OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat d'Europa de trial FIME

El Campionat d'Europa de trial (oficialment: European Trial Championship), regulat per la FIM Europe (l'antiga UEM), és la màxima competició europea de trial a l'aire lliure. Cal no confondre aquest campionat, adreçat a pilots novells, amb l'antic Campionat d'Europa de trial que organitzà la FIM entre 1968 i 1974, el qual anava destinat als millors pilots de l'època i si es limitava a Europa era pel fet que el trial es practicava aleshores només en aquest continent.

## Historial

    A 26 de novembre de 2024
| Edició | Any | Campió | Motocicleta |
| I | 1992 | Joan Pons | Beta |
| II | 1993 | Dougie Lampkin | Beta |
| III | 1994 | José Antonio Benítez | Beta |
| IV | 1995 | Marcel Justribó | Beta |
| V | 1996 | Gabriel Reyes | Montesa |
| VI | 1997 | Marc Catllà | Gas Gas |
| VII | 1998 | Jordi Pascuet | Montesa |
| VIII | 1999 | José Manuel Alcaraz | Montesa |
| IX | 2000 | Adam Raga | Gas Gas |
| X | 2001 | Josep Manzano | Sherco |
| XI | 2002 | Jeroni Fajardo | Gas Gas |
| XII | 2003 | Toni Bou | Beta |
| XIII | 2004 | Tadeusz Blazusiak | Gas Gas |
| XIV | 2005 | Shaun Morris | Gas Gas |
| XV | 2006 | James Dabill | Beta |
| XVI | 2007 | Daniel Gibert | Montesa |
| XVII | 2008 | Michael Brown | Beta |
| XVIII | 2009 | Loris Gubian | Gas Gas |
| XIX | 2010 | Alexz Wigg | Beta |
| XX | 2011 | Jack Challoner | Beta |
| XXI | 2012 | Matteo Grattarola | Gas Gas |
| XXII | 2013 | Eddie Karlsson | JTG |
| XXIII | 2014 | Franz Kadlec | Beta |
| XXIV | 2015 | Gianluca Tournour | Gas Gas |
| XXV | 2016 | Miquel Gelabert | Sherco |
| XXVI | 2017 | Arnau Farré | Gas Gas |
| XXVII | 2018 | Matteo Grattarola | Honda |
| XXVIII | 2019 | Gabriel Marcelli | Montesa |
| | 2020 | Cancel·lat (COVID-19) | Cancel·lat (COVID-19) |
| XXIX | 2021 | Sondre Haga | Beta |
| XXX | 2022 | Harry Hemingway | Beta |
| XXXI | 2023 | Jarand Matias Vold Gunvaldsen | TRRS |
| XXXII | 2024 | Teo Colairo | Beta |

## Referències

* «European Trial Championship» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2021. [Consulta: 30 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial (anglès)
* El trial al Web de la FIM Europe (anglès)
# Megalictis

Megalictis és un gènere extint de mamífers carnívors de la família dels mustèlids que visqueren a Nord-amèrica des de l'Oligocè superior fins al Miocè inferior, fa entre 18,5 i 24,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Colorado, Dakota del Sud, Florida, Nebraska, Texas i Wyoming (Estats Units). Atenyia la mida d'un os o un jaguar i tenia la constitució d'un golut. Era capaç d'esberlar ossos amb les dents. Ocupava si fa no fa el mateix nínxol ecològic que les hienes en un període en el qual no hi havia cap gran fèlid a Nord-amèrica. El nom genèric Megalictis significa ‘mostela grossa’.

## Referències

* ↑ Entrada «Megalictis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 novembre 2024].
* ↑ Prothero, 2017, p. 144.
* ↑ «Un avantpassat de la mostela que trencava ossos amb les dents». Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont, 2016. [Consulta: 26 novembre 2024].

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
# Nereis

Nereis és un gènere d'anèl·lids poliquets de l'ordre dels fil·lodòcides. Comprèn moltes espècies, la majoria de les quals són marines. Nereis les quetes dels parapodis són de dos tipus: les aciculars proporcionen suport mentre les locomotores són emprades per desplaçar-se.
Tenen el prostomi gros, amb un parell de mandíbules molt potents, dues antenes i dos parells d'ulls. Solen presentar un color verdós.
Les espècies de Nereis són depredadores equipades amb mandíbules o dents. Pel que fa al tracte digestiu no tenen estómac i l'esòfag connecta directament amb l'intestí.

## Referències

* ↑ «nereis». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 21 agost 2023].
# Pebroteri

El pebroteri (Poebrotherium, 'bèstia menjadora d'herba' en llatí) és un gènere extint de camell. Visqué durant l'Oligocè i l'Eocè a Nord-amèrica.
Aquest animal d'1 m de longitud era més similar als camells moderns que el seu predecessor, Protylopus. El crani era similar al d'un llama.

## Referències

* ↑ Entrada «Poebrotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Imatge crani de Poebrotherium i informació Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (anglès)
* PDF sobre Poebrotherium Arxivat 2012-07-25 a Wayback Machine. (anglès)
# Homarus

Homarus és un gènere crustacis decàpodes de la família Nephropidae. Inclou el llamàntol europeu (Homarus gammarus) i l'americà (Homarus americanus) El llamàntol del Cap se ha reassignat al gènere Homarinus.

## Taxonomia

S'han trobat 8 espècies fòssils, a partir del Cretaci, però només dues espècies sobreviuen que s'han especiat recentment, al Plistocè, durant les fluctuacions del clima.
* Homarus gammarus
* Homarus americanus

## Espècies fòssils

La frontera entre Homarus i el gènere extint Hoploparia no estan clares. Vuit espècies han estat assignades a Homarus a partir del registre fòssil. Són:
* Homarus americanus H. Milne-Edwards, 1837 – Plistocè
* Homarus brittonestris Stenzel, 1945 – Turonià Inferior
* Homarus davisi Stenzel, 1945 – Turonià Inferior
* Homarus hakelensis (Fraas, 1878) – Cenomanià
* Homarus lehmanni Haas, 1889 – Rupelià
* Homarus mickelsoni (Bishop, 1985) – Campanià Inferior
* Homarus morrisi Quayle, 1987 – Eocè
* Homarus neptunianus Polkowsky, 2004 – Oligocè
* Homarus travisensis Stenzel, 1945 – middle Albià

## Notes

* ↑ Stratigraphic ranges are from Tschudy (2003) and Polkowsky (2004).

## Referències

* ↑ Homarus Weber, 1795 (TSN 97313) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Irv Kornfield, Austin B. Williams, & Robert S. Steneck «Assignment of Homarus capensis (Herbst, 1792), the Cape lobster of South Africa, to Homarius new genus (Decapoda: Nephropidae)» (PDF). Fishery Bulletin, 93, 1, 1995, pàg. 97–102.
* ↑ Sammy De Grave, N. Dean Pentcheff, Shane T. Ahyong; etal «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans». Raffles Bulletin of Zoology, Suppl. 21, 2009, pàg. 1–109. Arxivat de l'original el 2011-06-06 [Consulta: 18 novembre 2015].
* 1 2 Matthias Obst, Peter Funch & Gonzalo Giribet «Hidden diversity and host specificity in cycliophorans: a phylogeographic analysis along the North Atlantic and Mediterranean Sea». Molecular Ecology, 14, 14, 2005, pàg. 4427–4440. DOI: 10.1111/j.1365-294X.2005.02752.x. PMID: 16313603.
* ↑ Key to species of the genus Homarus, p. 57. Arxivat 2008-06-08 a Wayback Machine. In Holthuis (1991).
* ↑ Alan Davidson. «Lobster (both European and American)». A: North Atlantic Seafood: A Comprehensive Guide with Recipes. Ten Speed Press, 2004, p. 188–189. ISBN 978-1-58008-450-5.
* ↑ Homarus americanus, p. 58. Arxivat 2011-06-08 a Wayback Machine. In Holthuis (1991).
* 1 2 Dale Tshudy «Clawed lobster (Nephropidae) diversity through time». Journal of Crustacean Biology, 23, 1, 2003, pàg. 178–186. DOI: 10.1651/0278-0372(2003)023[0178:CLNDTT]2.0.CO;2. JSTOR: 1549871.
* ↑ Carrie E. Schweitzer, Rodney M. Feldmann, Alessandro Garassino, Hiroaki Karasawa & Günter Schweigert. Systematic List of Fossil Decapod Crustacean Species. 10. Brill, 2010. ISBN 978-90-04-17891-5.
* ↑ S. Polkowsky «Decapode Krebse aus dem oberoligozänem Sternberger Gestein von Kobrow (Mecklenburg)». Tassados. privately published [[[Schwerin]]], 1, 2004, pàg. 1–126.

## Bibliografia

* Lipke B. Holthuis. Marine Lobsters of the World. 125. Rome: Food and Agriculture Organization, 1991. ISBN 978-92-5-103027-1.
# Saurornitholestes

Saurornitholestes és un gènere de dinosaure teròpode de la família dels dromeosàurids. Visqué a Amèrica del nord al Cretaci superior, fa entre 70 i 75 milions d'anys. Aquest dinosaure bípede arribava a mesurar 1,8 metres de longitud i a pesar fins a 30 kg.
Les restes de Saurornitholestes foren trobades per primera vegada durant una expedició realitzada l'any 1978 a la província d'Alberta, Canadà. Els fòssils trobats es limitaven a un crani i algunes dents i ossos dels braços. Aquest gènere presenta moltes característiques pròpies dels dromeosàurids però també dels troodòntids.
# Prodiacodon

Prodiacodon és un gènere de petits mamífers prehistòrics pertanyents a la família Leptictidae i l'ordre Leptictida.

## Referències

* ↑ Entrada «Prodiacodon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ The Tarsus of the Paleocene Leptictid Prodiacodon (Insectivora, Mammalia). Frederick S. Szalay. American Museum Novitates. Núm. 2267. 27 octubre 1966 (anglès)
# Palaeictops

Palaeictops és un gènere de petits mamífers prehistòrics pertanyents a la família Leptictidae i l'ordre Leptictida. S'alimentava d'insectes i petits vertebrats.

## Referències

* 1 2 Entrada «Palaeictops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Adunator

Adunator és un gènere de mamífer extint que podria haver format part de l'ordre dels macroscelideus. Conté sis espècies. La seva taxonomia és molt controvertida, car també s'ha suggerit que podria ser un condilartre, un leptíctid o un eulipotifle. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units.

## Referències

* 1 2 Entrada «Adunator» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Geotrypus

Geotrypus és un gènere de mamífer eulipotifle extint. Era una mena de talp excavador amb un húmer robust.
# Alphadon

Alphadon (‘primera dent’ en llatí) és un gènere de mamífers extints de la família dels alfadòntids. Aquest parent proper dels opòssums visqué entre el Cretaci superior i l'Eocè inferior. Se n'han trobat restes fòssils al Portugal, el Canadà i diferents regions dels Estats Units. Era un animal arborícola que tenia una dieta omnívora. Devia alimentar-se d'insectes i fruita, amb un consum ocasional de petits rosegadors, sargantanes i ous d'ocells.

## Referències

* ↑ Entrada «Alphadon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Fabrosaure

Fabrosaurus ("llangardaix de Fabre") fou un dinosaure que visqué al Juràssic inferior, fa 208-196 milions d'anys. Era un ornitisqui que habitava al que avui en dia és Sud-àfrica i Lesotho. El fabrosaure és un nomen dubium i podria ser el mateix que el Lesothosaurus.
Ornithischia :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
# Palorchestes

Palorchestes ('saltador antic') és un gènere de mamífer diprotodont extint de la família dels palorquèstids. Era gros com un cavall.

## Descripció

Les espècies del gènere Palorchestes s'assemblaven físicament a un tapir gros. Mesuraven fins a 2,5 metres de llargada. La forma i la posició dels ossos del nas indiquen que tenia una trompa. Les potes anteriors eren grans i les potes posteriors bastant poc desenvolupades. Tant els dits de les potes anteriors com els de les posteriors tenien urpes força grans. L'estructura del maxil·lar inferior mostra que aquests animals tenien una llengua llarga, com les girafes d'avui en dia. Les dents eren bastants complexes.

## Comportament i ecologia

L'estructura complexa de les dents ensenyen una alimentació amb moltes fibres, com escorça, que podia ser arrancada dels arbres amb les urpes. Les urpes també podien ser utilitzades per excavar arrels o fer caure branques d'arbres per consumir-ne les fulles.

## Distribució

Se n'han trobat restes fòssils a Austràlia.

## Referències

* ↑ Kemp, 2005, p. 213.

## Bibliografia

* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
# Scarrittia

Scarrittia és un gènere extint de notoungulats prehistòrics que visqueren a l'Oligocè inferior. És un dels tipus més antics coneguts d'ungulats. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina i l'Uruguai.

## Referències

* ↑ Entrada «Scarrittia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Amplectobelua

Amplectobelua és un gènere extint de lobòpodes prehistòrics que visqueren al Cambrià. Se n'han descrit dues espècies: A. symbrachiata, un dels organismes de Chengjiang, i A. stephenensis, un representant més recent dels esquists de Burgess.

## Referències

* ↑ Yang, C.; Li, X.-H.; Zhu, M.; Condon, D. J.; Chen, J. «Geochronological constraint on the Cambrian Chengjiang biota, South China» (en anglès). Journal of the Geological Society, 175, 4, 2018, pàg. 659–666. Bibcode: 2018JGSoc.175..659Y. DOI: 10.1144/jgs2017-103. ISSN: 0016-7649.
* ↑ Daley, A. C.; Budd, G. E. «New anomalocaridid appendages from the Burgess Shale, Canada» (en anglès). Palaeontology, 53, 4, 2010, pàg. 721. DOI: 10.1111/j.1475-4983.2010.00955.x.
# Mongolonyx

Mongolonyx és un gènere de mamífers mesonics extints de la família dels mesoníquids. Se n'han trobat restes fòssils als estrats d'Irdin Manha (Mongòlia). Era un animal carnívor.
Tenia un aspecte robust que recordava el d'un os.

## Referències

* ↑ Entrada «Mongolonyx» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Szalay i Gould, 1966, p. 134.

## Bibliografia

* Szalay, F. S.; Gould, S. J «Asiatic Mesonychidae (Mammalia, Condylarthra)» (PDF) (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 132, 2, 1966, pàg. 128-173.
# Cérvols mesquers

Els cérvols mesquers (Moschidae) són una família de mamífers remugants que només conté un gènere vivent, Moschus. Tanmateix, en el passat tingué més d'una dotzena d'espècies diferents que es van anar extingint. Els cérvols mesquers d'avui en dia viuen exclusivament a Àsia, tot i que les espècies extintes també habitaven Europa i Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 22 abril 2012].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Quercygale

Quercygale és una espècie de carnivoraforme que visqué durant l'Eocè a l'Europa occidental. Se n'han trobat restes fòssils al Regne Unit, Espanya, França i Alemanya. El gènere inclou tres espècies.

## Enllaços externs

* "Basicranial morphology and phylogenetic position of the upper Eocene carnivoramorphan Quercygale".
* www.paleodb.org Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine.
* findarticles.com
# Rudolf Cvetko

Rudolf Cvetko (Senožeče, Eslovènia, 17 de novembre de 1880 – Ljubljana, 15 de desembre de 1977) va ser un tirador i soldat eslovè que va competir a començaments del segle XX sota bandera austríaca. Fou el primer eslovè en disputar uns Jocs Olímpics i el primer en guanyar-hi una medalla.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà dues proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de plata en la prova de sabre per equips, mentre en la de floret quedà eliminat en sèries.
Cvetko estudià a Ljubljana i després, entre 1896 i 1900, en una acadèmia militar a Trieste. Fins a 1913 va servir al 16è Regiment Hongarès d'Infanteria. En començar la Primera Guerra Mundial es reincorporà a aquest regiment com a capità. El 1926 deixà definitivament l'exèrcit i passà a promoure l'esport a Eslovènia entre els joves.

## Referències

* 1 2 3 «Rudolf Cvetko Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 d'agost 2011. [Consulta: 9 agost 2016].
# Braça

«Braça» té aquests significats:
* Braça, unitat de mesura tradicional, equivalent a la distància entre les puntes dels dits d'una persona que manté els braços en creu.
* Estil de natació
# Zif (Hebron)

Zif (àrab: زيف, Zīf) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 7 kilòmetres al sud d'Hebron. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.120 habitants el 2016. Les instal·lacions d'atenció primària de salut del propi poble han estat designades pel Ministeri de Salut com a nivell 1 i a prop de Yatta com a nivell 3.

## Història

Zif tenia població jueva fins almenys el segle iv, però es va cristianitzar durant el període romà d'Orient. S'hi ha descobert les restes d'una església comunal cristiana de l'època romana d'Orient.
En 1838 Edward Robinson identificà l'actual vila de Zif i zones adjacents de Tell Zif amb la bíblica muntanya de Zif. Claude Reignier Conder (1875) àla seva tomba com el "bonic monument sepulcral" immediatament al sud del present Tell Zif.
Després de la Guerra araboisraeliana de 1948 i els acords d'armistici de 1949, Zif va quedar sota un règim d'ocupació jordana. Des de la Guerra dels Sis Dies en 1967, Zif ha romàs sota ocupació israeliana.
Al setembre de 2002, una bomba plena de cargols i claus, posada per colons jueus, va explotar a l'escola del poble, ferint cinc nens. Una segona bomba va ser trobada pel director de l'escola i va ser detonada per artificers israelians.

## Referències

* ↑ (anglès) 2007-2016 PCBS census Arxivat 2013-07-05 at Archive.is. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
* ↑ (anglès) West Bank Health care
* ↑ (anglès) The Archaeology of the Early Islamic Settlement in Palestine. Eisenbrauns, p. 94. ISBN 978-1-4575-0070-1 [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ (anglès) Doron Bar, 'The Christianisation of Rural Palestine during_Late Antiquity,' Journal of Ecclesiastical History, Vol. 54, No. 3 juliol 2003 pp.401-421 p.413.
* ↑ (anglès) Robinson and Smith, 1841, vol 2, pp. 191, 195, 200
* ↑ (anglès) Palestine Exploration Fund. gener 1886, 1886 [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ (anglès) Schmemann, Serge «Bomb Explodes at Palestinian School, Hurting 5 Children». The New York Times, 18-09-2002 [Consulta: 9 juny 2016].
# Mr. North

Mr. North és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Danny Huston el 1988. Ha estat doblada al català.

## Argument

Newport (Rhode Island), anys 1920. Un jove, Theophilus North, és contractat com a lector d'algunes famílies de l'alta burgesia. Entre els seus clients es troba Senyor Bosworth. Un cúmul de circumstàncies porta a considerar North com un curandero "fabricant de miracles" que atreu aviat una multitud de gent. El cos de medicina, via doctor McPherson, li posa un procés per xarlatanisme, no obstant això North troba aliats.

## Repartiment

* Anthony Edwards: Theophilus North
* Robert Mitchum: Mr Bosworth
* Lauren Bacall: Mrs Cranston
* Harry Dean Stanton: Henry Simmons
* Anjelica Huston: Persis Bosworth-Tennyson
* Mary Stuart Masterson: Elspeth Skeel
* Virginia Madsen: Sally Boffin
* Tammy Grimes: Sarah Baily-Lewis
* David Warner: El metge McPherson
* Hunter Carson: Galloper Skeel
* Christopher Durang: YMCA Clerk
* Mark Metcalf: Mr Skeel
* Katharine Houghton: Mrs Skeel
* Thomas H. Needham: El jutge
* Richard Woods: Willis
* Harriet Rogers: La tia Liselotte
* Christopher Lawford: Michael Patrick Ennis III
* Marietta Tree: Amanda Venable
* Richard Kneeland: Buster Venable
* Alegra Huston: Miss Welmore

## Referències

* ↑ «Mr. North». esadir.cat.
* ↑ «Mr. North». The New York Times.
# Maria Beatriu de Savoia

Maria Beatriu de Savoia (Torí, 6 de desembre de 1792 - Castello del Catajo, 15 de setembre de 1840) fou una princesa de Sardenya-Piemont de la Casa de Savoia amb el tractament d'altesa reial que es maridà en el si d'una de les cases reials de la península italiana.

## Orígens familiars

Nascuda a Torí el dia 6 de desembre de l'any 1792, filla del rei Víctor Manuel I de Sardenya i de la princesa Maria Beatriu d'Àustria-Este. Fou neta per via paterna del rei Víctor Amadeu III de Sardenya i de la infanta Maria Antònia d'Espanya i per línia materna del duc Ferran III de Mòdena i de la princesa Maria Beatriu d'Este.
Fou neboda dels reis Carles Manuel IV de Sardenya i Carles Fèlix I de Sardenya i germana de Maria Teresa de Savoia, casada amb Carles II de Parma; de Maria Anna de Savoia, casada amb Ferran I d'Àustria i Maria Cristina de Savoia, casada amb Ferran II de les Dues Sicílies.

## Núpcies i descendents

Es casà el dia 20 de juny de l'any 1820 a la ciutat de Càller amb el seu oncle matern, el duc Francesc IV de Mòdena, fill del duc Ferran III de Mòdena i de la princesa Maria Beatriu d'Este. Per tal que es pogués celebrar aquesta unió s'hagué de sol·licitar una dispensa papal.
La parella tingué quatre fills:
* SAIR l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria-Este, nada a Mòdena el 1817 i morta a Goritz (Àustria) el 1886. Es casà amb el príncep Enric de França, comte de Chambord.
* SAIR el duc Francesc V de Mòdena, nat a Mòdena el 1819 i mort a Viena el 1875. Es casà amb la princesa Adelgunes de Baviera.
* SAIR l'arxiduc Ferran Carles d'Àustria-Este, nat a Mòdena el 1821 i mort a Brno el 1849. Es casà amb l'arxiduquessa Elisabet d'Àustria.
* SAIR l'arxiduquessa Maria Beatriu d'Àustria-Este, nada a Mòdena el 1824 i morta a Graz el 1906. Es casà amb l'infant Joan de Borbó.
Maria Beatriu morí el 15 de setembre de 1840 a la població de Cattajo.

## Referències

* ↑ Hugh Montgomery-Massingberd. Burke's Royal Families of the World (en english). Internet Archive. Burkes Peerage Limited, 1977, p. 364.
* ↑ The Annual Register, or A View of the History and Politics of the Year 1846. London, UK: F. & J. Rivington, 1847, p. 239.
* ↑ Venning, Timothy. A Compendium of World Sovereigns: Volume III Early Modern (en anglès). Taylor & Francis, 2023-06-30, p. 13–14. ISBN 978-1-000-86452-6.
* 1 2 «BEATRICE di Savoia, duchessa di Modena - Enciclopedia» (en italià). [Consulta: 1r desembre 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) http://genealogy.euweb.cz/savoy/savoy4.html
# Secretariat d'Entitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta

El Secretariat d'Entitats de Sants, Hostafrancs i La Bordeta és la coordinadora d'entitats d'aquests tres barris de Barcelona.
Inicia el seu funcionament el 1976 a partir del Congrés de Cultura Catalana, quan va néixer com una unió territorial d'entitats en defensa de la llengua catalana.
Oficialment es constitueix el 1984 com a federació per fomentar el teixit associatiu i afavorir la participació i dinamització ciutadanes a partir de la decisió de 57 associacions.
El 2014 en formaven part 311 associacions de tres districtes. Va impulsar la recuperació de les Cotxeres de Sants, la transformació de la fàbrica del Vapor Vell en biblioteca o la recuperació de Can Batlló.
El 2017 va rebre la Medalla d'Honor de la Ciutat de Barcelona en un moment en què aglutinava 310 entitats dels barris, que el 2024 havien pujat fins a 333.

## Referències

* ↑ Fugueras, Ramon Alberch i. Els barris de Barcelona. Ajuntament de Barcelona, 1997, p. 69. ISBN 978-84-412-2772-9.
* ↑ «L'Obra Social “la Caixa” i el Secretariat d'Entitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta signen un conveni de col·laboració». EL 3, 20-02-2012. [Consulta: 11 agost 2014].
* 1 2 Collectif. Économie sociale et solidaire et État: À la recherche d’un partenariat pour l’action (en francès). Institut de la gestion publique et du développement économique, 2017-11-30, p. 193. ISBN 978-2-11-129430-1.
* ↑ Cruells, Adrià Pujol. Entre el poder i la màscara: una etnohistòria del Carnestoltes a Barcelona. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 2008, p. 243. ISBN 978-84-393-7669-9.
* ↑ «El Secretariat d'Entitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta fa 40 anys», 06-09-2017. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Barcelona aprova les Medalles d’Honor del 2017 : Servei de Premsa». [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «El Secretariat d'Entitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta suma onze noves associacions» (en catalan), 10-07-2024. [Consulta: 3 octubre 2024].