OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oca (planta)

L'Oca, Oxalis tuberosa, és una espècie de planta herbàcia i perenne que passa l’hivern en forma de tubercles de tija subterranis. Aquests tubercles reben el nom d’oca, de les paraules del quítxua okka, oqa, i uqa; En anglès també se'n diu New Zealand yam ("nyma de Nova Zelanda"). Aquesta planta es cultiva als Andes centrals i del sud aprofitant els seus tubercles comestibles. No es coneix aquesta planta en estat silvestre. L'oca va ser introduïda a Europa el 1830 com a competidora de la patata i a Nova Zelanda el 1860, on ha esdevingut un cultiu popular i en diuen simplement “yam”.

## Significat cultural

El cultiven principalment els pobles quítxua i aimarà com un dels seus conreus principals. Als Andes centrals és el segon cultiu d’arrel en importància després del de la patata. L'oca serveix per formar part de la rotació de conreus local i té un alt valor nutritiu.

## Descripció

Els seus tubercles fan de 25 a 155 mm de llargada i 25 mm d’amplada; el color de la pell i de la polpa pot variar del blanc al porpra passant pel groc, taronja, rosa.

## Comestibilitat

Valor nutritiu per 100 g :
| | fresh | dried |
| Energia (J) | 255 | 1360 |
| Aigua (g) | 84.1 | 15.3 |
| Proteïna (g) | 1.0 | 4.3 |
| Carbohidrats (g) | 13.3 | 75.4 |
| cendres (g) | 1.0 | 3.9 |
| Calci (mg) | 2 | 52 |
| Fòsfor (mg) | 36 | 171 |
| Ferro (mg) | 1.6 | 9.9 |
| Retinol (µg) | 1 | 0 |
| Riboflavina (mg) | 0.13 | 0.08 |
| Niacina (mg) | 0.43 | 0.85 |
| Vitamina C (mg) | 38.4 | 2.4 |
També les fulles i els brots joves de l’oca es poden menjar. Es pot menjar crua o cuita.

### Ús

L'oca té força oxalats en la seva pell, hi ha cultivars d’oca, que en quítxua s’anomenen khaya, que contenen alts nivells d'àcid oxàlic.

## Referències

* ↑ Malice, M. (2009). Genetic diversity and structure of three Andean tubers. Oxalis tuberosas Molina, Ullucus tuberosus Caldas and Tropaeolum tuberosum Ruiz & Pav. (pp. 1–197). Gembloux Agricultural University.
* ↑ Bradbury, E. J., & Emshwiller, E. (2011). The Role of Organic Acids in the Domestication of Oxalis tuberosa: A New Model for Studying Domestication Resulting in Opposing Crop Phenotypes 1. Econ Bot, 1–9.
* 1 2 National Research Council. (1989). Lost Crops of the Incas: Little-Known Plants of the Andes with Promise for Worldwide Cultivation. National Academy Press, Washington, D.C.
* ↑ "Oca, Ulluco, and Mashua": http://www.cipotato.org/roots-and-tubers/oca-ulluco-mashua
* ↑ Martin, R.J., Savage, G.P., Deo, B., Halloy, S.R.P. and Fletcher, P.J. 2005. Development of new oca lines in New Zealand. Acta Hort. (ISHS) 670:87-92. http://www.actahort.org/books/670/670_9.htm
* ↑ Albihn, P. B. E.; and Savage, G. P. (2001). "The effect of cooking on the location and concentration of oxalate in three cultivars of New Zealand-grown oca (Oxalis tuberosa Mol)". J. of the Science of Food and Agr. 81: 1027-1033.

## Bibliografia

* Davidson, Alan. Oxford Companion to Food (1999). "Oca", p. 547 ISBN 0-19-211579-0

## Enllaços externs

* Oca in Lost Crops of the Incas
* NewCROP page on oca
* Andean root and tuber crops at International Potato Center
Viccionari
# Oficina Federal d'Estadística Suïssa

Els arxius federals suïssos (en alemany: Schweizerisches Bundesarchiv, en francès: Archives fédérales suisses) són els arxius nacionals de Suïssa. A més, els cantons tenen arxius oficials propis. L'edifici i les seves col·leccions són un patrimoni suís d'importància nacional.
El 2018, els arxius contenien més de 66.000 metres lineals de documents impresos i 20,7 terabytes de documents digitalitzats. Els arxius tenen una plantilla permanent de 57,8 equivalents a temps complet i un pressupost de 19,2 milions de CHF. Els arxius es regeixen per la Llei federal d'arxiu.
Els Arxius Federals es van crear el 1798 arran de la creació de la República Helvètica. Sota la república, els arxius es traslladaven sempre que es movia la seu del govern. Amb la creació de l'Estat Federal el 1848, els arxius van passar a formar part de la Cancelleria Federal i van fixar la seu a l'Ajuntament de Berna. El primer arxiver federal va ser Johann Jakob Meyer, que va ser nomenat el 1849. A la segona meitat del segle xix, els arxius es van traslladar a l'ala oest de l'edifici del Parlament. El 1868 va ser nomenat el segon arxiver en cap, Jakob Kaiser. Durant els anys següents va convèncer el Parlament perquè comprés un terreny a l'altra banda del riu Aare al districte de Kirchenfeld i construís l'actual edifici de l'arxiu. L'edifici va ser construït el 1896-99 per Theodor Gohl en l'estil renaixentista.
El 1914 els arxius es designen oficialment com a Bundesarchiv o Arxius Federals. El mateix any es va instal·lar la primera màquina d'escriure. El 9 de maig de 1944 el Consell Federal aprova el primer reglament que posa a disposició del públic tots els documents de l'arxiu que tinguin almenys 50 anys d'antiguitat sense restriccions. El 1963 es va instal·lar el primer lector de microfilms, seguit d'una copiadora el 1965. El 15 de juliol de 1966, la nova normativa relativa als arxius va mantenir el límit de 50 anys, però va fer excepcions per a la recerca acadèmica. L'any 1973 el límit de 50 anys es va reduir a 35 anys i el 1998 es va tornar a reduir a 30 anys.

## Referències

* ↑ «Swiss inventory of cultural property of national and regional significance». A-Objects. Federal Office for Cultural Protection (BABS), 01-01-2018. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2016. [Consulta: 31 desembre 2019].
* ↑ «Facts and Figures». bar.admin.ch. Swiss Federal Archives, 2018. [Consulta: 31 desembre 2019].
* ↑ Federal Act on Archiving, original version 1998-06-26.
* 1 2 «The history of the Federal Archives». bar.admin.ch. Swiss Federal Archives, 2018. [Consulta: 31 desembre 2019].
* ↑ «Schweizerisches Bundesarchiv». api3.geo.admin.ch. Federal Office for Civil Protection. [Consulta: 31 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Oficina Federal d'Estadística Suïssa - Lloc web oficial
# One shot (pel·lícula)

One shot és una pel·lícula de thriller d'acció britànica del 2021 dirigida per James Nunn i protagonitzada per Scott Adkins, Ashley Greene Khoury i Ryan Phillippe. La pel·lícula segueix un equip de SEAL que realitza una missió de transport d'un presoner mentre tracta amb els insurgents que persegueixen el mateix presoner. Destaca per haver estat muntada perquè semblés com si fos rodada en una única presa contínua. Es va estrenar a càrrec d'Screen Media Films als cinemes i a la carta el 5 de novembre de 2021. Va rebre crítiques en diversos sentits. S'ha doblat i subtitulat al català.
Screen Media Films va adquirir els drets de distribució als Estats Units l'agost de 2021. La pel·lícula es va estrenar als cinemes i a la carta el 5 de novembre de 2021.
El febrer de 2023, Scott Adkins a les seves xarxes socials oficials va revelar que estava treballant en una seqüela titulada One More Shot.

## Referències

* ↑ Harvey, Dennis (5 November 2021). «'One Shot' Review: Defending a High-Security U.S. Military Base in Gimmicky Single-Take Stunt». Variety (Penske Media Corporation). Arxivat de l'original el 24 November 2021.
* ↑ «One shot». Goita què fan, ara!. [Consulta: 10 setembre 2024].
* ↑ Lang, Brent (3 August 2021). «Screen Media Buys 'One Shot,' Action-Thriller That Unfolds in Single Continuous Take (EXCLUSIVE)». Variety (Penske Media Corporation). Arxivat de l'original el 21 November 2021.
* ↑ Peikert, Mark. «'One Shot' Review: Relentless Action Almost Disguises Thin Narrative in One-Take Film». IndieWire. Penske Media Corporation, 05-11-2021. Arxivat de l'original el 28 December 2021. [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ Fuge, Jonathan. «John Wick Star Scott Adkins Is Now Doing a Sequel to One Shot» (en anglès). MovieWeb, 21-04-2023. [Consulta: 27 novembre 2023].
# Osyris compressa

Osyris compressa (en anglès: Cape sumach o pruimbos) és una espècie de planta hemiparàsita facultativa, que es troba a Sud-àfrica. Fins recentment el seu nom binomial era Colpoon compressum, però cap al 2001, el gènere Colpoon va ser inclòs en Osyris. .

## Descripció

És un arbust de fins a 5 m d'alt. Les seves fulles són oposades decussades. El fruit és una drupa amb una sola llavor.
Es troba en la regió de fynbos litoral. Es fa servir localment com planta ornamental. Proporciona un oli essencial.
La polpa dels fruits és comestible i forma part de la dieta de l'ètnia Khoikhoi..,pruimbos en Afrikaans significa "pruna de bosc". Un extracte de l'escorça de la planta s'ha usat per saboritzar el te.
Osyris compressa es pot propagar pel les llavors.

## Referències

* 1 2 Visser, Johann. South African Parasitic Flowering Plants. Cape Town: Juta, 1981. ISBN 0-7021-1228-3.
* ↑ Nickrent, D. L., and V. Malécot. 2001. A molecular phylogeny of Santalales. Pages 69-74 in A. Fer, P. Thalouarn, D. M. Joel, L. J. Musselman, C. Parker, and J. A. C. Verkleij, eds. Proceedings of the 7th. International Parasitic Weed Symposium. Faculté des Sciences, Université de Nantes, Nantes, France
* ↑ The Plant List (2013). Version 1.1. Published on the Internet; http://www.theplantlist.org/ (accessed 19 April 2014).
* ↑ Dyer, R. Allen, "The Genera of Southern African Flowering Plants". ISBN 0-621-02854-1, 1975
* 1 2 Manning, John. Field Guide to Fynbos. Cape Town: Struik Publishers, 2008. ISBN 978-1-77007-265-7.
* ↑ Watt, John Mitchell; Breyer-Brandwijk, Maria Gerdina: The Medicinal and Poisonous Plants of Southern and Eastern Africa 2nd ed Pub. E & S Livingstone 1962
* ↑ http://www.plantzafrica.com/plantnop/osyriscomp.htm Arxivat 2012-10-04 a Wayback Machine.
# Problema «cap problema»

El problema «cap problema» (en anglès: the "No-Problem" Problem) es refereix a una faceta del biaix sistèmic, per la qual l'exclusió de les minories o de les persones o conceptes marginats es produeix perquè el problema es percep com a no un problema o que no és un problema del parlant. El terme va ser definit l'any 1990 per Deborah Rhode, que va publicar un article amb aquest títol al Yale Law Journal de 1991.
El terme, inspirat en les dificultats de les persones que s'enfronten a qüestions de classe i racials, va ser aplicat per Rhode específicament al moviment de dones com un problema de percepció, ja que "l'enfocament més tradicional ha estat reconèixer les disparitats de gènere, però negar la seva injustícia".
Vint anys més tard, Brenda Frink, del Clayman Institute for Gender Research, va revisar el problema amb el seu article The persistence of the no-problem problem. Va citar el llibre de Rhode del 2010 sobre el tema de l'aparença física de la dona, The Beauty Bias: The Injustice of Appearance in Life and Law. La idea de la percepció del problema s'havia fet un pas més enllà i s'havia destil·lat en una qüestió d'aparença física, ja que "les dones que no compleixen els ideals de bellesa cultural es troben en desavantatge en llocs de treball, sous i promocions, fins i tot quan l'aspecte no té cap relació òbvia amb rendiment".
El 2014 Ilene Fischer va escriure un bloc al Huffington Post titulat The No-Problem Problem aplicant el terme a la bretxa salarial de gènere a Microsoft.

## Referències

* 1 2 The "No-Problem" Problem: Feminist Challenges and Cultural Change, by Rhode, Yale Law Journal, Vol. 100, nr. 6, 1991
* ↑ The persistence of the no-problem problem, by Brenda Frink, Clayman Institute for Gender Research, 2011
* ↑ Rhode, Deborah L. The Beauty Bias: the Injustice of Appearance in Life and Law. New York, N.Y.: Oxford University Press, 2010. ISBN 978-0195372878.
* ↑ The No-Problem Problem, by Ilene Fischer, Huffington Post, 2014
# Quentin H. Harris

Quentin Hugh Harris (nascut al 26 de gener del 1977 a Wilkes-Barre, Pennsilvània, EUA), és un exjugador de futbol americà i actual executiu que va jugar en la posició de saguer en els Arizona Cardinals, New York Giants i Denver Broncos de la National Football League. Durant l'etapa universitària va jugar amb la Universitat de Syracuse.
Un cop va deixar de jugar, va acceptar una oferta dels Cardinals per fer de caçatalents. Des de 2021 és vicepresident de jugadors de l'equip d'Arizona.

## Referències

* ↑ «Quentin Harris» (en anglès). NFL. [Consulta: 14 maig 2012].
* ↑ «Quentin Harris» (en anglès). Syracuse University Athletics, 15-03-2006. [Consulta: 14 maig 2012].
* ↑ Odegard, Kyle. «Adrian Wilson, Quentin Harris Earn Front Office Promotions» (en anglès). AzCardinals. Arizona Cardinals, 16-02-2021. [Consulta: 5 agost 2024].
# Riu Ogun

L'Ogun és un curs d'aigua a Nigèria que desaigua a la llacuna de Lagos. El riu neix a l'estat d'Oyo prop de Shaki a les coordenades 8° 41′ 0″ N, 3° 28′ 0″ E﻿ / ﻿8.68333°N,3.46667°E﻿ / 8.68333; 3.46667 i travesa l'estat d'Ogun i de l'estat de Lagos.8° 41′ 0″ N, 3° 28′ 0″ E﻿ / ﻿8.68333°N,3.46667°E﻿ / 8.68333; 3.46667 El riu travessa l'embassament del Congost d'Ikere a l'àrea de govern local d'Iseyin de l'estat d'Oyo. La reserva té una capacitat de 690 milió metres cúbics (560,000 acre·ft) milions de metres cúbics. La reserva d'aigua toca al Old Oyo National Park, proporcionant facilitats recreatives per turistes, i els fluxos del riu travessen el parc. L'Ofiki, el qual també neix prop de Shaki, és l'afluent principal de l'Ogun. L'Oyan, un altre afluent, creua l'embassament d'Oyan River que subministra aigua a Abeokuta i a Lagos. En àrees densament poblades el riu és utilitzat per banys, rentador i per beure. També serveix com a drenatge per molts abocadors de residus orgànics localitzat al llarg del curs del riu.
En la religió ioruba, Yemoja és la divinitat del riu Ogun. El catequista Charles Phillips, pare de Charles Phillips qui més tard va esdevenir bisbe d'Ondo, va escriure el 1857 que el riu Ogun era generalment adorat per les persones que viuen al llarg dels seus dos costats des del seu naixement fins a la seva desembocadura a la llacuna. El riu travessa el cor del vell Imperi d'Oyo. Oyo estava dividit en sis províncies amb tres al costat de l'oest del riu Ogun i tres al costat de l'est. En un temps, el riu va formar una ruta important pels comerciants que portaven béns per canoa entre Abeokuta i la Colònia de Lagos.

## Referències

* 1 2 A.A. Ayoade, A.A. Sowunmi & H.I. Nwachukwu «Gill asymmetry in Labeo ogunensis from Ogun river, Southwest Nigeria». Rev. Biol. Trop., 52, 1, 2004, pàg. 171–175. Arxivat de l'original el 2011-07-20 [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ L. Berga. Dams and Reservoirs, Societies and Environment in the 21st Century: Proceedings of the International Symposium on Dams in the Societies of the 21st Century, 22nd International Congress on Large Dams (ICOLD), Barcelona, Spain, 18 June 2006. Taylor & Francis, 2006, p. 314. ISBN 0-415-40423-1.
* ↑ «Old Oyo National Park». Nigeria National Park Service. Arxivat de l'original el 2017-12-16.
* ↑ Ikenweirwe, N.b., Otubusin, S.O. and Oyatogun, M.O.O. «Fisheries of Oyan Lake, South West Nigeria and Potential for Ecotourism Development». European Journal of Scientific Research Vol 16 No 3, 01-03-2007.
* ↑ McKenzie, Peter Rutherford. Hail Orisha!: a phenomenology of a West African religion in the mid-nineteenth century. BRILL, 1997, p. 30. ISBN 90-04-10942-0.
* ↑ Stride, G.T. & C. Ifeka. Peoples and Empires of West Africa: West Africa in History 1000-1800. Edinburgh: Nelson, 1971, p. 296. ISBN 0-17-511448-X.
* ↑ Foreign and Commonwealth Office. British and foreign state papers, Volume 54. H.M.S.O., 1859.
# Santa Margarida de Gósol

Santa Margarida de Gósol és un edifici del municipi de Gósol (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una església d'una sola nau coberta a dues aigües amb teula àrab amb l'entrada a llevant. És un arc de mig punt amb grans dovelles; sobre seu trobem un òcul a banda i banda dues finestretes. A migdia una petita dependència per la sagristia. El parament és de carreus desbastats, disposats en fileres i units amb morter. La coberta és a dues aigües amb teula àrab. L'església està sota la tutela de sta. Margarida, copatrona de la vila. Adossat a ponent, trobem un habitatge avui deshabitat, i entre aquest i l'ermita, just per darrera l'altar, una dependencia on s'hi pot adorar la Santa.

## Història

L'església és documentada des del 1716 com a sufragània de la parroquial del castell de Gósol en la visita pastoral d'aquest any. El retaule barroc que decorava l'altar major es cremà durant la guerra civil (1936- 1939).
El 20 de juliol se celebra la festa de sta. Margarida.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Margarida de Gósol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

### Bibliografia

* Sindreu, Josep; Gósol, 1988
# Simpsonichthys constanciae

Simpsonichthys constanciae és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Estat de Rio de Janeiro (Brasil).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Solatge de vi

El pòsit de vi, també conegut com solatge de vi, són els dipòsits de llevat mort (ja siguin afegits al most o naturals), el llevat residual i altres partícules que es precipiten o són transportades per clarificació al fons d'una bóta de vi després de la fermentació i l'envelliment. Els dipòsits de llevat de la producció de cervesa es denominen trubs (o sediments), però els corresponents a una segona fermentació s'anomenen pòsits de cervesa. En francès al pòsit se li diu lie i en anglès lee.
Normalment el vi es transvasa a un altre recipient, deixant darrere aquest sediment. Alguns vins (notablement el muscadet) es deixen envellir de vegades un temps sobre el seu propi pòsit (procés conegut en francès com sur lie, 'sobre-solatge'), el que resulta en una peculiar aroma i gust de llevat. El pòsit es pot remoure (en batonnage en francès) per fer que doni més sabor.
Els pòsits són un component important en l'elaboració de ripasso, emprant-se els pòsits de l'amarone per donar més sabor i color al valpolicella parcialment envellit.

## Sur-lie

Sur-lie, Sur-lie, és un terme aplicat als vins embotellats directament del solatge sense cap procés de filtrat, la qual cosa els dona més frescor i cremositat. El muscadet es fa així com algunes cerveses que també es fan de vegades a partir de pòsits.

## Referències

* ↑ «Heches». Diccionario del Vino, 14-10-2016.
* ↑ «Lee». Encyclopædia Britannica (edición de 1911)
# Systems of Logic Based on Ordinals

Systems of Logic Based on Ordinals va ser la tesi doctoral del matemàtic Alan Turing.
La tesi de Turing no tracta d'un nou tipus de lògica formal, ni tampoc estava interessat en els sistemes anomenats "lògics classificats" derivats de la numeració ordinal o relativa, en què es poden fer comparacions entre estats de veritat sobre la base de la veracitat relativa. En canvi, Turing va investigar la possibilitat de resoldre la condició d'incompletezza de Godel usant el mètode dels infinits de Cantor. Aquesta condició es pot afirmar així: en tots els sistemes amb conjunts finits d'axiomes, una condició exclusiva o s'aplica al poder expressiu i a la demostrabilitat; és a dir, es pot tenir poder i cap prova, o prova i no poder, però no tots dos.
La tesi és una exploració dels sistemes matemàtics formals després del teorema de Gödel. Gödel va demostrar que per a qualsevol sistema formal S prou potent per representar l'aritmètica, hi ha un teorema G que és cert però el sistema no és capaç de demostrar-ho. Es podria afegir G com a axioma addicional al sistema en lloc d'una demostració. Tanmateix, això crearia un nou sistema S' amb el seu propi teorema veritable no demostrable G', i així successivament. La tesi de Turing analitza què passa si simplement itereu aquest procés repetidament, generant un conjunt infinit de nous axiomes per afegir a la teoria original, i fins i tot fa un pas més enllà en l'ús de la recursivitat transfinita per anar "més enllà de l'infinit", produint un conjunt de nous axiomes. teories G $_n$, una per cada nombre ordinal n.
La tesi es va completar a Princeton sota Alonzo Church, va ser publicada el 1939 esdevenint un treball clàssic de les matemàtiques que va introduir el concepte de lògica ordinal.
Martin Davis afirma que tot i que l'ús de Turing d'un oracle informàtic no és un focus important de la tesi, ha demostrat ser molt influent en la informàtica teòrica, per exemple, en la jerarquia de temps polinomial.

## Referències

* ↑ {{{títol}}} (tesi). PhD, 1938. DOI 10.1112/plms/s2-45.1.161.
* ↑ Turing, A. M. Proceedings of the London Mathematical Society, 1939, pàg. 161–228. DOI: 10.1112/plms/s2-45.1.161.
* ↑ Solomon Feferman, Turing in the Land of O(z) in "The universal Turing machine: a half-century survey" by Rolf Herken 1995 ISBN 3-211-82637-8 page 111

## Enllaços externs

* https://rauterberg.employee.id.tue.nl/lecturenotes/DDM110%20CAS/Turing/Turing-1939%20Sysyems%20of%20logic%20based%20on%20ordinals.pdf
* https://www.dcc.fc.up.pt/~acm/turing-phd.pdf
* https://web.archive.org/web/20121023103503/https://webspace.princeton.edu/users/jedwards/Turing%20Centennial%202012/Mudd%20Archive%20files/12285_AC100_Turing_1938.pdf