OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sergio Herrera Pirón

Sergio Herrera Pirón (Miranda de Ebro, Burgos, Castella i Lleó, 5 de juny de 1993) és un futbolista professional castelleonès que juga com a porter pel CA Osasuna.

## Carrera esportiva

Herrera es va formar al planter del Deportivo Alavés i va debutar com a sènior amb el Deportivo Alavés B la temporada 2011–12 a Tercera Divisió. El 28 de novembre de 2012 va debutar amb el primer equip, com a titular, en una derrota a fora per 1–3 contra el FC Barcelona a la Copa del Rei.
Herrera va jugar només un partit més amb el primer equip (que va promocionar a Segona Divisió) abans de ser cedit al CD Laudio el 23 de juliol de 2013. Després del seu retorn, fou assignat novament a l'equip B, a Tercera Divisió.
El 2 de juliol de 2015 Herrera signà contracte amb la SD Amorebieta de Segona Divisió B. El 22 de juny de l'any següent, després d'haver estat titular regular, va signar un contracte de tres anys per la SD Huesca de segona divisió.
El 20 d'agost de 2016 Herrera va debutar com a professional, jugant com a titular en un empat 0–0 a fora contra l'AD Alcorcón. Va esdevenir titular indiscutible amb el club, per damunt dels nous fitxatges Javi Jiménez (qui estava lesionat) i Queco Piña.
El 12 de juliol de 2017 Herrera va signar contracte per quatre anys amb el CA Osasuna, acabat de descendir des de La Liga, per un traspàs de 300,000 €. Va passar la primera mitja temporada 2018–19 recuperant-se d'una lesió de genoll, i va jugar molt poc en una temporada en què l'equip va ascendir de categoria.

## Palmarès

Osasuna
* Segona Divisió: 2018–19

## Referències

* ↑ «Sergio Herrera debutará en el Camp Nou» (en castellà). El Correo, 26-11-2012. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2018. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «FC Barcelona – Alavés: Comeback and into last sixteen (3–1)». FC Barcelona, 28-11-2012. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «Sergio Herrera se marcha cedido al Laudio» (en castellà). Marca, 23-07-2013. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «Sergio Herrera, nuevo jugador de la SD Amorebieta» (en castellà). SD Amorebieta, 02-07-2015. Arxivat de l'original el 3 d'agost 2016. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «Sergio Herrera se une a la SD Huesca» (en castellà), 22-06-2016. [Consulta: 20 agost 2016].
* ↑ «Alcorcón y Huesca, sin gol en un partido con poco fútbol» (en castellà). Marca, 20-08-2016. [Consulta: 20 agost 2016].
* ↑ «Sergio Herrera, nuevo portero del Club Atlético Osasuna» (en castellà). CA Osasuna, 12-07-2017. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2017. [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «Sergio Herrera recibe el alta médica siete meses después de su lesión» (en castellà). Mundo Deportivo, 20-12-2018. [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ Sanzol, Pablo «Los goles del Osasuna campeón» (en castellà). Marca, 18-06-2019 [Consulta: 21 juny 2019].

## Enllaços externs

* Sergio Herrera a BDFutbol
* Sergio Herrera, Fitxa a Soccerway
# Michael Hepburn

Michael Hepburn (Brisbane, Queensland, 17 d'agost de 1991) és un ciclista australià, professional des del 2009. Actualment corre a l'equip Team Jayco AlUla.
Combina el ciclisme en pista amb la ruta. En pista destaquen, una medalla als Jocs Olímpics de Londres i una altra als de Rio de Janeiro, i vuit campionats del món, totes elles en la modalitat de Persecució.
En ruta ha guanyat dues medalles als Campionats del Món en ruta en la modalitat de Contrarellotge.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campió del món júnior en Persecució
* 2010
** Campió del món de persecució per equips, amb Cameron Meyer, Jack Bobridge i Rohan Dennis
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth amb persecució per equips, amb Michael Freiberg, Jack Bobridge i Dale Parker
** Campió d'Oceania en persecució
** Campió d'Oceania en persecució per equips, amb Leigh Howard, Jack Bobridge i Cameron Meyer
** Campió d'Austràlia d'Òmnium
* 2011
** Campió del món de persecució per equips, amb Luke Durbridge, Jack Bobridge i Rohan Dennis
* 2012
** Medalla de plata als Jocs Olímpics del 2012 en persecució per equips, amb Jack Bobridge, Rohan Dennis i Glenn O'Shea
** Campió del món de persecució
** Campió d'Austràlia de persecució
* 2013
** Campió del món de persecució
** Campió del món de persecució per equips, amb Alexander Edmondson, Alexander Morgan i Glenn O'Shea
** Campió d'Austràlia de persecució
* 2016
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en persecució per equips, amb Jack Bobridge, Alexander Edmondson, Sam Welsford i Callum Scotson
** Campió del món en Persecució per equips (amb Sam Welsford, Miles Scotson, Callum Scotson, Alexander Porter i Luke Davison)

### Resultats a la Copa del Món

* 2009-2010
** 1r a Melbourne i Pequín, en Persecució per equips
* 2010-2011
** 1r a Melbourne, en Persecució per equips
* 2011-2012
** 1r a Londres, en Persecució per equips
* 2015-2016
** 1r a Cambridge, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2010
** Campió d'Austràlia en ruta sub-23
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Noruega
** Vencedor de 2 etapes al Tour de l'Avenir
* 2014
** Campió d'Austràlia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Tour de Qatar
* 2015
** Campió d'Oceania en contrarellotge

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 154è de la classificació general
* 2015. 160è de la classificació general
* 2016. 150è de la classificació general
* 2017. 122è de la classificació general
* 2020. No surt (10a etapa)
* 2021. 120è de la classificació general
* 2022. 112è de la classificació general
* 2023. 77è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2018. 117è de la classificació general
* 2019. 146è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2022. 118è de la classificació general
* 2023. Abandona (6a etapa)

## Enllaços externs

* Michael Hepburn a ProCyclingStats
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Duel a les terres altes

Duel a les terres altes (títol original en anglès: Ride the High Country) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sam Peckinpah i estrenada l'any 1962. Ha estat doblada al català.

## Argument

En un lloc de l'Oest americà on Steve Judd ha ajudat a establir la llei i l'ordre, l'home comença a sentir els efectes de la vellesa. Un descobriment d'or li dona una altra oportunitat de practicar la seva feina i s'encarrega de transportar l'or des de les mines de les muntanyes altes fins al banc de la plana. Judd contracta un conegut seu, Westrum, i un tercer home, Longtree, perquè l'ajudin. Westrum i Longtree veuen l'oportunitat de la seva vida si roben l'or, però quan es disposen a fer-ho Judd els passa al davant. El trio continua la seva ruta i els ataquen els germans Hammond, que també volen quedar-se l'or.

## Repartiment

* Randolph Scott: Gil Westrum
* Joel McCrea: Steve Judd
* Mariette Hartley: Elsa Knudsen
* Ron Starr: Heck Todd Longtree
* Edgar Buchanan: Judge Tolliver
* Percy Helton: Luther Sampson
* R.G. Armstrong: Joshua Knudsen
* Jenie Jackson: Kate
* James Drury: Billy Hammond
* L.Q. Jones: Sylvus Hammond
* John Anderson: Elder Hammond
* John Davis Chandler: Jimmy Hammond
* Warren Oates: Henry Hammond

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1963: BAFTA a la millor nova promesa per Mariette Hartley

## Referències

* ↑ esadir.cat. Duel a les terres altes. esadir.cat.
* ↑ «Two weeks in another town». The New York Times.
# Senta Alàusia

Senta Alàusia (en francès Sainte-Alauzie) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 146 | 186 | 169 | 138 | 107 | 109 | 139 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Resseguier | |

## Personatges relacionats

* Eulàlia de Mèrida

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 21 octubre 2010].
# Pietro Fossati

Pietro Fossati (Novi Ligure, 29 de juny de 1905 - Novi Ligure, 13 de març de 1945) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1926 i 1934. En el seu palmarès destaca la victòria a la Volta a Llombardia de 1929. Va morir el 1945 en un dels darrers bombardeigs aliats sobre Itàlia durant la Segona Guerra Mundial.

## Palmares

* 1926
** ´1r al Campionat Italià "Liberi"
* 1927
** 1r a la Copa del Re
* 1928
** 1r a la Copa Placci
* 1929
** 1r a la Volta a Llombardia

## Referències

* ↑ «FOSSATI Pietro». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Pietro FOSSATI» (en italià). [Consulta: 4 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès i biografia de Pietro Fossati a museociclismo.it Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (italià)
# Drulha

Drulha (en francès Drulhe) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 570 | 518 | 468 | 432 | 395 | 417 | 400 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gisèle Regal | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# L'estel ferit

L'estel ferit (també conegut com Els cubs) és una escultura de Rebecca Horn formada per quatre cubs desencaixats de 10 metres d'altura total. Situada a la sorra de la platja de Sant Miquel, s'ha convertit en un dels símbols de Barcelona i en un punt de trobada dels surfistes de la ciutat.
L'estel ferit ret homenatge als restaurants i banys que van existir a la platja de la Barceloneta. Va ser erigida l'any 1992, quan es va fer necessari rentar-li la cara als barris més degradats de Barcelona, obrint la ciutat al mar i decorant-la amb escultures sovint innovadores. En aquest cas, Rebecca Horn va voler immortalitzar les guinguetes que durant tants anys van poblar el passeig marítim i que desapareixerien amb la remodelació de la ciutat preolímpica.
Forma part de l'exposició permanent Configuracions urbanes, organitzada per a la nominació de Barcelona com a seu dels Jocs Olímpics del 1992, que va consistir en l'encàrrec de vuit obres a artistes contemporanis, formant un recorregut pels barris de la Ribera, la Barceloneta i el Port Vell. El projecte va estar dirigit per la crítica d'art Gloria Moure.

## Referències

* 1 2 «L'estel ferit (Rebecca Horn, 1992)». BarcelonaTurisme. [Consulta: 21 abril 2015].
* ↑ «Art Públic». [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ «L'exaltació olímpica». Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* Rebecca HORN - L'Estel Ferit (vídeo)
* L'estel ferit en construcció (foto)
# La música del silenci

La música del silenci (originalment en italià, La musica del silenzio) és una pel·lícula biogràfica italiana de 2017 dirigida per Michael Radford, basada en la novel·la homònima de 1999 escrita pel tenor Andrea Bocelli i inspirada lliurement en la seva vida infantil fins a l'inici de la seva gran carrera. Bocelli és interpretat per Toby Sebastian amb l'alter ego d'Amos Bardi. El tenor italià apareix físicament en una escena de la pel·lícula i la seva presència acompanya tota la pel·lícula en forma de narració en primera persona. S'ha doblat al català; també s'ha editat en valencià per a À Punt.

## Sinopsi

Nascut amb una malaltia ocular que finalment porta a la seva ceguesa, Andrea Bocelli persegueix la seva ambició i es converteix en un cantant i compositor popular.

## Repartiment

* Toby Sebastian com a Amos Bardi
* Luisa Ranieri com a Edi
* Jordi Molla com a Sandro
* Antonio Banderas com el mestre
* Ennio Fantastichini com a Giovanni
* Francesca Prandi com a Katia
* Anthony Souter com a Umberto
* Nadir Caselli com a Ellonora
* Alessandro Sperduti com a Adriano
* Francesco Salvi com a Ettore

## Referències

* ↑ «La Musica del Silenzio (2018) - Financial Information». [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «La música del silenci». ésAdir. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Programació». À Punt. [Consulta: 5 desembre 2022].
# Quellón

Quellón és una ciutat de l'illa Gran de Chiloé, regió de Los Lagos. La comuna té 21.823 habitants i una superfície de 3.244 km² (datació del cens de 2002). Va ser fundada el 1905 com Llauquil.

## Enllaços externs

* Web de la ciutat de Quellón (castellà)
# Claudia Poll Ahrens

Claudia Poll Ahrens (Managua, Nicaragua 1972) és una nedadora costa-riquenya, ja retirada, guanyadora de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 22 de desembre de 1972 a la ciutat de Managua, capital de Nicaragua en una família d'ascèndia alemanya. De ben petita la seva família es traslladà a Costa Rica, de la qual n'agafà la nacionalitat. És germana de la també nedadora i medallista olímpica Silvia Poll.

## Carrera esportiva

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en els 200 metres lliures, imposant-se per davant de la favorita Franziska van Almsick, a més de finalitzar cinquena en els 400 metres lliures. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) aconseguí guanyar la medalla de bronze en aquestes dues proves, finalitzant en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) desena i novena respectivament.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 4 medalles en el Campionat del Món de natació, una d'elles d'or; 4 medalles d'or en el Campionat del Món de natació en piscina curta i 6 medalles en els Campionats de Natació Pan Pacific.
El 1997 fou nomenada nedadora de l'any per la revista Swimming World Magazine.
# El carter sempre truca dues vegades

El carter sempre truca dues vegades (en anglès original: The Postman Always Rings Twice) és una pel·lícula estrenada el 1981, adaptació de la novel·la homònima de James M. Cain. Aquesta versió, basada en un guió de David Mamet i dirigida per Bob Rafelson, era protagonitzada per Jack Nicholson i Jessica Lange. Va ser rodada a Santa Barbara, Califòrnia. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Frank, un vagabund, s'atura en un restaurant rural de Califòrnia per a un àpat, i acaba treballant allà. El restaurant és portat per una dona jove, bonica, Cora, i el seu marit molt més gran, Nick, que és un immigrant de Grècia. Frank i Cora tenen un embolic. Cora (un personatge de dona fatal ) està cansada de la seva situació, casada amb un home que no estima, i treballant en un restaurant que desitja tenir i millorar. Ella i Frank pensen assassinar Cran per començar una vida nova junts sense perdre el restaurant. El seu primer intent de l'assassinat és un fracàs, però finalment se'n surten.
El fiscal local sospita del que ha passat, però no té prou proves per demostrar-ho. Amb una tàctica pensada per aconseguir enfrontar Cora i Frank, acusa només Cora. La intel·ligent estratagema de l'advocat de Cora impedeix el processament, i Cora és absolta. Frank i Cora finalment arrenquen junts la seva relació tumultuosa, i ara pensen en un futur junts. Però quan sembla que es preparen per viure feliçment, Cora mor en un accident de cotxe.

### Diferències amb la novel·la

La diferència principal entre aquesta adaptació i la novel·la original és el final. A la novel·la, Frank és declarat culpable de matar Cora, irònicament, ja que la seva mort veritablement és un accident.

## Repartiment

Jack Nicholson .... Frank Chambers Jessica Lange .... Cora Smith John Colicos .... Nick Papadakis Michael Lerner .... Mr. Katz John P. Ryan .... Kennedy Anjelica Huston .... Madge
La pel·lícula és molt famosa per l'escena d'amor en la taula de la cuina, que és tan intensa que molts creien que el Lange i Nicholson estaven tenint realment sexe en pantalla. Tanmateix, això va ser totalment desmentit per tots els implicats.
En un paper que no surt als crèdits, Chuck Liddell, que més tard esdevindria campió de lluita, interpreta un boy scout a la pel·lícula.

## Altres versions de la història

* Ossessione (1943, pel·lícula italiana)
* The Postman Always Rings Twice (1946)
* The Postman Always Rings Twice (1982, òpera)
* Jerichow (2008, pel·lícula alemanya)

## Referències

* ↑ esadir.cat. El carter sempre truca dues vegades. esadir.cat.
* ↑ «the postman always rings twice». The New York Times.
* ↑ Article a Sherdog.com
# Aujòls

Aujòls (en francès Aujols) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 141 | 166 | 148 | 192 | 197 | 243 | 272 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Ausset | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 22 octubre 2010].
# Enrico Mollo

Enrico Mollo (Torí, 24 de juliol de 1913 – Moncalieri, 10 de març de 1992) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1935 i 1948. Bon escalador, va guanyar la Volta a Llombardia de 1935, la Copa Bernocchi de 1936, el Giro dels Tres Mars el 1938, les Tres Valls Varesines i el Giro dels Apenins de 1946. Va córrer en cinc edicions del Giro d'Itàlia, sent la seva millor classificació la segona posició el 1940.

## Palmarès

* 1935
** 1r del Giro de Lombardia
* 1936
** 1r de la Copa Bernocchi
* 1938
** 1r al Giro dels Tres Mars
* 1939
** 1r del Gran premi de la muntanya de la Volta a Suïssa
* 1946
** 1r de la Copa Ciutat d'Asti
** 1r del Tres Valls Varesines
** 1r del Giro dels Apenins

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1936. 9è de la classificació general
* 1937. 3r de la classificació general
* 1939. 26è de la classificació general
* 1940. 2n de la classificació general. Porta el mallot rosa durant 3 etapes
* 1946. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1938. 38è de la classificació general

## Referències

* ↑ «MOLLO Enrico». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Enrico MOLLO» (en italià). [Consulta: 4 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Biografia i palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a ibrocco.com Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Aubinh

Aubinh (en francès Aubin) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.449 | 6.635 | 6.283 | 5.782 | 4.846 | 4.360 | 4.258 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Beffre | PS |
| 2008- | André Martínez | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Roger Ludwig

Roger Ludwig (16 de gener de 1933 - 11 d'abril de 2009) va ser un ciclista luxemburguès. Com a ciclista amateur aconseguí una medalla de bronze al Campionat del món de 1952 per darrere de l'italià Luciano Ciancola i el belga André Noyelle. Aquell mateix any va participar en els Jocs Olímpics de 1952 i va guanyar la Fletxa del sud.

## Palmarès

* 1951
** Vencedor d'una etapa a la Fletxa del sud
* 1952
** 1r a la Fletxa del sud i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Henri Bressler, Fernand Thill «Die Geschichte des Luxemburger Radsports». Editions Schortgens, 2011, pàg. 324.
* ↑ «Olympedia – Roger Ludwig». [Consulta: 16 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Penelope Heyns

Penelope Heyns (Springs, Gauteng, Sud-àfrica, 8 de novembre de 1974) és una nedadora especialista en braça ja retirada. Va ser la gran dominadora a nivell mundial d'aquesta especialitat al llarg de la segona meitat de la dècada dels 90 del segle xx.

## Trajectòria

Als Jocs d'Atlanta 1996 va viure el seu millor moment internacional. El 23 de juliol Heynes va guanyar la medalla d'or als 200 metres braça, el que suposava el primer triomf per a Sud-africà d'ençà que la també nedadora Joan Harrison ho fes el 31 de juliol de 1952 als Jocs de Hèlsinki, abans de començar la sanció internacional per l'apartheid. Tres dies després va repetir èxit als 100 metres braça, convertint-se en la primera nedadora que aconseguia el doblet en ambdues proves en la història del Jocs.
Quatre anys després va aconseguir una medalla de bronze als Jocs de Sydney abans de retirar-se l'any 2001.
# Grefuèlh

Grefuèlh (en francès Greffeil) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Montcabrièr (Òlt)

Montcabrièr (en francès Montcabrier) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Montcabrièr com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de Cavart, Masèiras, lo Fraisse, Pestilhac, Minhòt, Queiròu, las Cabanas, Beças, la Grava, la Butja, los Espinards, Gaulon i la Tuca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 403 | 426 | 380 | 352 | 403 | 385 | 400 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Oulières | |
| 2008- | Didier Doriac | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 23 octubre 2010].
# Osoppo

Osoppo (friülà Osôf) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 3.031 habitants. Limita amb els municipis de Buja, Forgaria nel Friuli, Gemona del Friuli, Majano, San Daniele del Friuli i Trasaghis.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Luigino Bottoni | Llista cívica |
# Sent Julian d'Empara e Livinhac lo Baish

Sent Julian d'Empara e Livinhac lo Baish, també coneguda popularment com a Vilanòva de Capdenac (en francès Capdenac-Gare) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània. L'actual municipi és el resultat de l'absorció de l'antic municipi de Livinhac lo Baish per part de Sent Julian d'Empara, que va adoptar el nom actual per la seva proximitat a Capdenac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.520 | 5.937 | 5.840 | 5.365 | 4.818 | 4.587 | 4.673 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Claude Delhon | PS |
| 2008- | Stéphane Bérard | PS |
# Bonnut

Bonnut (en francès Bonnut) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 152 | 1 009 | 1 216 | 1 176 | 1 202 | 1 214 | 1 163 | 1 133 | 1 193 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 124 | 1 054 | 1 073 | 1 061 | 1 086 | 1 058 | 1 060 | 1 059 | 1 035 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 014 | 1 020 | 1 018 | 909 | 890 | 837 | 810 | 735 | 680 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 707 | 707 | 715 | 704 | 682 | 668 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Jean Poeydarrieu | |
| 2001- | Jean Lacazedieu | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# El genet pàl·lid

El genet pàl·lid (títol original en anglès: Pale Rider) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Clint Eastwood i estrenada l'any 1985.

## Argument

Un grup de colons cercadors d'or s'estableix en un lloc de Califòrnia, però pateixen l'assetjament dels homes de Lahood, el propietari de la resta de les explotacions mineres. Un dia al poblat arriba un misteriós i fred predicador que es posa de part dels colons, i comença a enfrontar-se al temut cacic local.

## Repartiment

* Clint Eastwood: el pastor
* Michael Moriarty: Hull Barret
* Carrie Snodgress: Sarah Wheeler
* Chris Penn: Josh LaHood
* Richard A. Dysart: Coy LaHood
* Sydney Penny: Megan Wheeler
* Richard Kiel: Club
* John Russell: Marshal Stockburn
* Charles Hallahan: MacGill
* Billy Drago: adjunt de Stockburn

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1985: Palma d'Or per Clint Eastwood

## Referències

* ↑ Comas, Àngel «Crítica del film». La Vanguardia, 03-07-1985.