OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scarus persicus

Scarus persicus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.
Poden assolir els 50 cm de longitud total i els 1.500 g de pes. Es troba des del Golf Pèrsic fins al sud d'Oman.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bruce, R.W. i J.E. Randall, 1984. Scaridae. In W. Fischer and G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. (Western Indian Ocean fishing area 51). volume 3. [var. pag.] FAO, Roma.
# Gymnothorax woodwardi

Gymnothorax woodwardi és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes. Es troba a la franja costanera de l'oceà ínidc a l'estat d'Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ Sa-a, Pascualita; Ortañez, Auda Kareen. «Gymnothorax woodwardi McCulloch, 1912 Woodward's moray» (en anglès). FishBase.
* ↑ «Gymnothorax woodwardi» (en anglès). Fishes of Australia. [Consulta: 26 agost 2020].
# Rasbora laticlavia

Rasbora laticlavia és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes. Poden assolir els 11,2 cm de longitud total.
Es troba a Kalimantan (Indonèsia).

## Referències

* 1 2 Casal, Christine Marie V. «Rasbora laticlavia Siebert & Richardson, 1997» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Siebert, D.J. i P.J. Richardson, 1997. Rasbora latoclava, a new cyprinid from Kalimantan, Indonesia, and lectotype designation for R. vaillantii. Ichthyol. Explor. Freshwat. 8(1):89-95.
# Dawkinsia arulius

Dawkinsia arulius és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes. Poden assolir els 12 cm de longitud total. Es troba a l'Índia.

## Referències

* 1 2 Torres, Armi G. «Dawkinsia arulius (Jerdon, 1849) Arulius barb» (en anglès). FishBase.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Pethiyagoda, R. i M. Kottelat, 2005. A review of the barb of the Puntius filamentosus group (Teleostei: Cyprinidae) of southern India and Sri Lanka. Raffles Bull. Zool. Suppl. 12:127-144.
# Laetacara flavilabris

Laetacara flavilabris és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir fins a 8,2 cm de longitud total.
Es troba a Sud-amèrica a laconca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Kullander, S. O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History. Cichlids Amazon: 1-431, Pls. 1-38.
* 1 2 «Laetacara flavilabris» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Benthophilus spinosus

Benthophilus spinosus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir fins a 3,4 cm de longitud total.
Es troba a la mar Càspia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.
* Boldyrev, V.S. i N.G. Bogutskaya 2007. Revision of the tadpole-gobies of the genus Benthophilus (Teleostei: Gobiidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(1):31-96.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
# Amblygobius neumanni

Amblygobius neumanni és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Randall, John E.; Earle, John L. «Amblygobius neumanni, a new species of shrimp goby from New Britain» (en anglès). Aqua, International Journal of Ichthyology, 11, 1, 2006, pàg. 19-24. Arxivat de l'original el 2020-10-27 [Consulta: 12 octubre 2020].

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
# Synodontis punctulata

Synodontis punctulata és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir fins a 25 cm de llargària total.
Es troba a Tanzània, Somàlia i Etiòpia a l'Àfrica.

## Referències

* ↑ Günther, A. «On some fishes from Kilima-Njaro District» (en anglès). Proceedings of the Zoological Society of London, (pt 1), 1889, pàg. 70-72, Pl. 8.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. : Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types. Zootaxa, 1418. 8 de març del 2007. ISBN 978-1-86977-058-7. PDF (anglès)
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA), Vol. 2.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Museum National d'Histoire Naturalle, París i Institut de Recherche pour le Développement, París, 815 p.
# Pimelodus atrobrunneus

Pimelodus atrobrunneus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.
Els adults poden assolir els 25,7 cm de llargària total. Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Uruguai al Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer 2004. Catálogo ilustrado de peixes do alto Rio Uruguai. Florianópolis: Editora da UFSC : Tractebel Energia. 128 p.: col. ill., col. maps; 25 cm.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
# Pangio atactos

Pangio atactos és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Referències

* ↑ Tan, H. H. & Kottelat, M. 2009. The fishes of the Batang Hari drainage, Sumatra, with description of six new species. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 20 (1): 13-70.
# Apsilus fuscus

Apsilus fuscus és una espècie de peix de la família dels lutjànids i de l'ordre dels perciformes.
Poden assolir fins a 75 cm de longitud total. Menja peixets, calamars i crustacis. És un peix marí de clima subtropical que viu entre 15-300 m de fondària. Es troba des de Mauritània fins a Namíbia, incloent-hi Cap Verd.

## Interès gastronòmic

La seua carn és de bona qualitat.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A., 1830. Historie naturelle des poissons. Tome Sixième. Livre sixième. Partie I. Des Sparoïdes; Partie II. Des Ménides. Hist. Nat. Poiss. v. 6. i-xxiv + 6 pp. + 1-559. Pls. 141-169.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Apsilus fuscus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1985. FAO species catalogue. Vol. 6. Snappers of the world. An annotated and illustrated catalogue of lutjanid species known to date. FAO Fish. Synop. 125(6):208 p.

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1995. Lutjanidae. Pargos. p. 1231-1244. A W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Anderson, W.D. Jr., 2002. Lutjanidae. Snappers. p. 1479-1504. A K.E. Carpenter (ed.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Atlantic. Vol. 3: Bony fishes part 2 (Opistognathidae to Molidae), sea turtles and marine mammals.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Lloris, D. i J. Rucabado, 1990. Lutjanidae. p. 773-779. A J. C. Quéro, J. C. Hureau, C. Karrer, A Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
# Salarias sexfilum

Salarias sexfilum és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per Albert Günther el 1861.
És ovípar. És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Oceà pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi (en anglès). v. 3. Londres: British Museum, 1861, p. i-xxv + 1-586 + i-x. DOI 10.5962/bhl.title.8809.
* 1 2 Garilao, Cristina V.; Luna, Susan M. «Salarias sexfilum Günther, 1861 Spalding's blenny» (en anglès). FishBase.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
# Cosmocampus banneri

Cosmocampus banneri és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes. Poden assolir fins a 5,8 cm de longitud total.
És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua. És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 2-30 m de fondària. Es troba des del Golf d'Aqaba i l'Àfrica oriental fins a Fiji, les Illes Ryukyu, les Illes Marshall i Tonga.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Allen, G.R. i R.C. Steene, 1988. Fishes of Christmas Island Indian Ocean. Christmas Island Natural History Association, Christmas Island, Indian Ocean, 6798, Austràlia. 197 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
# Gymnotocinclus anosteos

Gymnotocinclus anosteos és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir fins a 4,4 cm de longitud total. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.,Es troba alBrasil al Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 Carvalho, T.P., Lehmann A., P. & Reis, R.E., 2008. Gymnotocinclus anosteos, a new uniquely-plated genus and species of loricariid catfish (Teleostei: Siluriforme) from the upper rio Tocantins basin, central Brazil. Neotropical Ichthyology, 6 (3): 329-338.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.
# Erethistoides infuscatus

Erethistoides infuscatus és una espècie de peix de la família Erethistidae i de l'ordre dels siluriformes. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Es troba a Àsia a les conques dels rius Brahmaputra i Meghna a l'Índia i Bangladesh.

## Referències

* ↑ Ng, H.H., 2006. Erethistoides infuscatus, a new species of catfish (Teleostei: Erethistidae) from South Asia. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 17 (3): 281–287.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
# Hypergastromyzon humilis

Hypergastromyzon humilis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.
Els adults poden assolir 3,8 cm de longitud total. És un peix tropical d'aigua dolça del riu Kapuas (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Roberts, Tyson R. The Freshwater fishes of western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). California Academy of Sciences, 1989. ISBN 0-940228-21-1.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
# Grahamina gymnota

Grahamina gymnota és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir 6,7 cm de longitud total. És un peix de clima temperat i demersal.
Es troba a Nova Zelanda i el sud-est de Tasmània.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Fricke, R. & C. D. Roberts, 1993. Grahamina, a new genus for robust-bodied triplefins (Teleostei: Tripterygiidae) from New Zealand and Australia, with description of a new species. Stuttg. Beitr. Naturk. Ser. A (Biol.) Núm. 504: 1-21.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Clements, K.D., L.A. Jawad i A.L. Stewart, 2000. The New Zealand triplefin Grahamina signata (Teleostei; Tripterygiidae): a junior synonym of Grahamina gymnota from Tasmania. J. Royal Soc. New Zealand 30(4):373-384.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
# Taranetzella lyoderma

Taranetzella lyoderma és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.
Poden assolir 15,8 cm de longitud total. És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 500-3.000 m de fondària. Es troba des del Japó fins a Mèxic.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Andriàixev, A. P., 1952. A new deep-sea fish of the eelpout family (Pisces, Zoarcidae) from the Bering Sea. Trudy Zool. Inst. Akad. Nauk SSSR v. 12: 415-417.
* 1 2 3 4 Garilao, Cristina V.; Reyes, Rodolfo B. «Taranetzella lyoderma Andriashev, 1952 Looseskin eelpout» (en anglès). FishBase.
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
# Emma Amos

Emma Amos (Atlanta, 16 de març de 1937 - Bedford, 20 de maig de 2020) fou una artista estatunidenca.
Va créixer amb el teló de fons del moviment pels drets civils als Estats Units; en el context de l'època i com a dona jove i de color, la seva intenció de fer carrera com a artista era una elecció radical. Però abans d'això va treballar com a dissenyadora tèxtil, de manera que més endavant va integrar els teixits en les seves obres figuratives. Va ser l'única artista femenina convidada a formar part del grup d'artistes afroamericans conegut amb el nom de Spiral (Espiral), en el decenni de 1960, i uns anys més tard, cap a mitjans de la dècada de 1970, va començar a mostrar dones afroamericanes en diferents contextos de la vida quotidiana: American Girl (Noia americana), Dream Girl (Noia somiant) o Pool Lady (Senyora a la piscina). Amos solia dir: «Cada vegada que penso en el color, és com una declaració política. […] Seria un autèntic luxe ser blanca i no haver de pensar-hi mai». El 1994 va mostrar els sentiments que s'experimenten sent una dona de color en un autoretrat en el qual, per sota del capot fosc que du, s'entreveu una disfressa de Wonder Woman.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! | Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
# Josep Usall Rodié

Josep Usall Rodié (Alguaire, 26 de gener de 1966) és un investigador català en postcollita de fruites i hortalisses. Actualment és director general de l'IRTA. Enginyer agrònom per la Universitat Politècnica de Catalunya (1991), es va doctorar a la Universitat de Lleida (1995) amb una tesi sobre el control biològic de les podridures en fruita dolça.
Entre 2010 i 2018 va coordinar el programa Fruit.net de la Generalitat de Catalunya, destinat a la millora de la qualitat de fruites i hortalisses mitjançant la reducció de l'aplicació de pesticides i agroquímics. És autor de més de 400 documents tècnics i científics, entre els quals més de 160 articles en revistes indexades. Ha estat membre del consell editorial de la revista internacional especialitzada en postcollita Postharvest Biology and Technology. Actualment també presideix la Societat Catalana de Patologia Vegetal. L'any 2018 va ser nomenat director general de l'IRTA arran d'un concurs públic internacional convocat a l'efecte.

## Referències

* ↑ «L'enginyer agrònom i investigador Josep Usall, proposat com a nou director general de l'IRTA». Diari de Girona, 14-07-2018. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «Josep Usall rellevarà Josep Maria Monfort al capdavant de l'IRTA». La Vanguardia, 11-07-2018. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «El Dr. Josep Usall, nuevo Director General del IRTA.» (en castellà). Càtedra Agrobank. Universitat de Lleida, 11-07-2018. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ Usall i Rodié, Josep. Control biològic de Penicillium expansum en postcollita de fruita de llavor (Tesi: Doctorat). Universitat de Lleida, 1995-12-19.
* ↑ «Entrevista». Ruralcat. [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Josep Usall». Google Scholar. [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Josep Usall». irta.cat. [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Elsevier Enhanced Reader» (en anglès). [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Societat Catalana de Patologia Vegetal | ICEA - Institució Catalana d'Estudis Agraris -IEC». [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «El Consell d’Administració proposa al Dr. Josep Usall i Rodié com a nou Director General de l’IRTA», 10-07-2018. [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 29 octubre 2022].
# Arcadia Olenska-Petryshyn

Arcadia Olenska-Petryshyn (Roznoshyntsi, 19 de juny de 1934 - North Brunswick, 6 de maig de 1996) va ser una artista, pintora, escriptora i crítica d'art ucraïnesa.

## Biografia

Arcàdia Olenska va néixer el 19 de juny de 1934 a Roznoshentsi, Ucraïna. La seva família va abandonar Ucraïna en 1944 per instal·lar-se en Augsburg, Alemanya. Encara que anys més tard, en 1949, emigrarien a Nova York, on s'instal·larien definitivament.
Olenska va assistir a l'Institut Washington Irving de Nova York i més tard estudiaria a la universitat de Hunter College en la qual va cursar els seus estudis de màster en 1963. En 1956, es va casar amb Volodymyr (Walter) Petryshyn, un professor de matemàtiques a la Universitat Rutgers. Olenska- Petryshyn va ser una important contribuent en la vida cultural de la comunitat ucraïnesa a Nova York. Va ser una important participant en el Grup de Nova York, una jove generació d'escriptors i artistes ucraïnesos que es va formar a mitjan anys 50. Així mateix, Olenska va ajudar en la creació de l'Associació de joves artistes Ucraïnesos. Durant anys va ser l'editora d'art en Suchasnist, una revista que esdevenia qüestions literàries i culturals.

## Obres i repercussió artística

La vida professional i intel·lectual de l'artista es va mantenir durant tota la seva vida en l'ambient cultural de Nova York. En la seva obra, Olenska- Petryshyn rares vegades va tractar temes relacionats amb la cultura ucraïnesa. Així, en els seus assajos va tractar temes que conformaven el seu art, temes que van des del significat de la forma i la naturalesa no objectiva de l'art al paper que exerceix l'espectador en la seva visió d'aquest. Al mateix temps, Olenska va escriure extensament sobre l'art Ucraïnès. En els seus assajos conforma un ampli assortiment de temes que van des de l'art no objectiu o art subjectiu (moviment artístic del s.XX) de Kazimir Malèvitx, les innovacions culturals d'Alexander Archipenko o fins i tot ressenyes sobre artistes ucraïnesos de la diàspora.
Arcàdia Olenska-Petryshyn va tenir una activa carrera en l'esfera artística internacional, tant a Nova York com en altres llocs. Va exposar en infinitat de llocs i la seva obra va obtenir gran èxit entre la crítica, a més de formar part d'importants col·leccions públiques i privades.

## Últims anys i mort

Els seus últims anys van estar centrats a Ucraïna. Es va involucrar activament en la vida artística i cultural del país, exposant i donant xerrades a diversos centres culturals. Aquesta època que va començar sent un període de promeses renovades i entusiasme, tràgicament va acabar amb un brusc final el 6 de maig de 1996, quan Arcàdia Olenska-Petryshyn va ser assassinada pel seu marit després d'una forta discussió.

## Referències

* ↑ «Arcadia Olenska-Petryshyn Biography. Annex Galleries Fine Prints» (en anglès). [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ «Hunter College» (en anglès). [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ «Artist Arcadia Olenska-Petryshyn found dead; husband is charged (05/12/96)». Arxivat de l'original el 2008-07-25. [Consulta: 4 març 2017].
# Louis-Jean Calvet

Louis-Jean Calvet (Bizerta, 5 de juny de 1942) és un lingüista i assagista francès, docent a les universitats París V i Provença Ais-Marsella.
Calvet és conegut pels seus assajos sociolingüístics en els quals relaciona el llenguatge i les llengües amb les formes de poder, control i expansió política i econòmica.
Entre les seves obres destaquen una biografia de Roland Barthes i llibres com "La guerra de les llengües i les polítiques lingüístiques". En aquesta obra Louis-Jean Calvet fa servir una metàfora bèl·lica que justifica al llarg del text. Segons l'autor, hi ha guerres entre parlants, entre grups humans diversos i entre interessos socials, polítics i econòmics.

## Referències

* ↑ «De vive(s) voix - Louis-Jean Calvet enquête sur les "glottotropies"». RFI, 06-01-2020.
* ↑ Moreau, Sophie. «"La Mediterranee: mer de nos langues" di Louis-Jean Calvet - SaltinAria.it - Teatro, Musica, Libri, Cultura, News». www.saltinaria.it.
* ↑ Timms, Aaron. «Macron Wants a French Empire Built on Language».
# Kazumasa Hirai

Kazumasa Hirai (japonès: 平井一正) (prefectura d'Okayama, 21 de novembre de 1949) és un aixecador de peses japonès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Montreal, on va guanyar la medalla de bronze del pes ploma del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del món d'halterofília de 1976, així com dues medalles d'or als Jocs Asiàtics, el 1974 i 1978.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Kazumasa Hirai». [Consulta: 11 juny 2024].
* ↑ «Kazumasa Hirai, Top Olympic Lifters of the 20th Century @ Lift Up». [Consulta: 11 juny 2024].