OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charlie Covell

Charlie Covell (Blackheath, 1984) és una escriptora i actriu britànica, coneguda sobretot per la seva adaptació cinematogràfica de la novel·la gràfica The End of the F***ing World per a Channel 4 (2017-2019) i la sèrie Kaos a Netflix, estrenada l'agost del 2024.

## Biografia

Covell, que en anglès fa servir els pronoms they/them per no determinar el seu gènere, va néixer a Blackheath i va estudiar Filologia Anglesa a la Universitat d'Oxford.

## Carrera

El debut com actriu de Covell a la pantalla va ser l'any 2003 a la sèrie de televisió Fortysomething, conjuntament amb Hugh Laurie, Anna Chancellor i Benedict Cumberbatch. Covell ha aparegut a Midsomer Murders (2008), Law & Order: UK (2009), The Inbetweeners (2010) com a Sophie, Whitechapel (2011), i Peep Show (2012).
Com a guionista, Covell va escriure Banana, Burn Burn Burn (2015) i després la sèrie de Channel 4 The End of the F***ing World.
L'any 2015, Covell va ser nomenada per la revista Screen International com a Estrella de demà.

## Filmografia
### Actriu

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2003 | Fortysomething | Woj | 3 episodis |
| 2005 | Messiah: The Harrowing | Sara Knightley | 3 episodis |
| 2007 | Doctors | Anna Metcalf | Episodi: "Force of Habit" |
| 2007 | Angelo's | Andrea | 3 episodis |
| 2008 | Midsomer Murders | Kate Hammond | Episodi: "Shot at Dawn" |
| 2009 | Law &amp; Order: UK | Louise Ackroyd | Episodi: "Unsafe" |
| 2009 | Oscar & Jim | Emma | Curt |
| 2009 | Breathe: Act One | Thea | Curt |
| 2010 | Forget Me Not | Carly | |
| 2010 | The Inbetweeners | Sophie | Episodi: "Trip To Warwick" |
| 2010 | Whitechapel | Blond Boy | 2 episodis |
| 2011 | Frog/Robot | Girl | Curt |
| 2012 | A Fantastic Fear of Everything | Holby | |
| 2012 | Peep Show | Trish | 3 episodis |
| 2012 | Misfits | James | Episodi: "Episode #4.7" |
| 2015 | Banana | Amy | Episodi: "Episode #1.6" |
| 2015 | Cucumber | Amy | 2 episodis |
| 2016 | Siblings | Jenny | Episodi: "Kevin Rugby" |
| 2016 | Marcella | DC Alex Dier | 8 episodis |

### Escriptora

| Any | Títol | Notes |
| 2015 | Banana | 2 episodis |
| 2015 | Burn Burn Burn | |
| 2017-2019 | La fi del món de merda | 16 episodis |
| 2024 | Veritable amor | 6 episodis, co-creats amb Iain Weatherby |
| 2024 | Kaos | 8 episodis |

## Referències

* ↑ «Are these Britain's funniest new women» (en anglès). , 08-09-2009. Arxivat 16 de juny 2020 a Wayback Machine.
* ↑ Romero, Ariana. «The KAOS Teaser Is Here — and Jeff Goldblum Is King (of the Gods)». Tudum by Netflix, 25-07-2024. [Consulta: 1r agost 2024].
* 1 2 «Charlie Covell, Stars of Tomorrow 2015» (en anglès). Screen Daily, 05-10-2015.
* ↑ «Charlie Covell on writing and starring in tonight's episode of "Banana"». AfterEllen, 18-05-2015.
* 1 2 «Charlie Covell Credits». tvguide.com. [Consulta: 25 maig 2024].
* ↑ «Charlie Covell | Writer/Actress» (en anglès). .
# Serp grimpadora

Les serps grimpadores (Gonyosoma) són un gènere de colubrins. Solen fer de 70 a 141 mil·límetres.

## Referències

* ↑ TERMCAT, Centre de Terminologia
# Setge de Dénia (1707)

El Setge de Dénia de 1707 va ser un dels episodis d'ocupació del Regne de València per les tropes borbòniques durant la Guerra de Successió Espanyola.

## Antecedents

Preveient la mort de Carles II de Castella sense descendència, les principals potències europees van proposar un príncep elector de Baviera, amb el consegüent repartiment de possessions entre aquestes potències. Però aquest mor, i Carles II en el darrer testament abans de morir proposa Felip d'Anjou. Felip entra a Barcelona el 2 d'octubre i les Corts finalment es taquen el 14 de gener de 1702 amb el jurament de les constitucions catalanes pel Rei. Els aliats proposen l'Arxiduc Carles i comencen les hostilitats.
Pres Gibraltar pels britànics, a l'agost del 1705 l'arxiduc embarca a Lisboa en direcció al Mediterrani. S'atura a Altea on és proclamat Rei i la revolta valenciana dels maulets s'estén liderada per Joan Baptista Basset. Mentrestant, i esperonats constantment pel príncep Jordi de Darmstadt, escamots armats barren el pas als borbònics a la plana de Vic i en la Batalla de Montjuïc capturen la fortalesa, que seria fortificada i usada per bombardejar la ciutat de Barcelona, que envoltada de les tropes aliades de Lord Peterborough va capitular el 9 d'octubre de 1705, de manera que el 22 d'octubre entra a Barcelona l'Arxiduc Carles, que el 7 de novembre de 1705 jura les constitucions catalanes, nomenat Carles III. Lord Peterborough avança cap a València i a final. d'any, l'arxiduc ja controla la major part de Catalunya i el Regne de València
Entretant, els Borbons es reorganitzen i el seu exèrcit avança des de Lleida, Girona i pel mar en direcció a Barcelona. Felip V havia perdut els territoris de les Províncies Unides, Milà i el Regne de Nàpols. Tot i això, els filipistes rebien reforços castellans i les tropes comandades pel Duc de Berwick, i forcen l'exèrcit austriacista a abandonar Madrid i refugiar-se al País Valencià. L'exèrcit aliat es va retirant fustigat per l'exèrcit borbònic, i finalment decideixen plantar cara i formen davant d'Almansa, on són derrotats.
Les tropes borbòniques se separen en dos braços, el del Duc de Berwick avancen pel País Valencià i prenen Requena, Bunyol i València sense resistència el 8 de maig, i la de François Bidal d'Asfeld ha de prendre el sud, amb Xàtiva, Gandia i Alcoi com a objectiu.

## Preliminars del setge

Les tropes comandades per François Bidal d'Asfeld hi arribaren procedents de Xàtiva, però el líder maulet Joan Baptista Basset, que havia arribat per mar, va comandar enèrgicament la resistència amb el Regiment de Fusellers de Josep Martí i la guarnició de la ciutat i fa desistir D'Asfeld a mitjan juliol, després d'un fort assalt frustrat.
# Gaston Salmon

Gaston Joseph Clément Marie Salmon (Marcinelle, Hainaut, 5 de març de 1878 – Veurne, Flandes Occidental, 30 d'abril de 1918) va ser un tirador belga jueu que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla d'or en la prova d'espasa per equips. En aquests mateixos Jocs també disputà les proves de floret i espasa individual, però sense aconseguir medalla.

## Referències

* ↑ Taylor, Paul. Jews and the Olympic Games: The Clash Between Sport and Politics : with a Complete Review of Jewish Olympic Medallists. Sussex Academic Press, 2004. ISBN 9781903900871.
* ↑ «Gaston Salmon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d’octubre 2010. [Consulta: 8 agost 2015].
# Adam Heinrich von Steinau

Adam Heinrich Graf von Steinau (mort el 1712) fou un Mariscal de Camp saxó.
Steinau serví en el contingent del Ducat de Baviera, del 1685 al 1688, en la campanya de l'Hongria Otomana contra l'Imperi Otomà. Després participà en la Guerra dels Nou Anys contra França sota les ordres Carles V de Lorena i en el reeixit setge de Magúncia el 1689. Després entrà al servei de la República de Venècia en la guerra de 1695 contra l'Imperi Otomà. Entre el 1695 i el 1696 estigué a les ordres de l'elector saxó Frederic August I, també conegut com a August el Fort, com a comandant de les tropes imperials al Regne d'Hongria en guerra continua contra l'Imperi Otomà.
El 27 d'agost de 1699 Steinau fou ascendit al grau de Mariscal de Camp. Amb les tropes saxones participà en la Gran Guerra del Nord defensant Livònia a la campanya de Curlàndia, i entre febrer i novembre del 1700 en el setge de Riga. El juliol de 1700 derrotà en la batalla de Jungfernhof (Jumpravmuiža, Jumprava), prop de Riga, al jove general suec Otto Vellingk.
El 9 de juliol de 1701, Steinau fracassà en impedir el Creuament del Düna a Carles XII de Suècia. El 9 de juliol de 1702, a Polònia, perdé la batalla de Klissow. El 21 d'abril de 1703, fou derrotat en la batalla de Pułtusk, on les tropes sueques encapçalades per Carles XII capturaren gran part de l'exèrcit saxó. Després d'aquesta derrota Steinau va entrar al servei de Venècia per segon cop. Considerava el servei a Venècia com a “part de la seva vellesa”.
El 1705 comprà Schinkau i Nebillau, incloent Nettonitz. In 1706 va encarregar de la construcció del Palau Nebillau al mestre constructor Jakob Auguston de Pilsen. Després de la seva mort a Nebillau, Steinau fou enterrat en els terrenys de l'Església de Jacob a Prusing.

## Vegeu també

* Gran Guerra del Nord

## Referències

* ↑ Schloss Nebillau (Zámek Nebílovy)

## Bibliografia

Bernhard von Poten: Steinau, Adam Heinrich.In: Allgemeine Deutsche Biographie(ADB). Band 35. Duncker & Humblot, Leipzig 1893, S. 682–684.
# Diploceraspis

Diploceraspis és un gènere extint de tetràpode lepospòndil del període Permià. Vivia a la zona d'Ohio.
Aquest amfibi era molt semblant als Diplocaulus.

## Vegeu també

* Amfibi prehistòric
# Philantomba

Philantomba és un gènere de mamífers artiodàctils, coneguts també com a duiquers. Antigament se'ls classificava dins el gènere Cephalophus. El gènere inclou tres espècies, que viuen a l'oest i el sud d'Àfrica:
* Duiquer blau, P. monticola.
* Duiquer de Maxwell, P. maxwellii.
* Duiquer de Walter, P. walteri.

## Referències

* ↑ «Philantomba monticola» (en anglès). IUCN SSC Antelope Specialist Group: The IUCN Red List of Threatened Species, 07-01-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-1.rlts.t4143a50183103.en..
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
* ↑ Colyn, M.; Hulselmans, J., Sonet, G., Oude, P., De Winter, J., Natta, A., Nagy, Z.T. & Verheyen, E. «Discovery of a new duiker species (Bovidae: Cephalophinae) from the Dahomey Gap, West Africa» (en anglès). Zootaxa, 2.637, pàg. 1-30.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Doliosauriscus

Doliosauriscus és un gènere extint de teràpsid dinocèfal que va viure al Permià mitjà en el que actualment és Rússia.

## Referències

* Doliosauriscus a Palaeos Arxivat 2008-04-14 a Wayback Machine.
# Clinopodium

Clinopodium és un gènere amb voltant d'unes 13 espècies d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies. Les espècies de Clinopodium són utilitzades com aliment per a les larves d'alguns lepidòpters com ara Coleophora albitarsella.

## Referències

* ↑ Sinònims en Kew
# Craniotome

Craniotome és un gènere amb tres espècies d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies.
# Pipile

El gènere Pipile està format per quatre espècies d'aus de la família dels cràcids (Cracidae), dins l'ordre dels gal·liformes (Galliformes). Són coneguts com a guans xiuladors.

## Taxonomia

Un estudi realitzat per Grau i col. (2005) en què s'avaluaven dades d'ADNmt, osteologia i biogeografia concloïa que les espècies del gènere Pipile devien ser incloses al gènere Aburria, però aquestes conclusions no van ser acceptades per alguns especialistes i no van ser incloses en diverses classificacions com ara la de la Unió Ornitològica americana (Remsen et al., 2007), la classificació de Clements o la del Congrés Ornitològic Internacional (2009).

## Taxonomia

* Guan xiulador gorja-roig (Pipile cujubi).
* Guan xiulador gorjablanc (Pipile grayi).
* Guan xiulador gorjablau (Pipile cumanensis).
* Guan xiulador d'ulleres (Pipile jacutinga).
* Guan xiulador de Trinitat (Pipile pipile).

## Referències

* ↑ Grau, E. T., Pereira, S. L., Silveira, L. F., Höfling, E. & Wanjtal, A. (2005): Molecular phylogenetics and biogeography of Neotropical piping guans (Aves: Galliformes): Pipile Bonaparte, 1856 is synonym of Aburria Reichenbach, 1853. Molecular Phylogenetics and Evolution 35: 637-645. doi:doi:10.1016/j.ympev.2004.12.004 PDF fulltext (anglès)
* ↑ Remsen, J. V., Jr., Cadena, C. D., Jaramillo, A., Nores, M., Pacheco, J. F., Robbins, M. B., Schulenberg, T. S., Stiles, F. G., Stotz, D. F. & Zimmer, K. J.. Version 21 October 2007. A classification of the bird species of South America. American Ornithologists' Union. Arxivat 2 de març 2009 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Clements, J. F. 2007. The Clements Checklist of Birds of the World, 6th Edition. Cornell University Press. Downloadable from Cornell Lab of Ornithology (anglès)
# Chamaepetes

Chamaepetes és un gènere d'ocells de la família dels cràcids (Cracidae), dins l'ordre dels gal·liformes (Galliformes).

## Taxonomia

Aquest gènere està format per dues espècies:
* Guan carablau (Chamaepetes goudotii).
* Guan negre (Chamaepetes unicolor).

## Referències

* ↑ Clements, J. F. 2007. The Clements Checklist of Birds of the World, 6th Edition. Cornell University Press. Downloadable from Cornell Lab of Ornithology (anglès)
# Colom antàrtic

Colom antàrtic (Chionis sp.) és el nom de dues espècies d'aus que formen la família dels quiònids (Chionidae), dins l'ordre dels caradriformes (Charadriiformes), i que habiten l'àrea antàrtica i la zona sud de l'oceà Índic.

## Morfologia

L'aspecte i la grandària d'aquests ocells és semblant al de coloms domèstics de color blanc. Únicament potes i cara tenen un color diferent al blanc. Volen de manera treballosa amb ales arrodonides. Tenen unes membranes interdigitals rudimentàries entre els tres dits anteriors. També tenen un dit posterior ben desenvolupat.

## Hàbits

Aus carronyaires, se les pot observar per la costa a la recerca de deixalles. Són aus sedentàries. Poden nedar i ocasionalment se les veu sobre pannes de gel.

## Reproducció

Fan els nius a prop de fonts segures d'aliment, com ara una colònia de pingüíns. El niu l'ubiquen en una cavitat o una esquerda entre les pedres. Ponen 2 a 4 ous de color groguenc amb moltes taques marrons. Coven els dos pares unes quatre setmanes. Els pollets naixen amb una plomissa bruna apagada, que més tard esdevé gris. En 7 o 8 setmanes els pollets canvien la plomissa pel plomatge d'adult.

## Taxonomia

Se n'han descrit dues espècies.
* Colom antàrtic becgroc (Chionis albus).
* Colom antàrtic becnegre (Chionis minor).

## Referències

* ↑ G.S. Tuck (1978) A Field Guide to the seabirds of Britain and the World. Editorial William Collins Sons&Co Ltd, Londres
* ↑ Classificació dels Caradriformes
# Ankistrodon indicus

Ankistrodon indicus és una espècie extinta d'arcosaure. Originalment es va creure que era un dinosaure, més tard es va determinar que en realitat es tracta d'un arcosaure proterosúquid. Aquesta espècie va ser descrita pel zoòleg Thomas Henry Huxley l'any 1865. En la dècada de 1970 una autoritat va classificar Ankistrodon com a sinònim més modern de Proterosuchus.

## Referències

* ↑ Romer, A.S. «The Chañares (Argentina) Triassic reptile fauna. XVI. Thecodont classification». Breviora, vol. 395, 1972, pàg. 1-24.

## Enllaços externs

* Ankistrodon a DinoData.org
# Doedicurus

Doedicurus fou un gènere d'armadillos gegants de la família dels clamifòrids. Aquest animal visqué a finals del Pliocè i el Plistocè a Sud-amèrica. El contingut d'aquest grup s'ha posat en dubte i cal dur a terme una revisió taxonòmica de les seves espècies.

## Descripció

Doedicurus mesurava quatre metres de llarg i un i mig d'alçada. Pesava una tona. A la punta de la cua, hi tenia una maça feta d'os massiu. La maça també duia punxes d'os. Aquesta cua era una arma potent contra els depredadors, però també es feia servir en combats entre mascles rivals per aparellar-se amb les femelles. Es descobrí una cuirassa de Doedicurus que demostrava que utilitzaven la cua com una arma, car hi havia ferides que es corresponien amb les punxes. No se sap si les femelles també tenien aquesta «armadura pesant». Igual que els armadillos moderns, Doedicurus tenia una cuirassa composta de nombroses plaques òssies. Doedicurus era herbívor.

## Referències

* ↑ Entrada «Doedicurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Megalibgwilia

Megalibgwilia és un gènere de mamífer monotrema de la família dels equidnes (Tachyglossidae) que visqué durant el Plistocè (o, segons les espècies que s'hi incloguin, des del Pliocè fins al Plistocè). Se n'han trobat restes fòssils a Austràlia.
Megalibgwilia fou descrit inicialment a partir d'un húmer esquerre trencat per Richard Owen, quan identificà M. ramsayi (amb un altre nom) el 1884. Des d'aleshores se n'han descrit cranis complets i fòssils postcranials. El 1896, el paleontòleg australià William Sutherland Dun en descrigué una segona espècie.

## Referències

* 1 2 Kielan-Jaworowska, Cifelli i Luo, 2004, p. 208.
* 1 2 Entrada «Megalibgwilia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 2 desembre 2023].

## Bibliografia

* Kielan-Jaworowska, Z.; Cifelli, R. L.; Luo, Z.-X. Mammals from the Age of Dinosaurs: Origins, Evolution, and Structure (en anglès). Columbia University Press, 2004. ISBN 0-231-11918-6.
# Titanotylopus

Titanotylopus fou un camell gegant nord-americà que visqué durant el Pliocè. Aquest animal mesurava 3,5 metres d'alçada a l'espatlla i pesava gairebé una tona.
Titanotylopus era més alt que la majoria d'elefants del seu temps, com ara el mamut colombí i el mastodont. Com que Titanotylopus vivia a praderies i no a deserts, és probable que aquest camell manqués d'adaptacions per la vida al desert com les que tenen els camells d'avui en dia, com ara les gepes per conservar líquids.
# Palaeocastor

Palaeocastor fou un rosegador prehistòric, relacionat amb el castor. Al contrari que el castor actual, Palaeocastor vivia a terra i no als rius i utilitzava les dents per excavar, no per fer caure arbres. Tanmateix, el registre fòssil mostra que ja vivia en grups familiars.

## Referències

* ↑ Entrada «Palaeocastor» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 22 agost 2023].
# Coloeus

Coloeus és el nom d'un subgènere del gènere Corvus, que en època recent alguns autors han passat a considerar un gènere independent (Rasmussen & Anderton 2005). Consta de dues espècies relativament petites que reben el nom de gralles. Tenen la part superior del cap, ales i cua negroses i la resta del plomatge més pàl·lid (Madge & Burn, 1994).

## Llistat d'espècies

* Gralla occidental (Corvus monedula o Coloeus monedula), que habita Europa Occidental. Escandinàvia, Àsia Septentrional i Àfrica Septentrional.
* Gralla oriental (Corvus dauuricus o Coloeus dauuricus), que habita l'Àsia oriental fins al Japó.

## Referències

* ↑ Madge & Burn (1994) vii.
* ↑ «Crow». A: Brill's New Pauly. Brill, 2006. «the jackdaw (κολοιός/ koloiós, βωμωλόχος/ bōmōlóchos, Lat. monedula or graculus.)»
* ↑ Brown, R.W.. Composition of Scientific Words: A Manual of Methods and a Lexicon of Materials for the Practice of Logotechnics. Smithsonian Institution Press, 1954, p. 219.
* ↑ Madge & Burn (1994) 136-138.
# Abroscopus

Abroscopus és un gènere d'ocells de l'ordre dels passeriformes, tradicionalment classificat entre els sílvids (Sylviidae) però que actualment és situat als cètids (Cettidae). Són ocells insectívors que fan 8 - 9 cm de llargària. Habiten en zones forestals d'Àsia meridional i Oriental i Sud-est asiàtic. D'aspecte semblant a un mosquiter, amb 10 rectrius caudals.

## Taxonomia

No hi ha consens taxonòmic sobre la família a la que pertany Abroscopus. Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere està inclòs en els cètids (Cettidae). Ja el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), consideren que estaria inclòs en els escotocèrtids (Scotocercidae).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté 3 espècies:
* Abròscop cara-roig (Abroscopus albogularis).
* Abròscop emmascarat (Abroscopus schisticeps).
* Abròscop cellablanc (Abroscopus superciliaris).

## Referències

* 1 2 3 «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 628. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Psoralea

Psoralea és un gènere de plantes amb flors de la família de les fabàcies. Consta d'unes 150 espècies, l'única que és autòctona als Països Catalans és el trèvol pudent Psoralea bituminosa però també es troba Psoralea americana procedent d'Amèrica.
Malgrat que moltes de les seves espècies són verinoses, les arrels de P. esculenta i P. hypogaea són comestibles.

## Referències

* ↑ Flora dels Països Catalans Bolòs i Vigo Barcelona 1980
# Elanus

Elanus és un gènere d'ocells de la família dels accipítrids (Accipitridae) i l'ordre dels accipitriformes.
Són uns rapinyaires de colors blanc i gris, que viuen en zones obertes. Tenen marques negres a la zona dorsal de les ales i una cua curta i quadrada. Cacen volant lentament per sobre dels caus dels petits rosegadors, altres mamífers petits, aus o insectes. De vegades, cacen surant a la manera dels xoriguers.
Les diferents espècies viuen principalment en Amèrica, Austràlia, Àfrica i Àsia tropical. Als Països Catalans només es presenta, i en nombre molt petit, l'elani comú (Elanus caeruleus).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional versió 12,2, 2022, es reconeixen 4 espècies dins aquest gènere:
* elani comú (Elanus caeruleus).
* elani australià (Elanus axillaris).
* elani cuablanc (Elanus leucurus).
* elani marcat (Elanus scriptus).
Les tres primeres eren abans considerades conespecífiques.

## Referències

* 1 2 «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 267. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Estrada et al., Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ª. Lynx editions, 2018, p. 86. ISBN 978-84-16728-07-7.
# Amalocichla

Amalocichla és un gènere d'aus de l'ordre dels passeriformes i la família dels petròicids (Petroicidae) que habita al pis inferior de les zones forestals de muntanya de Nova Guinea.

## Taxonomia

Es descriuen dues espècies d'aquest gènere:
* Amalocichla incerta - petroica terrestre menuda.
* Amalocichla sclateriana - petroica terrestre grossa.

## Referències

* ↑ Del Hoyo, J.; Elliot, A. & Christie D. (editors). (2007). Handbook of the Birds of the World. Volum 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions. ISBN 9788496553422
* ↑ Classificació d'Amalocichla a Taxonomicon Rev. 15-04-2010
# Meconopsis

Meconopsis és un gènere de plantes amb flor de la família Papaveraceae. Aquestes espècies fan flors vistoses. L'espècie de flor simple, Meconopsis cambrica, també coneguda com a "roselles gal·leses" és indígena de la Gran Bretanya i Irlanda. Les altres aproximadament 40 espècies se'n troben a l'Himàlaia. Respecte a aquestes espècies hi ha discussió entre si són espècies o híbrids.
Als Països Catalans l'única espècie autòctona d'aquest gènere és també la Meconopsis cambrica, que només es troba als Pirineus entre els 1.000 i els 1.500 m d'altitud).
Meconopsis grandis és la flor nacional del Bhutan; és una espècie que es va trobar en una expedició del 1922 a l'Everest i es va cultivar en un jardí botànic anglès.

## Fonts i referències

* ↑ Bolòs i Vigo, Flora dels Països Catalans, Barcelona, 1980.

## Enllaços externs

* Meconopsis.org. Pàgina web especialitzada, amb nombrosos enllaços.
* El llibre Blue Heaven. Encounters with the Blue Poppy Arxivat 2013-12-30 a Wayback Machine. de Bill Terry, publicat per l'editorial Touchwood Editions.
* El llibre Dreams of the Blue Poppy Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. al web de Hale Books.