OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Visoko

Visoko és un municipi de la Bòsnia central a l'actual Bòsnia i Hercegovina d'aproximadament 17.000 habitants.
La ciutat està situada a la carretera que uneix Zenica i Sarajevo i està banyada pel riu Bosna, en el punt on s'uneix al seu afluent el Fojnička. Administrativament pertany al cantó de Zenica-Doboj. A la ciutat és especialment important la indústria del cuir.
En el cens del 1991, el terme municipal de Visoko tenia 46.130 habitants, dels quals, el 74,54% eren bosnis, el 15,99% serbis, el 4,28% croats, entre d'altres. La ciutat tenia un total de 15.310 habitants.
En esports, destaquen els clubs NK Bosna (futbol) i RK Bosna (handbol).

## Història

Durant l'edat mitjana, Visoko era la capital social, econòmica i política de Bòsnia i tenia el títol de ciutat reial. La primera menció de la ciutat la trobem en textos del 1355 en un mapa de mercaders de Dubrovnik realitzat per Ban Kulin.
També fou el centre de l'església de Bòsnia amb la diòcesi ubicada a l'àrea de Biskupici a 4 km de Visoko. El nom tradicional de la ciutat és Visoki, que significa lloc alt perquè la ciutat reial es trobava a prop del munt Visočica. El centre urbà estava situat més avall i rebia el nom de Podvisoki (que significa "sola allò alt" ).
L'octubre de 2005, el treballador del metall i arqueòleg aficionat Semir Osmanagić va informar d'haver descobert una piràmide al cim de Visočica de 100 metres d'altura i uns 12.000 anys d'antiguitat Arxivat 2005-12-02 a Wayback Machine.,. La notícia està pendent de ser refrendada per la comunitat científica internacional. Tanmateix, fins ara totes les respostes han estat negatives, com són les afirmacions del president de l'Associació Europea d'Arqueòlegs, parlant de "teories absurdes" Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine..

## Galeria fotogràfica

* Visoko des del cim Visočica
* Paisatge de Visoko
# Morta

Morta era, a la mitologia romana, una de les Parques, la deessa de la mort. Les Parques eren, a Roma, les divinitats del destí, que s'identificaven amb les Moires de la mitologia grega, i de les que en van agafar amb el temps tots els atributs.
Sembla que inicialment les Parques eren esperits que presidien els naixements, però van agafar ben aviat el caràcter de les Moires, i es representaven com a filadores que limitaven, segons la seva voluntat, la vida de les persones. Morta era la més gran de tres germanes (les altres eren Nona, divinitat de l'embaràs i del naixement, i Dècima, que decidia com seria de llarg el fil de la vida de cadascú), i tallava el fil en el moment de la mort. Al Fòrum les tres Parques tenien tres estàtues anomenades popularment Les tres Fades (els tria Fata 'els tres Destins').

## Referències

* ↑ Aulus Gel·li. Les nits àtiques, III, 16, 9-11
* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 417. ISBN 9788496061972.

## Vegeu també

* Mors (mitologia)
* Mort (mitologia)
# Al·lifes

Al·lifes (llatí: Allifae grec antic: Ἄλλιφα) va ser una ciutat del Samni a la vall del Vulturnus sota un grup de muntanyes anomenades Monte Matese. Era prop de la frontera amb la Campània. Plini el Vell i Sili Itàlic diuen que era un municipi romà de la Campània, però Estrabó l'anomena una ciutat samnita. Avui es diu Alife.
Roma la va ocupar l'any 326 aC a la Segona Guerra Samnita però després els romans la van perdre fins que la va reconquerir Gai Marci Rútil el 310 aC. L'any 307 aC el procònsol romà Quint Fabi Màxim Rul·lià van aconseguir una gran victòria contra els samnites sota de les mateixes muralles d'Al·lifes.
Durant la Segona Guerra Púnica el seu territori va ser ocupat alternativament pels romans i per Hanníbal, segons Titus Livi, que no diu si van ocupar també la ciutat. Estrabó diu que va ser una de les poques ciutats samnites que no va patir durant la Guerra social
El Triumvirat va establir una colònia a la ciutat. Durant l'Imperi va ser un lloc important, i Hadrià hi va construir molts edificis públics. Els Itineraris la situen a la via Llatina, que anava directa de Roma a Beneventum, a uns 20 km de Teanum. S'ha conservat una gran part del territori antic, les muralles i algunes portes, i altres vestigis, com les restes d'un teatre i d'un amfiteatre, i considerables ruïnes de les termes, que semblen de gran fastuositat.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari llatí-català de noms propis, p. 20

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Allifae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 27 maig 2023].
# Tricoris

Els tricoris (en llatí: Tricorii, en grec antic Τρικόριοι) van ser un poble celto-lígur que van viure entre el Roine i els Alps.
Titus Livi els esmenta en narrar la marxa d'Hanníbal quan va creuar els Alps i diu que eren veïns dels voconcis, però en un altre passatge diu que després dels voconcis venien els iconis i després els tricoris, i a prop d'ells hi havia els medul·les. De tot això cal suposar que els tricoris vivien a la vall del riu Drac, una branca de l'Isere, però això és incompatible amb el fet que Hanníbal passés per aquell lloc en direcció als Alps. També en parla Estrabó.

## Etimologia

L'etimologia del terme «Tricorii» és semblant a la de diversos grups celtes. El primer element tri- vol dir « tres » (atestat en nombroses inscripcions gal·les, cf. Tarvos Trigaranus, el «Toro de les tres grues»). El segon element corios vol dir «exèrcit» i es retroba a l'etnònim Petrocorii «els dels quatre exèrcits» i els Coriosolites, així com dins diversos topònims i noms de persona. Es tracta del mateix mot present a les llengües cèltiques modernes (cf. irlandès cuire traduït «tropa» o «exèrcit»; bretó antic cor- que vol dir «família», «tropa»), un parent del germànic *hari- (en gòtic harjis transcrit «exèrcit» i en alt alemany antic hari amb idèntic significat) i del grec κοίρανος ('koiranos') «cap d'exèrcit».
El sentit general de Tricorii seria doncs aquells dels «tres exèrcits» o « els tres clans ».

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita, XXI, 31
* ↑ Smith, William (ed.). «Tricorii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 agost 2022].
* 1 2 Delamarre 2003, p. 125
* ↑ Lot, Ferdinand. «cap. 37». A: La Gaule. Les fondements ethniques, sociaux et politiques de la nation française. París: Arthème Fayard (Fayard, maison d'édition), 1967, p. 437.
* ↑ Lambert, Pierre-Yves; Michel Lejeune (pref.). «cap. 35». A: La langue gauloise. Description linguistique, commentaire d'inscriptions choisies. 2a edició. París: Errance (Éditions Errance), 1994, p. 239. ISBN 2877720896.
* ↑ Penaud, Guy. «cap. 395-396». A: Le Grand Livre de Périgueux. Éditions la Lauze, 2003, p. 601. ISBN 2-912032-50-4.

## Bibliografia

* Delamarre, Xavier. Errance. Dictionnaire de la langue gauloise : Une approche linguistique du vieux-celtique continental (en francès), 2003, p. 440. Delamarre2003. ISBN 2877722376. .
# Giro d'Itàlia de 2018, etapes 8 a 14

Per a d'altres etapes podeu mirar: Giro d'Itàlia de 2018, etapes 1 a 7 i Giro d'Itàlia de 2018, etapes 15 a 21
El Giro d'Itàlia de 2018 va ser l'edició número 101 del Giro d'Itàlia i es disputà entre el 4 i el 27 de maig de 2018, amb un recorregut de 3 562,9 km distribuïts en 21 etapes, dues d'elles com a contrarellotge individual. La sortida es feia a Jerusalem i finalitzà a Roma.
Llegenda :
| El porta el líder de la Classificació general | El porta el líder del Gran Premi de la muntanya |
| El porta el líder de la Classificació per punts | El porta el líder de la Classificació dels joves |

## Etapa 8

Praia a Mare - Montevergine, 12 de maig de 2018, 208km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 9

Pesco Sannita – Campo Imperatore, 13 de maig de 2018, 225km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 10

Penne, Abruzzo – Tadínum, 15 de maig de 2018, 244km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 11

Assís – Osimo, 16 de maig de 2018, 156km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 12

Osimo – Imola, 17 de maig de 2018, 214km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 13

Ferrara – Nervesa della Battaglia, 18 de maig de 2018, 180km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 14

San Vito al Tagliamento – Zoncolan, 19 de maig de 2018, 186km
Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :
# Forum Sempronii

Forum Sempronii (grec antic: Φόρον Σεμπρώνιον) va ser una antiga ciutat de l'Úmbria situada a la via Flamínia, a la vall del Metaure (Metaurus) a uns 25 km de Fano (Fanum Fortunae) a la costa Adriàtica, segons Estrabó i l'Itinerari d'Antoní.
No se sap quant es va fundar ni el perquè del seu nom, però era l'única ciutat de la vall del Metaurus, entre la desembocadura i l'accés a la serra central dels Apenins, i per estar en una carretera molt freqüentada tenia certa importància al començament de l'Imperi i va ser un municipi romà, segons Plini el Vell.
En resta un teatre i altres ruïnes a uns 3 km de Fossombrone, que és la seu del bisbe que al segle v estava ubicat a Forum Sempronii. A uns 12 km té el cèlebre pas d'Intercisa o Furlo. Una gran batalla es va lliurar a les rodalies del Forum Sempronii, la batalla del Metaure, l'any 207 aC, on Asdrúbal Barca, el germà d'Hanníbal, va derrotar els cònsols romans Gai Claudi Neró i Marc Livi Salinàtor encara que no es coneix el lloc exacte.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Forum Sempronii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 maig 2023].
# VodafoneZiggo

VodafoneZiggo Group és una empresa conjunta entre Liberty Global i Vodafone Group, anunciada el febrer de 2016, aprovada per la Comissió Europea l'agost de 2016 i finalitzada el desembre de 2016.
VodafoneZiggo té la seu a Utrecht, i controla tant Vodafone Netherlands, com Ziggo

## Lideratge

Després de la fundació, Jeroen Hoencamp va ser nomenat CEO de VodafoneZiggo des del 2016. Hoencamp va ser anteriorment CEO de Vodafone Ireland des del 2010. Va continuar sent conseller delegat a partir del 2019.
El 21 de maig de 2024, Vodafone i Liberty Global van anunciar el nomenament de Stephen van Rooyen com a conseller delegat de VodafoneZiggo, a partir del setembre de 2024. Van Rooyen, anteriorment CEO de Sky UK & Ireland, va succeir a Jeroen Hoencamp, quan aquest es va jubilar, amb Ritchy Drost com a conseller delegat interí fins que van Rooyen assumeixi el paper.

## Referències

* ↑ Alex Scroxton. «Vodafone and Liberty Global to merge in Netherlands». Computer Weekly, 16-02-2016. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ Andrew Trotman, Kate Palmer. «Vodafone and Liberty Global announce Dutch tie-up». The Telegraph, 16-02-2016. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ «Liberty Global and Vodafone to merge their Dutch operations». Vodafone. Arxivat de l'original el 3 d’abril 2019. [Consulta: 1r gener 2017].
* ↑ «Vodafone, Liberty Global welcome merger clearance». Advanced Television, 04-08-2016. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ Avery, Greg. «Liberty Global Completes $3.7B Netherlands Joint-Venture Deal With Vodafone». Denver Business Journal, 31-12-2016. [Consulta: 24 febrer 2017].
* ↑ «Liberty Global and Vodafone complete Dutch joint venture, creating a fully-converged national communications operator». VodafoneZiggo, 31-12-2016.
* ↑ «Liberty Global and Vodafone complete Dutch JV» (en anglès americà). markets.ft.com. Financial Times, 03-01-2017. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «Liberty Global and Vodafone complete Dutch joint venture, creating a fully-converged national communications operator». www.vodafone.com, 31-12-2016. Arxivat de l'original el 2017-12-30. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «VodafoneZiggo». [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «Vodafone». [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «Ziggo». [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «VodafoneZiggo van start» (en neerlandès). Broadband TV Nieuws, 09-01-2017. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ «VodafoneZiggo opent hoofdkantoor in Hoog Catharijne» (en neerlandès). www.channelweb.nl, 16-10-2017. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ «VodafoneZiggo to open central office in Utrecht» (en anglès). vodafoneziggo.nl, 12-10-2017. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ «New Vodafone Irish chief is named». RTE.ie, 01-07-2010. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ «PSV doet mee aan grote 5G-test in Eindhoven» (en neerlandès). www.channelweb.nl, 29-03-2019. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ swenden. «Stephen van Rooyen Appointed CEO of VodafoneZiggo» (en anglès britànic). Liberty Global, 21-05-2024. [Consulta: 23 maig 2024].

## Vegeu també

* Vodafone
* Vodafone Netherlands
* Ziggo

## Enllaços externs

* VodafoneZiggo - Lloc web oficial
# Teànum d'Apúlia

Teànum d'Apúlia (en llatí: Teanum Apulum, en grec antic: Τέανον Ἄπουλον) va ser una ciutat d'Apúlia a la riba del Frento a 20 km de la desembocadura. Sembla que va ser una de les ciutats més importants d'Apúlia abans de la conquesta del territori pels romans.
El seu nom apareix per primera vegada l'any 318 aC, quan es va sotmetre als cònsols romans Marc Fosli Flaccinator i Luci Plauci Vennó, segons Titus Livi. A la Segona Guerra Púnica va ser el quarter d'hivern a Apúlia del dictador romà Marc Juni Pera.
Ciceró diu que era un municipium que es trobava a 18 milles romanes de Larínum, i tots els geògrafs (Estrabó, Plini el Vell, Pomponi Mela i Claudi Ptolemeu) la consideren un municipi, i mai va tenir el rang de colònia romana.
Les seves restes es troben en un lloc anomenat Civitate, prop de les restes d'un pont romà, el Ponte de Civitate sobre el riu Frento, per on circulava l'antiga via que anava de Larínum a Luceria. Les ruïnes conservades de les muralles són importants, i també queden restes d'edificis, i és probable que seguís sent una ciutat important durant l'Imperi. Va ser la seu d'un bisbat.
Estrabó parla de Teànum i el situa vora d'un llac del que no diu el nom, que és en realitat el Lacus Pantanus de Plini el Vell, ara anomenat Llac de Lesina. Per una inscripció se sap que aquest llac es trobava dins del territori de Teànum.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Teanum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 juny 2023].
# Fortore

El Fortore és un riu d'Itàlia. El seu nom antic era Frento. Rep com afluents per l'esquerra el rierol de Foiano i la riera de San Pietro.
A l'antiguitat, Plini el Vell va descriure aquest riu, llavors anomenat Frento. Diu que naixia als Apenins, vora la ciutat de Murgàntia, i que desembocava a l'Adriàtic. A la part baixa del seu curs formava la frontera entre Larínum i Teanum, a la Pulla, formant el límit nord de la Pulla si no s'incloïa Larínum en aquest país. Plini explica que a la desembocadura tenia un port. A unes deu milles abans de la seva desembocadura hi havia un pont construït amb gran magnificència per salvar el riu, que travessava per allà la via que anava de Larínum a Teanum. També en parla la Taula de Peutinger.

## Referències

* ↑ Pellegrini, Giovanni Battista... (et al.). Dizionario di toponomastica : storia e significato dei nomi geografici italiani. Torí: UTET, 1995, p. 312. ISBN 9788802043845.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 11
* ↑ Smith, William (ed.). «Frento». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 29 juliol 2022].

## Vegeu també

* Batalla de Civitate
# Aulus Auri Melí

Aulus Auri Melí (llatí: Aulus Aurius Melinus) era un ciutadà romà parent de Marc Auri.
Va intentar castigar a l'assassí del seu parent, Opiànic, que es va escapar de Larínum però hi va poder tornar per la protecció de Sul·la i a més a més va aconseguir la proscripció i condemna a mort de Marc Auri Melí i del seu fill Gai Auri.
Auri Melí s'havia casat amb Cluència la filla d'Aulus Cluenci Habit el vell i de Sàssia, però quan la seva sogra es va enamorar d'ell, Melí es va divorciar de Cluència i es va cassar amb Sàssia.

## Referències

* ↑ 3.A. Aurius Melinus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 444
# Gens Helvídia

La gens Helvídia (en llatí Helvidia gens) va ser una gens romana que no apareix a la historia fins al segle I dC, sota Neró i els Flavis. Van ser considerats grans patriotes, però am pocs resultats per l'estat.
Sembla que la família era originalment d'ètnia sabèl·lica per la connexió de Publi Helvidi Ruf amb Larínum, una ciutat dels frentans. Van portar els cognoms o renoms Prisc i Ruf. L'únic de la família que no tenia cognomen, o que potser s'ha perdut era Helvidi, escriptor del temps de Neró i fill d'Helvidi Prisc.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/390?q1=Grania&view=image&size=100Smith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Londres:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 380. ]
# Campus Stellatis

Campus Stellatis o Camp Estel·lat era un territori a la part més rica de la banda sud de la plana de Campània, sense que se'n puguin determinar exactament els límits. Sembla que tenia al costat el Falernus Ager, i que es localitzava a la part nord del riu Vulturnus.
Titus Livi el menciona diverses vegades durant les guerres dels romans amb els samnites, i després durant la Segona Guerra Púnica, quan Hanníbal hi va fer cap per un error dels seus guies. Pel que es pot interpretar dels seus textos, s'hauria ajuntat amb el Calenus Ager, el territori de la ciutat de Cales.
El territori formava part dels terrenys públics del poble romà, que el tribú de la plebs Publi Servili Rul·lus va proposar l'any 63 aC, amb la llei Servilia agraria que es repartissin entre els ciutadans més pobres, segons explica Ciceró. Aquesta mesura es va fer realitat amb la llei Julia agraria, establerta per Juli Cèsar al seu primer consolat amb Marc Calpurni Bíbul l'any 59 aC.
El nom de Stellatinus Ager sembla que es va donar a un districte d'una altra part d'Itàlia, que formava part del territori de Capena al sud d'Etrúria. D'aquest districte en va derivar el nom la tribu Estel·latina, una de les tribus romanes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Stellatis Campus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 9 juny 2023].
# Lenola

Lenola és un comune (municipi) de la província de Latina, a la regió italiana del Laci. El seu territori està dins la Reserva Natural del Monts Auruncs.
Lenola limita amb els següents municipis: Castro dei Volsci, Pastena, Pico, Campodimele, Fondi i Vallecorsa.
A 1 de gener de 2019 tenia 4.183 habitants.

## Història

Coneguda antigament com a Inola, Inula o Enola, la ciutat va ser conquerida pels romans al segle iv aC. Va ser el lloc d'un enfrontament entre l'exèrcit de Hanníbal durant la seva marxa per la Via Àpia cap a la Roma (c. 217 aC); en un lloc encara anomenat Valle di Annibale ("la vall d'Hanníbal") es van trobar restes d'armadures.
Després de la caiguda de l'Imperi romà occidental, Lenola va ser assetjada dues vegades pels llombards (581 i 595). El 846 va ser arrasada pels sarraïns. El 1138 va passar a ser una possessió de la família italo-normanda Dell'Aquila i el 1299, de la família Caetani.
Durant la Segona Guerra Mundial Lenola va patir diversos bombardejos. Alguns dels seus habitants van lluitar contra les forces d'ocupació alemanyes, com el futur president de la Cambra dels Diputats, Pietro Ingrao.

## Ciutats agermanades

* Grotte, Itàlia
* Montdragon, França
* Marmolejo, Espanya

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial Arxivat 2006-08-04 a Wayback Machine. (italià)
# Alvor

Alvor és una freguesia portuguesa del municipi de Portimão, amb 15,25 km² d'àrea i 6.154 habitants (2011). La densitat de població n'és de 403,5 hab/km².
Limita amb les freguesies de: Mexilhoeira Grande (N), Portimão (I) i Odiáxere (El).

## Topònim

Alvor està associada a Portus Hannibalis, com a port fundat pel general cartaginés Hanníbal Barca, segons esmenta João de Barros: "Alvor, vila del Regne de l'Algarve, se sabia anomenar Porto de Aníbal, com diu Florian".
El 716, durant la conquesta omeia, fou arabitzada i començà a anomenar-se Albur o Alvor, nom de la serra on es construí el castell d'Alvor, del qual només resten vestigis.

## Història

Alvor fou conquistada per Sanç I el 3 de juny del 1189, però es perdé poc de temps després, i quedà definitivament dins de Portugal el 1250 amb la conquesta de l'Algarve per Alfons III.
Per decret d'Alfons V, Alvor passa al domini del comte de Faro, i el títol de comte d'Alvor el crea al 1683 Pere II, i s'elimina durant el Procés dels Távoras, per la condemna del 3r comte d'Alvor, Francisco de Assis de Távora.
A Alvor va morir, el 25 d'octubre del 1495, el rei de Portugal Joan II. Poc de temps després, Manuel I va elevar a vila la seu del municipi, estatut que perdria a la primeria del segle xix. El petit municipi era constituït només per la vila i tenia, el 1801, 1.288 habitants.
Al 1975 s'hi signà l'Acord d'Alvor, entre el govern portugués i els tres principals moviments d'alliberament d'Angola.

## Característiques

Terra de tradició marítima i pescadora, en destaca l'església parroquial pel seu pòrtico principal de gran riquesa decorativa. Hui, paral·lelament a la pesca artesana, la restauració, el comerç i el turisme en són les activitats econòmiques principals.

## Població

Població d'Alvor :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 2 157 | 2 287 | 2 443 | 3 051 | 3 102 | 2 894 | 3 342 | 3 303 | 3 751 | 3 706 | 3 956 | 4 805 | 4 236 | 4 977 | 6 154 |
A la rereguarda de la platja se situa la ria d'Alvor, una important zona humida on niuen o es protegeixen i alimenten moltes espècies d'aus.

## Referències

* ↑ David J. J. Evans (2004), p.470.
* ↑ Barros, João de. Libro das antiguidades e cousas notaueis de antre Douro e Minho, e de outras muitas de España e Portugal. 1549. Capítulo: II.
* ↑ Antoine Augustin Bruzen de la Martinière Le grand dictionnaire géographique, historique et critique, Volume 2
* ↑ Sampaio, José Rosa (2011). "Resenha Histórica da Freguesia de Alvor". Ed. Junta Freguesia de Alvor.
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.
* ↑ Guia Visão das Praias (2004), pág. 140.

## Patrimoni

* Castell d'Alvor o ruïnes del Fort d'Alvor
* Morabit annex a l'església parroquial d'Alvor
* Església parroquial d'Alvor o del Diví Salvador d'Alvor
* Morabit de Sâo Pedro
* Morabit de Sâo João
* Ria d'Alvor, lloc Natura 2000
* Complex Torralta Alvor
* Pol de Lectura de Alvor

## Enllaços externs

* http://www.avesdeportugal.info/sitriadealvor.html
* https://www.ttaxitravel.com
# Luci Manli Acidí (pretor 210 aC)

Luci Manli Acidí (en llatí: Lucius Manlius Acidinus) va ser un cavaller romà elegit pretor urbà l'any 210 aC. Formava part de la gens Mànlia, una família d'origen patrici de les més antigues de Roma.
Aquell any 210 aC va ser enviat pel senat a Sicília per fer tornar al cònsol Valeri per a celebrar les eleccions. L'any 207 aC amb tropes estacionades a Narni va fer front a Hasdrúbal a qui va derrotar. L'any 206 aC Luci Corneli Lèntul li va transferir el proconsolat de la Hispània Ulterior i el 205 aC va conquerir el país dels ausetans i el dels ilergets, que estaven revoltats contra Roma aprofitant l'absència d'Escipió l'Africà. Sembla haver estat menys gasiu que el seu company, i només va declarar com a recaptat 1.200 lliures de plata i 30 d'or. Va tornar a Roma el 199 aC, però el tribú Publi Porci Leca no el va deixar entrar a la ciutat amb ovació tal com el senat li havia concedit.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita XXVIII, 25-34)
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 12.