OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mirai, la meva germana petita

Mirai, la meva germana petita (títol original en japonès: 未来のミライ; Mirai no Mirai) és una pel·lícula d'anime japonesa del 2018 dirigida per Mamoru Hosoda i produïda per Studio Chizu. Es va estrenar al Japó el 20 de juliol del 2018 i ha estat doblada al català.
El film va ser nominat com a millor pel·lícula d'animació als Globus d'Or, als Critics' Choice Movie Awards i als Premis Oscar. També va guanyar el Premi Annie a la millor pel·lícula independent d'animació.

## Argument

Un nen petit, en Kun, té una infància feliç fins que neix la seva germana petita, la Mirai. Quan veu que el nou nadó es converteix en el centre d'atenció dels seus pares, es torna cada vegada més gelós. A poc a poc es refugia en si mateix. Al pati on li agrada arrecerar-se hi creix un arbre genealògic màgic. En Kun es troba de sobte transportat a un món fantàstic on el passat i el present es barregen, i coneix la seva família a diferents edats. A través d'aquestes aventures, en Kun és capaç de descobrir la seva història.

## Repartiment

| Personatge | Veu en japonès | Veu en català |
| Kun | Moka Kamishiraishi | Roser Aldabó |
| Mirai | Haru Kuroki | Nerea Alfonso |
| Pare | Gen Hoshino | Raúl Llorens |
| Mare | Kumiko Aso | Isabel Valls |
| Yukko | Mitsuo Yoshihara | Àlex Messeguer |
| Àvia | Yoshiko Miyazaki | Mercè Montalà |
| Avi | Koji Yakusho | Francesc Belda |
| Besavi | Masaharu Fukuyama | Xavier Fernández |
| Font: Anime News Network |||

## Referències

* ↑ «Mirai, la meva germana petita». Base de dades del cinema en català. Gencat.cat. [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «Mirai, la meva germana petita». Filmincat. Arxivat de l'original el 2019-07-28. [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ «Winners & Nominees 2019». Golden Globes. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2020. [Consulta: 23 gener 2019].
* ↑ «Critics' Choice Awards». Critics' Choice Awards. [Consulta: 23 gener 2019].
* ↑ «91st Oscars® nominees». Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 23 gener 2019].
* ↑ Pedersen, Erik; Pedersen, Erik. «Annie Awards: ‘Spider-Man: Into The Spider-Verse’ Snares Best Animated Feature & Six Others – Winners List» (en anglès), 03-02-2019. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Mirai». Time Out Barcelona. [Consulta: 28 juliol 2019].
# Nazlet Zeid

Nazlet Zeid o Nazlat ash-Sheikh Zeid (àrab: نزلة الشيخ زيد, Nazlat ax-Xayẖ Zayd) o encara Khirbet Nazlet Zeid (àrab: خربة نزلة زيد, Ḫirbat Nazlat Zayd) és una vila palestina de la governació de Jenin, a Cisjordània, al nord de la vall del Jordà. Es troba a l'Àrea C, posada sota total control civil i militar israelià, i el Mur de Cisjordània travessa la vila. Segons el cens de l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques (PCBS), Nazlet Zeid tenia 704 habitants en 2007.

## Història

A L'ocàs de l'Imperi Otomà hi ha constància d'un lloc anomenat Sheik Zeid, que es creu que prové d'un nom personal. Al cens de Palestina de 1922 elaborat per les autoritats del Mandat Britànic de Palestina, Kh. al-Sheikh Zaid tenia una població de deu habitants, tots musulmans. Els habitants pertanyien majoritàriament a la família Al-Kilani. La vila rebia el nom del xeic Zeid Kilani, l'antic líder de la família Kilani. La vila fou el lloc on el 1935 es van enfrontar les forces del líder anticolonial Izz al-Din al-Qassam i les tropes del mandat Britànic, que acabà amb la mort d'al-Qassam.
Al cens de 1945 la població de Nazlet Zeid fou comptada amb la de Ya'bad, segons un cens oficial de terra i població.
Com a conseqüència de la guerra araboisraeliana de 1948, i després dels acords d'armistici araboisraelians de 1949, Nazlet Zeid va passar a pertànyer a Jordània i després de la guerra dels Sis Dies de 1967, ha estat sota domini israelià.

## Referències

* ↑ «Table 26 (Cont.): Localities in the West Bank by Selected Indicators, 2007» (en arabic) p. 106. Palestinian Central Bureau of Statistics, 2007. Arxivat de l'original el 2019-04-09. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ Palmer, 1881, p. 153
* ↑ Barron, 1923, Table V, Sub-district of Jenin, p. 30
* ↑ Gobierno de Palestina, Departament d'Estadística, 1945, p. 17
* ↑ Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 55
* ↑ Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 100
* ↑ Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 150

## Bibliografia

* Barron, J.B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923.
* Gobierno de Jordan, Departamento de Estadística. First Census of Population and Housing. Volume I: Final Tables; General Characteristics of the Population, 1964.
* Gobierno de Palestina, Departamento de Estadística. Village Statistics, April, 1945, 1945.
* Hadawi, S. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.

## Enllaços externs

* Welcome To Kh. Nazlet Zeid
* Survey of Western Palestine, Map 8: IAA, Wikimedia commons
# Mai és tard

Mai és tard (originalment en anglès, Danny Collins) és una pel·lícula de comèdia dramàtica estatunidenca del 2015 escrita i dirigida per Dan Fogelman en el seu debut com a director. Inspirada en la història real del cantant de folk Steve Tilston, la pel·lícula és protagonitzada per Al Pacino, Annette Bening, Jennifer Garner, Bobby Cannavale i Christopher Plummer. La cinta es va estrenar als cinemes el 20 de març de 2015. El 2016 es va estrenar el doblatge en català. Per la seva actuació, Pacino va ser nominat al Globus d'Or al millor actor musical o còmic el 2016.

## Argument

Danny Collins, una estrella del rock dels 70 que manté una relació amb una jove esbojarrada i coqueta amb qui pretén casar-se, fa 30 anys que no compon res, i es veu obligat a no parar de cantar les antigues cançons que l'han fet famós, unes cançons que ell odia i rebutja. El dia del seu aniversari, el seu mànager li fa un regal molt especial: una carta que John Lennon li va enviar quan començava a compondre, abans que gravés el seu primer disc i es fes famós. Aquesta carta, que ha estat perduda durant 40 anys, el fa reflexionar, i llavors decideix fer un tomb radical a la seva vida.

## Repartiment

* Al Pacino com a Danny Collins
* Annette Bening com Mary Sinclair
* Jennifer Garner com a Samantha Leigh Donnelly
* Bobby Cannavale com a Tom Donnelly
* Christopher Plummer com a Frank Grubman
* Nick Offerman com a Guy DeLoach
* César Evora com a Gabriel
* Josh Peck com Nicky Ernst
* Scott Lawrence com el Dr. Kurtz
* Fernando Colunga com a Fernando
* Michelle Vieth com a Selena
* Katarina Čas com a Sophie
* Brian Thomas Smith com a Judd
* Melissa Benoist com a Jamie
* Giselle Eisenberg com a Hope Donnelly
* Eric Michael Roy com al jove Danny Collins

## Referències

* ↑ Roberts, Laura «John Lennon letter to aspiring folk singer received nearly four decades later». Telegraph [Londres], 16-08-2010 [Consulta: 19 març 2013].
* ↑ «Mai és tard». ésAdir. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Danny Collins». Goldenglobes.com. [Consulta: 26 juny 2017].
# Les nits roges de Harlem

Les nits roges de Harlem (títol original en anglès: Shaft) és una pel·lícula estatunidenca de 1971 dirigida per Gordon Parks i produïda per Metro-Goldwyn-Mayer. És considerada com una de les fites més representatives del gènere anomenat blaxploitation. Ha estat doblada al català.

## Argument

Es tracta d'una pel·lícula d'acció amb elements del cinema negre. Shaft explica la història d'un detectiu privat negre, John Shaft, que rep la visita d'un polícia que li demana informació sobre un mafiós de Harlem anomenat Bumpy. Després, serà el mafiós qui demana ajuda al detectiu per rescatar la seva filla que ha estat segrestada per una banda rival. Shaft i un vell amic decideixen investigar-ho i s'infiltren en el món de l'hampa per trobar la noia, recorrent Harlem i els barris de la màfia italiana per trobar-la, ja que pot testificar contra el fill d'un important empresari blanc, acusat d'haver matat un home negre. La història va ser adaptada per Ernest Tidyman i John D. F. Black a partir de la novel·la homònima publicada pel mateix Tidyman el 1971.
La banda sonora Shaft, composta per Isaac Hayes va assolir com la pel·lícula un gran èxit, aconseguint el seu hit "Theme from Shaft" l'Oscar a la millor cançó original.

## Repartiment

* Richard Roundtree: John Shaft
* Moses Gunn: Bumpy Jonas
* Charles Cioffi: Vic Androzzi
* Christopher St. John: Ben Buford
* Gwenn Mitchell: Ellie Moore
* Lawrence Pressman: Sergent Tom Hannon
* Antonio Fargas: Bunky
* Gertrude Jeannette: la vella
* Ed Bernard: Poerco
* Gordon Parks: el propietari de l'apartament (no surt als crèdits)

## Seqüeles i noves versions

Es van dur a terme dues seqüeles, Shaft's Big Score el 1972 i Shaft in Africa el 1973. Posteriorment es va dur a terme una sèrie de televisió durant la temporada 1973-1974 a la cadena CBS. El 2000 es va realitzar una nova versió, Shaft. The Return, amb Samuel L. Jackson al paper principal.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1972. Oscar a la millor cançó original per Isaac Hayes amb "Theme from Shaft"
* 1972. Globus d'Or a la millor banda sonora per Isaac Hayes
* 1972. Grammy a la millor banda sonora escrita per pel·lícula per Isaac Hayes

### Nominacions

* 1972. Oscar a la millor banda sonora per Isaac Hayes
* 1972. BAFTA a la millor música per Isaac Hayes
* 1972. Globus d'Or a la millor cançó original per Isaac Hayes amb "Theme from Shaft"
* 1972. Globus d'Or a la millor nova promesa masculina per Richard Roundtree

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Les nits roges de Harlem. esadir.cat.
* ↑ «Shaft». The New York Times.
* ↑ «The 44th Academy Awards» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 20 desembre 2023].
# La Ròcabrussana

La Ròcabrussana (en francès La Roquebrussanne) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 638 | 710 | 662 | 809 | 1.235 | 1.672 | 2.061 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Paul Caporali | |
| 2008- | Michel Gros | |

## Referències

* ↑ Forma adoptada per la viquipèdia occitana
# Trebòns de Luishon

Trebòns de Luishon (francès Trébons-de-Luchon) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bombardeig de riu Martín

El bombardeig de riu Martín fou l'operació naval més important de la Guerra d'Àfrica entre el Marroc i Espanya del 1859 i 1860.
El riu Martín era el nom colonial del riu Martil. Aquest havia estat escollit per Leopoldo O'Donnell com a lloc per desembarcar les tropes expedicionàries, però els oficials de marina van dissuadir al comandant en cap de portar-ho a terme perquè consideraven que amb els mitjans que tenia la marina (10 vaixells i 4 velers) no es podia fer front a la capacitat de foc artiller del fortí marroquí construït a la boca del riu. Finalment el desembarcament es va fer a Ceuta.
El comandant en cap va creure els oficials i no va fer comprovar el fortí marroquí. Això fou un greu error, ja que la zona de la frontera de Ceuta estava molt ben protegida i en canvi les defenses de riu Martil eren molt menys importants del que suposaven els oficials.
El 29 de desembre de l'1859 una esquadra de vuit vaixells va bombardejar el fortí de la boca del riu Martín, i després de poc temps de disparar l'artilleria el fortí va deixar de respondre; totes les seves bateries estaven fora de servei, probablement moltes ja abans del bombardeig. El desembarcament en aquest lloc hauria estalviat la vida a molts soldats dels dos bàndols.
Actualment la vila de Martil, a la banda nord del riu homònim és un centre turístic i el fortí bombardejat és desaparegut.

## Referències

* ↑ «Maroc >> Tanger Tétouan Al Hoceïma >> Martil» (en francès). Infos Tourisme Maroc. [Consulta: 30 desembre 2019].
# Murder, Inc.

Murder, Inc. és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Burt Balaban i Stuart Rosenberg, estrenada el 1960.

## Argument

Al Nova York dels anys 30, dos treballadors d'un nightclub es veuen forçats a col·laborar amb una famosa banda de gàngsters.

## Repartiment

* Stuart Whitman: Joey Collins
* May Britt: Eadie Collins
* Henry Morgan: Burton Turkus
* Peter Falk: Abe ‘Kid Twist’ Reles
* David J. Stewart: Louis ‘Lepke’ Buchalter
* Simon Oakland: Tinent Detectiu William Flaherty Tobin
* Sarah Vaughan: cantant del Nightclub
* Morey Amsterdam: Walter Sage
* Eli Mintz: Joe Rosen
* Joseph Bernard: Mendy Weiss
* Warren Finnerty: Bug Workman
* Sylvia Miles: Sadie
* Joseph Campanella: Panto
* Seymour Cassel (no surt als crèdits)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1961: Oscar al millor actor secundari per Peter Falk

## Referències

* ↑ «Murder, Inc.». The New York Times.
# Nòstra Dama de la Rovièira

Nòstra Dama de la Rovièira (en francès Notre-Dame-de-la-Rouvière) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Little Nellie Kelly

Little Nellie Kelly és una pel·lícula musical estatunidenca de Norman Taurog, estrenada el 1940 basada en el musical del mateix nom de George M. Cohan que va ser un èxit a Broadway el 1922 i 1923. El film va ser escrit per Jack McGowan i dirigida per Norman Taurog. El repartiment incluia Judy Garland, George Murphy, Charles Winninger i Douglas McPhail.
La pel·lícula és notable per incloure Judy Garland només en l'escena de mort a la pantalla, encara que reapareix a la pel·lícula: la filla del personatge que va morir.

## Argument

La noia irlandesa Nellie està enamorada de Jerry Kelly, tot i que el seu pare hi està en contra. Nellie i Jerry aviat es casen i tenen plans d'anar a Nova York, cosa que enfureix més el pare de Nellie. Tanmateix, la por de no veure mai més la seva filla convenç l'home de dirigir-se també als Estats Units. A Nova York, Jerry es fa policia, i sembla més fàcil que lluitar amb el seu sogre. La tragèdia es dona quan Nellie mor en el part.

## Repartiment

* Judy Garland: Nellie Kelly / Little Nellie Kelly
* George Murphy: Jerry Kelly
* Charles Winninger: Michael 'Mike' Noonan
* Douglas McPhail: Dennis Fogarty
* Arthur Shields: Timothy Fogarty
* Rita Page: Sra. Mary Fogarty
* Forrester Harvey: Moriarity
* James Burke: Sergent de policia McGowan
* George Watts: M. Keevan

## Referències

* ↑ Little Nelly Kelly a Internet Broadway Database (anglès)
* ↑ «Little Nellie Kelly». The New York Times.
# Porrièras

Porrièras (en francès Pourrières) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 905 | 980 | 1.270 | 1.718 | 2.631 | 3.985 | 4.439 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1960 | Fernand Estrailler | |
| 1960-1977 | Marius Michel | |
| 1977-1989 | Michel Delenne | |
| 1989-2001 | Jacques Gouirand | |
| 2001- | Sébastien Bourlin | UMP |

## Referències

* ↑ Forma adoptada per la viquipèdia occitana
# Montclar de Lauragués

Montclar de Lauragués (francès Montclar-Lauragais) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 2 setembre 2010].
# Shufa (Tulkarem)

Shufa (àrab: شوفه, Xūfa) és una vila palestina de la governació de Tulkarem, a Cisjordània, 6 kilòmetres al sud-est de Tulkarem. Es troba vora la Línia verda que separa Cisjordània d'Israel. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 2.573 habitants el 2016. En 1997 el 5.4% de la població de Shufa eren refugiats. Les instal·lacions sanitàries per Shufa són a Kafr al-Labad o Saffarin on són designades com a MOH nivell 2.

## Referències

* ↑ Projected Mid -Year Population for Tulkarm Governorate by Locality 2004- 2006 Arxivat 2014-01-14 at Archive.is Palestinian Central Bureau of Statistics.
* ↑ Palestinian Population by Locality and Refugee Status Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
* ↑ Health care Facilities Tulkarm Governorate

## Bibliografia

* Barron, J. B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923.
* Conder, Claude Reignier; Kitchener, H.H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 2. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1882. (p. 161)
* Dauphin, Claudine. La Palestine byzantine, Peuplement et Populations (en francès). III : Catalogue. Oxford: Archeopress, 1998. (p. 766)
* Guérin, V. Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (en francès). 2: Samarie, pt. 2. París: L'Imprimerie Nationale, 1875. (p. 212)
* Hadawi, S. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal. Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft, 1977. ISBN 3-920405-41-2. (p. 126)
* Mills, E.. Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine, 1932.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881. (p. 192)

## Enllaços externs

* Welcome To Shufa
* Survey of Western Palestine, Map 11: IAA, Wikimedia commons
# Nascut per guanyar

Nascut per guanyar (títol original en anglès: Born to Win) és una pel·lícula estatunidenca d'Ivan Passer del 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un junkie conegut sota el nom de Jay Jay intenta de remuntar el pendent, i amb l'ajuda de la dona que estima.

## Repartiment

* George Segal: J
* Karen Black: Parm
* Paula Prentiss: Veronica
* Jay Fletcher: Billy Dynamite
* Héctor Elizondo: Vivian
* Robert De Niro: Danny
* Ed Madsen: Detectiu
* Marcia Jean Kurtz: Marlene

## Referències

* ↑ esadir.cat. Nascut per guanyar. esadir.cat.
* ↑ «Born to win». The New York Times.
# Mistress

Mistress és una pel·lícula còmica del 1992 dirigida per Barry Primus i protagonitzada per Robert De Niro, Danny Aiello, Eli Wallach, Robert Whul, Christopher Walken i Martin Landau.

## Argument

La història gira al voltant d'un arruïnat guionista de Hollywood, en Marvin Landisman (Robert Whul), que ha fet un guió que ha llegit en Jack Roth (Martin Landau), un productor que vol ajudar en Marvin a trobar inversionistes per realitzar la pel·lícula.
Troben gent que vol invertir-hi, com el despietat Evan (Robert De Niro), el trastornat veterà de guerra Carmine (Danny Aiello) i l'excèntric milionari George (Eli Wallach). Pel que sembla, però, cada un dels inversionistes té la seva pròpia noia per incloure a la pel·lícula, com la Beverly (Sheryl Lee Ralph) o la Patricia (Jean Smart).
Gradualment, el guionista és obligat a cedir davant els estàndards i fer canvis en el guió per conformar els seus patrocinadors, fins que l'aparença de les seves idees originals es dilueix. El projecte, a més a més, provoca tensió entre en Marvin i la seva dona (Laurie Metcalf).

## Repartiment

* Robert De Niro
* Danny Aiello
* Eli Wallach
* Robert Whul
* Christopher Walken
* Martin Landau
* Sheryl Lee Ralph
* Jean Smart
* Laurie Metcalf
* Chuck Low
* Ernest Borgnine
* Tuesday Knight
* Jace Alexander
* Vasek Simek
# Lladres d'estar per casa

Lladres d'estar per casa (títol original: Small Time Crooks) és una pel·lícula estatunidenca de Woody Allen estrenada el 2000 i doblada al català.

## Argument

Ray Winkler, truà anomenat (sarcàsticament?) 'el cervell', s'envolta d'una banda de penjats per efectuar un robatori en un banc. Per això decideixen perforar un túnel des d'una petita botiga fins a la sala dels cofres. Per això, demanen a Frenchy que asseguri una cobertura venent galetes. El robatori falla d'una manera saborosa, però les galetes fan furor i Frenchy i Ray es fan rics amb les galetes. Rica però sense cultura i sense gust, Frenchy somia pertànyer a l'alta societat i amb apreciar l'òpera. Allà coneix David, esteta i director d'una galeria d'art a qui demana "lliçons de vida". La ingènua Frenchy no quedarà decebuda.

## Repartiment

* Woody Allen: Ray Winkler
* Tracey Ullman: Frenchy Fox Winkler
* Hugh Grant: David
* Elaine May: May
* Michael Rapaport:Danny
* Tony Darrow: Tommy
* Jon Lovitz: Benny

## Escenes més interessants

* La recepció a casa dels Winkler... i la decoració del pis.
* La presa de pèl de Frenchy quan es nega a prestar els diners a Ray per fer el robatori.
* L'obra de teatre contemporani que fa que Ray s'adormi.
* El robatori del collaret i les rèpliques estúpides de la pobra May.
* Les escenes on la banda cava el túnel per arribar al banc.

## Rebuda

"Una de les últimes grans obres d'Allen que elabora un exercici de comèdia magníficament construït. (...) arremet sense pietat, entre riallades, contra la cultura de l'èxit."

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Lladres d'estar per casa». [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ Holden, Stephen «FILM REVIEW; Just Take the Money and Run? Nah, She Wants Class and Culcha» (en anglès). The New York Times, 19-05-2000. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Palomo, Miguel Angel «Granujas de medio pelo». El País.
# Artiga (Var)

Artiga (en francès Artigues) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 46 | 62 | 53 | 70 | 112 | 110 | 222 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gabriel Magne | |
# L'últim pistoler

L'últim pistoler (original: The Shootist), és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Don Siegel estrenada el 1976 amb John Wayne al seu últim paper en el cinema. Ha estat doblada al català.

## Argument

Afectat d'una malaltia incurable, John Bernard Books (John Wayne), l'últim dels professionals llegendaris del gallet, entra tranquil·lament a Carson City per rebre cures del seu vell amic el Dr. Hostetler (James Stewart). Sabent que els seus dies estan comptats, troba comoditat i tranquil·litat en una pensió portada per una vídua (Lauren Bacall) i el seu fill (Ron Howard). Però Books no està destinat a morir en pau; davant les perspectives de la decadència física i d'una agonia atroç, escull marxar com sempre ha viscut, les armes a la mà, en un últim combat.

## Repartiment

* John Wayne: J.B.Books
* Lauren Bacall: Salt Rogers
* Ron Howard: Gillom Rogers
* James Stewart: Dr. E.W. Hostetler
* Richard Boone: Mike Sweeney
* Hugh O'Brian: Jack Pulford
* Bill McKinney: Jay Cobb
* Harry Morgan: Marshal de Carson City
* John Carradine: Hezekiah Beckum
* Sheree North: Serepta, ex-promesa de Books
* Scatman Crothers: Moses Brown

## Nominacions

1977
* Oscar a la millor direcció artística per Robert F. Boyle i Arthur Jeph Parker
* BAFTA a la millor actriu per Lauren Bacall
* Globus d'Or al millor actor secundari per Ron Howard

## Referències

* ↑ L'últim pistoler
* ↑ «The shootist». The New York Times.

## Bibliografia

* Éric Leguèbe Història universal del western, edicions France-empire, París, 1989
* Éric Leguèbe, Ciné guide, 16000 films de A a Z, France loisirs, Paris, 1993 ISBN 2724275926