OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Un noi a la cort del rei Artús

Un noi a la cort del rei Artús (títol original en anglès A Kid in King Arthur's Court) és una pel·lícula estatunidenco-anglo-hongaresa dirigida per Michael Gottlieb estrenada el 1995 i doblada al català. Basada en la famosa novel·la de Mark Twain titulada Un ianqui a la cort del Rei Artús.

## Argument

Calvin Fuller (Thomas Ian Nicholas), un adolescent de Califòrnia, una mica insegur i que travessa un difícil moment, és transportat a l'Edat Mitjana, a la Cort del Rei Artur (Joss Ackland), gràcies al poder i a la màgia de Merlin (Ron Moody). Calvin es fa amic del Mestre Kane (Daniel Craig) i curiosament de les princeses Sarah (Kate Winslet) i Katey (Paloma Baeza), que contraurà matrimoni amb aquell que guanyi el torneig que està a punt de celebrar-se.

## Repartiment

* Daniel Craig: Mestre Kane
* Joss Ackland: Rei Artús
* Paloma Baeza: Princesa Katey
* Thomas Ian Nicholas: Calvin Fuller
* Ron Moody: Merlin
* Kate Winslet: Princesa Sarah

## Producció

La majoria de la pel·lícula ambientada al segle 6è va ser gravada a Budapest, Hongria, mentre que la resta de la pel·lícula ambientada al segle xx va ser gravada al setembre de 1994, en el camp de softball del London Central High Schoool (LCHS), una institució americana a RAF Daws Hill, Alt Wycombe, Anglaterra.

## Rebuda

En el seu llançament la pel·lícula va ser universalment injuriada per la crítica.

### Cartellera

La pel·lícula va debutar en cartellera en el lloc número 9. I en la segona setmana de la pel·lícula era en el número 10.

## Referències

* ↑ «Un noi a la cort del rei Artús». esadir.cat.
* ↑ «A kid in king Arthur's court» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «A Kid in King Arthur's Court». The New York Times.
* ↑ Letter from LCHS assistant principal Deborah R. Folmer to pupils' parents, Friday, September 23, 1994.
* ↑ Thomas, Kevin. «MOVIE REVIEW: 'King Arthur' Jousts With Young at Heart». Los Angeles Times, 11-08-1995.
* ↑ James, Caryn. «FILM REVIEW; Big Macs in Camelot (but First, Mickey)». The New York Times, 11-08-1995.
* ↑ «A Kid in King Arthur’s Court». Washington Post, 11-08-1995.
* ↑ Puig, Claudia. «Weekend Box Office: 'Brothers McMullen' Starts Off Hot». Los Angeles Times, 15-08-1995.
* ↑ Natale, Richard. «Kombat' Captures Audience: Box office: Film based on a martial arts video game earns $23 million on its first weekend in release.». Los Angeles Times, 21-08-1995.
* ↑ Welkos, Robert W. «Weekend Box Office: 'Mortal Kombat' Charges to First Place». Los Angeles Times, 22-08-1995.
# Forcas (Òlt i Garona)

Forcas de Garona (en francès Fourques-sur-Garonne) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 819 | 868 | 1.029 | 1.111 | 1.150 | 1.179 | 1.219 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Maurice Castagne | |
| 2001-2008 | Pierre Rebeyren | |
| 2008- | Jacques Bilirit | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom. Adaptació a la grafia occitana.
# Maria Dolors Aldea i Cabré

Maria Dolors Aldea i Cabré (Tarragona, 1942) és una soprano catalana. Va estudiar cant amb Dolors Frau i piano al Conservatori del Liceu de Barcelona. Més tard, es llicencià Cum Laude al Mozarteum de Salzburg, on es va especialitzar en lied i oratori amb Liselotte Egger i Paul Shilhawsky.
El seu repertori és molt extens i abasta des dels autors barrocs fins a la música contemporània, i l'ha desenvolupat al llarg de la seva dilatada carrera artística a festivals internacionals i escenaris de tot Europa, Amèrica Llatina i Japó. Ha estat un autèntic referent en la interpretació del repertori vocal de cambra, sobretot gràcies al seu Doctorat en Llengua Alemanya per la Universitat de Múnic i al seu treball intens del repertori francès després d'establir contacte amb el llegendari Gérard Souzay, del qual fou professora ajudant en els Cursos Internacionals d'Estiu Niçard.
L'any 1991 va començar a impartir classes al Conservatori de Terrassa. L'any 2000 es va incorporar a l'equip docent de l'Institut del Teatre de Barcelona i actualment és professora de Cant al Conservatori del Liceu. També va ser professora del Conservatori de Tarragona, ha impartit masterclasses a França, Alemanya, Espanya, Xile, Uruguai, Argentina, Colòmbia, Brasil i Japó, i és promotora i professora dels Cursos d'Òpera del Teatre Fortuny de Reus.
Ha realitzat nombrosos enregistraments per a mitjans nacionals (RNE, TV3, Catalunya Ràdio) i internacionals (TE ÖRF d'Àustria, RTF de França).

## Reconeixements

* Premi Mercedes de Bonis (Barcelona)
* Medalla d'Or de Final de Carrera (Conservatori del Liceu, Barcelona)
* Premi a la Millor Soprano Lleugera al Concurs de Cant Francesc Viñas (Barcelona)
* Medalla Bernhard Paumgartner (Salzburg, 1972)

## Referències

* 1 2 Parets, Joan. Història de la música catalana, valenciana i balear. Barcelona: Edicions 62, 2003, p. 32. ISBN 84-297-5283-8 [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ https://www.conservatoriliceu.es/professors/maria-dolors-aldea
# Georg Friedrich Fuchs

Georg Friedrich Fuchs (Magúncia, 1752 - París, 1821) fou un compositor, clarinetista i professor de música alemany.
Va estudiar amb Cannobich i Haydn i a partir del 1784 es va instal·lar a París on es va dedicar a la música per a bandes militars, fent també d'intèrpret i professor. Més endavant va treballar com a arranjador per a publicacions. Va compondre nombrosos treballs per a bandes militars, i una llarga llista de peces de música de cambra, gairebé tota per a instruments de vent. Fuchs va compondre moltes obres per a clarinet, incloent-hi un concert i una simfonia concertant. El 1793 va assolir un lloc destacat com a músic principal de la Garde Nationale. A partir de l'obertura del Conservatori de París el 1795, va exercir com a professor de solfeig, tot i que va perdre aquesta posició arran d'una reforma posterior.
D'entre la seva obra cal destacar:
* Simfonia Concertant en mi menor per a clarinet, trompa i orquestra
* Quartet Concertant III per a clarinet en si bemoll, trompa en mi bemoll, fagot i violoncel
* Quartet per a cor, clarinet, fagot i violoncel
Actualment es pot trobar una publicació de Sis trios per a clarinet de G.F.Fuchs, que van sortir publicats per primera vegada entre 1803 i 1805.

## Referències

* 1 2 Robert, Frédéric. «Biografia». Oxford University. [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ Lawson, C. Mozart (en polonès). Cambridge University Press, 1996, p. 11 (Cambridge Music Handbooks). ISBN 978-0-521-47929-5.
# Kasai del Sud

Kasai del Sud (en francès Sud-Kasaï) fou un territori secessionista de la zona centre meridional de la República Democràtica del Congo a començaments dels anys seixanta.
La regió assolí la independència de manera semblant a la de la veïna Katanga durant l'agitat procés de descolonització del Congo Belga. La regió fou assolada per conflictes ètnics i tensions polítiques entre els líders del govern central i del govern local, atiades pels explotadors de diamants.
El 14 de juny de 1960, uns dies abans que la colònia es declarés independent, alguns militars declararen la independència de Kasai (no del Congo) i proclamaren l'Estat Federal de Kasai del Sud. El 8 d'agost de 1960, fou proclamat l'autònom Estat Minaire de Kasai del Sud amb capita la Bakwanga (avui Mbuji-Mayi). Albert Kalonji fou nomenat president de Kasai del Sud i Joseph Ngalula fou nomenat cap de govern.
Una Assemblea de Notables va investir el pare de Kalonji amb el títol imperial de Mulopwe el 12 d'abril de 1961. El nou emperador va abdicar immediatament a favor del seu fill, que aleshores governà Kasai del Sud com a Mulopwe (Emperador/rei) Albert I Kalonji.
Després d'una sagnant campanya militar de quatre mesos durant la qual milers de civils foren massacrats, les tropes del govern central del Congo reconqueriren la regió i arrestaren Kalonji el 30 de desembre de 1961, posant fi a la secessió de Kasai del Sud.
Kalonji intentà formar un nou govern després d'escapar de la presó el 7 de setembre de 1962, però fou dissolt menys d'un mes després.
Sota el subseqüent règim de Joseph Mobutu (Mobutu Sese Seko), l'antic Kasai del Sud fou dividit per tal de desencoratjar qualsevol activitat separatista.
# Argelièrs (Aude)

Argelièrs (oficial Argeliers) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Espingarda

L'espingarda és una arma de foc que, segons el context, pot referir-se a:
* Peça lleugera d'artilleria, del gènere de les bombardes, emprada als segles xiv i xv.
* Arma de foc portàtil que substituí la colobrina de mà a mitjan segle xv però que s'emprà fins a la fi del segle xvi.
* Una escopeta de canó molt llarg amb l'ànima llisa i clau de pedra foguera, amb la caixa sovint treballada amb incrustacions, emprada pels descobridors que anaven amb Colom al segle xv i molt més tard pels nord-africans fins a mitjan segle xx.
* Canó d'artilleria, una mica més gran que el falconet.
* (Segle XV fins al Segle XIX) es tracta d'un fusell amb un canó molt llarg usat pels espanyols el segle XV i molt més tard pels habitants del nord d'Àfrica.
En qualsevol cas s'entén que és una arma portàtil, que un sol home maneja i transporta sense dificultat.
Al començament del segle xiv convivien juntament amb altres canons d'artilleria marina com la bombarda. L'espingarda anava fixada a una llarga curenya de fusta sostinguda per una forquilla amb un cargol. Estava composta per dues peces, el mascle i la tomba. El mascle, que portava la càrrega de pólvora explosiva, es col·locava dins la tomba a la part posterior del canó, que contenia una gruixuda bola de pedra.
És possible que la colobrina de mà que era transportada per dos homes, i que va aparèixer a mitjan segle XV fos el precursor del fusell actual. L'espingarda (segle xv), que ja tenia culata per a recolzar-la en l'espatlla, i l'escopeta, que data de principi del segle següent, van ser perfeccionaments successius d'aquell giny barroer, aviat eclipsats per l'arcabús de metxa, el de roda i el de rastell.

## Vegeu també

* Fonèvol

## Referències

* ↑ Real Academia de la Historia (Spain). Memorial histórico español: colección de documentos, opúsculos y antigüedades que publica la Real Academia de la Historia. La Academia, 1853, p. 269–.
# El cocodril albí

El cocodril albí (Albino Alligator) és una pel·lícula franco-estatunidenca dirigida per Kevin Spacey estrenada el 1996. Ha estat doblada al català

## Argument

Després d'un robatori fallit, Dova, el seu germà Milo i Law es refugien en un bar. Molt de pressa la policia els envolta i segueix la presa d'ostatges.

## Repartiment

* Matt Dillon: Dova
* Faye Dunaway: Janet Boudreaux
* Gary Sinise: Milo
* Viggo Mortensen: Guy Foucard
* Joe Mantegna: Agent G.D. Browning
* John Spencer: Jack
* Skeet Ulrich: Danny Boudreaux
* Frankie Faison: Agent Marv Rose
* Melinda McGraw: Jenny Ferguson
* M. Emmet Walsh: Dino

## Referències

* ↑ «Albino Alligator». esadir.cat.
* ↑ «Albino Alligator» (en anglès). The New York Times.
# Saint-Georges-de-l'Oyapock

Saint-Georges-de-l'Oyapock és un municipi francès, situat a la regió d'ultramar de la Guaiana Francesa. L'any 2006 tenia 86 habitants. Limita amb Régina a l'oest, Ouanary al nord, Camopi al sud i l'estat d'Amapá a l'est.

## Situació

Està situat al costat del riu Oyapock (que fa frontera amb Brasil) i està del costat oposat de la ciutat brasilera d'Oiapoque. Des de 2004 està connectada amb la resta de la Guaiana francesa a través d'un camí asfaltat. Amb un acord signat en 2005 per Brasil i França, s'ha construït un pont sobre el riu Oyapock i serà obert en 2010. Quan s'inauguri aquesta estructura hi haurà la primera via que connectarà per terra a la Guaiana francesa amb la resta del món.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1961 | 1967 | 1974 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.181 | 2.062 | 2.950 | 6.773 | 1.523 | 2.153 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Georges Elfort | |
| 2008- | Fabienne Mathurin-Brouard | |

## Història

La vila deu el seu origen a la creació en el segle xix, una presó, de la qual avui no en queda rastre, a diferència de la de montagne d'argent. De fet, això es deu al fet que va ser construït totalment de fusta. L'església de la vila és l'única empremta visible del treball redemptori dels nous rics de la República.
La comuna és un dels principals assentaments dels indígenes palikurs. Uns 500 palikurs viuen a la comuna, en barris construïts específicament per a ells a la ciutat, i a la vila de Trois-Palétuviers.

## Referències

* ↑ Fiche de Saint-George sur le site de l’Insee. Consulté le 3 janvier 2013.
* ↑ «Le secteur des transports dans les DCOM (Page 37)» (en francès). Study Lib.fr. [Consulta: 11 maig 2020].
* ↑ «Le pont de l'Oyapock inauguré et officiellement ouvert à la circulation» (en francès). .
* ↑ «Saint-Georges» (en francès). Americas.fr. [Consulta: 11 maig 2020].
* 1 2 Clémence Ogeron «Palikur traditional roundwood construction in eastern French Guiana». Journal of Ethnobiology and Ethnomedicine, 2018. DOI: 10.1186/s13002-018-0226-7.
* ↑ «Palikur». Socio Ambiental. [Consulta: 26 març 2021].
# David Kellogg Lewis

David Kellogg Lewis (Oberlin, 28 de setembre de 1941 - Princeton, 14 d'octubre de 2001) va ser un filòsof destacat de l'àmbit de la metafísica. Resident als Estats Units, va mantenir durant tota la seva vida forts vincles amb Austràlia.

## Aportacions destacades

* Dins de la teoria de jocs, va proposar un estudi de les solucions de coordinació, aplicades a convencions socials
* Afirma l'existència de diversos mons, els oposats a l'actual permeten la veritat de les afirmacions fetes en aquest (es pot considerar que X és veritable si existeix un cas on podria ser fals - inclòs en aquest altre món alternatiu-, ja que si no, no té sentit plantejar-se la seva veritat)
* Va establir les condicions de veritat per als mons de ficció
# Sant Nazari (Aude)

Sant Nazari (en francès Saint-Nazaire-d'Aude) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.

## Vegeu també

* Le Somail
# Twilight's Last Gleaming

Twilight's Last Gleaming és un thriller polític americano-alemany dirigit l'any 1976 per Robert Aldrich, adaptació de la novel·la de Walter Wager Viper Three, i estrenat l'any 1977.

## Argument

Lawrence Dell, antic general de l'Exèrcit de l'Aire dels Estats Units, s'apodera d'una base nuclear estratègica i fa xantatge amb els míssils: si el president dels Estats Units no revela al poble americà les autèntiques raons de l'entrada en guerra al Vietnam, i si no es paga un rescat als seus còmplices, tots antics presos, destruirà diversos blancs en URSS.

## Repartiment

* Burt Lancaster: l'antic general de l'exèrcit de l'aire Lawrence Dell,
* Richard Widmark: el general Martin MacKenzie, comandant en cap de les forces armades
* Charles Durning: el President dels Estats Units David T. Stevens
* Melvyn Douglas: Zachariah Guthrie, el secretari d'Estat de Defensa
* Paul Winfield: Willis Powell, un còmplice de Dell
* Joseph Cotten: el secretari d'Estat Arthur Renfrew
* Leif Erickson: el director de la CIA Ralph Whittaker

## Premis

* Nominació al Premi Saturn a la millor pel·lícula de ciència-ficció, per l'Acadèmia de cinema de ciència-ficció, fantàstica i terror

## Referències

* ↑ Alain Silver and James Ursini, Whatever Happened to Robert Aldrich?, Limelight, 1995 p 300
* ↑ «Twilight's Last Gleaming». ‘‘The New York Times'’.
# El pes de la corrupció

El pes de la corrupció (títol original: Storyville) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mark Frost estrenada l'any 1992. El guió, igualment de Mark Frost, és una adaptació de la novel·la Juryman de Frank Galbally i Robert Macklin apareguda l'any 1982.Ha estat doblada al català.

## Argument

Quan presenta la seva candidatura al Congrés, l'advocat Cray Fowler, un jove candidat de Nova Orleans al Senat dels Estats Units, és víctima de xantatge. Enfrontat a un homicidi, creu convenient netejar el cognom de la seva família, esbrinant si la causa del recent suïcidi del seu pare va ser pel temor a que es descobrís un presumpte frau comès pels seus avantpassats durant més de cent anys. Una història en la qual els fantasmes del passat surten a la superfície per mostrar que res és el que sembla. La seva investigació el porta a descobrir la veritat sobre l'origen de la fortuna de la seva família i sobre la mort del seu pare.

## Repartiment

* James Spader: Cray Fowler
* Joanne Whalley-Kilmer: Natalie Tate
* Jason Robards: Clifford Fowler
* Charlotte Lewis: Lee Tran
* Michael Warren: Nathan LaFleur
* Piper Laurie: Constance Fowler
* Michael Parks: Michael Trevallian
* Chuck McCann: Pudge Herman
* Charles Haid: Abe Choate
* Chino 'Fats' Williams: Theotis Washington
* Woody Strode: Charlie Sumpter
* Jeff Perry: Peter Dandridge
* Galyn Görg: Spice
* Justine Arlin: Melanie Fowler
* George Cheung: Xang Tran
* Phillip Carter: Avner Hollister
* Steve Forrest: Jutge Murdoch

## Critica

Les crítiques són mixtes. La pel·lícula té un índex del 60% a Rotten Tomatoes, basat en 13 ressenyes. En la seva ressenya contemporània, Roger Ebert dona a la pel·lícula 3.5 sobre 4 estrelles, escrivint: "Storyville" és una pel·lícula per persones que els agrada més Nova Orleans quan és fosc i misteriós. És per romàntics. No és per pragmàtics, que es queixaran que els personatges no es comporten segons una lògica perfecta, i que hi ha forats en la seva trama. Tindran raó, naturalment, però hauran perdut el punt, i la diversió. L'actuació d'Spader va ser elogiada per crítics, com Vincent Canby del New York Times que declara: Spader va guanyar premis per "Sexe, Mentides i cintes de vídeo", però arriba a la majoria d'edat com a actor en "Storyville." L'actuació és neta, ordenada i sovint divertida. Canby també elogia la fotografia i la direcció de Frost, recordant la col·laboració de Frost amb David Lynch a Twin Peaks, i definint la pel·lícula com "menys lluny de la broma que la sèrie de televisió, ben tractada, més curta i molt més divertida."

## Referències

* ↑ «El pes de la corrupció». esadir.cat.
* ↑ «Storyville». Allociné.
* ↑ Ebert, Roger. «Storyville», 09-10-1992.
* ↑ «Storyville (1992) cognom=Oliphant», 14-10-2003.
* ↑ Hinson, Hal. «Storyville».
* ↑ Canby, Vincent. «Storyville (1992)», 26-08-1992.
# La Fita (Òlt i Garona)

La Fita (en francès Lafitte-sur-Lot) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 962 | 966 | 951 | 1045 | 1119 | 1124 | 1060 | 1095 | 1059 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1119 | 1110 | 1124 | 1028 | 1019 | 1040 | 995 | 968 | 970 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 892 | 944 | 847 | 779 | 806 | 777 | 809 | 803 | 751 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 749 | 774 | 754 | 746 | 731 | 696 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Maryse Vulliamy | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Besora

Besora és una de les nou entitats de població del municipi de Navès (Solsonès). No té cap nucli de poblament agrupat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 0 | 0 | 0 | 17 | 14 | 31 | 31 |
| 2001 | 0 | 0 | 0 | 16 | 13 | 29 | 29 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 21 | 15 | 36 | 36 |
| 2003 | 0 | 0 | 0 | 20 | 17 | 37 | 37 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 19 | 16 | 35 | 35 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 22 | 16 | 38 | 38 |
| 2006 | 0 | 0 | 0 | 23 | 17 | 40 | 40 |
| 2007 | 0 | 0 | 0 | 26 | 16 | 42 | 42 |
| 2008 | 0 | 0 | 0 | 26 | 16 | 42 | 42 |
| Font: INE ||||||||

## Llocs d'interès

* Castell de Besora
* Sant Serni de Besora

## Referències

* ↑ «Besora». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Arxivat de l'original el 2024-01-28. [Consulta: 28 gener 2024].
# Dag Otto Lauritzen

Dag Otto Lauritzen (Grimstad, 12 de setembre de 1959) és un ciclista noruec, ja retirat, que fou professional entre 1984 i 1994. Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1984, on guanyà la medalla de bronze en la prova de fons en carretera. Com a professional, els seus majors èxits els aconseguí al Tour de França i a la Volta a Espanya, on guanyà una etapa en cadascuna d'elles. El 1984 es proclamà campió de Noruega en ruta i el 1990 en contrarellotge.
Des del 2003 és el comentarista de ciclisme del canal TV2 de Noruega.

## Palmarès

* 1983
** 1r al Gran Premi Ringerike
** 1r a la Roserittet
* 1984
** Campió de Noruega en ruta
** 3r als Jocs Olímpics en la prova de fons en carretera
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
* 1987
** 1r a la Rund um den Henninger Turm
** 1r a la Redlands Bicycle Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1989
** 1r al Tour de Trump
* 1990
** Campió de Noruega en contrarellotge
* 1991
** 1r al Gran Premi Ringerike
* 1992
** 1r a la Volta a Noruega i vencedor de 3 etapes
** 1r al Gran Premi Ringerike
* 1993
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de La Panne
** Vencedor d'una etapa del Tour of Britain

### Resultats al Tour de França

* 1986. 34è de la classificació general
* 1987. 39è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1988. 34è de la classificació general
* 1989. Abandona (a etapa)
* 1990. 56è de la classificació general
* 1991. Abandona (a etapa)
* 1993. 90è de la classificació general
* 1994. 50è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1993. 48è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1994. 64è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1989. 64è de la classificació general

## Referències

* ↑ «LAURITZEN Dag Otto». [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ «Olympedia – Dag Otto Lauritzen». [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Dag Otto LAURITZEN» (en italià). [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ «National Championship, Road, Elite, Norway». Cycling Archives. Arxivat de l'original el 12 de juny 2018. [Consulta: 6 abril 2015].
* ↑ «National Championship, Road, ITT, Elite, Norway 1990». Cycling Archives. [Consulta: 23 agost 2016].
* ↑ VG sporten, 2. mai 2020, side 8

## Enllaços externs

* Fitxa de Dag Otto Lauritzen a sitiodeciclismo.net
# Vilanòva de las Corbièras

Vilanòva de las Corbièras (en francès Villeneuve-les-Corbières) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Sumiana e Caulònga

Sumiana e Caulònga (en francès Simiane-Collongue) és un municipi francès situat al departament de les Boques del Roine i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 1999 tenia 5.272 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 842 | 784 | 836 | 984 | 992 | 1 035 | 1 034 | 1 020 | 1 087 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 043 | 1 060 | 1 029 | 1 008 | 1 071 | 897 | 858 | 786 | 817 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 770 | 752 | 744 | 717 | 754 | 717 | 694 | 787 | 824 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 123 | 1 406 | 1 926 | 3 030 | 4 304 | 5 224 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-1990 | Jacques Youx | |
| 1990-1992 | Solange Kasparian | |
| 1992-2006 | Odile Petri | PS |
| 2006- | Michel Boyer | PS |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de les Boques del Roine