OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Jackpot

The Jackpot és una comèdia estatunidenca dirigida per Walter Lang estrenada el 1950.

## Argument

Bill Lawrence, un tranquil empleat d'uns grans magatzems, casat i amb problemes familiars, respon perfectament a una pregunta d'un concurs de ràdio i guanya la fabulosa suma de 24.000 dòlars (una fortuna en el seu moment) Fins aquí tot bé i tots contents, excepte que els premis no són en efectiu.
Després d'haver vist casa seva envaïda per tot tipus d'andròmines, l'empleat ha d'enfrontar-se amb hisenda, que afirma que el seu "benefici" dels guanys puja a 7.000 dòlars, exigint l'import en efectiu. Des d'aquest moment Bill s'enfrontarà a una sèrie de situacions còmiques per poder aconseguir els diners en uns dies, tant que acabarà a la presó.
El guió cinematogràfic es basa en un article de John McNulty article, "The Jackpot" a The New Yorker (19 de febrer de 1949), sobre l'experiència de James P. Caffrey de Wakefield, Rhode Island que va guanyar 24.000 dòlars en un programa de ràdio de la CBS el 28 d'agost de 1948, Sing It Again.
La pel·lícula avui està oblidada, però va ser un èxit per Stewart a l'època. Una adaptació radiofònica, emesa el 26 d'abril de 1951 al programa Screen Directors Playhouse de la NBC, va rebre molta cobertura de premsa perquè la companya de Stewart era Margaret Truman, fent el seu debut com a actriu de ràdio per 2.500 dòlars.

## Repartiment

* James Stewart: Bill Lawrence
* Barbara Hale: Amy Lawrence
* James Gleason: Harry Summers
* Fred Clark: M. Woodruff
* Alan Mowbray: Leslie
* Patricia Medina: Hilda Jones
* Natalie Wood: Phyllis Lawrence
* Tommy Rettig: Tommy Lawrence
* Robert Gist: Pete Spooner
* Lyle Talbot: Fred Burns
* Ann Doran (no surt als crèdits): Alice Bowen

## Referències

* ↑ Crowther, Bosley. "La Vida de Comèdia", The New York Times 3 de desembre de 1950.
* ↑ McNulty, John. The New Yorker, 19 de febrer de 1949.
* ↑ Lewiston Evening Journal 27 d'abril de 1951.
# Ara em veus

Ara em veus (títol original en anglès: Now You See Me) és una pel·lícula de thriller franco-estatunidenca, dirigida per Louis Leterrier i estrenada el 2013. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un il·lusionista, en Daniel Atlas (Jesse Eisenberg); la seva antiga ajudant, la Henley Reeves (Isla Fisher); un prestidigitador carterista, en Jack Wilder (Dave Franco); i un mentalista hipnotitzador, en Merritt McKinney (Woody Harrelson), són reclutats per un misteriós anònim. Un any més tard, formen «Els Quatre Genets», un grup d'il·lusionistes conduïts pel carismàtic Daniel Atlas. Per a començar, fan un xou a Las Vegas, en el qual sorprenen el públic atracant, en directe i a distància, un banc a França i fent ploure sobre el públic els bitllets de banca robats. A continuació, a Nova Orleans, amaguen milions de diners d'Arthur Tressler, un assegurador que no havia indemnitzat les víctimes d'un cicló, amb la finalitat de repartir-los en els comptes bancaris del públic, compost de convidats estafats per Tressler.
En Dylan Rhodes (Mark Ruffalo), un agent del FBI, vol aturar els il·lusionistes abans que no duguin a terme un projecte molt més ambiciós, però es veu obligat de fer equip amb l'Alma Dray (Mélanie Laurent), una detectiu de l'Interpol de la qual ell es malfia immediatament. En la seva desesperació davant la dificultat de la investigació, en Dylan contacta en Thaddeus Bradley (Morgan Freeman), un presentador de televisió que desmunta els trucs dels màgics a les seves emissions. Els revela els secrets dels il·lusionistes, assegurant-los que el robatori de la banca s'ha aconseguit gràcies a disfresses i trucs de vídeo. Finalment, en Dylan i l'Alma es posen d'acord en el fet que «els Quatre Genets» disposen de l'ajuda d'una cinquena persona i que la seva captura és la clau de la investigació.

## Repartiment
### Els Quatre Genets

* Jesse Eisenberg com a J. Daniel Atlas (els amants), un mag de carrer
* Woody Harrelson com a Merritt McKinney (l'ermità), un mentalista
* Isla Fisher com a Henley Reeves (la sacerdotessa), una escapista
* Dave Franco com a Jack Wilder (la mort), un mag de carrer

### FBI i Interpol

* Mark Ruffalo com a Dylan Rhodes
* Mélanie Laurent com a Alma Dray (L'únic agent de la Interpol)
* Michael J. Kelly com l'agent Fuller
* Common com a Evans
* David Warshofsky com a Cowan
* J. Larose com a Willy Mears

### El patrocinador i l'ex-mag

* Michael Caine com a Arthur Tressler
* Morgan Freeman com a Thaddeus Bradley

### Altres personatges

* Conan O'Brien com a ell mateix
* Elias Koteas com a Lionel Shrike
* José Garcia com a Étienne Forcier
* Caitriona Balfe com Jasmine Tressler

## Referències

* ↑ «Ara em veus». Ésadir.cat. [Consulta: 13 juliol 2022].
* ↑ «Ara em veus». ElDoblatge.com. [Consulta: 13 juliol 2022].
* ↑ «Now You See Me» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 13 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Ara em veus - Lloc web oficial
# Jarret

Jarret (en francès Jarret) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 110 | 121 | 132 | 184 | 225 | 219 | 309 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Ange Mur | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Jausièr

Jausièr (en francès Jausiers) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença-Alps-Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1673 | 1661 | 1852 | 1690 | 1903 | 1885 | 2004 | 1893 | 1830 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1692 | 1717 | 1615 | 1513 | 1520 | 1412 | 1625 | 1583 | 1759 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1797 | 1795 | 1924 | 1120 | 1025 | 1022 | 1478 | 1019 | 990 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 696 | 628 | 681 | 747 | 860 | 896 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Lucien Gilly | Divers gauche |

## Agermanaments

* Arnaudville
# Blade Runner 2049

Blade Runner 2049 és una pel·lícula estatunidenca de ciència-ficció dirigida per Denis Villeneuve i escrit per Hampton Fancher i Michael Green. És la seqüela de Blade Runner (1982), i hi actuen les estrelles Ryan Gosling i Harrison Ford, que recupera el seu rol de Rick Deckard, amb Dave Bautista, Ana de Armas, Mackenzie Davis, Sylvia Hoeks, Lennie James, Carla Juri, Robin Wright i Jared Leto en papers secundaris. La pel·lícula es va estrenar el 3 d'octubre de 2017, en 2D, 3D i IMAX. S'ha subtitulat al català.

## Premissa

El 2049, 30 anys després dels esdeveniments de Blade Runner, els humans amb bioenginyeria coneguts com a replicants són esclaus. K (abreviatura de número de sèrie, KD6-3.7), un replicant del Nexus-9, treballa per al Departament de Policia de Los Angeles (LAPD) com a "Blade Runner", un oficial que caça i "retira" (mata) replicants canalla, i descobreix un secret obscur que podria dur la humanitat a la seva fi. El descobriment el condueix fins a en Rick Deckard, un antic blade runner que va desaparèixer trenta anys enrere.

## Possible seqüela

El setembre de 2015, Ridley Scott va expressar interès en fer noves pel·lícules de la saga. L'octubre de 2017, Villenueve va declarar que esperava una tercera pel·lícula si 2049 tenia èxit. Hampton Fancher, el guionista de Blade Runner i Blade Runner 2049, va revelar que estava considerant recuperar una antiga història que involucrés un viatge de Deckard a un altre país.

## Referències

* ↑ Egner, Jeremy «‘Blade Runner 2049’: Harrison Ford, Ryan Gosling and the Creators Discuss the Sci-Fi Sequel and Rehash Old Arguments». The New York Times, 8 de setembre de 2017 [Consulta: 9 de setembre de 2017].
* ↑ «Blade Runner 2049». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ «Ridley Scott reviu Blade Runner». Yahoo! Movies, 15-09-2015. [Consulta: 7 octubre 2017].
# Luganhan

Luganhan (en francès Lugagnan) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 163 | 165 | 158 | 143 | 173 | 171 | 174 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Pierre Souverbielle | PRG |
| 2008- | Jacques Garrot | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Lagerstätte

Lagerstätte (en alemany: 'jaciment') és un terme que l'argot tècnic conserva en la llengua original per denominar un tipus particular de jaciment, el Fossillagerstätte o també Fossillagerstätte (en alemany, 'jaciment de fòssils'; en plural Fossillagerstätten). S'utilitza per a designar aquells jaciments paleontològics que tenen abundància de fòssils —informació paleobiològica— o que estan ben conservats. Els dipòsits de fòssils es troben sempre en sediments o roques sedimentàries.

## Tipus
### Jaciments de concentració

S'anomenen jaciments de concentració (Konzentratlagerstätte) quan contenen una gran densitat de restes de parts dures d'origen biològic, com ara dipòsits de petxines de mol·luscs o d'ossos de vertebrats. El període temporal durant el qual els fòssils s'hi han acumulat sol ser dilatat. Els dipòsits de gran concentració de restes però que representen una comunitat d'alta densitat de població, com ara esculls o jaços d'ostres, no es consideren lagerstätten.

### Jaciments de conservació

S'anomenen jaciments de conservació (Konservatlagerstätte) els jaciments en què les restes d'organismes s'han fossilitzat i preservat de manera excepcional, incloent-hi impressions en la roca de les parts blanes que normalment no es fossilitzen. Aquesta fossilització extraordinària ocorre per haver-se donat una predació o descomposició incompleta de les restes biològiques, per exemple per un entorn anòxic. Aquests jaciments són molt importants perquè aporten informació sobre certs moments de la història, com ocorre amb el lagerstätte dels enquists de Burgess respecte a l'explosió cambriana.
Aquesta mena de jaciments, amb evidències de parts blanes, són més freqüents en roques del cambrià i del Juràssic. En el cas del cambrià a causa de la poca diversitat i profunditat d'actuació d'organismes bioturbadors durant aquell període, però que es desenvoluparan durant la resta del fanerozoic i limitaran aquest tipus de conservació en temps posteriors. El cas del juràssic es degué probablement a la major freqüència d'episodis pobres en oxigen, que afavoreixen la conservació de restes orgàniques.

## Referències

* ↑ Fossil + Lagerstätte: Diccionari alemany PONS.
* 1 2 Fernández López, S. R. (2000). Temas de Tafonomía. Departament de Paleontologia, Universitat Complutense de Madrid. 167 pàgs.
* ↑ Fernández-López, S. R. (2013) «Postulates of the Evolutionary Taphonomy Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.». En: Chacaltana, C; Tejada, L. M. y Morales, M. C. (eds.) I Simposio Internacional de Paleontología del Perú. Lima: Instituto Geológico Minero y Metalúrgico. Resúmenes extendidos: 119-122
# Mireia Dionisio Calé

Mireia Dionisio Calé és una política catalana, Diputada al Parlament de Catalunya des de 2021 i alcaldessa de Mollet del Vallès des de 2022. A les eleccions municipals del 2023 va revalidar el càrrec.

## Biografia

Nascuda a Mollet, va créixer la barri del Calderí, va estudiar a l'Escola Montseny i posteriorment a l'Institut Vicenç Plantada. Va llicenciar-se en dret a la Universitat Autònoma de Barcelona, i va continuar els seus estudis amb llicenciant-se en Ciències Polítiques i de l’Administració a la Universitat de Barcelona, i amb un diploma en Gestió i Administració Pública, també per la UB.
Treballa com a funcionària de carrera a l'Ajuntament de Granollers, i des de les eleccions municipals de 2007 ha sigut regidora de l'Ajuntament de Mollet, ocupant regidories d'habitatge, urbanisme, desenvolupament econòmic al llarg dels anys.
El 2019 va entrar a l'executiva nacional del PSC, com a secretària nacional de medi ambient.
El 13 d'octubre de 2021 fou nomenada diputada al Parlament de Catalunya en substitució d'Eva Granados, quan aquesta fou escollida senadora. Com a diputada participa o ha participat en les comissions de Polítiques Digitals i Territori (CPDT), la de polítiques de joventut i la de Territori.
El 10 de juny de 2022 va ser escollida alcaldessa de Mollet del Vallès per majoria absoluta, amb 13 vots, en substitució de l'Alcalde Josep Monràs, qui va renunciar a l'alcaldia per facilitar una renovació del govern municipal, després de 18 anys al càrrec. A les eleccions de 2023 Dionisio revalidaria el títol d'alcaldessa.
El juliol de 2023 fou nomenada presidenta de l'Associació Àmbit B-30.

## Referències

* 1 2 Periódico, El. «Mireia Dionisio Calé vuelve a ser escogida alcaldesa de Mollet del Vallès» (en castellà), 17-06-2023. [Consulta: 14 juliol 2023].
* 1 2 «Mireia Dionisio Calé» (en castellà). [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Mireia Dionisio Calé». [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «La primera secretària del PSC a Mollet, Mireia Dionisio, entrarà com a diputada al Parlament de Catalunya» (en catalan). somMollet. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ NacióGranollers. «Mireia Dionisio, de Mollet, serà diputada del PSC al Parlament». [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ Catalunya, Parlament de. «Fitxa del diputat/ada». [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Mireia Dionisio, nova alcaldessa de Mollet» (en castellà), 10-06-2022. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Mireia Dionisio, nova alcaldessa de Mollet del Vallès en substitució de Josep Monràs» (en castellà), 10-06-2022. Arxivat de l'original el 2023-07-14. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «El joc de cadires de l'economia catalana». Via Empresa, 14-07-2023. [Consulta: 14 juliol 2023].
# Jenny Slate

Jenny Slate (anglès: Jenny Sarah Slate) (Milton, 25 de març de 1982) és una actriu, humorista i escriptora estatunidenca. Després dels seus primers monòlegs còmics per a la televisió, Slate va obtenir el reconeixement del públic pels seus espectacles en viu a ciutat de Nova York i per la coescriptura i producció del curtmetratge infantil i la sèrie de llibres Marcel the Shell with Shoes On (2010). Més endavant, es va fer més coneguda com a membre del repartiment a la 35a temporada del programa de gags Saturday Night Live entre 2009 i 2010, seguida d'interpretacions a Bob's Burgers (2012), Parks and Recreation (2013-2015), House of Lies (2013–2015) i Kroll Show (2013–2015).
El paper, però, més destacat de Slate va ser la seva actuació a la pel·lícula Obvious Child (2014), per la qual va guanyar el Critics' Choice Movie Award a la millor actriu en una comèdia i va ser nominada a un Premi Independent Spirit i un Premi Gotham de Cinema Independent. Va posar veu a les pel·lícules d'animació The Lorax (2012), Zootròpolis (2016), Batman: La Lego pel·lícula i Gru 3, el meu dolent preferit (ambdues del 2017). També va aparèixer a la pel·lícula de ciència-ficció Tot a la vegada a tot arreu, guanyant el premi Screen Actors Guild a la millor interpretació.

## Obra publicada

* Slate, Jenny. Marcel the Shell with Shoes On: Things About Me. Razorbill, 2011. ISBN 978-1-59514-455-3.
* Slate, Jenny. Marcel the Shell: The Most Surprised I've Ever Been. Razorbill, 2014. ISBN 978-1-59514-456-0.
* Slate, Jenny. About the House. Concord Free Press, 2016. ISBN 9780990805922.
* Slate, Jenny. Little Weirds. Little, Brown and Company, 2019. ISBN 978-0-316-48534-0.

## Referències

* ↑ «Questions For: Jenny Slate | Boston Daily», 10-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-01-10. [Consulta: 1r abril 2024].
* ↑ «The Rise and Fall and Rise of Jenny Slate | Features | The L Magazine - New York City's Local Event and Arts & Culture Guide», 19-01-2012. Arxivat de l'original el 2012-01-19. [Consulta: 1r abril 2024].
* ↑ «PAPERMAG: Jenny Slate Emerges From Her Shell ... As A Shell», 01-02-2014. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 1r abril 2024].
* ↑ Scholl, Diana. «Vulture Interviews New Saturday Night Live Cast Member Jenny Slate» (en anglès), 11-09-2009. [Consulta: 1r abril 2024].
# Llac General Carrera

El llac General Carrera o Buenos Aires s'ubica a la Patagònia i és compartit per Argentina i Xile. A Argentina és conegut com a llac Buenos Aires, mentre que a Xile es denomina llac General Carrera, essent ambdós noms correctes a nivell internacional.
Aquest llac té una superfície de 1850 km², dels quals 970 km² estan en la xilena XI Regió d'Aisén del General Carlos Ibáñez del Campo i els restants 880 km² pertanyen a la província argentina de Santa Cruz, el que el converteix en el llac més gran del territori xilè i el quart de l'Argentina. A més, considerat en conjunt, és el segon d'Amèrica del Sud, després del Titicaca.
Aquest llac d'origen glacial, envoltat per la serralada dels Andes desguassa a l'oceà Pacífic a través del riu Baker. Tanmateix, presenta un petit efluent al costat oriental anomenat Fènix Chico, el qual desemboca al riu Deseado i aquest a l'oceà Atlàntic, encara que en l'actualitat aquest efluent és intermitent a causa de l'erosió lateral i als ensorraments de la morrena que reté el llac per l'est.
El llac té una profunditat màxima de 590 metres. El clima del seu entorn és fred i molt ventós, i les seves costes generalment amb penya-segats, el que fa difícil l'establiment humà, el qual no ha impedit la formació de diversos pobles a les vores d'aquest llac gràcies al fet que les seves costes tenen un microclima força benigne, com en el cas dels poblats de Puerto Ingeniero Ibáñez a la riba nord i Chile Chico a la riba sud, ambdós en territori xilè. A la costa argentina s'ubica el poble de Los Antiguos, veí de Chile Chico i el més antic de la zona, mentre que la ciutat de Perito Moreno, s'ubica a uns quilòmetres a l'interior.
Les costes d'aquest llac van començar a ser habitades per població criolla i europea entre 1900 i 1925. El 1971 i el 1991, l'erupció del Volcà Hudson va provocar estralls en aquesta zona, l'economia de la qual es basa principalment en la ramaderia ovina.
El costat argentí és de relatiu fàcil accés, a causa d'una antiquísima pista utilitzada pels patagons i, durant el segle xix, per l'explorador Francisco Pascasio Moreno que va ser qui va descobrir el llac. Aquesta pista va ser convertida, als anys 1930, en part de la RN 40. D'altra banda, el costat xilè ha mantingut un aïllament prolongat respecte a la resta del país. Durant molts anys només va ser accessible aquesta zona utilitzant les vies per territori argentí fins que l'obertura a començaments dels anys 1990 de la Carretera Austral va permetre la seva connexió directa amb la resta de Xile, la qual cosa va produir un apogeu turístic. Aquest llac és famós per la seva "Catedral de Marbre", un illot en mig del llac compost per roques de tons blancs i voris, i per l'abundància en peixos com truites i altres salmònids.
# Ambrun

Ambrun (nom occità, en francès Embrun) és un municipi francès situat al departament d'Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava, a Occitània. Era la seu d'un antic arquebisbat.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2.380 | 3.125 | 3.301 | 3.002 | 3.062 | 3.169 | 4.373 | 4.453 | 4.794 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 4.736 | 4.287 | 4.183 | 3.751 | 3.957 | 4.008 | 4.481 | 4.017 | 3.430 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3.505 | 3.752 | 3.556 | 2.407 | 2.802 | 2.711 | 2.962 | 2.677 | 3.119 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3.850 | 4.273 | 4.575 | 5.214 | 5.793 | 6.186 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1951-1991 | Alexandre Didier | dreta |
| 1991-2001 | Robert Motte | dreta |
| 2001- | Chantal Eyméoud | Els Centristes |

## Personatges il·lustres

* Clovis Hugues, polític i escriptor, hi és enterrat.
* Henri Arnaud, pastor protestant.
# Damnation Alley

Damnation Alley és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jack Smight i estrenada el 1977.

## Argument

Alguns membres d'una base militar del US Air Force a Califòrnia s'han escapat de la Tercera Guerra mundial. Van en vehicules blindats de combat a la recerca d'altres supervivents per la Terra destrossada i s'enfrontaran a les perilloses mutacions dels elements, de la fauna i de la flora engendrades pel cataclisme nuclear.

## Repartiment

* Jan-Michael Vincent: Tanner
* George Peppard: Denton
* Dominique Sanda: Janice
* Paul Winfield: Keegan
* Jackie Earle Haley: Billy
* Kip Niven: Perry

## Al voltant de la pel·lícula

El carro de dotze rodes ha estat especialment concebut per la pel·lícula a la Universal City de Califòrnia amb un cost de 300.000 dòlars.

## Referències

* ↑ Inicialment en el número d'octubre de 1967 de la revista Galaxy Science Fiction.
* ↑ «Damnation Alley». The New York Times.
* ↑ Font: Turner Classic Movies
# Pariac

Pariac (en francès Paréac) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 62 | 74 | 68 | 85 | 75 | 69 | 69 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Marcel de la Conception | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Privàs

Privàs (en occità: Privàs, en francès: Privas) és un municipi francès situat al departament de l'Ardecha (del que és la capital) i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2013 tenia 8.305 habitants.

## Personatges cèlebres

* Pierre Vigne, prevere
* Paul Mazon, hel·lenista
* Jacques Dupin, el famós poeta i assagista sobre art modern hi va néixer el 1927. Escriu en francès.
* Pierre Broué, historiador i activista socialista

## Agermanaments

* Tortona, Itàlia
* Weilburg, Alemanya
* Wetherby, Regne Unit
* Zevenaar, Països Baixos
# Engelbert Montalà i Pla

Engelbert Montala i Pla (Reus, 1976). és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya durant la tretzena legislatura. Viu a Mollerussa (Pla d'Urgell).

## Història

Va estudiar a la Universitat Rovira i Virgili. Va treballar com a tècnic de joventut del Consell Comarcal del Baix Camp i a l'empresa privada, dins del sector logístic. Militant d'Esquerra Republicana, ha sigut cap de l'oposició de Mollerussa des de 2015. El 2021 es va presentar a les eleccions al Parlament de Catalunya, sent escollit diputat per la circumscripció de Lleida. Fou membre de la desapareguda colla castellera dels Ganxets de Reus, així com d'altres entitats culturals i esportives de la comarca.

## Referències

* ↑ «10 coses que potser no sabies d'Engelbert Montalà», 2024. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Fitxa de diputat
# Richard Bedford Bennett

Richard Bedford Bennett, primer vescomte de Bennett, advocat i polític canadenc. Va néixer el 3 de juliol de 1870 a Hopewell Hill, Nova Brunswick. Va morir el 1947 a Anglaterra.
Assistí a la Universitat de Dalhousie, on es gradua en Dret. Va ser triat a l'Assemblea Legislativa dels Territoris del Nord-oest el 1898, sent reelegit el 1902.
El 1905 va esdevenir líder conservador d'Alberta i el 1909 va guanyar la legislatura per aquesta zona.
Triat a la Cambra dels comuns el 1911. Va ser designat com a Ministre de Justícia el 1921 i de Finances el 1926. Es va convertir en líder conservador del Canadà el 1927, aconseguint ser primer ministre el 1930, en derrotar a William Lyon Mackenzie King.
Va tenir una política exterior anticomunista, va incorporar algunes pràctiques del New Deal nord-americà a la política econòmica per pal·liar la crisi internacional. Malgrat els seus intents, no va poder revertir la situació política i va ser derrotat el 1935 per Mackenzie King.
Es va retirar a la Gran Bretanya el 1938 i es convertí en vescomte de Bennett. Després de sofrir un atac de cor morí 26 de juny de 1947.

## Referències

* ↑ «The Canadian Encyclopedia». Arxivat de l'original el 2013-03-12. [Consulta: 1r gener 2013].
* ↑ Palmowski, Jan. Historia Universal del siglo XX (en castellà). Madrid: Complutense, 1998, p. 78. ISBN 9788489784574.