OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Unfaithful

Unfaithful (literalment en català, "Infidel") és una pel·lícula estatunidenca del 2002 dirigida per Adrian Lyne. És una adaptació d'Alvin Sargent i de William Broyles Jr de la pel·lícula francesa La Femme infidèle de Claude Chabrol.

## Argument

La Connie Sumner (Diane Lane) ho té tot per ser feliç: un marit que se l'estima i a qui li va bé la feina (Richard Gere), amb qui ja ha viscut 11 anys de matrimoni, amb un fill i una gran casa senyorial en un tranquil barri de Nova York. Durant un fort dia ventós a Manhattan, cau i es fa mal al genoll. Un jove francès, en Paul Martel (Olivier Martinez), l'ajuda; és un venedor de llibres usats. Intenta ser fidel al seu marit, i resisteix al principi l'encant seductor del jove. Entre desigs i dubtes, però, cedeix finalment al desig i comença a tenir un affaire amb ell. El seu marit, l'Edward, comença a notar petits canvis en els costums de la seva dona, i comença a tenir dubtes i es pregunta què passa. Decideix contractar un detectiu, i les fotos que pren, on surt la seva dona amb l'amant, li fa saber el que ja dubtava. En el moment en què la Connie, boja de culpabilitat i adonant-se que està posant en risc la felicitat de la seva família, decideix enterrar la seva relació secreta, l'Edward fa una visita a l'amant de la seva dona i amb una bola de neu…

## Repartiment

* Richard Gere: Edward Sumner
* Diane Lane: Connie Sumner
* Olivier Martinez: Paul Martel
* Chad Lowe: Bill Stone
* Margaret Colin: Sally
* Erik Per Sullivan: Charlie

## Comentari
### Generalitats

Drama relacional que testimonia la maduresa del realitzador Adrian Lyne. Després d'altres dramas sulfurosos com Atracció fatal (1986), que explicava més ingènuament l'argument, i Indecent Proposal (1993), que parla de la direcció de fantasmes erotics, Lyne ofereix una pel·lícula als antípodes d'allò que Hollywood proposa naturalment. Demostra amb molts coneixements psicologics que la infidelitat trenca una parella de per vida i no s'entreté en les explicacions i les motivacions dels protagonistes.

### Tema

No és la primera vegada que el tema de la infidelitat i de les seves conseqüències devastadores són tractats té la pantalla. Ja el 1969, Claude Chabrol va realitzar La Femme infidèle, de la qual està directament inspirada. Amb tacte, Adrian Lyne resta desenfoca pel que fa a les motivacions de Connie per ser infidel. Les situacions aleatòries i l'instint femení de ser desitjada la dirigeixen insidiosament cap a aquest home de carisma animal i li treuen tot judici dels seus actes. Les conseqüències són irreparables i Lyne expressa regularment els conflictes psicològics per expressions físiques ben estudiades. El coneixement del realitzador i un molt bon joc dels actors ofereixen una pel·lícula que ens hauria d'empènyer a un moment de reflexió sobre el tema.

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2003. Oscar a la millor actriu per Diane Lane
* 2003. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Diane Lane

## Referències

* ↑ filmaffinity. Unfaithful (en castellà). filmaffinity.
* ↑ amg. Unfaithful (en anglès). amg.

## Enllaços externs

* Lloc oficial del film (anglès)
Viccionari
# You'll Never Get Rich

You'll Never Get Rich és una pel·lícula musical estatunidenca dirigida per Sidney Lanfield, estrenada el 1941. Protagonitzada per Fred Astaire, Rita Hayworth, Robert Benchley, Cliff Nazarro, amb música i lletra de Cole Porter. El títol prové d'una vella cançó de l'exèrcit que inclou la tornada "You'll never get rich / by digging a ditch / you're in the Army.
Va ser el primer paper que protagonitzava Hayworth en una pel·lícula de gran pressupost amb la Columbia Pictures. Mentre estava produint-se la pel·lícula, la revista Life Magazine la va posar en portada, i a dins una foto de la Hayworth que s'agenolla en un llit en camisa de dormir, que aviat esdevindria un dels pòsters més àmpliament difosos de tots els temps. Hayworth, una ballarina amb talent i sensualitat de sorprenent gràcia natural i bellesa, cooperava amb entusiasme amb els assajos intensos d'Astaire, i més tard comentaria: "Les úniques alegries de la meva vida són les pel·lícules que vaig fer amb Fred Astaire". El film va tenir molt èxit a la taquilla, convertint Hayworth en una gran estrella, i proporcionant una benvinguda estimulant a Astaire que sentia que la seva carrera havia decaigut després de trencar amb Ginger Rogers.

## Argument

Un productor d'espectacles, Martin Cortland, és molt sensible a l'encant de les seves ballarines. Per conquerir una d'elles, Sheila Winthrop, decideix oferir-li un braçalet gravat amb el seu nom. Però la dona del productor descobreix el braçalet i l'amenaça de divorci. Martin demana llavors al seu coreògraf Robert Curtis que declari que el braçalet li pertany i que està enamorat de Sheila. Robert vol oferir el braçalet a Sheila però les coses es compliquen quan descobreix que la noia és promesa amb un oficial de l'exèrcit.

## Repartiment

* Fred Astaire: Robert Curtis
* Rita Hayworth: Sheila Winthrop
* Robert Benchley: Martin Cortland
* Frieda Inescort: Julia Cortland
* John Hubbard: Capità Tom Barton
* Osa Massen: Sonya
* Guinn Williams: Kewpie Blain
* Ann Shoemaker: Sra. Barton
* Martha Tilton: Cantant (The Wedding Cake Walk)
* Lucius Brooks, Leon Buck, Rudolph Hunter, John Porter: The Foun Tones (Since I Kissed My Baby Goodbye)

## Números musicals

* Rehearsal Duet - Instrumental
* Boogie Barcarolle - Robert & Cor Número ballat per Fred Astaire i Rita Hayworth.
* Shootin' The Works For Oncle Sam - Robert & Cor Número cantat i ballat per Fred Astaire.
* Since I Kissed My Baby Goodbye - The Four Tones Número ballat per Fred Astaire.
* March Milastaire (A-Stairable Rag) – Instrumental Número ballat per Fred Astaire.
* So Near and Yet So Far - Robert Número cantat i ballat per Fred Astaire i ballat per Rita Hayworth.
* The Wedding Cake Walk - Martha Tilton & Cor Número ballat per Fred Astaire i Rita Hayworth.
* Dream Dancing - Gwen Kenyon (no-utilitzat)

## Nominacions

* 1941. Oscar a la millor cançó original per Cole Porter (Since I Kissed My Baby Goodbye)
* 1941. Oscar a la millor direcció musical per Morris Stoloff

## Al voltant de a pel·lícula

* Aquesta pel·lícula és la primera en la qual Fred Astaire és el company de Rita Hayworth. El 1942, s'associen de nou per a You Were Never Lovelier.
# A la vall d'Elah

A la vall d'Elah (títol original en anglès In the Valley of Elah) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Paul Haggis, estrenada el 2007 i doblada al català.
El títol de la pel·lícula es refereix a la vall on David va combatre Goliat.

## Argument

Mike Deerfield és assenyalat com a desertor després de la seva desaparició en el seu primer permís a la tornada d'Iraq. El seu pare, antic membre de la policia militar, es llança a la seva recerca, amb l'ajuda d'Emily Sanders, agent de policia de la jurisdicció de Nou Mèxic on Mike ha estat vist per l'última vegada. Enfrontats al silenci i a l'hostilitat creixent de les autoritats militars, Hank i Emily aprofundeixen la seva investigació, i comencen a dubtar de les afirmacions oficials que els són donades. Els indicis torbadors es fan cada vegada més nombrosos, i la veritat sobre l'estada a l'Iraq de Mike Deerfield acaba esclatant, sorprenent i pertorbadora.

## Repartiment

* Tommy Lee Jones: Hank Deerfield, ex-investigador de la polícia militar
* Charlize Theron: Detectiu Emily Sanders
* Jason Patric: Tinent Kirklander, de la polícia militar
* Susan Sarandon: Joan Deerfield, la dona de Hank
* James Franco: Sergent Dan Carnelli
* Barry Corbin: Arnold Bickman
* Josh Brolin: Chef Buchwald
* Frances Fisher: Evie, "Madame" (topless)
* Wes Chatham: Caporal Steve Penning
* Jake McLaughlin: Gordon Bonner
* Mehcad Brooks: Ennis Long
* Jonathan Tucker: Mike Deerfield, "doc", el fill de Hank i Joan
* Wayne Duvall: Detectiu Nugent
* Victor Wolf: Soldat Robert Ortiez
* Brent Briscoe: Detectiu Hodge

## Premis i nominacions
### Premis

* 2007: Premi SIGNIS a la Mostra de Venècia

### Nominacions

* 2007: Lleó d'Or a la Mostra de Venècia
* 2008: Oscar al millor actor per Tommy Lee Jones

## Referències

* ↑ nouvelobs 5 de novembre de 2007

## Enllaços externs

* Lloc oficial Arxivat 2009-07-21 a Wayback Machine. (anglès)
# Journey to Shiloh

Journey to Shiloh és una pel·lícula estatunidenca dirigida per William Hale, estrenada el 1968.

## Argument

Al començament de la Guerra Civil set amics s'embarquen en un viatge pel país per allistar-se a l'exèrcit confederat; van camí a Shiloh (Tennessee), on està a punt d'esclatar una batalla.

## Repartiment

* James Caan: Buck Burnett
* Michael Sarrazin: Miller Nalls
* Brenda Scott: Gabrielle DuPrey
* Don Stroud: Todo McLean
* Michael Burns: Eubie Bell
* Jan-Michael Vincent: Little Bit Lucket
* Paul Petersen: J.C. Sutton
* Harrison Ford: Willie Bill Bearden
* John Doucette: General Braxton Bragg
* Noah Beery Jr.: Sergent Mercer Barnes
* Tisha Sterling: Airybelle Sumner
* James Gammon: Tellis Yeager
* Bing Russell: Greybeard
* Rex Ingram: Jacob
* Robert Pine: Collins

## Enllaços externs

* Journey to Shiloh a AllMovie (anglès)
# L'herència del vent

L'herència del vent (títol original en anglès Inherit the Wind) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Stanley Kramer i estrenada l'any 1960.

## Repartiment

* Spencer Tracy: Henry Drummond
* Fredric March: Matthew Harrison Brady
* Gene Kelly: E. K. Hornbeck
* Dick York: Bertram T. Cates
* Florence Eldridge: Sarah Brady
* Donna Anderson: Rachel Brown
* Elliott Reid: El procurador Tom Davenport

## Premis i nominacions

Oscars L'herència del vent va ser nominada a quatre Oscars:
| Categoria | Resultat | Guanyador |
| Millor actor | Nominat | Spencer Tracy El guanyador fou Burt Lancaster - Elmer Gantry |
| Millor guió adaptat | Nominat | Nedrick Young i Harold Jacob Smith El guanyador fou Richard Brooks - Elmer Gantry |
| Millor fotografia (Blanc i negre) | Nominat | Ernest Laszlo El guanyador fou Freddie Francis - Sons and Lovers |
| Millor muntatge | Nominat | Frederic Knudtson El guanyador fou Daniel Mandell - L'apartament |
BAFTA
* Nominada: Millor pel·lícula
* Nominat: Millors actors estrangers (March i Tracy)
Festival Internacional de Cinema de Berlín
* Guanyador: Os de Plata a la millor interpretació masculina (March)
* Guanyador: Millor film de joves directors (Kramer)
* Nominada: Os d'Or per (Kramer)
Globus d'Or
* Nominada: Millor pel·lícula dramàtica
* Nominat: Millor actor dramàtic (Tracy)

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Berlinale: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 2013-10-15. [Consulta: 17 gener 2010].
* ↑ IMDB list of awards
# El cos del delicte

El cos del delicte (títol original: Body of Evidence) és un thriller eròtic de (1993) dirigida per Uli Edel i protagonitzada per Madonna i Willem Dafoe. Ha estat doblada al català.
L'estrena en el cinema fou censurada pel certificat R, reduint la duració de la pel·lícula de 101 a 99 minuts. El lliurament en vídeo recuperà el material esborrat. En els premis Razzie 1993 va guanyar el de pitjor actriu (Madonna)i va ser nominada 6 vegades, incloent la pitjor pel·lícula.

## Argument

Després que el seu amant molt més vell i ric mori després d'una sessió intensa de sadomasoquisme sexe, la dominatriu Rebecca Carlson (Madonna) és acusada del seu assassinat. Desesperada per la llibertat, lentament sedueix el seu advocat, Frank Delaney (Willem Dafoe), i s'embarca en un afer fosc i perillós amb ell.

## Repartiment

* Willem Dafoe: Frank Dulaney
* Madonna: Rebecca Carlson
* Joe Mantegna: Robert Garrett
* Anne Archer: Joanne Braslow
* Frank Langella: Jeffrey Roston
* Julianne Moore: Sharon Dulaney
* Jürgen Prochnow: Dr. Alan Payley

## Crítica

La "ambició rossa" es dedica a provocar infarts i cobrar herències. Així, el cos del delicte no és un altre que les sinuoses corbes de Madonna, que provoquen la mort com arma letal. Al guionista se li va ocórrer que actuar així és querellable, així que va escriure la història sense consultar amb un advocat. Poc importava la versemblança de l'argument (una còpia poc dissimulada d' Instint bàsic, el reeixit thriller eròtic estrenat un any abans), doncs el film es va estrenar enmig d'una notable polèmica per la forta càrrega eròtica de les seves escenes, -sembla que era el que productors i l'ego de la cantant estaven desitjant- i, encara que la crítica la va picar sense pietat, no va anar malament en taquilla. Per a fans masculins de Madonna i poc més.

## Referències

* ↑ «El cos del delicte». esadir.cat.
* ↑ «Body of Evidence». The New York Times.
* ↑ Kurt, Pablo FILMAFFINITY.
# Air (pel·lícula)

Air és una pel·lícula de drama esportiu biogràfic nord-americà del 2023 dirigida per Ben Affleck i escrita per Alex Convery. La pel·lícula es basa en fets reals sobre l'origen d'Air Jordan, una línia de sabatilles de bàsquet, de la qual un empleat de Nike busca arribar a un acord comercial amb el jugador novell Michael Jordan. És protagonitzada per Matt Damon, Ben Affleck, Jason Bateman, Marlon Wayans, Chris Messina, Chris Tucker i Viola Davis. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Matt Damon com a Sonny Vaccaro
* Ben Affleck com a Phil Knight
* Jason Bateman com a Rob Strasser
* Marlon Wayans com a George Raveling
* Chris Messina com a David Falk
* Chris Tucker com a Howard White
* Viola Davis com a Deloris Jordan

## Referències

* ↑ «Air». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 maig 2023].

## Enllaços externs

* Air a Goita què fan, ara!
# L'emperador del nord

L'emperador del nord (títol original en anglès: Emperor of the North Pole) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Aldrich i estrenada l'any 1973. Ha estat doblada al català.

## Argument

El relat es desenvolupa durant l'any 1933, en el context de la Gran Depressió als Estats Units, que va causar un profund impacte. En aquest període, emergeix una subcultura coneguda com "railroad men", que consisteix en individus itinerants que viatgen pel país amunt i avall saltant a trens de càrrega en moviment, a la recerca de mitjans de subsistència. Aquest grup està compost per homes en situació de fam i desesperació, que estan disposats a prendre riscos extrems, fins i tot posant en perill les seves pròpies vides en les vies dels trens. Els conductors de les locomotores reben instruccions específiques per evitar l'accés d'aquests intrusos. Un personatge destacat en aquesta narrativa és Shack, el cap del tren número 19 que realitza la ruta cap a Portland, caracteritzat per la seva ferma autoritat. La trama principal gira entorn d'aquest escenari quan dos individus errants, anomenats El Kaiser i el Número U, decideixen desafiar aquesta autoritat i emprendre un viatge arriscat a bord d'aquest tren.

## Repartiment

* Lee Marvin: A-No.-1
* Ernest Borgnine: Shack
* Keith Carradine: Cigaret
* Charles Tyner: Cracker
* Matt Clark: Yardlet
* Liam Dunn: Smile
* Simon Oakland: The Policeman
* Malcolm Atterbury: Hogger
* Elisha Cook, Jr.: Gray Cat
* Harry Caesar: Coaly
* Vic Tayback: Yardman
* Joe Di Reda: Ringer
* Diane Dye: Girl a l'aigua
* Robert Foulk: Conductor
* James Goodwin: Fakir
* Raymond Guth: Preacher
* Sid Haig: Grease Tail
* Karl Lukas: Pokey Stiff
* Edward McNally: Yard Clerk
* John Steadman: Stew Bum
* Dave Willock: Groundhog

## Referències

* ↑ «L'emperador del nord». Ésadir.cat. [Consulta: 30 setembre 2022].
* 1 2 «Emperor of the North Pole» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Caça legal

Caça legal (títol original en anglès Fair Game) és una pel·lícula estatunidenca de 1995 dirigida per Andrew Sipes i protagonitzada per Cindy Crawford i William Baldwin. La música la va posar Mark Mancina, i el guió, de Charlie Fletcher, està basat en una novel·la de Paula Gosling, de la mateixa manera que ho havia fet la pel·lícula Cobra deu anys abans.
La pel·lícula va estar nominada als Premis Razzie en tres categories.

## Argument

Kate McQuean (Cindy Crawford) és una advocada de Miami que, durant un proceciment de divorci, intenta apoderar-se d'un vaixell de càrrega ancorat davant les costes de Florida. Aquest és la base de les operacions d'Ilya Pavel Kazak (Steven Berkoff), un ex agent del KGB que s'ha convertit en un expert internacional en blanqueig de diners, i s'ha convertit en el líder d'un grup de terroristes. Quan Kate resulta ferida accidentalment per una bala perduda al detectiu Max Kirkpatrick (William Baldwin) se li assigna el cas. Max es converteix en el seu protector, ja que Kazak vol matar-la. Max i Kate viatgen per Florida, lidiant amb els sequaços de Kazak pel camí. Però quan aquest segresta Kate i la duu al vaixell, Max s'hi cola per tal d'intentar rescatar-la.

## Repartiment

* Cindy Crawford: Kate McQuean
* William Baldwin: Detectiu Max Kirkpatrick
* Steven Berkoff: Coronel Ilya Pavel Kazak
* Christopher McDonald: Tinent Meyerson
* Miguel Sandoval: Emilio Juantorena
* Johann Carlo: Jodi Kirkpatrick
* Salma Hayek: Rita
* Olek Krupa: Zhukov
* Jenette Goldstein: Rosa
* Dan Hedaya: Walter Hollenbach (no surt als crèdits)

## Localitzacions

La pel·lícula va ser rodada en diverses localitats de Florida, als Estats Units: Coral Gables, Fort Lauderdale, Miami, Miami Beach, Key Biscayne, Florida Keys, i altres indrets del Comtat de Miami-Dade.

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir
* ↑ Fitxa de doblatge al català
* ↑ Curiositats, a IMDb (anglès)
* ↑ Nominacions i premis, a IMDb (anglès)
* ↑ Localitzacions, a IMDb (anglès)
# El grum

El grum (títol original en anglès: The Bellboy) és una pel·lícula dels Estats Units escrita, produïda i dirigida per Jerry Lewis, estrenada el 1960. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un executiu de cinema (Jack Kruschen en un paper sense acreditar) introdueix la pel·lícula, explicant que la pel·lícula per si mateixa no té argument, sinó que simplement mostra Jerry Lewis com Stanley, el grum, en moltes situacions ridícules a la seva matussera manera una escena darrere l'altra. Stanley no parla, excepte al final de la pel·lícula. Lewis també apareix en un paper només de veu interpretant-se a si mateix acompanyat per un gran seguici, mentre que la seva contrapart grum simultàniament baixa d'un ascensor ple de gent.

## Repartiment

* Jerry Lewis: Stanley, el grum
* Alex Gerry: M. Novak
* Bob Clayton: Bob, el cap des grums
* Sonnie Sands, Eddie Schaeffer, Herbie Styles, David Landfield: els grums.
* Bill Richmond: Stan Laurel
* Milton Berle: Milton Berle
i Cary Middlecoff, Art Terry, Frankie Carr, Joe Mayer, Stanley Allan, Duke Art Jr, Isobel Elsom,

## Comentaris

El grum és el primer film totalment escrit, produït, dirigit i interpretat per Jerry Lewis. Sense història ni intriga veritable, l'espectador observa durant 90 minuts. Les anades i vingudes del més boig dels grums, Stanley (Jerry, en un paper completament mut), en el luxós Fontainebleau Hotel de Miami Beach. La resta és un pretext sense equívocs per al còmic de posar el seu art al límit de l'absurd i del geni.
La pel·lícula, poc emesa per la televisió, és per descobrir i per considerar com una peça mestra de l'autor, potser fins i tot la més acabada, ja que no entren aquí en consideració les exposicions moralitzadors i altres escenes llagrimoses que sobrecarreguen la majoria de les seves altres pel·lícules. Del còmic en l'estat pur, una creació noble, artísticament ambiciosa i tanmateix sense pretensions, com a hereu de Jacques Tati, amb tant plomall i dignitat.
L'interès és enriquit per diveros cameos d'artistes com Milton Berle, però igualment alguns artistes del music-hall que fan el seu número (Bill Richmond, imitador de Stan Laurel).
L'hotel Fontainebleau ha servit igualment de decoració per al començament de Goldfinger, on James Bond empeny Auric Goldfinger a fer trampes a les cartes.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El grum. esadir.cat.
* ↑ «The Bellboy». The New York Times.
# L'esdeveniment (pel·lícula de 1967)

L'esdeveniment (títol original en anglès: The Happening) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Elliot Silverstein estrenada el 1967. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un antic gàngster convertit en home de negocis és segrestat, però els seus parents (la seva dona, la seva mare, i fins i tot els seus antics socis de la Màfia) es neguen a pagar el rescat! Ulcerós, l'home detingut prepara la seva venjança, amb l'ajuda dels seus raptors.

## Repartiment

* Anthony Quinn: Roc Delmonico
* Michael Parks: Sureshot
* George Maharis: Taurus
* Faye Dunaway: Sandy
* Robert Walker Jr.: Herby
* Oskar Homolka: Sam
* Milton Berle: Fred

## Referències

* 1 2 esadir.cat. L'esdeveniment. esadir.cat.
* ↑ «The happening». The New York Times.
# La dona de ciment

La dona de ciment (títol original en anglès: Lady in Cement) és una pel·lícula dels Estats Units de Gordon Douglas dirigida el 1968. Ha estat doblada al català.
Segona aventura del detectiu Tony Rome, després de Tony Rome és perillós (1967), del mateix realitzador.

## Argument

El detectiu Tony Rome és encarregat, amb el seu soci Hal Rubin, de trobar un tresor en un galió espanyol enfonsat el 1591 a l'altura de Miami. En la seva immersió, Tony troba el cos nu d'una jove, els peus segellats en ciment. Havia estat abans assassinada amb un ganivet. Després d'haver declarat el seu descobriment al Tinent de policia Dave Santini, és contractat per un individu, Waldo Gronski, per tal de trobar Sandra Lomax, una dona desapareguda. En el transcurs de les seves investigacions, acaba descobrint que Sandra, poc abans de la seva desaparició, havia anat a una vesprada a casa d'una certa Kit Forrest, el protector de la qual, Al Mungar, es pren molt malament la irrupció del detectiu.

## Repartiment

* Frank Sinatra: el detectiu Tony Rome
* Raquel Welch: Kit Forrest
* Richard Conte: Tinent Dave Santini
* Martin Gabel: Al Munger
* Lainie Kazan: Maria Baretto
* Tommy Uhlar: Tighe Santini
* Dan Blocker: Waldo Gronsky
* Steve Peck: Paul Mungar
* Richard Deacon: Sherwin
* Alex Stevens: Shev
* Rey Baumel: Paco Gonzalez
* B.S.Pully: L'home del Strip Show
* Chris Robinson: Melvin
* Joe E.Lewis: Joe E.Lewis

## Referències

* ↑ esadir.cat. La dona de ciment. esadir.cat.
* ↑ «Lady in cement». The New York Times.

## Enllaços externs

* Fitxa Cinémotions Arxivat 2011-07-28 a Wayback Machine.. (francès)
# Tony Rome

Tony Rome és una pel·lícula estatunidenca de Gordon Douglas estrenada el 1967.
Es tracta de la primera aventura del detectiu Tony Rome adaptada al cinema, que serà seguida un any després per La Dona de ciment (1968) del mateix realitzador. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Tony Rome, un detectiu privat de Miami que viu en el seu vaixell, el multimilionari Rudy Kosterman li encarrega d'investigar sobre la seva filla alcohòlica, a qui han estat robades les joies…

## Repartiment

* Frank Sinatra: el detectiu Tony Rome
* Jill St John: Ann Archer
* Richard Conte: Tinent Dave Santini
* Gena Rowlands: Rita Kosterman
* Simon Oakland: Rudy Kosterman
* Lloyd Bochner: Vic Rood
* Jeffrey Lynn: Adam Boyd
* Rocky Graziano: Packy
* Sue Lyon: Diana Pines
* Elisabeth Fraser: Irma
* Robert J. Wilke: Ralph Turpin

## Al voltant de la pel·lícula

* Es tracta de la primera adaptació cinematogràfica del personatge de Tony Rome, aparegut a la novel·la de Marvin H. Albert, Miami Mayhem el 1960. L'escriptor perseguirà les aventures del detectiu a dues altres novel·les, The Lady in cement el 1961 (adaptat al cinema el 1968) i My Kind of Game el 1962.
* Frank Sinatra i el realitzador Gordon Douglas rodaran, a més d'aquesta pel·lícula, successivament dues altres pel·lícules: La Dona de ciment i El Detectiu el 1968. En aquesta última pel·lícula no fa aparèixer el personatge de Tony Rome i resultarà ser una pel·lícula molt més negra.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Tony Rome. esadir.cat.
* ↑ «Tony Rome». The New York Times.