OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre de Smailholm

La Torre de Smailholm és una torre peel que es troba propera a la vila homònima (Smailholm), a l'oest de Kelso, a Escòcia.
Alçada en un terreny rocós, el seu origen es remunta fins al segle xv. Fou construïda originalment al segle xv o principis del segle xvi per la família del Clan Pringle.
Presenta una planta amb forma rectangular. La torre rectangular és de quatre plantes, situada al cim d'un aflorament rocós. La torre és d'aproximadament 12,1 m³ per 9,4 m, amb parets de basalts de 2,4 m de gruix. El soterrani es va dividir inicialment en dues plantes per un "entresòl" de fusta al que s'accedia per una escala. La porta es troba al costat sud, en un gran arc de pedra sorrencca vermella, amb l'escala a la cantonada sud-est. Sobre la volta hi ha la sala, amb una xemeneia al nord amb una cara humana tallada.
El pis superior té una volta de pedra el·líptica inusual que dona suport a un sostre de pedra. El parapet recorre els costats més llargs del nord i el sud, encara que ambdós es veuen interromputs: al nord amb una xemeneia i al sud amb una finestra. Aquestes parts superiors de la torre, que incloïen un arsenal a la bandaa oest, van ser remodelades al segle xvii.
La torre està envoltada de restes d'una paret de mur, dins del qual encara queden visibles les ruïnes dels edificis i una petita capella. La part oriental del "barmkin" contenia un petit jardí, que ja no existeix. La part occidental està més intacte, amb parets fins al nivell del primer pis al voltant d'una entrada estreta a la paret oest. El pati, amb unes mides al voltant dels 16 m per 19, conté els fonaments d'una casa d'una sola planta del segle xvii al nord i un bloc de cuina de dues habitacions al sud.
Una rasa protegeix l'enfocament occidental de la torre i els altres tres costats estan naturalment protegits per la cara de l'aflorament. Cent metres cap al sud-est, hi ha més moviment de terres marca la presència d'un assentament molt més antic, probablement que data del primer mil·lenni aC.
Actualment ben conservada, alberga una exposició de tapissos i de vestits de nines lligada al nom de Sir Walter Scott, autor de The Minstrelsy of the Scottish Border.

## Referències

* ↑ «Remote tower takes visitor honour». BBC, 23-06-2007. [Consulta: 4 gener 2010].
* ↑ Lindsay (1986), and Salter (1994) suggest the early 16th century (1997) gives the construction date as 'mid 15th century'.
* ↑ NMRS Site Reference NT63SW 1 .
* Historic Scotland Listed Building Report Arxivat 2015-05-10 a Wayback Machine.
* National Monuments Record of Scotland Site Reference NT63SW 2 Arxivat 2012-03-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Historic Scotland Arxivat 2009-04-26 a Wayback Machine. (anglès)
* www.minube.com - Torre de Smailholm
* Smailholm Tower panorama
# Torrejonia

Torrejonia és un gènere de la família Palaechthonidae, dins l'orde plesiadapiformes. L'espècie tipus és Torrejonia sirokyi. El 2017 es descobrí el fòssil més antic d'aquest gènere, un esquelet parcial de Torrejonia wilsoni de 62 milions d'anys d'antiguitat trobat a la conca del riu San Juan, prop de la regió de Four Corners a Nou Mèxic (Estats Units) i es constatà que vivien als arbres, cosa que desmuntava les anteriors assumpcions que eren terrestres.

## Taxonomia

* Torrejonia sirokyi Szalay, 1973
* Torrejonia wilsoni Gazin, 1968

## Referències

* ↑ «Torrejonia - Evolution der Primaten - biologie-seite.de» (en alemany). [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ Chester, Stephen G. B.; Williamson, Thomas E.; Bloch, Jonathan I.; Silcox, Mary T.; Sargis, Eric J. «Oldest skeleton of a plesiadapiform provides additional evidence for an exclusively arboreal radiation of stem primates in the Palaeocene». Royal Society Open Science, 4, 5, pàg. 170329. DOI: 10.1098/rsos.170329. PMC: PMC5451839. PMID: 28573038.
* ↑ «Earth’s Earliest Primates Lived in Treetops, Paleontologists Say | Paleontology | Sci-News.com» (en anglès americà). [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «PBDB». [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «PBDB». [Consulta: 23 desembre 2019].
# Torrent d'en Cuquet

El Torrent d'en Cuquet es troba al Parc de la Serralada Litoral, el qual canvia de nom de tram en tram segons indica la toponímia de la majoria de mapes.

## Descripció

Al seu inici és el torrent de la Molinera, després el torrent d'en Cuquet, el torrent de Can Maimó. No presenta un cabal continuat tot l'any, però d'humitat no n'hi manca mai, ja que diverses surgències naturals a la pròpia llera i la Font d'en Mamet ajuden a mantenir-la.
Presenta un important bosc de ribera, sobretot a la part mitjana i baixa del seu curs. Aquest bosc és bàsicament de verns, avellaners, plàtans i pollancres, i algun àlber aïllat. Hi ha alguns plàtans i pollancres realment espectaculars. En èpoques de pluja es poden veure saltirons d'aigua entre roques que ens recorden indrets pirinencs.
Es pot fer la visita començant per qualsevol dels dos extrems: el Pitch & Put de Vallromanes o la Creu d'en Boquet. Seguint-lo amb calma, tot caminant per la pista paral·lela i baixant a la llera de tant en tant, podrem trobar racons d'indubtable bellesa, com també diverses basses, pous i molins. Al llarg del seu curs trobem el Pi de la Creu de Can Boquet, la Creu de Can Boquet, la Font d'en Mamet, el Molí de Can Cuquet i les basses de Can Maimó.

## Localització

Neix a la barrancada que hi ha darrere la Surera de la Molinera, a la pista de la Carena. Segueix el seu curs en direcció nord fins a ajuntar-se amb la Riera de Vallromanes (a Vilanova del Vallès) i desembocar a la riera d'Ardenya. Visitant les Basses de Can Maimó o el Molí de Can Cuquet es té contacte amb aquesta riera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 144.

## Enllaços externs

* Llibre-Guia de la Serralada Litoral - Història i itineraris Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine.
* L'entorn - Can Rabassa
# Totum pro parte

Totum pro parte és una locució llatina i significa "(prendre) el tot d'una banda", es refereix a una forma de sinècdoque. Quan s'utilitza dins d'un context lingüístic, significa que alguna cosa deu el seu nom a alguna cosa que és només una part (o només una característica limitada, i en si mateixa no necessàriament representativa del tot). Pars pro toto (en què una part s'utilitza per descriure el tot) és el contrari d'una instància de totum pro parte.

## Vegeu també

* Llista de locucions llatines
* Metonímia

## Referències

* ↑ «Wayback Machine». web.archive.org. Arxivat de l'[ttps://www.odlt.org/ballast/totum_pro_parte.html original] el 2020-03-25. [Consulta: 12 setembre 2024].
# Ramon Suriñach i Baell

Ramon Suriñach i Baell (Barcelona, 12 d'agost de 1858 - Barcelona, 9 de febrer de 1921) va ser un poeta i dramaturg català.

## Biografia

Ramon Suriñach va néixer a Barcelona, fill del cantant Ramon Suriñach i Sauri ( Mataró 1816 aprox - Barcelona 24 juny 1882), natural de Mataró, i de Margarida Baell, natural de Barcelona.
Es va casar amb Elvira Senties i Esteva, natural de Valladolid. Van tenir tres fills: Ramon, Margarida i Maria. Ramon va continuar la tasca literària de son pare.

## Obra dramàtica

* Tutti contenti, comèdia catalana en un acte. Estrenada al Teatre Romea, el 19 de febrer de 1887.
* Les tauletes de torrat, comèdia en un acte (1889)
* Boira i sol, monòleg (1904)
* Cor d'àngel, comèdia en 2 actes (1906)
* El coixet de Cura de moro, monòleg còmic-extravagant (1907)
* Impremeditació, drama en 1 acte (1910)
* Sacrilegi (1917)

## Referències

* ↑ «Informaciones de Barcelona - Notas». La Vanguardia, 11-02-1921, pàg. 2.
* ↑ «Esquela de defunció». La Veu de Catalunya, 23-02-1921, pàg. 1. «...va reposar en la Pau del Senyor la matinada del Dimecres de Cendra (dia 9 de febrer)...»
* ↑ «Ramon Suriñach i Baell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1858, 3r llibre, foli 208, número de registre 829.
* ↑ Registre del naixement del fill Ramon Suriñach i Senties. Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1881, número de registre 5558.
# Anka Bakova

Anka Bakova (búlgar: Ани Стоянова Бакова) (Peruixtitsa, 22 de febrer de 1957) és una remadora búlgara, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del quàdruple scull amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Mariana Serbezova, Rumeliana Bontxeva, Dolores Nakova i Anka Gheorghieva.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del món de rem, d'or el 1978, de plata el 1979 i de bronze el 1977 i 1981, les tres primeres en el quàdruple scull amb timoner i la darrera en doble scull.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Anka Bakova». [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Anka BAKOVA» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-11-16. [Consulta: 31 maig 2023].
# Músculs bessons

Els músculs bessons (anomenats així de forma popular perquè estan formats per dues meitats) estan situats a la regió posterior de la cama i són el múscul més superficial del panxell. Els bessons estan situats per sobre el múscul soli i s'estenen des dels còndils femorals per dalt fins al tendó calcani per baix. Es tracta d'un múscul voluminós, oval, aplanat i amb dos caps: «medial» i «lateral». Segons la nòmina anatòmica s'anomena múscul gastrocnemi.
Cada un dels caps dels músculs bessons està innervat per una branca del nervi tibial, amb l'arrel a S1 i S2. L'àrea de pell que cobreix el múscul s'innerva mitjançant els nervis L4, L5 i S2.
Els músculs bessons contribueixen feblement a la flexió de la cama i a l'extensió plantar del peu. La seva importància li ve del fet de ser el motor principal de la propulsió a l'inici de la marxa.

## Inserció

* Cap medial: s'insereix a la depressió supracondília medial del fèmur mitjançant un tendó fort. També, a través de fibres musculars i fibres tendinoses curtes, en un tubercle situat sobre el còndil medial i el casquet condili medial.
* Cap lateral: s'insereix en una fossa situada per darrere de l'epicòndil lateral del fèmur a través d'un tendó. A més, s'insereix al casquet condili corresponent a través de fibres musculars i fibres tendinoses curtes.
* Cap inferior: s'insereix mitjançant una aponeurosi que s'estreny i forma, juntament amb el tendó del múscul soli, el tendó d'Aquil·les, a la cara posterior del calcani. El tendó d'Aquil·les és conegut com el més voluminós del cos.

## Referències

* ↑ Palastanga - Field - Scames. Anatomia i moviment humà: Estructura i funcionament. Paidotribo [Consulta: 12 desembre 2010].
* ↑ Manual de miologia: Descripció, funció i palpació de les extremitats.. El Sevier Masson [Consulta: 12 desembre 2010].
* ↑ Rouvière, Henri. Anatomia humana: Descriptiva, topogràfica i funcional. 11 °. El Sevier.
# Rosa Maria Serra Reixach

Rosa Maria Serra Reixach (Barcelona, Barcelonès, 30 de setembre de 1962) és una escriptora catalana.
Ha exercit com a docent a l'ensenyament privat. Des del 1991 ha treballat a l'ensenyament públic com a professora en diversos Instituts d'Ensenyament Secundari. A partir de 1999 es trasllada a l'Hospitalet de Llobregat, al barri de Collblanc-Torrassa on continua vivint. Des del 2006 és pensionista, ja que per motius de salut deixà de treballar el gener del 2005. Des de llavors la seva tasca primordial ha estat la d'escriure.
Ha escrit habitualment en català, però també té producció en llengua castellana.
Serra Reixach ha publicat també, en format web, una història del teatre berguedà, un treball que no va poder ser publicat en el seu moment, en format original de llibre i, per això, fou adaptat al format digital i es pot consultar a la xarxa. Ha escrit una Història del cinema de Ripoll, una Història del teatre de la mateixa població, una Història del teatre de L'Hospitalet de Llobregat i recentment ha pujat a la seva web el darrer treball d'investigació sobre el teatre al barri del Poble-Sec: Teatre i escena en el barri del Poble-sec (1900-1936) Arxivat 2021-09-09 a Wayback Machine.

## Publicacions

* Sense format (2001)
* Cartes a Adrià (2001)
* Raons d'Estat (2007)

## Referències

* ↑ «Serra Reixach, Rosa Maria». Institució de les Lletres Catalanes (ILC). [Consulta: 22 octubre 2016].
* 1 2 Isern Espígol, Gemma (coord). «Ciutat plural, llibres singulars (autors i autores de L'Hospitalet, 2007-2008)». Xarxa de Biblioteques de L'Hospitalet - Área d'Educació i Cultura - Ajuntament de L'Hospitalet. [Consulta: 22 octubre 2016].
* 1 2 «Rosa Maria Serra Reixach». Escriptors en llengua catalana. Associació d'Escriptors en Llengua Catalana (AELC). [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ «Una web publica la història del teatre berguedà del segle XX». Berguedà actual. Portal de notícies del Berguedà, 06-09-2011. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2016 [Consulta: 23 octubre 2016].

## Enllaços externs

* http://www.rosamariaserra.cat
# Mitrager noordami

Mitrager noordami és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. És l'únic membre del gènere monotípic Mitrager.És un endemisme de Java a Indonèsia.
Fou descrit per primera vegada l'any 1985 per van Helsdingen. L'espècie fou nomenada en honor a Aart Noordam. Els mascles mesuren de 2.3 a 2,5 mm i les femelles de 2.5 a 2,9 mm

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Lin, Lopardo & Uhl, 2022 : « Evolution of nuptial-gift-related male prosomal structures: taxonomic revision and cladistic analysis of the genus Oedothorax (Araneae: Linyphiidae: Erigoninae) ». Zoological Journal of the Linnean Society, vol. 195, No. 2, p. 417-584.
* 1 2 3 van Helsdingen, 1985 : « Mitrager noordami, an erigonine novelty from Java. » Bulletin of the British Arachnological Society, vol. 6, No. 8, p. 353-358.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Arnold Wesker

Sir Arnold Wesker Kt. FRSL (Londres, 24 de maig de 1932 - Brighton, 12 d'abril de 2016) fou un dramaturg anglès.

## Obra dramàtica

* 1957. The Kitchen
* 1958. Chicken Soup with Barley
* 1959. Roots
* 1960. I'm Talking About Jerusalem
* 1962. Chips with Everything
* 1964. Their Very Own and Golden City
* 1965. The Four Seasons
* 1978. Love Letters on Blue Paper

## Traduccions al català

* La cuina (1971), traducció de Jordi Bordas.
* Les arrels (1963), traducció d'Enric Dachs i Raich.
* Sopa de pollastre amb ordi (1986), traducció de Manuel de Pedrolo.

## Referències

* ↑ «Sir Arnold Wesker, British playwright, dies aged 83» (en anglès). BBC News, 13-04-2016. [Consulta: 13 abril 2016].

## Enllaços externs

* Arnold Wesker - Lloc web oficial (anglès)
# Yrjö Kolho

Yrjö Eliel Kolho, nascut Saxberg el 1905 es canvià el cognom, (Keuruu, Finlàndia Central, 23 d'abril de 1888 – Vilppula, Pirkanmaa, 13 de febrer de 1969) va ser un tirador finlandès que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també tiradors Lauri Kolho i Voitto Kolho.
El 1920, una vegada finalitzada la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar quatre proves del programa de tir. Va guanyar la medalla de plata en la prova de tir al cérvol, tret simple per equips i la de bronze en la de cérvol mòbil, doble tret per equips. En la prova de tir al cérvol, tret simple fou quart i en la de pistola lliure, 50 metres per equips onzè.

## Referències

* 1 2 «Yrjö Kolho Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’agost 2011. [Consulta: 8 novembre 2017].
# Teodor Koskenniemi

Teodor Koskenniemi (Vihti, 5 de novembre de 1887 - Vihti, 15 de març de 1965) va ser un atleta finlandès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar tres proves del programa d'atletisme. En el cros per equips guanyà la medalla d'or, formant equip amb Paavo Nurmi i Heikki Liimatainen; en els 5.000 metres fou quart; i en el cros individual fou sisè.
Anteriorment, el 1919, va ser campió finlandès dels 5.000 metres.

## Millors marques

* 1.500 metres. 4'14.5" (1915)
* 5.000 metres. 15'17.0" (1920)
* 10.000 metres. 32'22.0" (1921)

## Referències

* 1 2 «Teodor Koskenniemi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 octubre 2017].
* ↑ Teodor Koskenniemi a Track and Field Statistics
# Adolf Lindfors

Adolf Valentin "Adi" Lindfors (Porvoo, Uusimaa, 8 de febrer de 1879 – Porvoo, 5 de maig de 1959) va ser un lluitador finlandès, especialista en lluita grecoromana, que va competir a començaments del segle xx.
Lindfors s'inicià en l'esport al tombant del segle xx. El 1903 i 1904 guanyà els títols nacionals d'aixecament de peses i el de lluita grecoromana el 1905, 1910 i 1913. Va ser segon al Campionats del món de 1911.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on una lesió l'obligà a abandonar en sèries de la competició del pes pesant del programa de lluita grecoromana.
Vuit anys més tard, un cop finalitzada la Primera Guerra Mundial, va disputar els Jocs d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en la competició del pes pesant del programa de lluita grecoromana.
A banda de l'esport, Lindfors va fer d'actor en tres films muts finlandesos a començaments dels anys vint.

## Referències

* 1 2 «Adolf Lindfors Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 21 setembre 2017].
* ↑ Elonet.
# Veli Nieminen

Heikki Veli Nieminen (Tyrväntö, Hattula, Tavastia Pròpia, 1 de febrer de 1886 – Hämeenlinna, 1 d'abril de 1936) va ser un gimnasta i tirador finlandès que va competir durant el primer quart del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del concurs complet per equips.
Dotze anys més tard, als Jocs Olímpic d'Anvers, va disputar fins a sis proves del programa de tir. El millor resultat l'obtingué en la prova de rifle militar, 300 metres per equips bocaterrosa, en què guanyà la medalla de bronze. També destaca la quarta posició en la prova del rifle lliure, 3 posicions, 300 metres per equips.
El 1924, a París, va disputar els seus darrers Jocs Olímpics, amb la participació en dues proves del programa de tir. En la prova del rifle lliure per equips finalitzà en cinquena posició.

## Referències

* 1 2 3 «Veli Nieminen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2009. [Consulta: 14 novembre 2015].
# Konrad Huber (tirador)

Konrad Huber (Hèlsinki, 4 de novembre de 1892 - Hèlsinki, 4 de desembre de 1960) va ser un tirador finlandès que va disputar dues edicions dels Jocs Olímpics. Era germà del també tirador Robert Huber.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar dues proves del programa de tir. Guanyà la medalla de plata en la prova individual de fossa i la de bronze en la de fossa olímpica per equips, juntament amb Werner Ekman, Robert Huber, Toivo Tikkanen, Georg Nordblad, Karl Magnus Wegelius.
El 1952, vint-i-vuit anys més tard, fou cinquè en la prova individual de fossa del programa de tir.

## Referències

* 1 2 3 «Konni Huber Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 9 setembre 2018].
# Väinö Ikonen

Väinö Ikonen (Tuusniemi, 5 d'octubre de 1895 - Hèlsinki, 10 de febrer de 1954) va ser un lluitador finlandès, especialista en lluita grecoromana, que va competir a començaments del segle xx.
Abans de dedicar-se a la lluita destacà com a saltador amb perxa i el 1916 fou tercer al campionat finlandès de la modalitat. El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes gall del programa de lluita.
El 1921 havia guanyat la medalla d'or del pes gall de lluita grecoromana al Campionat del Món. A nivell nacional guanyà dos títols, el 1922 en pes ploma i el 1924 en pes gall. En retirar-se passà a exercir d'entrenador i àrbitre de lluita.

## Referències

* 1 2 3 «Väinö Ikonen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 9 gener 2017].
# Duncan I d'Escòcia

Duncan I d'Escòcia (gaèlic escocès Donnchad mac Crínáin, mort el 14 d'agost de 1040) fou rei d'Escòcia, net, per via materna, i successor de Malcolm II, i marit de la germana del pretendent assassinat. Heretà el Regne de Strathclyde de la seva mare. Fou atacat pels noruecs i pels northumbris, alhora que els seus propis nobles l'acusaren de sotmetre's als saxons anglesos. Endemés, en pujar al tron va saltar-se el costum de cenyir alternativament el tron a l'altra branca MacAlpin, que no tenia barons, sinó una noia, Gruoch, casada amb el mormaer (comte celta) Macbeth de Moray. Aquest va dirigir una conspiració contra ell amb suport dels clans gaèlics i el matà. Fou el primer de la casa reial de Dunkel.
# Sten Suvio

Sten Suvio (Lipovka, 25 de novembre de 1911 - Hèlsinki, 19 d'octubre de 1988) va ser un boxejador finlandès que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
S'inicià en l'esport com a jugador de futbol, lluitador i patinador de velocitat, abans de passar a la boxa el 1927. Va quedar segon als campionats nacionals el 1929 i el 1930, i va guanyar els de 1933 a 1936. El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes wèlter del programa de boxa. En la final guanyà a l'alemany Michael Murach.
Va lluitar a la Guerra de Continuació, sent ferit en una mà el 1941. Després de recuperar-se va guanyar el títol finlandès del pes wèlter professional de 1946. Es va retirar el 1949, després d'haver disputat 46 combats, amb un balanç de 34 victòries, 9 derrotes i 2 combats nuls. Posteriorment va entrenar els equips nacionals de boxa de Suècia (1949-1957) i Turquia (1957-1960). El 2005 va ser inclòs al Saló de la Fama de la Boxa finlandesa.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Sten Suvio». [Consulta: 17 octubre 2024].
* ↑ Sten Suvio. Nyrkkeily Museo
* ↑ Fitxa a boxrec.com
# Nematogmus

Nematogmus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. Es poden trobar a la regió paleàrtica i indomalaia.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1884.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:A Maig 2019conté nou espècies:
* Nematogmus asiaticus Tanasevitch, 2014 – Laos, Tailàndia, Indonèsia (Sumatra)
* Nematogmus dentimanus Simon, 1886 – Sri Lanka fins a Malàisia, Indonèsia (Java, Krakatau)
* Nematogmus digitatus Fei & Zhu, 1994 – Xina
* Nematogmus longior Song & Li, 2008 – Xina
* Nematogmus membranifer Song & Li, 2008 – China
* Nematogmus nigripes Hu, 2001 – Xina
* Nematogmus rutilis Oi, 1960 – Japó
* Nematogmus sanguinolentus (Walckenaer, 1841) (Espècie tipus) – Europa, Nord d'Àfrica, Caucas, Xina, Corea, Japó
* Nematogmus stylitus (Bösenberg & Strand, 1906) – Xina, Japó

## Referències

* 1 2 «Gen. Nematogmus Simon, 1884». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Simon, E. Les arachnides de France. Tome cinquième, deuxième et troisième partie, 1884.
* ↑ Platnick, 2011 : The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Kaarlo Tuominen

Kaarlo Tuominen (Somero, 9 de febrer de 1908 - Lieto, 20 d'octubre de 2006) va ser un atleta finlandès, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en els 3.000 metres obstacles del programa d'atletisme, rere el seu compatriota Volmari Iso-Hollo. A nivell nacional guanyà el campionat finlandès dels 3.000 metres obstacles de 1937 i aconseguí nombroses medalles durant les dècades de 1930 i 1940.
En el moment de morir, el 2006, era el medallista finlandès més vell.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3' 58.1" (1931)
* 3.000 metres obstacles. 9' 06.8" (1936)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Kalle Tuominen». [Consulta: 17 maig 2022].
* 1 2 «Olympic medallist Kaarlo Tuominen dies at 98 | NEWS | World Athletics». [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «Vanhin elossa ollut suomalainen olympiamitalisti kuollut» (en finès), 20-10-2006. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net