OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brda

Brda (italià Collio) és un municipi eslovè, dins de la regió de Goriška. L'any 2007 tenia 5.765 habitants. Limita amb els municipis friülans de Gorizia i Prepotto i és situat entre els rius Soča (l'Isonzo) i Idrija.
El municipi es divideix en els assentaments o naselja: Barbana, Belo, Biljana, Brdice pri Kožbani, Brdice pri Neblem, Breg pri Golem Brdu, Brestje, Brezovk, Ceglo, Dobrovo, Dolnje Cerovo, Drnovk, Fojana, Golo Brdo, Gonjače, Gornje Cerovo, Gradno, Hlevnik, Hruševlje, Hum, Imenje, Kojsko, Kozana, Kozarno, Kožbana, Krasno, Medana, Neblo, Nozno, Plešivo, Podsabotin, Pristavo, Senik, Slapnik, Slavče, Snežatno, Snežeče, Šlovrenc, Šmartno, Vedrijan, Vipolže, Višnjevik, Vrhovlje pri Kojskem, Vrhovlje pri Kožbani, Zali Breg.

## Població

Segons el cens eslovè de 2001, el 96,1% dels habitants parlen eslovè, mentre que l'0,7% parlen croat i el 0,7% serbi. El 61,8% de la població es declara catòlica.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2003- | Franc Mužič | LDS |
# Parmeliàcies

Les parmeliàcies (Parmeliaceae) són una família de líquens de tal·lus foliaci o rarament fruticulós, amb estructura estratificada. Els gonidis pertanyen a la família de les clorococcàcies. Els apotecis són lecanorins amb l'hipoteci incolor. Els conidiòfors són amb freqüència endobasidiats.
Alguns tàxons de parmeliàcies amb interès són Usnea, Evernia prunastri i Cetraria islandica.
# Borda de l'Aparici

La Borda de l'Aparici era una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent al poble d'Erinyà, al nord-oest del municipi.
Estava situada al capdamunt de la vall del barranc de la Torre, al nord-oest de Serradell i d'Erinyà. Actualment, és del tot desapareguda, però en queda el record en forma de topònim. Era al vessant sud-est de la serra de Camporan, al nord-est de la Muntanya de Sant Aleix.
És la més occidental de tota una sèrie de bordes del mateix cap de vall, a la muntanya d'Erinyà. Amb ella hi ha, de ponent a llevant, la Borda de Carrera, la Borda del Motxo i la Borda de Faralom.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Timòmac

Timòmac és el nom dels següents personatges:
* Timòmac d'Atenes, militar de l'antiga Grècia
* Timòmac de Bizanci, pintor de l'antiga Grècia
# Chalcides pseudostriatus

Chalcides pseudostriatus és una espècie de sauròpsid (rèptil) de la família Scincidae endèmica del Marroc.

## Descripció

Espècie de major grandària que els altres llangardaixos del seu gènere, té una àrea de distribució que inclou l'Alt Atles, la major part de l'Atles Mitjà, el litoral atlàntic marroquí, la vall del riu Zebú i la meitat occidental del Rif inclosa la península Tingitana.
A Espanya, habita a Ceuta, trobant-se en totes les zones d'alta cobertura herbàcia i en zones de cultius abandonats, especialment abundant als voltants de la presa del Renegat.
# Obert fins a la matinada

Obert fins a la matinada (títol original en anglès From Dusk Till Dawn) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Rodriguez estrenada el 1996, i que ha estat doblada al català.

## Argument

Richard Gecko (Quentin Tarantino), després d'haver ajudat el seu germà Seth (George Clooney) a escapar-se de la presó, comença amb ell una fugida sagnant. Intentant arribar a Mèxic, prenen com a ostatge Jacob Fuller (Harvey Keitel) i els seus dos nens Kate (Juliette Lewis) i Scott (Ernest Liu). Amagats a la caravana de la família Fuller, aconsegueixen passar la frontera mexicana i no tenen més que esperar l'arribada del seu contacte Carlos (Cheech Marin) que els ha citat en un bar de camioners, anomenat "Titty Twister" (La mamella cargolada).
A partir d'aquest instant de la pel·lícula, el guió que era prou realista agafa una altra via. En efecte, la pel·lícula es transforma en història fantàstica on la majoria de les persones que poblen aquest bar són una mena de vampirs.
Efectivament, Carlos es trobarà amb els germans al bar just abans de l'alba. Tanmateix, en arribar al bar colpegen fortament el porter del lloc, una vegada dins, els germans Gecko són atacats pel porter del bar i dos homes més a qui assassinen brutalment, la sang al lloc desperta la set dels empleats del bar, un dels quals és Satanico Pandemonium (Salma Hayek), una exòtica ballarina. Per sobreviure han de lluitar contra ells fins a l'alba, evitant també ser mossegat per no convertir-se en vampirs.

## Repartiment

* Harvey Keitel: Jacob Fuller
* George Clooney: Seth Gecko
* Quentin Tarantino: Richard Gecko
* Juliette Lewis: Kate Fuller
* Ernest Liu: Scott Fuller
* Michael Parks: Earl McGraw (el ranger Texà)
* Brenda Hillhouse: Gloria (ostatge)
* John Hawkes: Pete Bottoms
* Cheech Marin: Guardia fronterer / Chet Pussy / Carlos
* Salma Hayek: Santanico Pandemonium
* Danny Trejo: Razor Charlie
* Tom Savini: Sex Machine
* Fred Williamson: Frost
* John Saxon: cap de la policia
* Kelly Preston: Newscaster Kelly Houge

## Premis i nominacions

El 1996 l'Acadèmia de les pel·lícules de ciència-ficció, fantasia i terror (Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films), va atorgar el premi de millor pel·lícula de terror i a George Clooney el de milloractor.

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir
* ↑ «From Dusk Till now» (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
# Ciutat jardí de Ribes Roges

La Ciutat jardí de Ribes Roges és una ciutat jardí catalogada com a monument del municipi de Vilanova i la Geltrú (Garraf) i protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un conjunt format per carrers paral·lels i perpendiculars a la línia de mar. Cada illa conté diverses parcel·les ocupades per habitatges unifamiliars envoltats de jardí. Tot i que en conjunt no presenta una unitat estilística, encara conserva alguns dels edificis originals, principalment al sector de mar, que presenten característiques pròpies dels estils modernista i noucentista.

## Història

L'origen de la urbanització de Ribes Roges fou iniciativa de la Sra. Anna Raventós de Saurí, presidenta de l'Empar de Santa Llúcia, institució benèfica que havia de ser la beneficiària dels guanys produïts per la urbanització. La primera pedra dels 10 primers xalets va ser col·locada l'any 1910.
Aquest mateix any, la Junta encarregà les construccions a diversos arquitectes i deixà en mans de l'arquitecte municipal Bonaventura Pollés Vivó la realització del projecte del Passeig Marítim i el pla general de distribució dels solars. L'any 1917 l'arquitecte municipal Josep M. Miró i Guibernau projectà l'ordenació total del sector d'acord amb la tipologia de ciutat jardí. El 1917 s'autoritzà la realització del Passeig. El 1967 un nou Pla d'Ordenació permeté un increment de la densitat constructiva dels edificis, fet que provocà l'abandonament de la idea de ciutat-jardí i l'enderroc dels habitatges originals. Com a reacció a aquesta tendència, l'any 1981 fou aprovat un nou Pla General d'Ordenació que intenta protegir aquests habitatges mitjançant la qualificació de Ribes Roges com a "zona de conservació de ciutat jardí".

## Referències

* 1 2 «Ciutat jardí de Ribes Roges». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 novembre 2012].
# Borda del Sabater

La Borda del Sabater, o Borda del Narcís, és una borda del terme municipal de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà.
Està situada al sud del poble de les Esglésies, a la dreta del barranc del Bosc, al nord-oest del Càmping Sol i fred.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tàlveg

Tàlveg, aiguafons, fons de vall o correra és la línia teòrica que uneix els punts més profunds d'una vall, coma, obaga o comellar on conflueixen les aigües que formen un riu o corrent intermitent. En valls seques, el tàlveg coincideix amb la línia de captació d'aigua i durant el període sec es fa servir de camí. La paraula prové de l'alemany Talweg que significa «camí de vall».
Els tàlvegs es troben generalment modelats per l'erosió fluvial i sovint coincideixen amb la xarxa hidrogràfica. El terme tàlveg s'oposa a la carena, línia de cresta, línia de falla o la divisòria d'aigües. L'espai convex comprès entre dos tàlvegs de rius o afluents veïns que flueixen en direcció convergent es coneix amb el nom d'interfluvi. En el camp de la geografia política el tàlveg serveix sovint de línia fronterera a l'hora de demarcar dos territoris administratius diferents.
Per analogia, la paraula «tàlveg» també s'utilitza en el camp de la meteorologia per designar una zona convexa entre isòbares i corbes de nivell.

## Tàlveg a les arts

* Si trobéssim el tàlveg, poema de Josep Gual i Lloberes

## Referències

* ↑ https://cit.iec.cat/progdct/defaultsinonims.asp?opcio=1&cerca=talveg#top
* ↑ «Tàlveg». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «tàlveg m.». A: David Serrat i Congost (ed.). Diccionari de Geologia. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2007.
* ↑ Derruau, Max. Les formes du relief terrestre. Notions de géomorphologie (en francès). 8a edició (2001). Paris: Armand Colinata, 1969. ISBN 2200210140.
* ↑ Gual i Lloberes, Josep. «Si trobéssim el tàlveg». Endrets, geografia literària dels Països Catalans. Arxivat de l'original el 2015-11-27. [Consulta: 26 novembre 2015].
# Chalcides viridanus

Chalcides viridanus és una espècie de sauròpsid (rèptil) de la família Scincidae, endèmic de Tenerife, La Gomera i El Hierro (Illes Canàries).
El seu hàbitat natural són boscos temperats, arbustals temperats, prades temperades, àrees rocoses, platges rocoses, platges sorrenques, camps arables, jardins rurals, i àrees urbanes.
# Rabon

Rabòu (en francès Rabou) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 379 | 388 | 426 | 384 | 422 | 386 | 372 | 360 | 352 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 314 | 291 | 294 | 302 | 300 | 300 | 274 | 267 | 270 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 272 | 262 | 253 | 205 | 168 | 159 | 146 | 115 | 88 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 35 | 34 | 33 | 31 | 46 | 67 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008-2014 | Martine Barbet | |
| abril de 2014- | Fabien Gascard | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Brett Emerton

Brett Michael Emerton (nascut el 22 de febrer de 1979) és un exfutbolista australià que jugava de centrecampista.

## Enllaços externs

* Perfil a la web del Blackburn Rovers Arxivat 2009-02-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil d'Oz Football
* Perfil dels Socceroo Arxivat 2011-05-27 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil de la FIFA Arxivat 2014-05-12 a Wayback Machine. (anglès)
* Dades estadístiques sobre Brett Emerton a soccerbase.com (anglès)
# Marie Collier

Marie Collier (16 d'abril de 1927 – 8 de desembre de 1971) va ser una soprano australiana.
Va néixer en Ballarat, en l'estat de Victoria i va debutar com a Santuzza a Cavalleria rusticana el 1952 a Melbourne. Es va consagrar al seu país com a Magda Sorel el 1953 de The Consul de Gian Carlo Menotti.
Va estudiar després a Milà i va entrar a la companyia de la Royal Opera House el 1956. Allí va cantar Hècuba a King Priam de Michael Tippett el 1962 i El cas Makropoulos en el Sadler's Wells Theatre el 1964 i Lady Macbeth de Mtsensk (1963) en presència del compositor Dmitri Xostakóvitx a la Royal Opera House
Va cantar a Londres, Musetta en La Bohème; Giulietta en Les Contes d'Hoffmann; Kàtia Kabànova, Liu en Turandot; Flora en La traviata; Butterfly en Madama Butterfly, Marie en Wozzeck, Elizabeth en Don Carlo i Tosca, substituint el 1964-65 a Maria Callas que havia cancel·lat tres funcions. Collier va tenir un acolliment triomfal.
El 1962 va debutar en el Teatro Colón (Buenos Aires) en A Midsummer Night's Dream de Benjamin Britten tornant el 1966 per a Aida de Verdi i L'àngel de foc de Serguei Prokófiev. També va cantar en la Wiener Staatsoper, San Francisco Opera i La Scala.
En 1967, va crear el paper de Christine Mannon en l'estrena mundial de Mourning Becomes Electra de Martin David Levy en el Metropolitan Opera, al costat d'Evelyn Lear i Sherrill Milnes. Va tornar al MET com a Musetta i com a Santuzza el 1970.
Va ser Chrysothemis en l'enregistrament d'Elektra de Richard Strauss dirigida per Sir Georg Solti protagonitzada per Birgit Nilsson.
Va morir a Londres als 44 anys precipitant-se al buit des d'una finestra. Els seus col·legues creuen que va ser suïcidi a causa que ella es queixava de depressió. Va morir a l'hospital de Charing Cross per hemorràgia i fractura de crani, tenia alts nivells d'alcohol en la sang segons el forense.
Estava casada, va tenir una filla i tres fills.

## Referències

* ↑ Musical Times, Vol. 104 No. 1450 (December 1963), p. 878
* ↑ Musical Times, vol. 105, No. 1451 (January 1964), p. 78
* ↑ Anthony Tommasini, Restoring Luster to a Dark Melodrama, New York Times, 13 October 1998
* ↑ Strauss: Elektra
* ↑ Radic, Thérèse. «Biography – Marie Elizabeth Collier». Australian Dictionary of Biography. Australian National University, 1993. [Consulta: 13 agost 2014].

## Enllaços externs

* Biografia en l'Enciclopèdia Australiana
# Caviomorfs

Els caviomorfs (Caviomorpha) són un grup nombrós de rosegadors del subordre dels histricomorfs, originaris de les Amèriques. El capibara, el rosegador més gros del món, pertany a aquest grup.

## Classificació taxonòmica

* Superfamília Cavioidea
** Família Caviidae
** Família Cuniculidae
** Família Dasyproctidae
** Família Eocardiidae †
* Superfamília Chinchilloidea
** Família Chinchillidae
** Família Dinomyidae
** Família Heptaxodontidae †
** Família Neoepiblemidae †
* Superfamília Erethizontoidea
** Família Erethizontidae
* Superfamília Octodontoidea
** Família Abrocomidae
** Família Capromyidae
** Família Ctenomyidae
** Família Echimyidae
** Família Myocastoridae
** Família Octodontidae
# Borda del Tarrufa

La Borda del Tarrufa fou una borda aïllada del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca. Pertanyia a l'antic poble d'Herba-savina.
Estava situada a llevant de la Font de Resteria i de la Borda del Manel, a migdia de l'extrem sud-oriental del Serrat de Resteria i a llevant de lo Comellar. És a migdia del Corral del Ton del Llarg.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Universitat d'educació contínua de Krems

La Universitat d'Educació Contínua de Krems (alemany: Universität für Weiterbildung Krems) és una universitat austríaca especialitzada en formació continuada per a professionals que treballen. Es troba a Krems an der Donau, a la zona que es coneix com a Baixa Àustria.

## Història

Fundada el 1994, els primers 93 estudiants es van matricular l'any 1995, quan la institució va començar a funcionar amb programes d'Estudis Europeus i periodisme. El 2004, el parlament austríac va aprovar la Llei de la Universitat del Danubi (DUK-Gesetz) que atorgava a la institució els drets d'una universitat plena (com ara nomenar els seus propis professors). Més de 27.000 estudiants s'han graduat a la universitat. Des de la seva creació, la universitat s'ha especialitzat en la formació continuada de professionals en actiu. El 2024 oferia més de 200 cursos acadèmics i programes de grau en els camps de la medicina i salut; economia i Direcció d'Empreses; dret, administració i afers internacionals, educació, mitjans i comunicació, així com en art i cultura. Actualment, més de 8.000 estudiants (edat mitjana: 40 anys) de més de 90 països estudien a la universitat. El 26% dels estudiants provenen de països estrangers.

## Campus

La Universitat d'Educació Contínua de Krems es troba a la regió de Wachau, a tocar del Danubi, una zona que ha estat nomenada Patrimoni Cultural de la Humanitat per la UNESCO. Ocupa una antiga fàbrica de tabac renovada que es remunta a l'inici del segle XX i els nous edificis al Campus Krems ofereixen a estudiants i educadors espai per a la recerca i l'estudi. El disseny dels nous edificis és obra de l'arquitecte Dietmar Feichtinger, que situa davant la nau industrial del segle anterior una nova façana d'acer, vidre i alumini.

## Referències

* ↑ «About Danube University Krems, Danube University Krems». Arxivat de l'original el 2018-09-05. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ «Danube University Krems». www.studyinaustria.at. Arxivat de l'original el 29 November 2014. [Consulta: 20 novembre 2014].
* ↑ «Danube University Krems». www.uniagents.com.
* ↑ «Facts and Figures, Danube University Krems». Arxivat de l'original el 2018-09-05. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ «Danube University Krems». masterstudies.com.
* ↑ http://www.donau-uni.ac.at/en/universitaet/campus/index.php Arxivat 2018-09-05 a Wayback Machine. Campus Danube University Krems
# Violal

Violales, fou el nom botànic d'un antic ordre de plantes amb flors i prenia el seu nom de l'antiga família de les Violàcies (Violaceae). Aquest nom s'ha usat en diferents sistemes de taxonomia de plantes, malgrat que alguns sistemes usen el de Parietales per a similar agrupament. En la versió de 1981 del sistema de Cronquist, l'ordre Violales es va ubicar a la subclasse Dilleniidae amb la circumscripció de les famílies llistades a sota. Actualment no reconeix l'orde de les violals, i les famílies que n'havien format part han estat distribuïdes en diferents ordres.
# Maria Antònia de Portugal

Maria Antònia de Portugal, duquessa de Parma (Bronnbach 1862 - Castell de Berg 1959). Infanta de Portugal de la branca miquelista amb el tractament d'altesa reial que es maridà en el si de la Casa ducal de Parma.
Nascuda al Monestir de Bronnbach, situat a l'actual land alemany de Baden-Württemberg i propietat de la família principesa dels Löwenstein-Wertheim-Rosenberg, nasqué el dia 13 de juliol de 1862. Filla del rei Miquel I de Portugal i de la princesa Adelaida de Löwenstein-Wertheim-Rosenberg, era neta per via paterna del rei Joan VI de Portugal i de la infanta Carlota Joaquima d'Espanya i per via materna del príncep Cristià de Löwenstein-Wertheim-Rosenberg i de la princesa Agnès de Hohenlohe-Langenburg.
El dia 15 d'octubre de 1884, a l'edat de 22 anys, contragué matrimoni, al Castell de Fischborn amb el duc Robert I de Parma, fill del duc Carles III de Parma i de la princesa Lluïsa de França. Robert era viudu de la princesa Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies.
Robert i Maria Antònia tingueren dotze fills:
Maria Antònia i Robert crearen un ambient extremadament catòlic i molt vinculat al clergat al seu castell austríac de Schwarzau. El Castell de Schwarzau i un parell de propietats més de la família ducal de Parma a Àustria foren declarades per l'emperador Francesc Josep I d'Àustria de sobirania parmesana per tal que els prínceps de Parma poguessin néixer en territori del ducat. L'any 1918 aquesta extraterritorialitat fou anul·lada.
A part dels dotze fills sorgits del matrimoni entre Maria Antònia de Portugal i Robert, el duc de Parma tenia onze fills del seu anterior matrimoni amb la princesa Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies. Molts d'aquests fills, i molt especialment les filles, entraren a diferents ordes religiosos.
Maria Antònia morí al Castell de Berg, propietat de la família gran ducal luxemburguesa, el dia 14 de maig de 1959.
# Uluj Ali

Uluj Ali, el-Euldj Ali o Otxalí, de malnom «l'Apòstata» (1520-1587), fou un corsari i paixà de la Mediterrània i alt funcionari otomà. Era nadiu de Calàbria (uluj o uludj vol dir 'estranger no àrab' i és un plural de la paraula ilj), i és també conegut pel seu nom italianitzat Occhialì; sovint es catalanitza Oxialí, Otxalí o Oixalí.

## Biografia

El seu nom original era Giovan Dionogri Galeni i era nadiu de Calàbria. De jove fou fet presoner a setze anys i es va convertir a l'islam, prenent el nom d'Uluj Ali. Va agafar fama perquè va ascendir i va arribar a dirigir alguna expedició capturant vaixells cristians, tot acumulant una notable riquesa; a partir de 1548 fou un dels fidels de Turgut Reis, al qual el 1551 va acompanyar a Constantinoble i va rebre un sou i del dret a portar un signe imperial a la nau simbolitzant que treballava per l'Imperi Otomà. Va participar en diverses campanyes navals com Gerba (1560) i el setge de Malta (maig a setembre de 1565). El 1561 va dirigir l'atac de l'11 de maig contra la població mallorquina de Sóller (fets rememorats cada any per les festes del Firó). Poc després fou nomenat beglerbegi d'Alger, càrrec que va exercir de 1568 a 1571 i va aconseguir derrotar a la guarnició espanyola de la Goleta i establir el govern militar otomà a Tunísia (1569). El 1571 va marxar per participar en la conquesta de Xipre. Amb la flota algeriana va participar en la batalla de Lepant el 7 d'octubre de 1571; per la seva brillant actuació i l'enfonsament de la goleta capitana de l'ala dreta cristiana manada per Gianandrea Doria, fou nomenat kapudan paixà al lloc de Muadhdhin-zade Ali Pasha. Es va esforçar per reconstruir la flota i va algunes campanyes victorioses els següents anys. El 1574 va poder recuperar Tunis als espanyols que En Joan d'Àustria havia reconquerit l'any anterior.
Va restar com a gran almirall fins a la seva mort. Fou llavors conegut com a Kilidj Ali Pasha. El 1584 va anar a Crimea per posar al tron Islam II Giray; en arribar al port va rebre el suport d'Ali Beg, cap de la tribu Mansur; el kan Mehmed II Giray va fugir i İslâm II Giray fou proclamat kan sense gairebé resistència. Va morir el 1587 i fou enterrat a una turbe al Bòsfor.

## Referències

* 1 2 «Moros i Cristians». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 200. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ És esmentat també com Kilidj Ali ('Ali l'Espasa'), però aquest nom li fou donat després de la batalla de Lepant junt amb el càrrec de kapudan pasha o gran almirall, per una victòria parcial enmig d'una derrota completa.
* 1 2 Enciclopèdia de l'Islam, X, 874-875.

## Vegeu també

* Moros i Cristians#Sóller: Otxalí té un paper destacat a les festes de Sóller.
* Sebastià Venier
* Antoni Grimani
# Rata dormidora rogenca

La rata dormidora rogenca (Muscardinus avellanarius) és un petit rosegador, l'únic membre vivent del gènere Muscardinus. Mesura 6-9 cm de longitud, amb una cua de 5,7-7,5 cm. Pesa 17-20 grams, tot i que arriba a 30-40 g just abans d'hibernar. La seva hibernació dura entre octubre i abril-maig.
Espècies vivents de lirons :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Glirinae :
Graphiurinae :
Leithiinae :
Categoria :
# Borets Truda

Borets Truda - Борец Труда (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 17 km al nord-oest de Kanevskaia i a 132 km al nord de Krasnodar. Pertany a l'stanitsa de Starodereviànkovskaia.
# Mysateles

Mysateles és un gènere de rosegadors de la família de les huties. Les cinc espècies d'aquest grup viuen a Cuba i illes properes.
Les espècies de Mysateles s'assemblen a les huties del gènere Capromys i, de fet, abans se les classificava en aquest gènere. Tanmateix, se les pot distingir per la seva cua llarga i la morfologia del crani. Tenen una llargada corporal d'entre 30 i 43 cm, amb una cua d'entre 21 i 34 cm. Pesen entre 1,3 i 1,9 kg. Tenen aspecte de rates amb el cap gros i arrodonit. El pelatge del dors és de color marró vermellós o negre, mentre que el del ventre és més clar, sovint blanquinós o marró clar.