OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Terra Alta (Virgínia de l'Oest)

Terra Alta és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 1.456 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Terra Alta tenia 1.456 habitants, 596 habitatges, i 417 famílies. La densitat de població era de 472,4 habitants per km².
Dels 596 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 26% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.388 $ i la renda mediana per família de 32.692 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 17.950 $. La renda per capita de la població era de 12.040 $. Entorn del 15,6% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Terra Alta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Terra Alta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sent Silvan

Sent Silvan (en francès Saint-Sylvain) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 153 | 163 | 131 | 135 | 139 | 139 | 145 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Lucette Loublanches | |
| 2008- | Henri Lale | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Lagulhac de l'Aucha

Lagulhac de l'Aucha (en francès Léguillac-de-l'Auche) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 440 | 383 | 377 | 493 | 635 | 638 | 831 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-1989 | Maurice Voiry | |
| 1989-2003 | Michel Berger | |
| 2003-2008 | Micheline Vergnaud | Divers droite |
| 2008- | Didier Banizette | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 18 novembre 2010].
# Tunnelton

Tunnelton és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 336 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tunnelton tenia 336 habitants, 130 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 341,4 habitants per km².
Dels 130 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,7% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.125 $ i la renda mediana per família de 19.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.063 $ mentre que les dones 13.000 $. La renda per capita de la població era de 7.978 $. Entorn del 27,1% de les famílies i el 35,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tunnelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tunnelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# François Chanot

François Chanot (Mirecourt, 1788 - 1825), fou lutier, va ser l'inventor i creador d'un violí amb els riscles en forma de guitarra.

## Biografia

François Chanot, nascut a Mirecourt, era fill del violinista Joseph Chanot. Després de la seva formació escolar, però, no va voler fer-se càrrec de l'empresa familiar tradicional, sinó que va estudiar a l'École polytechnique de París. Es va convertir en enginyer naval i esperava una bona carrera. Durant la Restauració francesa, va ser alliberat del servei naval contra la seva voluntat el 1816 com a simpatitzant de Napoleó. Després es va incorporar a l'empresa del seu pare i va utilitzar els seus coneixements per fer canvis al violí fins llavors barroc. L'any 1819, Jean-Baptiste Vuillaume va ser aprenent de Chanot i més tard esdevingué ell mateix un important lutier.

## Mètode de construcció del violí Chanot

La idea de Chanot era construir un violí en el qual la veta de la fusta de la part superior fos el més llarga possible. Va simplificar la forma dels riscles del violí perquè s'assemblés més a una guitarra. La forma de les obertures acústiques (efes sonores) també es van simplificar per coincidir amb les línies de la veta de la fusta. Chanot també va prescindir d'un cordal per connectar les cordes a una placa o pont de banús, com passa a les guitarres.

## Referències

* ↑ Heron-Allen, Edward. Violin Making : A Historical and Practical Guide (en anglès). New York: Dover Publications, 2005. ISBN 9780486443560.
* ↑ Hart, George. The violin : Its Famous Makers and Their Imitators (en anglès). London: R. S. Williams, 1909.

## Enllaços externs

* Rickert & Ringholz and Fiddarci Lutherie to Produce an Octave Violin Based on a True Chanot Violin. Don Rickert, 27. Dezember 2008, abgerufen am 9. Dezember 2012 (englisch, Ausführliche Beschreibung der Chanot-Violine).
* Chanot Violin at the National Music Museum. National Music Museum / The University of South Dakota, 30. April 2008, abgerufen am 9. Dezember 2012 (englisch).
* Savoir-faire: Die Geigenbauer-Familie Chanot. Corilon violins, abgerufen am 9. Dezember 2012.
* Violí Chanot al Museu de la Música de Barcelona.
# Colònia Noguera

La Colònia Noguera és una colònia tèxtil i actualment un barri de Ripoll (Ripollès). Algunes parts del seu conjunt estan incloses dins l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, concretament els habitatges i el canal.

## Descripció

La fàbrica de can Noguera constitueix un conjunt de naus de planta baixa i golfes que formen un recinte tancat en forma d'U. Hi destaquen l'aqüeducte, una prolongació del canal situat al prat de Molinou, i els blocs d'habitatges, amb elements neoclàssics. Annexos a la nau, hi ha quatre locals de planta rectangular destinats a magatzems. Pel que fa a l'aprofitament industrial de l'energia hidràulica, l'empresa disposa de tres turbines, de les quals en funcionen dues. Dues turbines (del 1907) són del tipus Francis horitzontal, 125 i 54 kW, respectivament, i s'alimenten d'un primer salt que aprofita la unió del Freser amb el Merdàs. La tercera turbina (del tipus Francis vertical de joc d'angle, dents de fusta i 75 kW de producció) funciona a partir d'un segon salt, legalitzat el 1944. Tant la majoria de les edificacions com l'entorn estan una mica deixats, tot i que part de la fàbrica encara funciona. Part dels habitatges, tot i el seu aspecte deficient, estan habitats. El conjunt arquitectònic es troba al costat de la carretera N-152, km 108,6 (actualment C-17).

## Història

La colònia fou construïda a finals del segle xix. La societat Noguera Padre e Hijo va sol·licitar, el 1890, autorització per captar 1200 l/s per mitjà d'una resclosa de fusta de 90 cm d'alçada. El Govern Civil va donar el permís el setembre de 1892 i el va ratificar el juny de 1895. L'aiguat de 1940 la va malmetre, cosa que va obligar a refer-la. Hilaturas Noguera, SA va demanar, l'any 1944, la legalització per prescripció del salt. L'actual resclosa recull aigua per a dues turbines. L'adquisició del salt de Frederic Martín per part de Noguera va possibilitar la perllongació del canal o aqüeducte entre el seu salt i la fàbrica (1908).
La reconstrucció del canal de Can Noguera l'any 1940, va donar-li una imatge pròpia, que ha quedat vinculada al paisatge rural que envolta la colònia, mitjançant una repetició creixent dels arcs de pedra en una longitud considerable.

## Referències

* ↑ Serra Rotés, Rosa «El patrimoni industrial de l'Alt Ter». Revista de Girona, 213, juliol-agost 2002, pàg. 52-57.
* ↑ Serra, Rosa; Casals, Lluís (fotografies). Colònies Tèxtils de Catalunya. Barcelona: Angle Editorial i Caixa de Manresa, 2000. ISBN 8488811594.
* ↑ «Fàbrica Noguera». Consorci del Ter. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ «Resclosa Noguera». Consorci del Ter. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ «Canal de Can Noguera». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Sotto il segno dello scorpione

Sotto il segno dello scorpione és una pel·lícula italiana dirigida pels Paolo i Vittorio Taviani. Va ser presentada a la 30a Mostra Internacional de Cinema de Venècia de 1969.
Habitualment es presenta a aquesta pel·lícula com "La pel·lícula més avançada dels Taviani per la seva originalitat creativa i la seva recerca estilística.".

## Argument

En una època mítica, els Escorpínids, naufragats d'una illa destruïda per l'erupció d'un volcà, aterren en una terra similar a la que van fugir. Aquí també la població viu amenaçada per la destrucció d'un volcà però intenta adaptar-se refugiant-se a les àrees protegides de l'illa i conservant el que es pot emmagatzemar. Els joves Rutolo i Taleno, per part seva, volen convèncer uns altres per fundar una societat ideal al continent.

## Repartiment

* Gian Maria Volonté: Renno
* Lucia Bosè: Glaia
* Giulio Brogi: Rutolo
* Samy Pavel: Taleno
* Renato Scarpa
* Alessandro Haber

## Referències

* ↑ Pier Marco De Santi. Gremese Editore, 1988. I film di Paolo e Vittorio Taviani.
* ↑ Riccardo Ferrucci, Patrizia Turini. Gremese, 1995. Paolo e Vittorio Taviani: la poesia del paesaggio.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Ladinhac (Corresa)

Ladinhac (en francès Ladignac-sur-Rondelles) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 296 | 304 | 292 | 345 | 408 | 409 | 441 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alain Bouillaguet | |
| 2008- | Serge Hébrard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Casa Avinyó

La casa Avinyó o del Marquès de Camps és un edifici de Peralada (Alt Empordà), inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Fou construït al segle xviii sobre la base d'un convent adossat a la muralla medieval. Cap al 1825, el terratinent Josep Ramon de Camps i d'Avinyó es va casar amb Joaquima de Matas i d'Albert, i el 1878, el seu fill Pelagi de Camps i de Matas (1828-1889) va rebre el títol de marquès de Camps de mans del papa Pius IX.

## Descripció

Es troba al costat de ponent de la plaça de Sant Domènec, a davant de l'antic convent. A la part sud està adossat al portal de Sant Domènec, vestigi del primer recinte de les muralles de Peralada.
És un edifici de planta baixa i dos pisos, amb una porta d'accés rectangular i una obertura al pis superior, amb balconada, de la mateixa forma; ambdues són decorades amb motllures que ressegueixen les llindes i els muntants. A cada costat de la porta, hi veiem una pilastra coronada per un relleu geomètric. Sobre el finestral hi ha un gran escut nobiliari, també en relleu. El mur conserva restes d'una decoració esgrafiada molt simple, a base de filades de rectangles. La coberta és de teula a dues vessants. Al carener hi ha un petit cos octagonal elevat amb una cúpula.

## Vegeu també

* Palau del Marquès de Camps
* Casa del Marquès de Camps
* Casa Matas (Figueres)
* Can Ravella (Ordal)

## Referències

* 1 2 3 «Casa Avinyó - Casa del Marquès de Camps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Casa Avinyó (Casa Marquès de Camps)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* ↑ «Josep Ramon de Camps d'Avinyó». geneanet. Rafael Toldrà Ferrer.
* ↑ «Joaquima de Matas d'Albert». geneanet. Rafael Toldrà Ferrer.

## Enllaços externs

* «Casa Avinyó (Casa Marquès de Camps)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Sench Astier (Dordonya)

Sench Astier (en francès Saint-Astier) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.256 | 4.052 | 4.093 | 4.416 | 4.780 | 5.091 | 5.329 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1956 | Léopold Delbary | |
| 1956-1959 | Louis Guichard | |
| 1959-1977 | Raymond Dupuy | |
| 1977- | Jacques Monmarson | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 18 novembre 2010].
# Wayne (Virgínia de l'Oest)

Wayne és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 1.105 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wayne tenia 1.105 habitants, 486 habitatges, i 322 famílies. La densitat de població era de 656,4 habitants per km².
Dels 486 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.242 $ i la renda mediana per família de 24.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.292 $ mentre que les dones 23.500 $. La renda per capita de la població era d'11.626 $. Entorn del 25,3% de les famílies i el 30,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wayne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wayne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Favars (Corresa)

Favars (en francès Favars) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 405 | 419 | 558 | 772 | 902 | 834 | 939 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2010 | Jean-Paul Desnots | PCF |
| 2010- | Pierre Borie | PCF |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Bella Murekatete

Bella Murekatete és una jugadora de bàsquet professional ruandesa. Va ser nomenada la millor jugadora de la Pac-12 Conference el 2022 després de fer una mitjana 10,3 punts, 7,3 rebots i 1,7 taps per partit. Va jugar a bàsquet universitari als Washington State Cougars. El juny de 2024 va fitxar pel Cadí la Seu.

## Trajectòria

Murekatete va créixer jugant a futbol i voleibol a la seva Ruanda natal abans de descobrir el bàsquet. Es va traslladar a Post Falls (Idaho) amb una visa F-1 als 14 anys per a jugar a la Genesis Prep Academy. També va jugar amb North Idaho Elite al circuit Amateur Athletic Union (AAU). El novembre de 2018 va signar una carta d'intencions per jugar a l'estat de Washington.
Murekatete va representar Ruanda al Campionat FIBA Àfrica sub-16 femení de 2015, on va aconseguir una mitjana de 14,3 punts i 22 rebots per partit, la millor del torneig. Va aconseguir 24 punts i 37 rebots en una derrota davant la selecció de Tunísia. Va representar Ruanda al Campionat d'Àfrica Femení FIBA U18 2018, on va aconseguir una mitjana de 16,8 punts, 13,7 rebots i 1,7 assistències per partit i va portar el seu equip fins al quart lloc. Murekatete va debutar amb la selecció nacional sènior en una eliminatòria del Campionat d'Àfrica de bàsquet femení del 2023.

## Referències

* 1 2 Collingwood, Ryan. «From Rwanda to Post Falls and the Pac-12: Bella Murekatete continues to grow at Washington State». The Spokesman-Review, 21-01-2021. [Consulta: 16 desembre 2022].
* 1 2 Gardner, Jackson «6-5 post Bella Murekatete of Rwanda to make history at WSU». , 04-03-2019.
* ↑ Jones, Brandon «‘You have to pave the way’: WSU's Bella Murekatete is first Rwandan-born woman to play Division I basketball». , 23-03-2021.
* ↑ «Washington State's Bella Murekatete named 2022 Pac-12 Women's Basketball co-Most Improved Player of the Year». , 01-03-2022.
* ↑ «El Cadí la Seu anuncia la incorporació de la pivot ruandesa Bella Murekatete». La Manyana, 15-06-2024. [Consulta: 10 desembre 2024].
* ↑ «A good day to be a Cougar» (en anglès), 15-11-2018. [Consulta: 10 desembre 2024].
* ↑ «African Women Under 16 Championship (2015)». Afrobasket.com. [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «Bella Murekatete - U18». FIBA. [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «Murekatete Named In All-Star Five As Rwanda Manages A Historic Fourth-Place». , 20-08-2018.
# Sent Abre

Sent Abre (en francès Tocane-Saint-Apre) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.413 | 1.359 | 1.318 | 1.376 | 1.377 | 1.486 | 1.587 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1953 | Roger Puygauthier | |
| 1953-1981 | Raymond Gayou | |
| 1981-2007 | Michel Debet | PS |
| 2007- | Gérard Senrent | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 novembre 2010].
# Weirton

Weirton és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2008 tenia 18.748 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Weirton tenia 20.411 habitants, 8.958 habitatges, i 5.885 famílies. La densitat de població era de 441 habitants per km².
Dels 8.958 habitatges en un 23,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,2% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.212 $ i la renda mediana per família de 42.466 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.129 $ mentre que les dones 19.745 $. La renda per capita de la població era de 18.853 $. Entorn del 8% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Weirton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Weirton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Han

«Han» té aquests significats:
* Etnologia:
** Ètnia han, ètnia majoritària de la Xina i el grup ètnic més nombrós del món.
** Xinès Han
* Topònims:
** Riu Han (Corea del Sud)
** Riu Han (Xina)
** Estat de Han regne del període dels Regnes Combatents de la Xina (403 aC-230 aC).
* Història:
** Dinastia Han, cinquena dinastia xinesa
** Han Zhao, dinastia feudal de la Xina durant els Setze Regnes
** Han del Nord, dinastia feudal de la Xina durant els Cinc Dinasties i Deu Regnes
** Han (feudalisme), unitats administratives dels territoris feudals dels dàimio al Japó
* Miscel·lània:
** Han, nom turc que designa els caravanserralls
** Han Solo, personatge de la sèrie cinematogràfica Star Wars
** Byung-Chul Han, filòsof alemany contemporani d'origen sud-coreà
Viccionari