OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Woo Yuet dik goo si

Woo Yuet dik goo si (胡越的故事, comercialitzada en anglès com The Story of Woo Viet) és una pel·lícula de drama polític de Hong Kong del 1981 dirigida per Ann Hui i protagonitzat per Chow Yun-fat com el personatge principal. L'ajudant de direcció era Stanley Kwan i el coreògraf d'acció era Ching Siu-tung.
La pel·lícula va ser un dels primers drames polítics fets a Hong Kong. Va utilitzar la història dels refugiats vietnamites (boat people) per reflexionar sobre la gestió de Hong Kong del tema dels refugiats, i també sobre el sentiment de Hong Kong pel que fa al seu futur incert de la sobirania en aquell moment. També és la segona part de la trilogia vietnamita d'Ann Hui.
La pel·lícula inclou una famosa cançó en cantonès, "This is Love", cantada per Teddy Robin, el productor d'aquesta pel·lícula. Als Estats Units, la pel·lícula es va comercialitzar sota el títol God of Killers, aprofitant la popularitat de Chow a les pel·lícules de matances heroiques.

## Argument

La història mostra Woo Viet, que vol deixar enrere el seu país, Vietnam, i tornar a començar als Estats Units. Però primer ha d'anar cap a Hong Kong. En un camp de detenció de refugiats allà, descobreix que molts dels seus compatriotes estan desapareixent en circumstàncies misterioses. Quan Woo intenta esbrinar què està passant, s'adona que la seva vida està en perill i ha de marxar cap als Estats Units immediatament fent servir un passaport fals en lloc de buscar l'asil. En el procés, coneix una bella dona, Cham Thanh, que després viatja amb ell. Quan Woo i el seu nou amor s'aturen a les Filipines, descobreixen que les dones són estafades per quedar-s'hi per convertir-se en prostitutes. En lloc d'agafar l'avió als Estats Units, Woo Viet decideix quedar-se a les Filipines per salvar el seu amor. Tanmateix, com que es troba encallat al Chinatown de Manila, Woo Viet es veu obligat a treballar com a assassí.

## Repartiment

* Chow Yun-fat com Woo Viet
* Cora Miao com Leee Lap-quan
* Lo Lieh com Sahm
* Cherie Chung com Sum Ching
* Dave Brodett com Migual
* Fanny Serrano
* Ben Makalalay
* Josie "shoemaker" Tagle

## Premis

* 1981 - Hong Kong Film Awards, premi al millor guió

## Referències

* ↑ The Story of Woo Viet a timeout.com
* ↑ The Story of Woo Viet (胡越的故事, Ann Hui, 1981), Windows of the Worlds
* ↑ Lisa Odham Stokes, Rachel Braaten Historical Dictionary of Hong Kong Cinema, p. 202

## Enllaços externs

* HK cinemagic entry Arxivat 2022-07-01 a Wayback Machine.
# Ricard Espelt i Rodrigo

Ricard Espelt i Rodrigo (Manresa, 1973) és estudiant de doctorat a Universitat Oberta de Catalunya, on investiga les noves cooperatives de consum agroalimentari en una tesi dirigida per Ismael Peña-López.
Consultor en comunicació estratègica i web, fa recerca en el marc de la societat en xarxa i el desenvolupament rural. Amb la seva tesina es va proposar demostrar que les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) poden transformar les comunitats rurals i, especialment, les relacions dels productors agraris amb el seu entorn. Va ser regidor i impulsor de Copons 2.0, una experiència de governança oberta i deliberativa en el seu municipi.

## Referències

* ↑ «Ricard Espelt». Saül Gordillo, 09-03-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera edició. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 183. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 31 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Twitter: @ricardespelt
* Blog: Ricard Espelt Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Pentastòmides

Els pentastòmides (Pentastomida, del grec penta, 'cinc' i stomos, 'boca') són una subclasse de crustacis maxil·lòpodes molt modificats pèl parasitisme. Tant és així, que durant anys se'ls va considerar un embrancament independent, relacionat amb els onicòfors, però d'afiliació incerta. Estudis moleculars i cladístics (esperma, larves, cutícula) han revelat que els pentastòmides són crustacis, potser derivats dels braquiürs. Es coneixen unes 130 espècies.

## Característiques

Els pentastòmides són paràsits obligats de les vies respiratòries de rèptils, aus i mamífers; el cos, que pot assolir els 13 cm de longitud, és vermiforme (té forma de cuc); tenen dos parells d'apèndixs lobulats acabats en ungles quitinoses per a agafar-se al seu hoste. La cutícula és molt porosa i no té quitina. La boca no té de mandíbules.
Són hematòfags, succionant la sang dels seus hostes. No tenen antenes, aparell circulatori, respiratori ni excretor. Són dioics.

## Classificació

Segons Martin & Davis (2001), els pentastòmides es classifiquen en dos ordres i nou famílies :
Ordre Cephalobaenida Heymons, 1935
    Família Cephalobaenidae Fain, 1961
    Família Reighardiidae Heymons, 1935
Ordre Porocephalida Heymons, 1935
    Família Armilliferidae Fain, 1961
    Família Diesingidae Fain, 1961
    Família Linguatulidae Heymons, 1935
    Família Porocephalidae Fain, 1961
    Família Sambonidae Fain, 1961
    Família Sebekiidae Fain, 1961
    Família Subtriquetridae Fain, 1961

## Referències

* 1 2 Brusca, R. C. & Brusca, G. J., 2005. Invertebrados, 2a edició. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.), XXVI+1005 pp. ISBN 0-87893-097-3
* ↑ J. W. Martin & G. E. Davis. An Updated Classification of the Recent Crustacea. Natural History Museum of Los Angeles County, 2001, p. 132 pp. Arxivat 2006-05-25 at Bibliotheca Alexandrina
# Club San José

El Club San José és un club de futbol, bolivià de la ciutat d'Oruro.

## Història

El club San José va ser fundat el 19 de març de 1942, al voltant del campament miner de la Mina San José, impulsat per l'administrador Harry A. Keegan, que en fou primer president.
Aquell mateix any es va inscriure a l'Asociación de Fútbol de Oruro. En aquella competició coincidí amb el degà del futbol bolivià, l'Oruro Royal, a més de Bolivar Nimbles, American de Machacamarca, Internacional, Ingenieros de la Facultad Nacional de Ingenieria i White Stars. El San José fou el primer campió.
Ha estat campió oficial del Torneo Integrado el 1956 i de la lliga professioanl el 1995.

## Palmarès

* Campionat bolivià de futbol:
** 1955, 1995, 2007-C, 2018-C
* Copa Simón Bolívar (segona divisió):
** 2001

## Referències

* ↑ Vanauskas, Laura. An Encyclopedia of Football in Bolivia – 1914 to 1998. Heart Books – Belgium, 1999, p. 192.
* ↑ «Bolivia - list of champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Bolivia - Cup Tournaments». rsssf. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web no oficial del club
# Oliver Oliva

Oliver Oliva Berga (Vilanova i la Geltrú 1825 - Barcelona, 13 de juny de 1899) va ser un organista i director d'orquestra català.
El seu pare, músic, el va fer entrar al món de la música de molt petit. Als deu anys, tota la família es traslladà a Reus, on el 1850 guanyà la plaça d'organista del Santuari de Misericòrdia. Al mateix temps tenia una orquestra que amenitzava balls i festes. El 1852 va ser un dels socis fundadors d'El Círcol, i quan el general Prim va visitar aquesta entitat, Olivi, com es feia dir, va dirigir un concert de benvinguda. Va ser després organista de la Prioral de Sant Pere, però renuncià al seu sou municipal quan hi va haver la Revolució de 1868. Quan es va inaugurar el Teatre Fortuny el 1882, la seva orquestra obrí els actes amb dues peces compostes per ell: "Inauguración" i "Himne a Fortuny".
També el 1885 va ser organista i mestre de capella a la Prioral de sant Pere, guanyant la plaça per oposició, on competia també Victorí Agustí, un conegut músic reusenc, amb el que des del 1850 combinava càrrecs musicals a les celebracions religioses reusenques. El mateix 1885 va ser director de la Banda Municipal i sis anys després va anar a Barcelona a l'orquestra del Liceu, segons assegurava ell mateix, però això no consta als arxius del Gran Teatre, i allà se li perd la pista. Se suposa que va morir a Barcelona en data indeterminada. La ciutat de Reus li ha dedicat un carrer
Un germà seu, August Oliva (Vilanova i la Geltrú 1834 - Reus 1908), també va ser mestre de capella a la Prioral de Sant Pere, i va compondre música religiosa i ballable. El 1874 va muntar una fàbrica de pianos al carrer de l'Abadia número 10 a Reus.

## Referències

* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 110. ISBN 9788497916929.
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: Ajuntament de Reus, 1992, p. 491.
# Xarxa neuronal convolutiva

Una xarxa neuronal convolutiva (l'acrònim anglès és CNN), en aprenentatge automàtic, és un tipus de xarxa neuronal artificial que disposa de connectivitat entre neurones inspirada pel còrtex visual dels animals. La resposta d'aquestes neurones corticals pot ser aproximada matemàticament per una funció de convolució. Les aplicacions de les CNN són el reconeixement d'imatges, sistemes de recomanació i processament del llenguatge.

## Història

* 1990: primera CNN anomenada LeNet.
* 2012: AlexNet
* 2013: ZF Net
* 2014: GoogleLeNet i VGGNet
* 2015: ResNets
* 2016: DenseNet

## Aplicacions

Se'n poden esmentar:
* Reconeixement d'àudio i d'imatges.
* Processament d'àudio i de vídeo.
* Processat del llenguatge.
* Reconeixement de noves fórmules químiques
* Algorismes de jocs: escacs, go.

## Implementacions
### Programari

Llibreries de programari: Caffe (de Berkeley Vision and Learning Center BVLC), TensorFlow (de Google), Theano (en Python), CNTF (Microsoft), Arm NN (ARM), compilador GLOW, compilador XLA

### Maquinari

Circuits integrats: K-Eye (de KAIST), TPU (de Google), FlexNoc 4 (Arteris), plataforma Goya (Habana Labs), HiFi 5 (Cadence)

## Vegeu també

* Aprenentatge profund
* Xarxa neuronal recurrent

## Referències

* ↑ ujjwalkarn. «A Quick Introduction to Neural Networks» (en anglès). https://ujjwalkarn.me,+09-08-2016.+[Consulta: 20 juny 2017].
* 1 2 ujjwalkarn. «An Intuitive Explanation of Convolutional Neural Networks» (en anglès). https://ujjwalkarn.me,+10-08-2016.+[Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ «Convolutional Neural Networks (LeNet) — DeepLearning 0.1 documentation» (en anglès). http://deeplearning.net. Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ «CNN applications» (en anglès). http://ijcsit.com.+[Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ «Microsoft Cognitive Toolkit» (en anglès). https://www.microsoft.com.+[Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «Machine Learning | Arm NN SDK – Arm Developer» (en anglès). [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «Glow: Compiler For Neural Network Hardware Accelerators» (en anglès). TechLeer, 10-11-2018. Arxivat de l'original el 2018-11-11 [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «XLA | TensorFlow» (en anglès). https://www.tensorflow.org.+[Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «Convolutional neural network on-a-chip promises always-on face recognition» (en anglès). eeNews Europe, 15-06-2017.
* ↑ Shuler, Kurt «Arteris IP Announces New FlexNoC® 4 Interconnect IP with Artificial Intelligence (AI) Package» (en anglès). http://www.arteris.com, 10-11-2018.
* ↑ «Habana Labs: Goya deep learning inference platform» (en anglès). eeNews LED, 08-11-2018. Arxivat de l'original el 2018-11-11 [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «Cadence adds deep-learning support to audio DSP» (en anglès). Tech Design Forum, 31-10-2018.
# Xavi Vallès Revilla

Xavi Vallès Revilla (Barcelona, 6 de novembre de 1971 - Barcelona, 16 de gener de 2020) va ser un filantrop barceloní, conegut per ser el creador de el projecte «De l'hospital a la catedral».
Mecànic de professió, va crear el seu projecte la primavera del 2018 per recaptar fons per a la lluita contra el càncer infantil, després de ser diagnosticat ell mateix com a malalt de càncer l'any anterior. Durant dos anys va portar personalment a terme dos projectes de recaptació amb els que va aconseguir recaptar més de 66.000 euros, que va donar a l'Institut de Recerca de l'Hospital de la Vall d'Hebron (VHIR) perquè pogués dur a terme dos assajos clínics per lluitar contra els tumors cerebrals infantils i contra els sarcomes.
Amb aquest projecte va tenir la intenció de fer el Camí de Sant Jaume la primavera de 2019 en bicicleta, sortint de la porta de l'Hospital de la Vall d'Hebron i arribant a la porta de la Catedral de Santiago de Compostela, per tal de fer difusió de la seva campanya de recaptació. Finalment, el seu estat físic no li va permetre fer aquest trajecte. El desembre de 2019 va presentar en públic el seu llibre en català El camí és llarg, en el qual recull les seves experiències com a malalt de càncer i explica els seus projectes solidaris de lluita contra el càncer.

## Referències

* ↑ «Web del projecte "De l'hospital a la catedral"». De l'hospital a la catedral, 03-05-2020. Arxivat de l'original el 2019-04-28. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «La Fundación Claror recauda más de 5.000 € para investigar el cáncer infantil» (en castellà). Gym Factory, 10-05-2019. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Xavi Vallès aconsegueix gairebé 37.000 € per a la recerca en tumors pediàtrics del sistema nerviós». VHIR, 14-05-2019. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «El projecte Del Hospital a la Catedral assoleix l'objectiu marcat». L'indepedent de Gràcia, 01-05-2020. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «El repte solidari de Xavi Vallès l'ha de portar de l'hospital a la catedral». Betevé, 26-01-2019. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Entrevista a Xavi Vallès a Ràdio Marca». Radio Marca, 03-03-2019. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Reportatge sobre Xavi Vallès a Ràdio Marca». Radio Marca, 01-03-2019. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ Muñoz Hernández, Raúl. «Xavi Vallès entrega 37.000 euros a l'Institut de Recerca Vall d'Hebron. Vallès, malalt de càncer, ha ajornat el projecte De l'hospital a la catedral per problemes de salut». Betevé, 14-05-2019. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Llibre "De l'hospital a la catedral"». De l'hospital a la catedral. Arxivat de l'original el 2020-08-06. [Consulta: 3 maig 2020].
# Xu Baihui

Xu Baihui (xinès simplificat: 徐百慧, pinyin: Xú Bǎihuì; Changchun, Jilin, 3 d'agost de 1983) és una actriu xinesa.

## Biografia

Va estudiar la secundària a l'escola secundària afiliada a la Universitat Normal del Nordest. Quan Xu Baihui es va graduar de l'educació secundària, va sol·licitar el Departament de Composició de la Universitat d'Arts de Jilin, però al final va haver de renunciar; també tenia previst estudiar als Estats Units el 2001, però a causa dels atacs de l'11 de setembre, no va poder fer-ho possible, sol·licitant l'ingrés a l'Acadèmia Central d'Art Dramàtic a proposta d'un professor, i va ser admesa el 2002.
L'any 2004, Xu Baihui, que en aquell moment encara estudiava òpera xinesa, es va fer càrrec del rodatge de la sèrie de televisió Little Overseas Students, on fou l'única actriu entre els quatre protagonistes que no tenia experiència d'estudiar a l'estranger. El 2006, es va graduar al Departament d'Actuació de l'Acadèmia Central d'Art Dramàtic.
El 2022 interpretà el paper d'una executiva en una sèrie de rerefons ecologista, així com l'adaptació de la novel·la de Liang Xiaosheng, Renshijian, per a la CCTV.

## Referències

* ↑ «徐百慧凉山暖意庆生 关爱儿童传递爱心正能量». 北青网. [Consulta: 7 octubre 2020].
* 1 2 3 «电视剧小留学生主演徐百卉印象：为青春留下回忆». 长春晚报, 09-12-2005 [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «新浪娱乐对话央视热播《小留学生》主创». 新浪娱乐, 20-12-2005. Arxivat de l'original el 2021-12-24. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «央视《小留学生》首播新闻发布会实录». 新浪娱乐, 15-11-2005. Arxivat de l'original el 2021-12-24. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «电视剧《小留学生》主演有三位是留学生». 法制晚报, 20-11-2005 [Consulta: 24 desembre 2021]. «除了剧中小留学生刘莼的扮演者徐百卉是中央戏剧学院表演系的学生以外，其余3名小留学生的扮演者谢殊、孙青青、马多都正在加拿大上大学»
* ↑ «20集电视剧《小留学生》下周二开播». 文汇报, 08-12-2005 [Consulta: 24 desembre 2021]. «2004年正在读大学三年级的徐百卉参加了《小留学生》剧组的演员招聘活动，在上百名候选演员中，她脱颖而出»
* ↑ 徐子茗. «徐百慧新剧投身环保事业致敬新时代女性». China Daily. [Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ «徐百慧《人世间》央视热播 化身底层妇女苦中作乐引共鸣 - 华娱网». shcaoan.com. Arxivat de l'original el 2022-11-22. [Consulta: 22 novembre 2022].
# Xəzər-Lənkəran Futbol Klubu

El Xəzər-Lənkəran Futbol Klubu (o Khazar Lenkoran FK, en àzeri: Xəzər Lənkəran) és un club azerbaidjanès de futbol de la ciutat de Lenkoran.

## Història

El club es va fundar l'any 1975, tot i que es va dissoldre a meitats dels anys 90. En aquesta època va guanyar la Copa de l'Azerbaidjan, quan aquesta competició estava integrada dins de les de la Unió Soviètica. L'any 2004 es tornà a fundar, per l'empresari d'origen turc Mübariz Mensimov, propietari de la companyia armadora Palmari. La temporada 2006/07 el FK Khazar feu el doblet, en guanyar la lliga i la copa.

## Palmarès

* Lliga azerbaidjana de futbol: 1
** 2006-07
* Copa azerbaidjana de futbol: 3
** 2006-07, 2007-08, 2010-11
* Copa de la Comunitat d'Estats Independents: 1
** 2008
* Copa de l'RSS de l'Azerbaidjan: 1
** 1987

## Futbolistes destacats

* Samir Aliyev
* Dmitriy Kramarenko
* Emin Quliyev
* Mahmud Gurbanov
* Khagani Mamedov
* Zaur Ramazanov
* Daniel Munteanu
* Claudiu Răducanu
* Radomir Todorov
* Kostadin Djambazov
* Ivan Cvetkov
* Oktay Derelioğlu
* Juninho
* Diego Souza
* Milorad Korać
* Yakuba Bamba
* Darius Zutautas
* Valeri Abramidze

## Entrenadors

* Nazim Suleymanov (2004)
* Rasim Kara (2004-05)
* Nazim Suleymanov (2005)
* Şenol Fidan (2005)
* Viktor Pasulko (2006)
* Agasalim Mirjavadov (2006-2008)
* Rasim Kara (2008 -)

## Enllaços externs

* Khazar Lenkoran a AFFA.AZ (anglès)
* Khazar Lenkoran a UEFA.COM (anglès)
* Khazar Lenkoran a EUFO.DE Arxivat 2009-09-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Tolomeo

Tolomeo (títol original en italià, en català Tolomeo), Händel-Werke-Verzeichnis 25, és una obra dramaticomusical en tres actes composta per Georg Friedrich Händel sobre un llibret en italià de Nicola Francesco Haym. Es va estrenar el 30 d'abril de 1728 al Her Majesty's Theatre de Ciutat de Westminster.

## Vegeu també

* Llista d'òperes de Georg Friedrich Händel
Òperes de Georg Friedrich Händel :
Almira (1705)
Florindo (1708)
Rodrigo (1707)
Agrippina (1709)
Rinaldo (1711)
Il pastor fido (1712)
Silla (1713)
Teseo (1713)
Amadigi di Gaula (1715)
Acis and Galatea (1718)
Radamisto (1720)
Muzio Scevola (1721)
Floridante (1721)
Ottone (1723)
Flavio (1723)
Giulio Cesare (1724)
Tamerlano (1724)
Rodelinda (1725)
Scipione (1726)
Alessandro (1726)
Admeto (1727)
Riccardo Primo (1727)
Siroe (1728)
Tolomeo (1728)
Lotario (1729)
Partenope (1730)
Poro (1731)
Ezio (1732)
Sosarme (1732)
Orlando (1733)
Arianna in Creta (1734)
Oreste (1734)
Ariodante (1735)
Alcina (1735)
Atalanta (1736)
Arminio (1737)
Giustino (1737)
Berenice (1737)
Alessandro Severo (1738)
Faramondo (1738)
Serse (1738)
Giove in Argo (1739)
Imeneo (1740)
Deidamia (1741)
Semele (1744)
Alceste (1750) :
Oratoris de Georg Friedrich Händel :
Il trionfo del Tempo e del Disinganno (1707)
La resurrezione (1708)
Brockes Passion (1715)
Esther (1732)
Deborah (1733)
Athalia (1733)
Alexander's Feast (1736)
Il trionfo del Tempo e della Verità (1737)
Saul (1738)
Israel in Egypt (1738)
L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato (1740)
El Messies (1741)
Samson (1741)
Semele (1743)
Joseph and his Brethren (1743)
Hercules (1744)
Belshazzar (1744)
Occasional Oratorio (1746)
Judas Maccabaeus (1746)
Joshua (1747)
Alexander Balus (1747)
Susanna (1748)
Solomon (1748)
Theodora (1749)
The Choice of Hercules (1750)
Jephtha (1751)
The Triumph of Time and Truth (1757) :
Cantates de Georg Friedrich Händel :
Ero e Leandro (1707)
Clori, Tirsi e Fileno (1707)
Aci, Galatea e Polifemo (1708)
Dalla guerra amorosa (1709)
Apollo e Dafne (1710)
Ode for the Birthday of Queen Anne (1713)
Ode for St. Cecilia's Day (1739) :
# Arvo Haavisto

Arvo Haavisto (Ilmajoki, 7 de març de 1900 - Ilmajoki, 22 d'abril de 1977) va ser un lluitador finlandès, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes lleuger del programa de lluita. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, guanyà la medalla d'or en la competició del pes wèlter del programa de lluita.
En el seu palmarès també destaquen quatre títols nacionals: en pes wèlter, estil lliure, el 1925 i 1927; en pes lleuger, d'estil grecoromà, el 1925; i en pes mitjà, d'estil lliure, el 1926. En retirar-se passà a exercir d'entrenador i àrbitre. El 1936 fou àrbitre als Jocs de Berlín. Des de 1992 s'ha celebrat a Ilmajoki un torneig de lluita grecoromana que duu el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 «Arvo Haavisto Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 20 març 2018].
# Sauclièiras

Sauclièiras (en occità Sauclières) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 205 | 242 | 198 | 173 | 202 | 189 | 187 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Daniel Atcher | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Karl Gruenberg

Karl Gruenberg (Viena, 3 de juny de 1928 - Londres, 10 d'octubre de 2007) va ser un matemàtic britànic, nascut a Viena.

## Vida i Obra

Gruenberg va passar la seva primera infància a Viena, però després de l'annexió d'Austria pel Tercer Reich la família temia pel seu futur, ja que eren jueus. El març de 1939 va abandonar Austria amb un dels trens de Kindertransport, viatges organitzats pel Regne Unit per protegir nens jueus. Els primers mesos a la Gran Bretanya van ser molt penosos: un nen sol que no sabia anglès a Dorset. Afortunadament, la seva mare també va aconseguir fugir i retrobar-se; el 1943 van anar a viure a Londres, on va ser escolaritzat obtenint el 1947 una beca pel Magdalene College de Cambridge. El 1950 es va graduar i el 1954 va obtenir el doctorat de la universitat de Cambridge amb una tesi dirigida per Philip Hall.
El 1953 ja havia obtingut un nomenament temporal de professor ajudant al Queen Mary College de la universitat de Londres, però, en obtenir una beca especial, es va estar a la universitat Harvard i a l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton dos cursos. El 1957 va retornar al Queen Mary College on va fer tota la seva carrera acadèmica fins que es va retirar el 1993, passant a ser professor emèrit.
Gruenberg va ser pioner en els seus treballs sobre la visió homológica de la teoria de grups i sobre les propietats residuals dels grups. En aquests camps Gruenberg va aplicar a la teoria de grups tècniques desenvolupades originalment per a la geometria de la continuïtat, cosa que el va portar al llarg dels anys cap a la teoria de la representació i, més darrerament, a la teoria de nombres. El congrés d'Ischia de teoria de grups del 2010 va estar dedicat a la seva memòria.

## Referències

* ↑ Liebeck, Shalev i Webb, 2011, p. 1.
* ↑ Camina, Hurley i Kropholler, 1991, p. 1.
* ↑ Liebeck, Shalev i Webb, 2011, p. 2.
* ↑ Mikhailov i Passi, 2009, p. xv.
* ↑ Wehrfeitz, 2008, p. x.
* ↑ Bianchi et al., 2012, p. ix.

## Bibliografia

* Bianchi, Mariagrazia; Longobardi, Patrizia; Maj, Mercede; Scoppola, Carlo Maria. Ischia Group Theory 2010 (en anglès). World Scientific, 2012. ISBN 978-981-4350-38-9.
* Camina, Alan; Hurley, Ted; Kropholler, Peter «K.W. Gruenberg» (en anglès). Journal of Pure and Applied Algebra, Vol. 88, Num. 1-3, 1991, pàg. 1. DOI: 10.1016/0022-4049(93)90007-G. ISSN: 0022-4049.
* Liebeck, Martin; Shalev, Aner; Webb, Peter «Special issue in memory of Karl Walter Gruenberg (3 June 1928 – 10 October 2007)» (en anglès). Journal of Algebra, Vol. 326, Num. 1, 2011, pàg. 1-3. DOI: 10.1016/j.jalgebra.2010.09.004. ISSN: 0021-8693.
* Mikhailov, Roman; Passi, Inder Bir S. Lower Central and Dimension Series of Groups (en anglès). Springer, 2009. ISBN 978-3-540-85817-1.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Karl Gruenberg» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Wehrfeitz, B.A.F. «Professor Karl Gruenberg: Leading light in algebra research» (en anglès). The Independent, 2008. [Consulta: 17 octubre 2023].