OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cupid's Chocolates

Cupid's Chocolates (xinès simplificat: 爱神巧克力'進行時, pinyin: Ài shén qiǎokèlì'jìnxíng shí, literalment 'Xocolates de Cupido, el temps passa' és una sèrie de dongman xinesa. El manhua va ser creat per Vivian Tian Zong a principis de 2015. Tingué una adaptació a donghua produïda per Tencent Pictures, que es va estrenar al desembre de 2015.

## Argument

Jiang Hao Yi és un estudiant normal de secundària que té molta por de ficar-se en problemes, però de sobte es converteix en el rei de l'harem de la seua escola, amb moltes xiques que no coneix confessant-li el seu amor.

## Referències

* ↑ «日本网友怒赞国产动画《爱神巧克力》» (en xinès (Xina)). 游戏兵工厂, 2015年12月7日 [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ «《爱神巧克力》完结专题 - 腾讯动漫» (en xinès (Xina)). 腾讯 [Consulta: 6 abril 2016].
* ↑ «7 series que pensabas que eran animes japoneses, pero no lo son (y de todos modos las amaste)». Univisión, 14-08-2018.
# Gonfanoner

El gonfanoner o gamfaroner o gamfanoner és un alferes o portaestendard i, en certes ciutats italianes (especialment a Florència), va donar nom, durant l'edat mitjana i el Renaixement, a un càrrec municipal.

## Etimologia

Deriva de la paraula gonfanó o gamfaró, bandera o estendard usat com a insígnia de guerra, que és un mot d'origen compost germànic fràncic gund (‘combat’) i fano (‘bandera’).

## Funcions

A Florència, el gonfanoner era un dels nou ciutadans elegits cada bimestre en forma rotativa, per formar el govern. Era l'abanderat de la ciutat de Florència, i custodi del seu estendard. Per distingir-lo dels altres vuit membres, el seu escut d'armes, tramat en ermini, estava a més adornat amb estrelles daurades. Cada barri de Florència o rioni tenia el seu propi prior, que podia ser seleccionat per al consell, i el seu propi confanoner di Compagnia, elegit entre les principals famílies de cada zona.
Altres comunes del centre i nord d'Itàlia, des d'Spoleto fins al Piemont elegien o nomenaven gonfanoners. La família Bentivoglio de Bolonya va aspirar a aquest ofici durant el segle xvi. Cent anys després, quan Artemis Gentileschi va pintar un retrat de Pietro Gentile com a gonfanoner de Bolonya (1622), amb l'estendard en segon pla, ja era un mer càrrec honorífic.

## Referències

* ↑ «Gonfanoner». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gonfanoner». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «gamfaroner». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «gamfanoner». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* 1 2 «Gonfanó». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gonfanó». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Gamfanó». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
# A solis ortu usque ad occasum

A solis ortu usque ad occasum (en llatí des de la sortida del sol fins a l'ocàs) és una expressió inspirada en el Salm 113:3 que va ser utilitzada com a lema per alguns monarques espanyols. No obstant això, alguns heraldistes, com José de Avilés e Iturbide, pensen que pot venir del Salm 49, ja que, sent una interpretació, la citada expressió no apareix ni literalment ni figurada en cap d'aquestes referències.
Aquest vers va ser incorporat com a divisa, sobre la cimera del Castell i el Lleó i al costat d'un sol, en la versió ornamentada de l'escut dels monarques espanyols de la casa de Borbó. Amb aquest element es va voler manifestar que el sol no es ponia mai en els dominis de l'Imperi Espanyol, atès que aquests abastaven tots dos hemisferis. Aquesta divisa es feu ressò de la frase cèlebre «en els meus dominis mai no es pon el sol», atribuïda al rei Felip II de Castella.
La versió ornamentada de les armes reials amb la cimera reial castellana va caure en desús al segle xix. Espanya va perdre les seves últimes possessions ultramarines el 1898, després de ser derrotada a la Guerra hispano-estatunidenca.

## Vegeu també

* Plus Ultra

## Bibliografia

* Hispanidad Arxivat 2009-12-01 a Wayback Machine.. Article de la Enciclopedia libre universal en español Arxivat 2018-01-26 a Wayback Machine. (castellà)
* Salmo 112, Biblestudytools.com (anglès)
* José de Avilés, Marqués de Avilés, Ciencia heroyca, reducida a las leyes heráldicas del blasón Arxivat 2011-09-23 a Wayback Machine., Madrid: J. Ibarra, 1780 (Reimp. Madrid: Bitácora, 1992). T. 2, p. 162-166. ISBN 84-465-0006-X (castellà)
* Castañeda y Alcover, Vicente. Las armas reales de España Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine.. Heraldica hispanica.com (castellà)
# Ronald George Wreyford Norrish

Ronald George Wreyford Norrish (Cambridge, Anglaterra 1897 - íd. 1978) fou un químic i professor universitari anglès guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1967.

## Biografia

Va néixer el 9 de novembre de 1897 a la ciutat de Cambridge, situada al comtat de Cambridgeshire. Va estudiar química a la Universitat de Cambridge, on es va doctorar el 1925. El 1930 fou nomenat professor de química a la mateixa universitat, de la qual va esdevenir catedràtic l'any 1935, càrrec que va ocupar fins a la seva jubilació el 1963.
Membre de la Royal Society de Londres des de 1936, va morir el 7 de juny de 1978 a la seva residència de Cambridge.

## Recerca científica

Inicià la seva recerca científica al voltant de la fotoquímica i la cinètica química, realitzant estudis conjunts amb George Porter, i concretament en les comunicacions ultrasòniques i les reaccions químiques ràpides, la fabricació d'acumuladors d'energia elèctrica per a automòbils i l'estructura molecular de certs plàstics.
L'any 1967 fou guardonat, juntament amb el seu col·laborador Porter i l'alemany Manfred Eigen, amb el Premi Nobel de Química per les seves investigacions sobre les reaccions químiques ràpides, causades per destrucció de l'equilibri químic probocat per un ràpid impuls energètic.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Química 1967(anglès)
# Abidos

El nom d'Abidos en jeroglífic :
Abidos (egipci antic, Abdjw o Abdju o Abedju) fou una ciutat de l'Alt Egipte situada uns 90 km al nord-oest de Luxor que va tenir l'hegemonia vers el 3200 aC en substitució de Hieracòmpolis.
Existia ja vers el 4000 aC. El culte principal de la ciutat era al déu Khentiamentiu, representat per una espècie de gos, possible antecessor d'Osiris, al quali es dedicava el culte durant l'Imperi mitjà.
Té una necròpolis molt important, on a la part coneguda com a cementiri U estan enterrats els caps o personatges locals del període Naqada I i part del Naqada II; els reis predinàstics fins a la dinastia 0 i dos reis de la dinastia I són al cementiri B, que fou la continuació del cementiri U. La darrera tomba és la d'Aha. Els següents faraons de la I i els de la II dinastia foren enterrats al cementiri conegut com a Umm al-Qa'ab.
Com a monuments destacats cal esmentar l'antic temple de Kentamentiu (vers el 3150 aC) convertit en un temple d'Osiris; el temple de Seti I fou també dedicat a Osiris, que fou lloc de pelegrinatge i va esdevenir l'Osireion. També Ramsès II hi va fer un temple després de Seti.
La ciutat va existir fins al 641, amb la conquesta àrab.

## Referències

* ↑ «Abidos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Osiris». Visitmuseum. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2021-05-09. [Consulta: 9 maig 2021].

## Vegeu també

* Al-Araba al-Madfuna
* Kom al-Sultan
* Umm al-Qa'ab
* Temple d'Osiris a Abidos
* Temple de Seti I a Abidos
# Mart Kuusik

Hugo Maksimilian "Mart" Kuusik (Narva, Estònia, 9 de desembre de 1877 – Battle Ground, Indiana, Estats Units, 24 d'agost de 1965) va ser un remer estonià que va competir a començaments del segle XX sota bandera russa.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de bronze en la competició del scull individual del programa de rem.
Estudià a la Universitat d'Oxford, on es llicencià com a enginyer. Va guanyar el campionat de Rússia en tres ocasions el 1910, 1911 i 1913. Durant la Primera Guerra Mundial va servir amb les forces russes a Finlàndia. Després de la Revolució d'Octubre va ser detingut per la txeka, però amb l'ajuda de diplomàtics estonians aconseguí sortir de la presó. Durant un temps va tornar a Estònia, on exercí d'entrenador de boxa. Abandonà Estònia durant la dècada de 1920, per marxar cap als Estats Units, on es va establir definitivament i formà una família.

## Referències

* ↑ «Mart Kuusik Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-13. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ «KUUSIK, HUGO MAXIMILIAN». esbl.ee. [Consulta: 20 març 2017].
# Otto Fahr

Otto Fahr (Bad Cannstatt, Baden-Württemberg, 19 d'agost de 1892 – Bad Cannstatt, 28 de febrer de 1969) va ser un nedador alemany, que va competir a començaments del segle xx.
Especialista en la modalitat d'esquena, el 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà la prova dels 100 metres esquena del programa de natació. En ella guanyà la medalla de plata en quedar rere Harry Hebner.

## Referències

* ↑ «Otto Fahr Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de juliol de 2012. [Consulta: 8 setembre 2016].
# Sigismund Freyer

Sigismund Freyer (Nysa, Silèsia, 22 de gener de 1881 - ?) va ser un genet alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de salts d'obstacles per equips del programa d'hípica, formant equip amb Wilhelm von Hohenau, Ernst Deloch i Friedrich Karl de Prússia, amb el cavall Ultimus; mentre en la prova individual fou cinquè.

## Referències

* ↑ «Sigismund Freyer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2012. [Consulta: 28 gener 2017].
# Alfred Goeldel

Alfred Goeldel-Bronikowen (Łęgajny, Vàrmia i Masúria, Polònia, 12 de març de 1882 – ?) va ser un tirador alemany que va competir a començament del segle xx. Era germà del també tirador Horst Goeldel-Bronikoven.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició de fossa olímpica individual i la de bronze en la de fossa olímpica per equips, ambdues del programa de tir.

## Referències

* 1 2 «Alfred Goeldel-Bronikoven Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'octubre 2012. [Consulta: 7 abril 2017].
# Eduard von Lütcken

Eduard von Lütcken (Syke, Baixa Saxònia, 16 d'octubre de 1882 - 15 de setembre de 1914) va ser un genet alemany que va competir a començaments del segle xx. Morí al camp de batalla durant la Primera Guerra Mundial.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs per equips del programa d'hípica, amb el cavall Blue Boy; formant equip amb Friedrich von Rochow, Richard von Schaesberg i Carl von Moers. En el concurs individual acabà en vuitena posició.

## Referències

* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 27 gener 2017].
* ↑ «Eduard von Lütcken Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2012. [Consulta: 27 gener 2017].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
# Kurt Runge

Kurt Albert Georg Runge (Brandenburg an der Havel, Brandenburg, 22 de desembre de 1884 – Berlín Occidental, 6 de novembre de 1959) va ser un remer alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. El mateix 1912 guanyà el campionat nacional de vuit amb timoner. En ambdues proves feia de timoner.

## Referències

* ↑ «Kurt Runge Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2012. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ Deutsches Meisterschaftsrudern (DMR) Achter - Männer (Plätze 1 – 3) (alemany)
# Hermann Wilker

Hermann Wilker (Frankenthal, Renània-Palatinat, 24 de juliol de 1874 – Mundenheim, 28 de desembre de 1941) va ser un remer alemany que va competir cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de bronze en la prova de quatre amb timoner com a membre de l'equip Ludwigshafener Ruderverein. Dotze anys més tard, als Jocs d'Estocolm guanyà la medalla d'or en aquesta mateixa prova, formant equip amb Albert Arnheiter, Rudolf Fickeisen, Otto Fickeisen i Karl Leister.

## Referències

* ↑ «Hermann Wilker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2012. [Consulta: 19 setembre 2015].
# Isaac Bentham

Isaac Bentham (Wigan, Gran Manchester, 27 d'octubre de 1886 – Arràs, Pas-de-Calais, 15 de maig de 1917) va ser un waterpolista anglès que va competir a començaments del segle xx. El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo.
Morí el 15 de maig de 1917 durant la Batalla d'Arràs de la Primera Guerra Mundial, mentre servia com a sergent a la Royal Field Artillery.

## Referències

* ↑ «Isaac Bentham Hill Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 d'agost 2015. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 5 abril 2017].
# Charles Bugbee

Charles G. Bugbee (Stratford, Londres, 29 d'agost de 1887 – Edgware, Londres, 18 d'octubre de 1959) va ser un waterpolista anglès que va competir durant el primer quart del segle xx.
Va guanyar dues medalles d'or en la competició de waterpolo dels Jocs Olímpics: el 1912 a Estocolm i el 1920 a Anvers. També disputà els Jocs de París de 1924, on l'equip britànic quedà eliminat en la primera eliminatòria per Hongria a la pròrroga.

## Referències

* ↑ «Charles Bugbee Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2012. [Consulta: 5 abril 2017].
# John Butt

John Hurst Butt (South Witham, Lincolnshire, 30 d'octubre de 1850 – Surrey, 1939) va ser un tirador anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la competició de fossa olímpica per equips, mentre en la prova individual fou vint-i-quatrè.
El 1912, als Jocs d'Estocolm, guanyà la medalla de plata en fossa olímpica per equips i acabà en dinovena posició en la prova individual.

## Referències

* 1 2 «John Butt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2013. [Consulta: 6 maig 2016].
# Thomas Gillespie

Thomas Cunningham Gillespie (Alvington, Gloucestershire, 14 de desembre de 1892 – La Bassée, França, 18 d'octubre de 1914) va ser un remer anglès que va competir a començaments del segle xx.
Gillespie estudià al Winchester College i al New College, de la Universitat d'Oxford. El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.
Gillespie va obtenir una comissió universitària pels King's Own Scottish Borderers, i en esclatar la Primera Guerra Mundial es va unir a ells. Va servir com a tinent en la primera batalla de l'Aisne. Morí en acció de guerra a La Bassée. Les seves restes no van ser recuperades i el seu nom es recordat al proper Touret Memorial. El seu germà Alexander Douglas Gillespie també va morir a la guerra i es conserva la correspondència ente ambdós.

## Referències

* 1 2 Letters from Flanders, written by 2nd Lieut. A. D. Gillespie, Argyll and Sutherland Highlanders, to his home people; (1916)
* ↑ «Thomas Gillespie Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’agost 2011. [Consulta: 28 maig 2017].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 28 maig 2017].
* ↑ Gillespie, Thomas Cunningham, Commonwealth War Graves Commission. Consulta 19 agost 2008
# Arthur Edwin Hill

Arthur Edwin Hill (Birmingham, West Midlands, 9 de gener de 1888 – ?) va ser un waterpolista anglès que va competir a començaments del segle xx. El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Arthur Edwin Hill Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 5 abril 2017].
# Thomas Humphreys

Thomas Frederick Humphreys (Wingrave, Buckinghamshire, 8 de setembre de 1890 – Aston Abbotts, 9 d'abril de 1967) fou un atleta anglès, especialista en proves de fons, que va competir a començament del segle xx.
Al seu palmarès la medalla de bronze en la prova de cros per equips del programa d'atletisme dels Jocs Olímpics d'Estocolm de 1912 junt amb Frederick Hibbins i Ernest Glover. En aquesta mateixos Jocs fou divuitè en la prova individual de cros. També disputà els 10.000 metres però fou eliminat en sèries.

## Referències

* ↑ «Thomas Humphreys Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de febrer 2009. [Consulta: 31 agost 2016].
# Sydney Martineau

Sydney Martineau (Clapham, Londres, 6 de gener de 1863 – Westminster, Londres, 19 de desembre de 1945) va ser un tirador anglès que va competir a començaments del segle xx.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics. El 1908, a Londres, va disputar la prova d'espasa individual, en què quedà eliminat en sèries. Quatre any més tard, als Jocs d'Estocolm, disputà tres proves del programa d'esgrima. En la competició d'espasa per equips guanyà la medalla de plata, mentre en la d'espasa i floret individual quedà eliminat en sèries.

## Referències

* ↑ «Sydney Martineau Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2011. [Consulta: 14 setembre 2016].
* ↑ «Olympics Statistics: Sydney Martineau». databaseolympics.com. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Douglas McWhirter

Douglas McWhirter (Erith, Londres, 13 d'agost de 1886 - Plumstead, Londres, 14 d'octubre de 1966) va ser un futbolista anglès que va competir a començament del segle xx. Jugà com a defensa i en el seu palmarès destaca la medalla d'or en la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'Estocolm, el 1912.
A nivell de clubs jugà al Bromley i el Leicester City en els anys previs a la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «Douglas McWhirter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2011. [Consulta: 2 abril 2017].
# William Milne

William Milne (Aberdeen, 23 de març de 1852 - Kingston-upon-Thames, 16 de març de 1923) va ser un tirador escocès que va competir a cavall del segle xix i del segle xx.
Va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics. El 1908 a Londres va disputar tres proves del programa de tir. Fou quart en carrabina, blanc cec, setè en carrabina, blanc mòbil i catorzè en carrabina, blanc fix.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, va disputar tres proves més del programa de tir. En aquesta ocasió guanyà dues medalles de plata, en les proves de carrabina, 50 metres individual i carrabina, 25 metres per equips, mentre en la de carrabina, 25 metres individual fou vint-i-dosè.

## Referències

* 1 2 «William Milne Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 13 juny 2017].
# Robert Murray (tirador)

Robert Cook "Bob" Murray (Edimburg, 18 de febrer de 1870 - Sale, Gran Manchester, 28 d'abril de 1948) va ser un tirador escocès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics dd'Estocolm, on disputà tres proves del programa de tir. Guanyà la medalla d'or en la prova de carrabina, 50 metres, per equips, mentre en la de carrabina, 25 metres fou cinquè i en la de carrabina, 50 metres sisè.

## Referències

* ↑ «Bob Murray Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de novembre 2012. [Consulta: 9 juny 2017].
# Joseph Pepé

Giuseppe Pietro "Joseph" Pepe (Manchester, 5 de març de 1881 - Sutton, Londres, 1970) va ser un tirador anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà quatre proves del programa de tir. Guanyà la medalla d'or en la prova de carrabina, 50 metres, per equips i la de plata en carrabina, 25 metres, per equips. En la prova de carrabina, 25 metres fou quart i en carrabina, 50 metres catorzè.

## Referències

* ↑ «Joseph Pepe Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2012. [Consulta: 13 juny 2017].
# Frederick Pitman

Frederick Archibald Hugo Pitman (Edimburg, 1 de juny de 1892 – Holborn, Londres, 25 de juliol de 1963) va ser un remer escocès que va competir a començaments del segle xx.
Pitman va néixer a Edimburg i era fil de Frederick Islay Pitman, un destacat remer. Estudià a l'Eton College i al New College, de la Universitat d'Oxford. El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. Aquell mateix any havia format part de la tripulació d'Oxford que guanyà la Regata Oxford-Cambridge.
Durant la Primera Guerra Mundial es va allistar al 3r Batalló dels Royal Scots. Va sobreviure a la guerra, i va morir a Londres als 71 anys.

## Referències

* 1 2 «Frederick Pitman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2011. [Consulta: 28 maig 2017].
* ↑ «The London Gazette, 6 October 1914». Arxivat de l'original el 14 de juny 2012. [Consulta: 28 maig 2017].
# Charles Rought

Charles Gardner Rought (Surbiton, Londres, 16 d'octubre de 1884 – Lambeth, Londres, 31 de gener de 1919) va ser un remer anglès que va competir a començaments del segle xx.
Nascut Surbiton, fou membre del Thames Rowing Club. El 1909 i 1911 integrà la tripulació que guanyà la Stewards Challenge Cup de la Henley Royal Regatta. El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner del programa de rem, formant equip amb Julius Beresford, Karl Vernon, Bruce Logan i Geoffrey Carr.
Durant la Primera Guerra Mundial va servir a al Royal West Surrey Regiment, però passà bona part de la guerra com a presoner de guerra. Rought morí al districte de Lambeth als 34 anys. Rought estava esperant la desmobilització en el momen de la seva mort, per la qual cosa, tècnicament, morí en acte de servei.

## Referències

* ↑ «Charles Rought Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2011-08-25. [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ New York Times Oarsmen in the War 24 gener 1915
* ↑ Supplement to the London Gazette, 4 novembre 1918
* 1 2 Page, Geoffrey. Hear The Boat Sing. Kingswood Press, 1991. ISBN 0-413-65410-9.
* ↑ Office for National Statistics - Death indices 1919 (fonts no oficials donen la seva mort el gener de 1918)
# Cyril Seedhouse

Cyril Norman Seedhouse (Leighton Buzzard, Bedfordshire, 10 d'abril de 1892 – Exminster, Devon, 21 de gener de 1966) va ser un atleta anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves del programa d'atletisme. En els 200 i 400 metres quedà eliminat en semifinals, mentre en els 4x400 metres relleus guanyà la medalla de bronze amb l'equip britànic.
El 1912 guanyà el campionat AAA de 440 iardes. El 1913 va igualar el rècord mundial de Mel Sheppard en les 500 iardes quan aquesta encara era una distància reconeguda oficialment. Durant la Primera Guerra Mundial serví com a pilot de la Royal Flying Corps i fou ferit d'un tret a l'esquena, tot i que va sobreviure.

## Referències

* 1 2 «Cyril Seedhouse Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 2 juliol 2016].