OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iac

El iac (Bos grunniens) és un bòvid que es troba a la regió de l'Himàlaia de l'Àsia central, a l'Altiplà del Tibet, Mongòlia i Rússia. Allí anomenen la femella nak i la seva llet, que al contrari que les ovelles en produeix gairebé tot l'any, la fan servir per a fer iogurt i un formatge de gust molt fort.

## Característiques

Pot arribar a viure fins a 20 anys i pesar entre 200 i 400 kg.

## Races

* Iac domèstic (Bos grunniens Linnaeus, 1766) :
És un animal dòcil que proporciona llana, pells, carn, llet i formatge. Les seves buines seques serveixen com a combustible.
* Iac salvatge (Bos mutus Przewalski, 1883) :
És més gros que el domèstic. Únicament habita el Tibet i és una espècie amenaçada.

## Notes

* ↑ The changing world of Mongolia's nomads Per Melvyn C. Goldstein,Cynthia M. Beall

## Enllaços externs

* Informació sobre el iac Arxivat 2008-02-14 a Wayback Machine. (anglès)
| Els iacs encara s'usen per a llaurar en algunes parts d'Àsia | Al Tibet, els iacs són decorats segons la família a què pertanyen |
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Batalla de Grodno (1706)

El bloqueig de Hrodna per part dels 20.000 homes de l'exèrcit principal suec va tenir lloc entre el gener i el març de 1706. A la ciutat hi havia aproximadament 23.000 homes russos sota el comandament del mariscal de camp Ogilvy i del general Repnin. El 13 de gener, 1706 l'exèrcit suec que venia de Polònia creuà el Riu Neman i foragità les unitats de cavalleria russes de Menshikov cap a Minsk, tallant totes les connexions de Rússia amb la guarnició d'Hrodna. La situació de les tropes russes es feia, fins i tot més difícil, després que el rei August II el Fort deixés Hrodna en direcció a Polònia, amb quatre regiments de dragons russos amb ell. Com a resultat, la guarnició d'Hrodna es quedà sense cavalleria, que era necessària per als subministraments i les operacions de reconeixement.
Després de posar Hrodna sota setge, els suecs ocuparen Niasvij i assetjaren Lyakhavichy. Mentrestant, la guarnició russa de Hrodna patia grans problemes d'avituallament, així com sanitaris, causant 8.000 baixes entre els defensors. Després del bloqueig de les seves tropes principals a Hrodna Pere I de Rússia tenia només 12.000 homes a Belarús. Estant a Minsk amb aquest exèrcit es comunicà amb la guarnició assetjada mitjançant un porútxik nomenat Iàkovlev, que feia el viatge fins a Hrodna vestit com a camperol polonès. A més a més d'això 14.000 cosacs ucraïnesos de Mazepa se'ls ordenà que hostilitzessin constantment l'enemic. Pere I no volia tenir una batalla oberta amb Carles XII tant lluny de Rússia. A causa d'això ordenà a la guarnició d'Hrodna que resistís fins al desgel. Llavors s'havien de retirar darrere el Neman cap a Brest i creuar el Dnièper, cosa que feren reeixidament el maig 1706.
Carles calculà malament la direcció de la retirada russa, esperant que es retirin cap a l'est, on situà el gruix de les seves forces. Havent descobert la retirada russa, sorprenentment ràpida, cap al sud-oest massa tard, començà la recerca, esperant trobar els russos, mitjançant una drecera a través dels aiguamolls de Polesia. Tanmateix, es demostrà que eren impracticables i Carles hagué de deixar la recerca dels russos i buscar una batalla amb els saxons primer.

## Fonts

* Николай Шефов. Битвы России. Военно-историческая библиотека. М., 2002.
* Exèrcit rus a Grodno 1706
# Rocs de Sant Aventí

Els Rocs de Sant Aventí, o Roques de Sant Aventí, constitueixen una cinglera de roques del terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Està situada a la part oest del terme, al llevant del Congost d'Erinyà. Es tracta dels vessants de ponent del massís muntanyós, coronat pel Roc de Sant Aventí, que formen la meitat nord del terme de la Pobla de Segur, on hi ha el poble de Montsor.
Es tracta d'una paret de roques que des del Congost d'Erinyà s'estén cap a la Pobla de Segur, a l'esquerra del Flamisell. L'extrem de ponent pertany al terme de Conca de Dalt, i la resta, al de la Pobla de Segur.

## Referències

* ↑ GEC

## Bibliografia

* GIMENO I LLARDÉN, Manuel. "Noms de casa, renoms i toponímia de la Pobla de Segur i els seus agregats: Montsor, Sant Joan de Vinyafrescal i Puimanyons". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1989, 3. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Virgili & Pagès, 1989. ISBN 84-7856-033-5.
# Vanča Kljaković

Vanča Kljaković (Split, 29 de març de 1930 – Vrnik al costat de Korčula 16 de setembre de 2010) va ser un actor, dramaturg i guionista croat, així com director de teatre, cinema i televisió.

## Biografia

Es va graduar a l'escola secundària clàssica a Split natal i en interpretació a l'Acadèmia de les Arts del Teatre de Belgrad, i després a l'Acadèmia d'Art Dramàtic de Zagreb, va estudiar i es va graduar en direcció a la classe de Branko Gavella. Kljaković va aparèixer en el teatre i la vida cinematogràfica croata a finals de la dècada de 1950, primer com a actor i guionista i després, a principis dels anys seixanta, com a director a l'aleshores Teatre Dramàtic de Zagreb (avui GDK Gavella).Va treballar al teatre "Gavella" fins al 1970, i després va treballar com a artista autònom. Des de 1996 fins a la seva jubilació, va treballar al Teatre Nacional de Croàcia de Split: després d'aquest compromís, es va convertir gairebé en el "director de la casa" del Teatre Juvenil de Split, on la seva dona, la dissenyadora de vestuari Vida Tućan, va ser una de les seves més fidels. col·laboradores. Durant els últims quinze anys, ha col·laborat amb èxit amb el Teatre de titelles de la ciutat de Split.
Vanča Kljaković va debutar com a director de cinema l'any 1965 amb la pel·lícula Duga ulica, la primera part de l'omnibus Ključ. Després van seguir les pel·lícules Jedanaesta zapovijed (1970.), Kužiš stari moj (1973.) i Usporeno kretanje (1979.). El 1987 va dirigir la pel·lícula Marjuča ili smrt i un any més tard Buža, potser la seva producció cinematogràfica més valuosa basada en la història i el guió del mateix nom de Živko Jeličić. El seu curtmetratge Hotelska Soba va rebre el premi al millor curtmetratge al IX Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de 1976.
Kljaković també va ser un dramaturg prolífic: va escriure per a la ràdio, la televisió i el teatre. I mentre que als anys 60 tant al teatre com al cinema s'inclinava cap a l'alternativa i contemporània, sovint avantguardista, als anys 70 es va dedicar cada cop més al teatre popular. El repertori mediterrani i l'adaptació de comèdies i melodrames clàssics a la llengua xakaviana de Split dominaran la seva obra durant la resta de la seva vida.

## Referències

* 1 2 3 Matica.hr – Jasen Boko: »Dobri duh kazališta« Arxivat 2021-03-10 a Wayback Machine., pristupljeno 18. srpnja 2013.
* 1 2 Slobodna Dalmacija.hr – Jasmina Parić: »VANČA KLJAKOVIĆ (1930. – 2010.) Otišao velikan blaga srca«, pristupljeno 18. srpnja 2013.
* ↑ Teatar.hr – Vanča Kljaković, pristupljeno 18. srpnja 2013.
* ↑ Dario Argento, mejor realizador por "Profonso Rosso", La Vanguardia, 12 d'octubre de 1976
# Germans per pebrots

Germans per pebrots (títol original en anglès: Step Brothers) és una pel·lícula estatunidenca del 2008 dirigida per Adam McKay i interpretada per Will Ferrell, John C. Reilly, Mary Steenburgen, Richard Jenkins, Adam Scott, Kathryn Hahn, Andrea Savage, Elizabeth Yozamp, Lurie Poston i Rob Riggle. Es va doblar al català.

## Argument

A 39 anys, Brennan no té treball fix i segueix vivint amb la seva mare Nancy. Alguna cosa semblant li succeeix a Dale de 40 anys i sense feina, que no se separa de Robert, el seu pare. Quan l'amor uneix a Nancy i Robert, Brennan i Dale es converteixen en germans, i el que és pitjor, es veuen obligats a compartir-ho tot. L'egoisme i la maduresa d'aquests dos grans nens posen en perill el matrimoni dels seus pares, però pot ser que una inesperada aliança situï novament les coses en el seu lloc.

## Repartiment

* Will Ferrell és Brennan Huff
* John C. Reilly és Dale Doback
* Richard Jenkins és Robert Doback
* Mary Steenburgen és Nancy Huff-Doback
* Adam Scott és Derek Huff
* Kathryn Hahn és Alice Huff, l'esposa de Derek
* Andrea Savage és Denise
* Rob Riggle és Randy
* Logan Manus és Chris Gardocki
* Lurie Poston és Tommy
* Elizabeth Yozamp és Tiffany
* Ken Jeong és l'agent de selecció de treball
* Wayne Federman és Don
* Abigail Wagner és Erica
* Carli Coleman i Brandon T. Webb són els primers compradors de la casa
* Phil LaMarr és el segon comprador
* Matt Walsh és el noi de la corporació borratxo
* Seth Rogen és el gestor d'articles esportius
* Gillian Vigman és Pam
* Horatio Sanz és el cantant principal, de 80 anys, de "Uptown Girl", una banda que versiona a Billy Joel
* Brady Scanlon és un extra al videoclip "Boats 'N' Hoes"

## Referències

* ↑ «Hermanos por pelotas» (en castellà). ElMundo.es. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Germans per pebrots». Ésadir.cat. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Hermanos por pelotas» (en castellà). 20minutos.es. [Consulta: 14 novembre 2022].
# Senta Mèra

Senta Mèra (en francès Sainte-Mère) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 236 | 205 | 197 | 173 | 172 | 182 | 187 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Marc Glaude | |
| 2008- | Joselyne Labole | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 16 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# El despertar (pel·lícula de 1946)

El despertar (original: The Yearling) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Clarence Brown, estrenada el 1946 i basada en la novel·la The Yearling de Marjorie Kinnan Rawlings. Ha estat doblada al català

## Argument

Jody és un jove que viu amb els seus pares en una regió rural dels Estats Units. Un dia, mentre que caça amb el seu pare, aquest mata una cérvola acompanyada del seu petit. Desitjós de recollir el cervatell orfe, Jody aconsegueix convèncer els seus pares, particularment la seva mare al temperament difícil. Però amb el pas dels mesos, l'animal es fa cada vegada més incontrolable i destrueix els conreus de la granja. Jody s'ha de rendir llavors a l'evidència i prendre una decisió dolorosa.

## Repartiment

* Gregory Peck: Ezra 'Penic' Baxter
* Jane Wyman: Orry Baxter
* Claude Jarman Jr.: Jody
* Chill Wills: Buck Forrester
* Clem Bevans: Pa Forrester
* Margaret Wycherly: Ma Forrester
* Henry Travers: M. Boyles
* Forrest Tucker: Lem Forrester
* Donn Gift: Fodderwing
* Arthur Hohl (no surt als crèdits): Arch Forrester

## Premis i nominacions
### Premis

* 1947. Oscar a la millor direcció artística per Cedric Gibbons, Paul Groesse, Edwin B. Willis
* 1947. Oscar a la millor fotografia per Charles Rosher, Leonard Smith, Arthur E. Arling
* 1947. Globus d'Or al millor actor dramàtic per Gregory Peck

### Nominacions

* 1947. Oscar al millor actor per Gregory Peck
* 1947. Oscar a la millor pel·lícula
* 1947. Oscar al millor director per Clarence Brown
* 1947. Oscar a la millor actriu per Jane Wyman
* 1947. Oscar al millor muntatge per Harold F. Kress

## Referències

* ↑ El despertar
* ↑ «The Yearling». The New York Times.
# Hylomys peguensis

Hylomys peguensis és una espècie de mamífer eulipotifle de la família dels erinacèids. És endèmic d'Indoxina (Cambodja, Laos, Malàisia, Myanmar, Tailàndia i el Vietnam), on viu a altituds d'entre 400 i 1.000 msnm. És un representant de mida mitjana del gènere Hylomys, amb una llargada de cap a gropa de 129 mm i un pes de 54,2 g (valors mitjans). Considerat durant molt de temps una subespècie del gimnur petit (H. suillus), el 2023 fou elevat a la categoria d'espècie.

## Referències

* 1 2 Hinckley et al., 2023, p. 15.

## Bibliografia

* Hinckley, A.; Camacho-Sanchez, M.; Chua, M. A. H.; Ruedi, M.; Lunde, M.; Maldonado, J. E.; Omar, H.; Leonard, J. A.; Hawkins, M. T. R. «An integrative taxonomic revision of lesser gymnures (Eulipotyphla: Hylomys) reveals five new species and emerging patterns of local endemism in Tropical East Asia» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, zlad177, 2023. DOI: 10.1093/zoolinnean/zlad177.
# Sant Miquel (Isona i Conca Dellà)

Sant Miquel és una muntanya de 1.190,1 metres que es troba al municipi d'Isona i Conca Dellà, dins de l'antic terme de Benavent de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà, al límit amb la Baronia de Rialb, de la Noguera. És, per tant, termenal també entre totes dues comarques.
Està situat just al sud del Roc de Benavent i al sud-est del poble de Benavent de la Conca.
El turó conté un important complex d'antenes de comunicacions, que cobreix tota la part oriental de la Conca Dellà.

## Referències

* ↑ GEC

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Castèthnau d'Eusan

Castèthnau d'Eusan (en francès Castelnau-d'Auzan) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1959-1970 | Jean Desangles | |
| 1970-1977 | Daniel Broca | |
| 1977-2001 | Georges Lalanne | |
| 2001- | Philippe Beyries | CPNT |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.295 | 1.291 | 1.207 | 1.109 | 1.062 | 1.036 | 1.101 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Eozapus setchuanus

Eozapus setchuanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels dipòdids. És endèmic de la Xina (províncies de Gansu, Ningxia, Qinghai, Shaanxi, Sichuan i Yunnan). S'alimenta principalment de vegetació verda. Els seus hàbitats naturals són els matollars-estepa i els prats de muntanya. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Eozapus setchuanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 desembre 2015.
Espècies vivents de zapòdids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Zapodinae :
Categoria :
# Coma d'Espòs

La Coma d'Espòs és una coma del terme municipal de la Torre de Cabdella, del Pallars Jussà, dins del seu terme primigeni.
Està situada a llevant del pantà de Sallente i al sud-est de l'Estany Gento. Al seu capdamunt es troba el Montorroio, al sud-est, i també té al sud el Tossalet de la Coma.
Hi baixa el barranc de la Coma d'Espòs, que aboca les seves aigües -ultra les que són desviades cap a l'Estany Gento- directament en el pantà de Sallente, prop del seu extrem sud-oriental.

## Referències

* ↑ GEC
# La Vau de Sent Roman

La Vau de Sant Roman (en francès Laval-Saint-Roman) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Forcés

Forcés (en francès Fourcès) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 532 | 468 | 372 | 356 | 324 | 277 | 298 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Bellot | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ «Mapa del Gers amb els municipis en gascó». Arxivat de l'original el 2020-10-24. [Consulta: 17 agost 2010].
# El meu millor amic (pel·lícula de 2005)

El meu millor amic (títol original en anglès: Because of Winn-Dixie) és una pel·lícula de 2005 adaptada del llibre del mateix nom, escrita per Kate DiCamillo i dirigida per Wayne Wang. Va ser produïda per Walden Mitjana i llançada per 20th Century Fox. El paper de Winn-Dixie va ser interpretat per dos Berger Picard. Ha estat doblada al català.

## Argument

La noia de 10 anys, Opal Buloni (AnnaSophia Robb) acaba de mudar-se a la petita ciutat de Naomi, Florida, amb el seu pare, un predicador (Jeff Daniels).
Mentre està en el supermercat es troba amb un gos desastrat que està causant estralls. Ella diu que és seu, i li posa el nom de Winn-Dixie. Winn-Dixie es fa amic de tots els que troba, i ella fa nous amics en el procés. Ella també reaviva la relació amb el seu pare, i s'entera de deu coses sobre la seva mare, que els va abandonar set anys abans. Opal descriu el predicador com una tortuga vella, sempre ficant el cap en la seva closca de tortuga i sense voler sortir al món real, molt probablement a causa de com de trist està per la seva esposa, a qui encara estima.

## Repartiment

* AnnaSophia Robb: Opal Buloni.
* Jeff Daniels: "El Predicador", el pare de Opal, el Sr. Buloni
* Cicely Tyson: Gloria Dump.
* Luke Benward: Steven "Stevie" Dewberry.
* Dave Matthews: Otis.
* Eva Marie Saint: la Srta. Franny Block.
* Courtney Jines: Amanda Wilkinson.
* Nick Price: Dunlap Dewberry.
* Elle Fanning: Sweetie Peu Thomas.
* Harland Williams: policia.
* John McConnell: Gerent de Tenda.
* Becca Lish: Gertrude Parrot.
* Lyco i Scott: Winn Dixie.

## Crítica

La pel·lícula va rebre crítiques mixtes dels crítics. A Rotten Tomatoes la pel·lícula té una qualificació del 53 % basada en 118 comentaris, amb una puntuació mitjana de 5.8/10. El consens va ser: "Està passada de moda, sent suau, aquesi adaptació de la novel·la de Kate DiCamillo". A Metacritic, la pel·lícula té una puntuació de 54 sobre la base de 27 comentaris, la qual cosa indica "Mixed reviews"

## Referències

* 1 2 «El meu millor amic». esadir.cat.
* ↑ « Because of Winn-Dixie». The New York Times.
* ↑ « Because of Winn-Dixie». Rotten Tomatoes.
* ↑ « Because of Winn-Dixie». Metacritic.
# Dipodillus campestris

Dipodillus campestris és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Algèria, Egipte, Líbia, Mali, el Marroc, el Níger, el Sudan i Tunísia. Els seus hàbitats naturals són les zones àrides (sovint amb el sòl sorrenc o endurit) i la terra arable. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Gerbillus campestris. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 14 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Joan-Baptista Chèza

Joan-Baptista Chèza o Jean Baptiste Chèze (Corresa, Llemosí, 1870 — Brach, Aquitània, 1935) va ser un escriptor occità en llengua d'oc i francès. Va cultivar tant els camps de la dramatúrgia, com de la poesia bucòlica passant pel conreu de la narrativa.

## Obres

* Tracasson e autras peçòtas (1936)
* Contes e nhòrlas de Joan-de-la-Luna (1932)
* Una princesa dins la tor (1932)

## Referències

* «Joan-Baptista Chèza». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Jean Baptiste Chèze
# Tossa del Pas dels Lladres

La Tossa del Pas dels Lladres és una muntanya de 2.661 metres que es troba entre el municipi de Queralbs, a la comarca del Ripollès i les comunes d'Er i Vallcebollera a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
És a l'extrem sud del terme d'Er, al sud-est del de Vallcebollera, i al nord-oest del de Queralbs. És al nord-est del Puig de Dòrria o al sud-est del Pas dels Lladres.
És un dels cims de referència de la major part de rutes excursionistes d'aquest sector dels Pirineus, tant des del nord, a l'Alta Cerdanya, com des del sud, al Ripollès, especialment les relacionades amb la Vall de Núria.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ La Tossa del Pas dels Lladres en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Vid. Bibliografia.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «57 - Er». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «- Vallcebollera». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Broch i Guimerà, Manuel; Gregori i Pons, Francesc Xavier. El Massís del Canigó: Carançà-Mentet-Costabona (Excursions amb esquís). Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000 (Guies del Centre Excursionista de Catalunya). ISBN 84-8415-199-9.
* Gel, Carles. 30 ascensions a peu per la Catalunya Nord. Valls: Cossetània Edicions, 2004 (Azimut, 64). ISBN 84-9791-055-9.
* Nuet i Badia, Josep. Núria-Puigmal-Cambradase: Guia d'excursions i travessies. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999. ISBN 84-96035-12-3.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Er i Vallcebollera». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Sacasas i Lluís, Jordi. La Vall de Ribes: Una visió geogràfica. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2004. ISBN 84-8415-653-2.
# Carnaç

Carnaç (en francès Carnas) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# La Barrèra

La Barrèra (en francès Labarrère) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 298 | 323 | 279 | 251 | 249 | 250 | 228 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Druillet | |
| 2001- | Pierre Dauba | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó