OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Synodontis ocellifer

Synodontis ocellifer és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir fins a 49 cm de llargària total. Es troba a Àfrica: des del Senegal fins al Txad.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A. 1900. List of the fishes collected by Mr. J. S. Budgett in the river Gambia. Proceedings of the Zoological Society of London. 1900 (pt 3): 511-516.
* 1 2 FishBase (anglès)
# Luis de Torres

Luis de Torres (Moguer, segle XV - Fort Nativitat, 1493 $^{(Gregorià)}$) potser nascut com יוסף בן הלוי העברי, Yosef Ben Ha Levy Haivri, («Joseph, fill de Levy l'hebreu»), a Moguer, fou l'intèrpret de Cristòfol Colom en el seu primer viatge a Amèrica i la primera persona d'origen jueu en establir-se en el Nou Món.

## Biografia

Sent jueu, Torres servir com intèrpret del governador de Múrcia a causa del seu coneixement de l'hebreu, mossàrab i àrab. Per evitar l'edicte d'expulsió a més contra els jueus, Torres es va convertir al catolicisme poc abans de l'inici del primer viatge de Colom.
Colom confiava que els coneixements de Torres li podrien ser molt útils per comunicar-se amb els natius (de Cipango (Japó) o Catai (Xina)?). Després d'arribar a Cuba, Colom envià a Torres i al mariner Rodrigo de Xerez en una expedició cap a l'interior el 2 de novembre de 1492. La seva voluntat era explorar el país, contactar amb el seu governant i reunir-ne informació. Els dos expedicionaris foren rebuts amb grans honors en un poblat indígena del que tornaren quatre dies després. Informaren Colom del costum local d'assecar les fulles de tabac, posar-les en canyes, cremar-les i inhalar-ne el fum. Aquesta fou la primera trobada d'un europeu amb el tabac.
Quan Colom va tornar a Espanya el 4 de gener de 1493, Luis de Torres fou un dels 39 homes que es quedà a l'assentament de «La Nativitat», fundat a l'illa de La Hispaniola.
A la tornada a Amèrica, Colom descobrí que l'assentament havia estat destruït a causa dels conflictes interns que havien sorgit, i atacat pels natius com a represàlia pels segrestos de dones natives perpetrats pels espanyols.
El 22 de setembre de 1508, Catalina Sánchez, la vídua de Torres va ser recompensada pel Tresor espanyol en reconeixement dels serveis prestats pel seu difunt espòs.
A les Bahames hi ha dues sinagogues que porten el nom de "Luis de Torres".

## Referències

* ↑ Diary of Christopher Colombus. Viernes 2 de noviembre: "Acordó el Almirante enbiar dos hombres españoles, el uno se llamava Rodrigo de Xerez que bivía en Ayamonte, y el otro era un Luys de Torres que avía bivido con el Adelantado de Murçia y avía sido judío y sabía dizque ebrayco y caldeo y aun algo arávigo."
* ↑ «Columbus Day: Who was the first Jew in the New World?» (en anglès).
* 1 2 3 4 5 «Nuevos datos para una biografía del judíoconverso Luis de Torres, intérprete oficial en la primera expedición colombina» (en castellà). Portal de revistas de la Universidad de Granada. Universidad de Granada.
* ↑ Smith, Goldwin; Gilman, Sander. Jewish Frontiers: Essays on Bodies, Histories, and Identities. Palgrave Macmillan US, 2003, p. 95. DOI 10.1057/9781403973603.
* ↑ David Krusch. «Bahamas Virtual Jewish History Tour» (en anglès). Jewish Virtual Library. American-Israeli Cooperative Enterprise. [Consulta: 27 febrer 2022].

## Bibliografia

* GOULD QUINCY, Alicia B. "Nueva lista documentada de los tripulantes de Colón en 1492: Luis de Torres", Boletín de la Real Academia de la Historia 90 (1927), p. 541-552.

## Enllaços externs

* Diari de Colom: «Early Modern Spain: Diario of 1492».
# Manuela Vellés

Manuela Vellés Casariego (Madrid, 16 de gener de 1987) és una actriu espanyola.

## Biografia

És una jove actriu que té molts familiars en el món de l'actuació. És neboda de destacats guionistes i ella ha estat en alguns títols del cinema com "¿Tu que harías por amor?" o "Días azules".Sempre va destacar pel seu talent i des de l'època escolar va voler ser una actriu de cinema. Tots a la seva escola estaven convençuts que aconseguiria els seus somnis, ja que participava en totes les obres de teatre que es realitzaven, demostrant carisma i espontaneïtat. En un començament Manuela estudia interpretació a l'escola de l'argentí Juan Carlos Corazza, va debutar a la pantalla gran donant vida a una jove pintora en "Caótica Ana", un pel·lícula rodada el 2007 i que va comptar amb les actuacions de Charlotte Rampling.
Només un any després és triada novament per aparèixer en "Camino" que va dirigir Javier Fesser. Aquesta pel·lícula va estar inspirada en un cas real que tenia com a tema principal la història d'una noia malalta de càncer i a punt de morir.
Per ser una actriu tan jove, Manuela ha tingut diverses oportunitats d'aparèixer en el cinema i una altra de les produccions on ha demostrat el gran talent que té és en "Retornos", un drama rural de retrobament amb alguns trets d'intriga criminal i que es va gravar en l'any 2010, on feia el paper de Mar.Del 2011 està "Secuestrados", una pel·lícula on Manuela era víctima d'assetjament criminal d'una banda de l'est d'Europa, que tenia segrestats a altres integrants de la seva família des que s'havien mudat de casa.
En televisió també ha tingut participació, sobresortint en telesèries com "Amar en tiempos revueltos", "La chica de ayer", "La piel azul", "La señora" i en "Hispania, la leyenda". En el 2012 va participar en la pel·lícula "Buscando a Eimish"on era la promesa del personatge que representava l'actor Óscar Jaenada.
Actualment manté una relació sentimental amb Miguel Ángel Muñoz i la seva última aparició al cinema ha estat en la producció Buscant a Eimish, filmada el 2012, on era la promesa del personatge que representava l'actor Óscar Jaenada.

## Filmografia
### Llargmetratges

* Al final todos mueren(2013) com a Noelia
* Somos gente honrada (2012) com a Julia
* Buscando a Eimish (2012) com a Eimish
* Secuestrados (2010) com a Isa
* Retornos (2010)
* La Unión (curtmetratge de Carlos. A. Sambricio) (2009) com a Nuria
* Camino (2008) com Nuria
* Caótica Ana (2007) com a Ana

### Curtmetratges

* Hay dos clases de personas (2013)
* Amor Sacro (2011) como Lucía
* El orden de las cosas (2010) como Julia
* Lo siento, te quiero (2009)
* Avevamo vent'anni (2007) como Sara

## Televisió

* Galerías Vélvet - Antena 3 (2013-present)
* Infames - Antena 3 - Irene (2011)
* Hispania, la leyenda - Antena 3 (2010-2012)
* La piel azul - (telefilm) Antena 3 (2010)
* La Señora - La 1 (2009)
* La chica de ayer - Antena 3 (2009).
* Flores para Belle - (telefilm) La 1 (2008)
* Ministerios del Tiempo TVE (2020)
* Cites, Barcelona (2023)

## Referències

* ↑ «Biografía de Manuela Vellés» (en castellà). biografias. [Consulta: 12 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (castellà)
# Martell de maçoneria

Un martell de maçoneria o martell de paleta, és un martell utilitzat en la construcció, amb una forma semblant a un piolet, té una punta tradicional plana i curta i l'altra llarga i en forma de cisell. Per aquest motiu, es pot utilitzar per tallar trossos petits de pedra, tallar maons o trossos petits de carreus de formigó, sense utilitzar un cisell separat. La fulla del cisell també es pot utilitzar per tallar ràpidament maons o blocs de ciment.

## Característiques

Es tracta d'un martell especial utilitzat per colpejar pedres de maçoneria amb la forma desitjada. Això es fa amb la vora plana afilada de la part posterior del cap del martell. Aquesta punta distingeix el martell de maçoneria, alguns models tenen una ranura per posar-hi unes ungles intercanviables, sòlides o amb forma de rasclet; l'altre punta del cap del martell s'assembla a la d'un martell de fuster.
El martell d'enguixador és semblant, només que en comptes de tenir l'extrem posterior una posició transversal (respecte al mànec), la té longitudinal amb forma de destral (fent un angle de 30 graus aprox.) d'uns 5 cm de llarg, i d'alta duresa, de manera que la vora de tall no quedi danyada al picar pedres dures. En la majoria de casos, el martell té una encaixa la part inferior del destral, amb la que es poden arrencar els claus sobresortints.
Amb la part de la maçoneria, es destrueix principalment el guix antic o es trenquen blocs de pedra tosca (o blocs de formigó lleuger). Com a regla general, un pic i, per tant, el punt de ruptura predeterminat en el maó/pedra és colpejat amb el destral o el costat de vora seguint les nerviacions o els canals interiors. A continuació, la pedra es col·loca just a sobre de la vora i després es talla per separar-la la peça picant amb l'extrem amb forma de martell. La tècnica adequada per tallar els maons a la mida desitjada requereix molta pràctica.

## Martell de geòleg

Aquest tipus de martell també és utilitzat pels geòlegs quan es recullen mostres roques i minerals i és un dels diversos tipus de martell de geòleg.

## Referències

* 1 2 «Stonemasonry Hammers».
* 1 2 (francès) «Voir : Epinceuse de pavés». [Consulta: 21 desembre 2010.].
* ↑ (francès) «Tas carrossier épinçoir». [Consulta: 21 desembre 2010.].

## Bibliografia

* Manfred Kluge (Lektorat): Metalltechnik. Metallbau- und Fertigungstechnik, Grundbildung. 9., erweiterte Auflage. Verlag Europa-Lehrmittel, Haan-Gruiten 2007, ISBN 978-3-8085-1139-8.
* Gert Lindner: Das große Mosaikbuch vom Werken. Kreatives Gestalten, Werkstoffe und Techniken. Völlig neu bearbeitete Ausgabe. Mosaik-Verlag, München 1979, ISBN 3-570-06469-7.

## Vegeu també

* Martell de guerra
# Ministeri d'Afers Exteriors de la República Popular de la Xina

El Ministeri d'Afers Exteriors de la República Popular de la Xina és el departament del Govern xinès responsable per les relacions internacionals de la República Popular de la Xina. És dirigit pel Ministre d'Afers exteriors de la República Popular de la Xina, actualment Qin Gang qui serveix com el principal representant de la nació a l'estranger. El ministeri té la seva seu central al Districte de Chaoyang, a Pequín, el principal barri diplomàtic del país.
Les funcions principals d'aquest ministeri inclouen definir la política exterior, administrar les missions diplomàtiques de la nació, representar els interessos xinesos a les Nacions Unides, negociar acords i tractats amb altres Estats, i aconsellant el Consell Estatal en afers estrangers. Tanmateix, el Ministeri d'Afers Estranger és subordinat a la Comissió Central d'Afers Exteriors de la República Popular de la Xina, que decideix sobre polítiques d'exterior i que és dirigit pel Secretari General del Partit Comunista xinès. El 2019 disposava de 276 ambaixades i consolats.

## Referències

* ↑ «The Minister». www.fmprc.gov.cn. [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ Home Arxivat 2006-10-10 a Wayback Machine.. Ministry of Foreign Affairs of the People's Republic of China. Retrieved on October 27, 2010. "Contact us Address: No. 2, Chaoyangmen Nandajie, Chaoyang District, Beijing, 100701 Tel:86-10-65961114."
* ↑ Meredith, Sam. «China has overtaken the US to have the world's largest diplomatic network, think tank says» (en anglès). CNBC, 27-11-2019. [Consulta: 2 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Ministeri d'Afers Estrangers de la república de les Persones de la Xina
# Miquel Julià i Prohens

Miquel Julià i Prohens (Felanitx, Mallorca, 1927) és un compositor, filòsof, teòleg i escriptor mallorquí.

## Biografia

Miquel Julià i Prohens va néixer a es Carritxó (Felanitx, Mallorca) l'any 1927. Fill d'una família pagesa va passar la seva infància en contacte amb la natura i les tradicions mallorquines.
L'any 1939 va entrar al Seminari Conciliar de Palma on va estudiar llatí, filosofia i teologia i al 1951 va ser anomenat prevere. Durant aquests anys va tenir un gran descontentament amb l'església ja què aquesta es va posar de banda del règim per suprimir el català i, per això, juntament amb el seu company de seminari Blai Bonet va iniciar un procés autodidacta de català només amb el diccionari que els havia enviat Francesc de Borja Moll.
La seva passió per la música, les tradicions i el català l'impulsaren a crear la Coral de Bunyola l'any 1955 on cantaren cançons tradicionals de Mallorca i Catalunya. Posteriorment va fundar la Coral del Sant Crist de Manacor i el primer curs públic de català a Mallorca. Durant aquesta època va conèixer un guitarrista amb el qual va decidir recórrer Mallorca per recollir en paper les cançons tradicionals. En aquest temps també va entrar a formar part del consell litúrgic de Mallorca en la secció musical però la repressió contra el català el va portar a abandonar l'església.
Des d'aquest moment s'ha dedicat a escriure ja sigui en treballs de premsa (continus articles i gloses), publicacions de poemes, música i assajos religiososocials de la història de Mallorca. També s'ha dedicat a l'escoltisme, l'espectacle i la música popular i polifònica.
Les seves obres mes destacades són Mallorca. Cançons tradicionals (1969) o en la segona edició Cançoner tradicional de Mallorca (1998) i En línia recta. La follia d'una vida (2016).

## Obres importants

* Nadal a Mallorca (1968)
* Mallorca. Cançons tradicionals (1969)
* Nacionalisme reivindicatiu a Mallorca (1994)
* Cançoner tradicional de Mallorca (1998) (segona edició de Mallorca. Cançons tradicionals)
* Clarobscurs. L'Església dels mallorquins (2003)
* Paraules al vent (2000)
* El monestir (2005)
* La vida en vers. Gloses den Jordi Guaita (2007)
* Ermàs en flor (2012)
* En línia recta. La follia d'una vida (2016)

## Referències

* 1 2 «La infantesa, la naturales i el seminari» (en català). [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Un lluitador per la cultura» (en català). [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Palma i el canvi» (en català). [Consulta: 8 gener 2018].
* 1 2 «Excursionisme, català i escoltisme». [Consulta: 8 gener 2018].
* 1 2 3 «Església, música i llibres» (en català). [Consulta: 8 gener 2018].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Catàleg: La follia d'una vida» (en català). [Consulta: 8 gener 2018].
# Monolene asaedai

Monolene asaedai és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes centrals del Pacífic Oriental (des de Mèxic fins a Panamà).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Moustique

Moustique (en francès: El Mosquit) és una revista setmanal de notícies en francès amb una referència especial a l'actualitat, la cultura i la televisió. Està en circulació des de 1924 i té la seu a Brussel·les, Bèlgica.

## Història

La revista es va iniciar l'any 1924 amb el nom de Le Moustique i es va convertir en Télémoustique a finals dels anys 60. Es publica setmanalment. El març de 2011 es va rellançar amb el nom de Moustique. Cobreix notícies, esdeveniments culturals i articles relacionats amb la televisió.
Moustique era propietat de Sanoma Magazines. El novembre de 2015 L'Avenir Hebdo, filial de Nethys, que és una empresa de mitjans de comunicació amb seu a Lieja, va adquirir la revista.
El 2013 Moustique va vendre 70.000 còpies.

## Referències

* ↑ «Moustique» (en francès). febelmag. Arxivat de l'original el 18 juliol 2018. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ Europa World Year. London; New York: Europa Publicatins, 2004, p. 752. ISBN 978-1-85743-254-1.
* ↑ «Moustique» (en francès). febelmag. Arxivat de l'original el 18 juliol 2018. [Consulta: 20 abril 2017]."Moustique". febelmag (in French). Archived from the original on 18 juliol 2018. Consultat 20 April 2017.
* 1 2 , 28-01-2011 [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ «Télé Moustique to become Moustique on March, 16!». Adnative, 28-01-2011 [Consulta: 20 abril 2017].. Adnative. 28 gener 2011. Archived from the original on 22 abril 2017. Consultat 20 April 2017.
* ↑ Jean-François Munster «Nethys rachète Moustique: 12 emplois passent à la trappe» (en francès). Le Soir, 09-11-2015 [Consulta: 21 abril 2017].
* ↑ «Le groupe de médias Sanoma vend les titres "Moustique" et "Télé Pocket" à L'Avenir Hebdo, filiale de Nethys» (en francès). SudInfo, 09-11-2015 [Consulta: 21 abril 2017].
* ↑ Frédéric Brebant (en francès) , 10-10-2013 [Consulta: 21 abril 2017].

## Enllaços externs

* Moustique - Lloc web oficial
* A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a Moustique
# Méandre

Méandre és una pel·lícula de ciència-ficció de terror francesa escrita i dirigida per Mathieu Turi, estrenada el 2020. Aquest és el segon llargmetratge del director, rodat en francès i anglès. El seu cost va ser de 2,6 milions d’euros.

## Sinopsi

Una jove, fent autostop, descobreix que el conductor és un assassí en sèrie fugit. Es desperta en un tub metàl·lic ple de trampes mortals. Per no morir i superar la seva crisi de claustrofòbia, haurà d'avançar constantment allà trobant-se amb altres víctimes...

## Repartiment

* Gaia Weiss : Lisa
* Peter Franzén : Adam
* Romane Libert : Nina
* Frédéric Franchitti : Adam, cremat
* Corneliu Dragomirescu : El pare
* Eva Niewdanski : Lisa, adolescent

## Producció

El rodatge va tenir lloc a l'estudi Eye-Light, a La Courneuve, durant 33 dies.

## Acollida

La pel·lícula fou seleccionada i es presenta l’11 d'octubre de 2020 en estrena mundial al LIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya,. També es projecta el 6 d'abril de 2021 al Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Brussel·les, a Bèlgica.
La pel·lícula estava programada originalment per estrenar-se el 10 de febrer de 2021 a França. Però, a causa del tancament de diversos cinemes francesos a causa de la pandèmia de Covid-19, es va ajornat al 16 de juny de 2021, abans de ser postergada fins al 9 de juny de 2021. Finalment s'avança al 26 de maig de 2021 després de la data de reobertura dels cinemes per part del govern.

### Comentaris

A l'aspecte positiu, Charlotte Marsal de CNews ens assegura que és «una escenificació eficaç, musculosa i rítmica per a una cursa contra el temps».
En l’aspecte negatiu, François Léger de Première troba que «Mathieu Turi mai aconsegueix deslligar-se d'aquestes referències aclaparadores, però una petita música personal marca la pel·lícula, visualment impressionant donat el pressupost limitat. Llàstima que l'escenari, que ens hauria agradat una mica més minimalista, s'embolica en una metàfora mai satisfactòria del dol».

## Notes i referències

* ↑ «Méandre». alba-films.com. [Consulta: 14 abril 2021].
* 1 2 Jérôme Lachasse. «Le Dernier Voyage, Méandre, Oxygène… la SF made in France contre-attaque». bfmtv.com, 20 maig021. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ Llevat que s'indiqui el contrari o el contrari, aquesta informació esmentada a la secció de rodatge prové dels crèdits finals de la obra audiovisual.
* ↑ «Méandre (Meander)» (en anglès). sitgesfilmfestival.com. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Meander». bifff.net. Arxivat de l'original el 29 d’abril 2021. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ Charlotte Marsal. «Cinéma : The Father, Sons of Philadelphia, Promissing Young Woman… Voici les films à voir ce mercredi 26 mai». cnews.fr, 26 maig021. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ François Léger. «Critiques de Méandre». premiere.fr, 01-05-2021. [Consulta: 24 desembre 2021].

## Bibliografia

* Marta Bałaga. «Mathieu Turi • Réalisateur de Méandre» (interview). cineuropa.org, 07-04-2021..

## Documentació

* Dossier de presse Méandre

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Nicastrina

Nicastrina (en anglès nicastrin), també coneguda com NCSTN, és una proteïna que en els humans es codificada pel gen NCSTN.
La nicastrina (abreujada com NCT) és una proteïna que forma part del complex proteínic gamma secretasa que és una de les proteases implicades en processar la proteïna precursora amiloide en el pèptid associat a la malaltia d'Alzheimer-beta amiloide.

## Història

El poble italià de Nicastro (actualment part de la ciutat de Lamezia Terme) va donar nom a aquesta proteïna tot estudiant la malaltia d'Alzheimer el 1963.
and PSEN2.

## Referències

* ↑ «Entrez Gene: NCSTN nicastrin».
* ↑ «Prediction of the coding sequences of unidentified human genes. VI. The coding sequences of 80 new genes (KIAA0201-KIAA0280) deduced by analysis of cDNA clones from cell line KG-1 and brain». DNA Research, 3, 5, 10-1996, pàg. 321–9, 341–54. DOI: 10.1093/dnares/3.5.321. PMID: 9039502.
* ↑ «Nicastrin modulates presenilin-mediated notch/glp-1 signal transduction and betaAPP processing». Nature, 407, 6800, 9-2000, pàg. 48–54. Bibcode: 2000Natur.407...48Y. DOI: 10.1038/35024009. PMID: 10993067.
* ↑ «Assembly, trafficking and function of gamma-secretase». Neuro-Degenerative Diseases, 3, 4–5, 2006, pàg. 275–83. DOI: 10.1159/000095267. PMID: 17047368.
* ↑ «Nicastrin is critical for stability and trafficking but not association of other presenilin/gamma-secretase components». The Journal of Biological Chemistry, 280, 17, 4-2005, pàg. 17020–6. DOI: 10.1074/jbc.M409467200. PMC: 1201533. PMID: 15711015.
* ↑ «Neprilysin activity and expression are controlled by nicastrin». Journal of Neurochemistry, 97, 4, 5-2006, pàg. 1052–6. DOI: 10.1111/j.1471-4159.2006.03822.x. PMID: 16606360.
* ↑ «Familial Alzheimer's disease». Neurology, 13, 10, 10-1963, pàg. 811–24. DOI: 10.1212/wnl.13.10.811. PMID: 14066996.
* 1 2 «Nicastrin modulates presenilin-mediated notch/glp-1 signal transduction and betaAPP processing». Nature, 407, 6800, 9-2000, pàg. 48–54. Bibcode: 2000Natur.407...48Y. DOI: 10.1038/35024009. PMID: 10993067.
* ↑ «Nicalin and its binding partner Nomo are novel Nodal signaling antagonists». The EMBO Journal, 23, 15, 8-2004, pàg. 3041–50. DOI: 10.1038/sj.emboj.7600307. PMC: 514924. PMID: 15257293.
* ↑ «Functional gamma-secretase complex assembly in Golgi/trans-Golgi network: interactions among presenilin, nicastrin, Aph1, Pen-2, and gamma-secretase substrates». Neurobiology of Disease, 14, 2, 11-2003, pàg. 194–204. DOI: 10.1016/S0969-9961(03)00123-2. PMID: 14572442.
* ↑ «APH-1 interacts with mature and immature forms of presenilins and nicastrin and may play a role in maturation of presenilin.nicastrin complexes». The Journal of Biological Chemistry, 278, 9, 2-2003, pàg. 7374–80. DOI: 10.1074/jbc.M209499200. PMID: 12471034.
* 1 2 «Mammalian APH-1 interacts with presenilin and nicastrin and is required for intramembrane proteolysis of amyloid-beta precursor protein and Notch». The Journal of Biological Chemistry, 277, 47, 11-2002, pàg. 45013–9. DOI: 10.1074/jbc.M208164200. PMID: 12297508.

## Enllaços externs

* «Nicastrina» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Nit salvatge

Nit salvatge (títol original: Devil's Canyon) és una pel·lícula western estatunidenca en 3-D de 1953 dirigida per Alfred L. Werker. La pel·lícula és protagonitzada per Virginia Mayo, Dale Robertson, Stephen McNally i Arthur Hunnicutt. Està doblada al català.

## Argument

El 1897 a Arizona, un exmarshal és enviat a la presó territorial on molts dels seus enemics, entre guàrdies i reclusos, estan ansiosos de tenir l'oportunitat de venjar-se.

## Repartiment

* Virginia Mayo com Abby
* Dale Robertson com Reynolds
* Stephen McNally com Jesse
* Arthur Hunnicutt com Frank Taggert
* Robert Keith com Warden Morgan
* Jay C. Flippen com capità Wells
* George J. Lewis com coronel Jorge Gomez
* Whit Bissell com Virgil Gates
* Earl Holliman com Joe
* Paul Fix com guàrdia

## Referències

* ↑ Nit salvatge a Catàleg de l'American Film Institute (anglès)
* ↑ «Nit salvatge». esadir.cat. [Consulta: 1r abril 2024].