OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ben Lear

Benjamin Lear (Hamilton, Ontario, Canadà, 12 de maig de 1879 - Murfreesboro, Tennessee, 2 de novembre de 1966) va ser un general dels Estats Units que va servir a la guerra hispano-estatunidenca, la guerra filipino-estatunidenca i la Primera i Segona Guerra Mundial.

## Joventut

Ben Lear entrà a l'exèrcit el 1898, quan va ingressar al 1r d'Infanteria de Colorado, del cos de voluntaris, per participar en la guerra hispano-estatunidenca com a primer sergent. Durant la guerra filipino-estatunidenca va ser ascendit a segon tinent, primer al 1r de Colorado i posteriorment al 36è d'Infanteria del cos de voluntaris. En acabar la guerra entrà a l'exèrcit regular com a sergent.

## Jocs Olímpics

El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del concurs per equips del programa d'hípica, amb el cavall Poppy; formant equip amb John Montgomery, Ephraim Graham i Guy Henry. En el concurs individual acabà en setena posició. En la prova de salts d'obstacles per equips fou quart.

## Vida militar

Posteriorment va servir en la Primera Guerra Mundial. El 1922 es graduà a l'Army School of the Line, el 1923 a l'Army General Staff School i el 1926 a l'Army War College.
Va ser ascendit a general de brigada el maig de 1936 i a major general l'octubre de 1938. Va comandar la 1a Divisió de Cavalleria de 1936 a 1938, i el Sector Pacífic de la Zona del Canal de Panamà de 1938 a 1940.
Lear fou ascendit a tinent general l'octubre de 1940. Entre el 20 d'octubre de 1940 i el 25 d'abril de 1943 va ser comandant general del Segon Exèrcit dels Estats Units, i com a tal, va ser l'encarregat d'entrenar a un gran nombre de soldats nord-americans durant la Segona Guerra Mundial. Es va fer conegut com un disciplinari estricte.
Lear va ascendir a tinent general a l'octubre de 1940 i va ser comandant general del Segon Exèrcit dels EUA del 20 d'octubre de 1940 al 25 d'abril de 1943. Com a tal, va ser l'encarregat d'entrenar a un gran nombre de soldats estatunidencas durant la Segona Guerra Mundial.
El maig de 1943, en fer 64 anys, es va jubilar, però immediatament va ser reincorporat al servei per servir al Consell personal del Secretari de Guerra i fou ascendit a tinent general. A la mort del tinent general Lesley J. McNair a Normandia el juliol de 1944, Lear es va convertir en Comandant General de les Forces Terrestres de l'Exèrcit .
La manca de soldats provocat pel contraatac alemany de les Ardenes va fer que el gener de 1945 fos nomenat subdirector del Teatre d'operacions europeu. Finalment es retirà de l'exèrcit el juliol de 1945 i fou promogut a general el 19 de juliol de 1954.
Morí el novembre de 1966 a Murfreesboro, Tennessee, i fou enterrat al Cementiri nacional d'Arlington.

## Referències

* ↑ «Ben Lear Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 20 setembre 2017].
* ↑ R. Manning Ancell and Christine M. Miller, The Biographical Dictionary of World War II Generals and Flag Officers ISBN 0-313-29546-8, p. 184
* ↑ Cementiri nacional d'Arlington
# Davis (Virgínia de l'Oest)

Davis és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 624 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Davis tenia 624 habitants, 290 habitatges, i 176 famílies. La densitat de població era de 211,3 habitants per km².
Dels 290 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.221 $ i la renda mediana per família de 31.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.607 $ mentre que les dones 17.250 $. La renda per capita de la població era de 22.399 $. Entorn del 14,6% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Davis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Davis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alexandre I Balas

Alexandre Balas, traduït com "el tro", "el llamp" o "el senyor", (en llatí Alexander Balas, en grec antic Αλέξανδρος Βάλας) fou rei selèucida de l'any 150 aC al 146 aC.
Encara que es feia passar per fill d'Antíoc IV Epifanes, es creu que era un aventurer nascut a Esmirna d'origen humil. Heraclides, antic primer ministre i germà del sàtrapa de Babilònia Timarc, el va utilitzar per organitzar una aliança contra el rei Demetri I Soter encapçalada per Pèrgam, Egipte i Roma. El Senat romà el va reconèixer com a legítim rei al 154 aC i va esclatar la guerra civil. El 150 aC es va produir a Antioquia una revolta al seu favor i Demetri I va morir a la lluita. Alexandre va ser proclamat rei i es va casar amb Cleòpatra Thea, filla de Ptolemeu VI Filomètor, sota influència del qual va governar.
El 147 aC Demetri II Nicàtor, fill de Demetri I Soter, es va revoltar; el seu lloctinent Apol·loni va desembarcar amb alguns partidaris a Fenícia i va atreure partidaris a la causa del seu senyor tant a Fenícia com a Palestina. Jonatan Macabeu, aliat a Alexandre, el va atacar a Jaffa i Apol·loni va fugir cap a Jamnia i després mes al sud perseguit per Jonatan, que el va derrotar altra vegada a Ashod. Després Jonatan va entrar a Ascaló sense lluita. Mentrestant Demetri havia desembarcat amb mercenaris cretencs a la costa prop d'Antioquia. Ptolemeu VI d'Egipte, amb el pretext d'ajudar a Alexandre, va envair Celesíria que de fet va annexionar. Això va fer que patís un atemptat a mans d'Amoni, un dels favorits d'Alexandre, i llavors Ptolemeu va capgirar la seva aliança i va donar suport a Demetri, que va guanyar una batalla decisiva prop d'Antioquia (La batalla de l'Orontes 146 aC) i va entrar a la ciutat on va ser coronat rei. Es va casar amb la filla de l'egipci, Cleòpatra Thea, que va abandonar a Alexandre per ordre del seu pare.
Alexandre es va escapar al territori dels Nabateus, on el seu rei el va fer matar i en va enviar el cap a Ptolemeu VI Filomètor, que va morir poc després a causa de les ferides rebudes en la batalla de l'Orontes i els egipcis van evacuar la Celesíria.

## Referències

* ↑ Alexander Balas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 114
| Precedit per: Demetri I Soter | Imperi Selèucida | Succeït per: Demetri II Nicàtor |
# Marburg

«Marburg» té aquests significats:
* Marburg an der Lahn, ciutat d'Alemanya a l'estat de Hessen
* Maribor (en alemany Marburg an der Drau), ciutat d'Eslovènia
* Marburg-Biedenkopf, districte a la regió de Gießen a l'estat federat de Hessen (Alemanya)
* Virus de Marburg
* Universitat de Marburg
* Marburg (teatre), obra teatral de Guillem Clua.
# Arvor Hansen

Arvor Hansen (Copenhaguen, 5 de novembre de 1886 – Frederiksberg, 19 de juny de 1962) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou quart en la el concurs complet per equips del programa de gimàstica.
Quatre anys més tard, als Jocs Olímpics d'Estocolm, va guanyar la medalla de bronze en el Concurs per equips, sistema lliure del programa de gimnàstica. En aquests mateixos Jocs fou vint-i-sisè en el concurs complet individual.

## Referències

* 1 2 «Arvor Hansen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
# William Libbey

William A. "Bill" Libbey, III (Jersey City, Nova Jersey, 27 de març de 1855 - Princeton, Nova Jersey, 6 de setembre de 1927) va ser un professor de geografia física de la Universitat de Princeton. Fou membre de l'equip olímpic de tir als Jocs Olímpics de 1912 i coronel de la Guàrdia Nacional de Nova Jersey. El 1877 va fer la primera ascensió al Mont Princeton.

## Primers anys

Nascut a Jersey City, Nova Jersey, era fill de William Libbey, Jr., un ric comerciant de Nova York, i Elizabeth Marsh (Libbey). Com a estudiant a Princeton, Libbey fou el responsable de l'adopció del taronja i negre com a colors de l'escola.

## Professor

Libbey es va graduar a Princeton el 1877 i aquell mateix estiu va emprendre una expedició científica a l'Oest. Va ser en el marc d'aquesta expedició que la tarda del 17 de juliol de 1877 va coronar per primera vegada el cim del mont Princeton. Després de passar l'estiu a l'Oest marxà a estudiar a Berlín i París.
En tornar als Estats Units Libbey es doctorà en geologia el 1879, sent el primer que ho feia a Princeton. El 1880 va ser nomenat director del Museu de geologia i arqueologia, així com a professor associat per impartir geografia física. El 1883 va ser nomenat professor a temps complet i va continuar donant classes de geografia física.
El 1897 Libbey va estar involucrat en la controvèrsia sobre si els Acoma havien viscut mai a la Mesa Encantada. Després d'un gran esforç, va passar unes quantes hores al cim de la mesa i va arribar a la conclusió que l'indret no havia estat mai ocupat. Treballs posteriors han demostrat que la conclusió de Libbey va ser precipitada.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà la competició de tir al cérvol, tret simple per equips del programa de tir, en què guanyà la medalla de plata.
Libbey morí a Princeton, Nova Jersey.

## Referències

* 1 2 Merritt, J. I. (1997) "The Once and Future Mountain" Princeton Alumni Weekly Princeton University
* 1 2 3 «"Geological and Geophysical Sciences, Department of " Princeton University». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Bearse, Myrna. Princeton: Still Making History. Indigo Custom Publishing, 2005, p. 7. ISBN 978-0976287575.
* ↑ «Princeton's Colors: The Orange and the Black». Princeton University.
* ↑ "William Libbey and the 1877 Expedition" Princeton Alumni Weekly Princeton University
* ↑ Simmons, Marc (20 de maig de 2006) "Trail dust: The Enchanted Mesa: myth or true tale?" The Santa Fe New Mexican Arxivat 31 de maig de 2008 a Wayback Machine.
* ↑ «Bill Libbey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 20 juliol 2017].

## Enllaços externs

* "William Libbey and the 1877 Expedition" Princeton Alumni Weekly Princeton University
* "William Libbey Correspondence" Princeton University listed correspondents
# Falling Spring

Falling Spring és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 209 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Falling Spring tenia 209 habitants, 85 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 158,2 habitants per km².
Dels 85 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.469 $ i la renda mediana per família de 25.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.500 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 10.721 $. Entorn del 23,6% de les famílies i el 24,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Falling Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Falling Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Surcamps

Surcamps és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 69 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Surcamps era de 69 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família i 5 estaven desocupats. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 27 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Surcamps el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 34 eren actives i 9 eren inactives. De les 34 persones actives 33 estaven ocupades (21 homes i 12 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 9 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Surcamps hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 231 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Surcamps a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Surcamps a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Zhang Wen (dinastia Han)

    En aquest nom xinès, el cognom és Zhang.
Zhang Wen (mort el 191) va servir com a ministre d'obres durant la Dinastia Han Oriental. Va ser, en un moment donat, el superior de Dong Zhuo i Sun Jian quan ell va servir com el comandant de l'exèrcit Han contra la Rebel·lió de la Província de Liang.

## En la ficció

En la novel·la històrica de Luo Guanzhong, Romanç dels Tres Regnes, Zhang Wen va ser assassinat per Lü Bu en un sopar festiu amb molts oficials presents. Lü Bu era el fill adoptat del tirànic senyor de la guerra Dong Zhuo, que va ordenar a Lü Bu d'allunyar a Zhang Wen de la concurrència, tallar-li el cap, i portar el mateix en safata de plata per mostrar-se'l als altres hostes. Dong Zhuo llavors va anunciar als altres oficials que s'havia descobert una carta de Zhang Wen a Yuan Shu, un dels senyors de la guerra rivals de Dong Zhuo, en la qual es veia que Zhang havia estat maquinant en contra de Dong. Dong Zhuo li va dir a la resta de l'assemblea de no preocupar-se, ja que cap d'ells es veia implicat en la carta.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Referències

* ↑ Pirazzoli-t'Serstevens, Michèle.. Les dynasties Qin et Han : histoire générale de la Chine (221 av. J.-C.-220 apr. J.-C.). París: Les Belles lettres, 2017, ©2017. ISBN 978-2-251-44638-7.
* ↑ Luo, Guanzhong. «Capítol 8». A: The Romance of the Three Kingdoms (en anglès). Traducció: Charles Henry Brewitt-Taylor, 1925.
# Tros

Segons la mitologia grega, Tros (en grec antic Τρώς) fou rei de Dardània i de tota la regió homònima, que es va anomenar Tròade en honor seu.
Tros era fill del rei Erictoni de Dardània, fill al seu torn de Dàrdan i d'Astíoque, filla del déu-riu Simois. Va heretar el regne quan va morir el seu pare. Es casà amb la nimfa Cal·lírroe, filla del déu fluvial Escamandre, amb qui engendrà:
* Ilos, fundador i rei de Troia.
* Assàrac, rei de Dardània
* Cleòpatra
* Ganimedes, coper dels déus olímpics.
Quan Zeus va raptar el fill petit de Tros, Ganimedes, aquest va suplicar-li, però el déu va enviar el seu missatger Hermes per regalar-li a Tros dos cavalls que podien córrer damunt l'aigua. A més, Hermes va explicar-li a Tros que el seu fill va ser fet immortal per Zeus i que vivia a l'Olimp com a catamita dels déus, una posició de gran prestigi.
El seu fill Ilos va fundar una nova ciutat a la Tròade, a la riba del riu Escamandre, que va anomenar Ílion (tot i que és més coneguda com a Troia). Quan Tros va morir, els seus dos fills van repartir-se els seus dominis.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 214. ISBN 8429741461.
Viccionari
# Carl Krebs (gimnasta)

Carl Immanuel Krebs (Aarhus, Midtjylland, 12 de febrer de 1889 – Slagelse, Sjælland, 15 de maig de 1971) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de bronze en el Concurs per equips, sistema lliure del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Carl Krebs Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d'agost 2011. [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
# Walden Martin

Walden Martin (Garyville, 28 de setembre de 1891 - Zephyrhills, novembre 1966) va ser un ciclista estatunidenc, que va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm de 1912.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Estocolm, on va disputar dues proves del programa de ciclisme. Va guanyar la medalla de bronze en la contrarellotge per equips, formant equip amb Carl Schutte, Albert Krushel i Alvin Loftes; mentre en la contrarellotge individual finalitzà en dissetena posició.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Walden Martin». [Consulta: 28 gener 2022].
# Flatwoods (Virgínia de l'Oest)

Flatwoods és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 348 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Flatwoods tenia 348 habitants, 146 habitatges, i 102 famílies. La densitat de població era de 126,8 habitants per km².
Dels 146 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.500 $ i la renda mediana per família de 35.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 15.938 $. La renda per capita de la població era de 18.025 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Flatwoods». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Flatwoods». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aeroport de Berlín-Brandenburg

L'Aeroport de Berlín-Brandenburg "Willy Brandt" (alemany: Flughafen Berlin Brandenburg „Willy Brandt“) (IATA: BER, ICAO: EDDB) és un aeroport internacional emplaçat a Schönefeld, a l'estat de Brandenburg, just al sud de la capital alemanya Berlín, 18 kilòmetres al sud-est del centre de la ciutat. Rep el nom de l'antic batlle de Berlín Occidental i canceller d'Alemanya Occidental Willy Brandt.
L'aeroport hauria de ser l'únic aeroport comercial de Berlín al substituir els antics aeroports de Schönefeld, Tegel i Tempelhof (aquest darrer clausurat l'any 2008), i dona servei a Berlín i a l'estat de Brandenburg. La inauguració estava prevista inicialment per octubre de l'any 2011, després de cinc anys d'obres començades l'any 2006. No obstant això, el projecte va experimentar una sèrie de successius retards a causa de la corrupció i mala planificació.
L'aeroport de Brandenburg de Berlín finalment s'obrí al trànsit el 31 d'octubre de 2020. Les instal·lacions de passatgers reformades de l'antic aeroport de Schönefeld, finalment es van mantenir i van ser integrades com a la «Terminal 5» descentralitzada.

## Referències

* ↑ Bowlby, Chris «The airport with half a million faults». BBC News, 29-06-2019.
* ↑ ; Marsh, Sarah «germany-airport-idUSL5E9C62LC20130107 El nou aeroport de Berlín es retarda fins al 2014». Reuters. Tim Dobbyn, 06-01-2013.
* ↑ Eddy, Melissa «Mayor to Leave Panel Overseeing Delayed Berlin Airport». , 07-01-2013.
* ↑ «Korruptionsver dacht auf BER-Baustelle: Mehdorns Desaster ist perfekt» (en alemany). Der Spiegel, 28-05-2014.
* ↑ «Eröffnung im Herbst 2020? "Garantien für den BER kann keiner geben"».
* ↑ «Der BER bleibt noch drei Jahre ein Geisterflughafen». welt, 15-12-2017 [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «Geheimes BER-Eröffnungsdatum: Hauptstadtflughafen soll im September 2019 starten». Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 18 novembre 2017].
* ↑ «So steht es um den BER». tagesspiegel.de, 17-11-2017. [Consulta: 8 agost 2020].
* ↑ «Berliner Flughafen erst 2021 fertig?». Frankfurter Allgemeine Zeitung [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Flughafen BER eröffnet womöglich erst 2021». Berliner Morgenpost, 23-11-2017. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Nichteröffnung des BER kostet monatlich etwa 10 Mio. Euro». baulinks. [Consulta: 5 febrer 2018].
* ↑ «Tuev bezweifelt Zeitplan für BER». airliners. [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ berliner-kurier.de 1 October 2020
* ↑ aerotelegraph.com - "Moving schedule" (alemany) 1 octubre 2020