers dirigits per Hans von Rechenberg però foren rebutjats. En la Revolta Camperola de 1525 i les guerres de religió de la Reforma Protestant va perdre la seva prosperitat.
En la Guerra dels Trenta Anys Buchhorn patit especialment per la disminució del valor dels diners i els allotjaments i els atacs dels soldats espanyols i holandesos. El 1634 les tropes sueques van ocupar la ciutat i li va canviar el nom en Gustavsburg. Després de la final de la guerra i la destrucció total de la vida econòmica va ser difícil tornar a començar i només a poc a poc la ciutat es va recuperar però fou totalment destruïda en les Guerres Napoleòniques per tropes franceses el 1796.
# Reformes de Mari

Les reformes de Mari van ser un conjunt de reformes fetes a l'exèrcit romà iniciades l'any 107 aC per Gai Mari, polític i general de la República romana.
Les reformes de Mari van ser d'una gran importància per donar forma a la legió romana, estructura militar que s'imposaria en el món occidental durant segles. La durada del servei militar es va normalitzar en setze anys. Fins a la darrera dècada del segle ii aC, els requisits per formar part de l'exèrcit de Roma al servei de la República eren molt estrictes:
* Ser membre de la cinquena classe del cens o superior.
* Tenir propietats valorades en, almenys, 3.000 sestercis.
* Aportar el propi armament.
Per això, la República, en un inici, no tenia un exèrcit estable. Quan una guerra amenaçava la ciutat els cònsols s'encarregaven de reclutar un exèrcit entre els ciutadans elegibles de la república. Com a norma, un dels cònsols seria l'encarregat de dirigir a la batalla, aquest exèrcit pràcticament tot voluntari.
A mitjans de la República, les legions es componien de les següents unitats:
* Cavalleria o equites.
* Infanteria lleugera o vèlits.
* Infanteria pesant. Era la unitat principal de la legió.
** Els hastats (sing. hastatus) eren els més joves i formaven la línia davantera.
** Els principes (sing. princeps), homes amb edats rondant els 30 anys.
** Els triaris (sing. triarius) eren els soldats veterans i alineats enrere.

## Referències

* ↑ Parker, Geoffrey. The Cambridge Illustrated History of Warfare (en anglès). Cambridge University Press, 2008, p. 52. ISBN 0521738067.

## Vegeu també

* Legió romana
* Gai Mari
* Història de l'estructura de l'exèrcit romà
* Reforma serviana

## Enllaços externs

* Article sobre les reformes de Mario en unrv.com (anglès)
* Les Mulas de Mario (anglès) L'Exèrcit Romà abans i després de les Reformes de Mario.
# Abu-l-Àrab

Abu-l-Àrab Muhàmmad ibn Tamim ibn Tammam at-Tamimí, més conegut simplement com a Abu-l-Àrab, fou un alfaquí malikita, historiador i poeta de Kairuan, descendent d'una família de la que el seu rebesavi havia estat governador de Tunis i havia conquerit Kairuan el 799 per acabar morint a la presó a Bagdad.
Abu-l-Àrab va néixer a Kairuan entre 864 i 873 i es va dedicar a l'estudi primer sota la direcció de mestres i després com a mestre d'un bon nombre de deixebles entre els quals Ibn Abi-Dinar al-Qayrawaní. Va prendre part a la revolta d'Abu-Yazid contra els fatimites i fou empresonat. Va morir a la presó el 945.
De la seva obra només es conserva un recull de biografies i anècdotes dels savis de Kairuan i Tunis titulada Tabakat ulamà Ifríqiya, traduïda per M. Ben Cheneb amb el títol Classes des savants de l'Ifriqiya i publicada a Alger el 1915-1920.
# Cryptotis phillipsii

Cryptotis phillipsii és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a la serralada de Miahuatlan, al sud d'Oaxaca (Mèxic).Se l'ha trobat a elevacions d'entre 1.060 i 2.600 m.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Hutterer, Rainer. «Order Soricomorpha (p. 220-311)». A: Wilson, Don E. i Reeder, DeeAnn M. (editors). Mammal Species of the World. 3a edició. Baltimore (Maryland): Johns Hopkins University Press, 2 vol. (2.142 pàg.), 16 novembre 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Ann Curtis

Ann Curtis (San Francisco, 6 de març de 1926 - San Rafael, 26 de juny de 2012) va ser una nedadora estatunidenca, guanyadora de tres medalles olímpiques.
Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova dels 400 metres lliures i dels relleus 4x100 metres lliures, establint sengles rècords olímpics amb un temps de 5:17.8 minuts i 4:29.2 minuts respectivament. Així mateix també va guanyar la medalla de plata en la prova dels 100 metres lliures, quedant per darrere de la danesa Greta Andersen.
Durant la seva carrera va establir cinc rècords mundials i 56 dels Estats Units. El 1966 fou inclosa a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Ann Curtis Cuneo Obituary: View Ann Cuneo's obituary». Legacy.com. [Consulta: 3 juliol 2012].
* ↑ «Olympedia – Ann Curtis». [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ Kamiya, Gary «Odd apartments mark pool site where famed female swimmer trained». , 30-01-2015. De subscripció o mur de pagament
* ↑ «Anne Curtis (USA)». ISHOF.org. International Swimming Hall of Fame. Arxivat de l'original el April 2, 2015. [Consulta: 15 març 2015].