OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfons Navarro i Perona

Alfons Navarro i Perona (Gavà, 8 d'abril de 1929 - Viladecans, 10 d'agost de 1969), també conegut com a Navarro II, fou un futbolista català dels anys 1940 i 1950.

## Trajectòria

Germà petit del també futbolista Joaquim Navarro I, començà la seva trajectòria al CF Gavà, d'on passà al FC Barcelona. Jugà durant quatre temporades a un bon nivell en les quals guanyà dues lligues i una Copa Llatina. Això no obstant, intentà seguir les passes del seu germà i el 1950 marxà al Reial Madrid. Problemes de lesions van fer que no rendís al club blanc i marxà al Reial Valladolid primer i a la UE Lleida a continuació, amb aquest club a Segona Divisió.
L'any 1953 defensà els colors del CA Osasuna de Pamplona on tornà a rendir a alt nivell. Aquesta bona temporada va fer que el Barcelona s'interessés de nou en ell, jugant al club blaugrana durant dues temporades més, amb pocs minuts. Acabà la seva trajectòria al CD Comtal, al Girona FC, al Terrassa FC, al Gimnàstic de Tarragona i a la UE Sant Andreu.
Va morir a Viladecans el 1969 amb només 41 anys, després d'una greu malaltia.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Lliga d'Espanya: 2
** 1947-48, 1948-49
* Copa Llatina: 1
** 1948-49
* Copa Eva Duarte de Perón: 1
** 1947-48

## Referències

* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1968/02/26/pagina-5/641651/pdf.html
* 1 2 «Falleció Navarro II» (en castellà). El Mundo Deportivo [Barcelona], 11-08-1969, pàg. 23. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2018 [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1970/03/07/pagina-8/958522/pdf.html
* 1 2 http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1968/02/19/pagina-3/641619/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1952/11/20/pagina-1/626229/pdf.html
* ↑ http://www.diariodenavarra.es/20090530/deportes/ellos-han-vestido-dos.html?not=2009053002545941&idnot=2009053002545941&dia=20090530&seccion=deportes&seccion2=osasunaFutbol&chnl=20/20090530/deportes/ellos-han-vestido-dos.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1950/02/02/pagina-4/633043/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1999/10/22/pagina-3/1393686/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1999/10/22/pagina-3/651164/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1952/06/28/pagina-5/649453/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1954/08/23/pagina-4/652269/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1968/11/23/pagina-4/936686/pdf.html
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Siurana (riu)

El Siurana és un afluent del marge esquerre de l'Ebre. Neix a les muntanyes de Prades, alimenta el pantà de Siurana al terme de Cornudella de Montsant i és transvasat a la conca hidrogràfica de la riera de Riudecanyes, alimentant també el pantà de Riudecanyes, comarca del Baix Camp, antigament travessava el Priorat històric abans de desembocar a l'Ebre a l'alçada de Garcia.
El tram entre el pont de la carretera C242 davall de la Venta del Pubill i el Mas de Sant Marcel a Cornudella forma la zona humida protegida «Assut de la Venta de Pubill» que conté un dels millors boscos de ribera de tota la conca. Tot i això, necessita un control assidu d'espècies invasores com l'ailant i la robínia.

## Poblacions

* Siurana
* Cornudella de Montsant
* Poboleda
* Torroja del Priorat
* Gratallops
* Falset
* Bellmunt del Priorat
* El Molar
* El Masroig
* Garcia
* Marçà
* Capçanes
* Els Guiamets
* Cabassers
* La Bisbal de Montsant
* Margalef
* Prades
* Vilanova de Prades
* Capafonts
* La Febró
* Vilaplana
* Arbolí
* Ulldemolins
* Pradell
* La Torre de Fontaubella
* La Morera
* La Figuera
* Lloar
* Vilella Alta
* Vilella Baixa
* L'Argentera
* Tivissa
* La Torre de l'Espanyol
* Porrera
* Coldejou
* Riudecols
* Móra la Nova
* Vandellós
* Hospitalet de l'Infant

## Principals afluents

* Barranc de l'Argentera
* Riu de Marçà o de l'Asmà.
* Barranc de la Foradada
* Riu del Gorg
* Riuet de la Gritella
* Riu d'Arbolí
* Riu de Cortiella
* Riu de Montsant

## Referències

* ↑ Rull, Xavier «Baix Ebre. Toponímia major de les Terres de l'Ebre i del Maestrat: divergència i adequació entre formes oficials i formes populars». Beceroles: lletres de llengua i literatura, 2008, pàg. 47-49. ISSN: 2339-9813.
* ↑ «Assut de la Venta de Pubill». Zones Humides de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 febrer 2015].

## Enllaços externs

* «La platforma pel riu Siurana».
* «Poboleda i CEN junts per rescatar el riu de Siurana». Associació per a la Conservació dels Ecosistemes Naturals (CEN), 29-07-2017.
# Manel Barceló i Serrano

Manel Barceló i Serrano (Barcelona, 19 de gener de 1953) és un actor català de teatre, cinema i televisió, guionista i dramaturg,
El 28 d'agost del 1971 sobrevisqué, junt amb tres familiars seus, a l'incendi del vaixell Heleanna en aigües de la mar Adriàtica.
El 1978 s'inicià en el teatre professional i fundà, juntament amb Pep Bou, la companyia de teatre infantil Pa de ral. El 1979 s'incorporà a Els Joglars per a l'espectacle L'Odissea. El 1983 estrenà La tigressa i altres històries, de Dario Fo i Franca Rame, monòleg que, representat al llarg de gairebé vint anys, suposà la seva consolidació com a intèrpret solista, que Shylock, de Gareth Armstrong (2000), pel qual rebé l'any 2001 el Premi Ciutat de Barcelona d'arts escèniques, va acabar de consagrar. Ha participat en altres muntatges, com ara Fiestaristófanes, amb direcció de Stavros Doufexis (1985), Carícies, de Sergi Belbel (1992), La guàrdia blanca, de Mikhaïl Bulgàkov (1993), o El gos del tinent, de Josep Maria Benet i Jornet (1998). És també autor d'espectacles com ara Quatre i repicó (1981) o Cabaret per a la guerra de Bòsnia (1995), ambdós premiats amb l' Aplaudiment Sebastià Gasch.
Ha treballat en cinema a La quinta del porro, de Francesc Bellmunt (1980) o Vicky Cristina Barcelona (2008), i en sèries de televisió com ara Sitges (1996-1997), Laberint d'Ombres (1998-2000), El cor de la ciutat (2005-2009), Laberint de passions (2006-2008), Gran Nord (2012-2013), Merlí (2016-2018) i Com si fos ahir (2017-), totes produïdes per Televisió de Catalunya. El 2022 va protagonitzar Sis nits d'agost on interpreta a Lluís Maria Xirinacs.
Com a guionista va cocrear el personatge de Mamen amb la dibuixant argentina Mariel Soria el 1983 per a la revista El Jueves.

## Referències

* 1 2 Biografia a IMDb (anglès)
* ↑ «Manel Barceló». Arxivat de l'original el 2019-11-01. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «La increïble història de l’actor Manel Barceló en l’incendi d’un ferri». RAC1, 23-08-2021.
* 1 2 3 «Manel Barceló i Serrano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Actor a IMDb (anglès)
* ↑ «Autor Manel Barceló». Xarxa de biblioteques d'Andorra. [Consulta: 30 setembre 2022].

## Enllaços externs

* «Manel Barceló i Serrano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* lloc web Arxivat 2019-11-01 a Wayback Machine.
# Francesc Aulet

Francesc Aulet, prevere de la Selva de Mar, va ser organista de la basílica de Castelló d'Empúries i va ser mestre de cant a la Parròquia de Sant Pere .
Francesc Aulet va tenir un paper destacat en la música religiosa catalana durant el segle XVIII, en un context on la música sacra era fonamental en la vida comunitària de les parròquies. Encara que se sap poc sobre la seva formació, la seva trajectòria com a organista i mestre de cant reflecteix la importància dels músics eclesiàstics en la promoció de la música a Catalunya.

### Trajectòria musical i professional

De l'any 1738 fins al 1739, Aulet va assumir breument el càrrec d'organista en la basílica de Santa Maria després d'obtenir un benefici en 1738. Aquest rol incloïa la responsabilitat de tocar l'òrgan en les cerimònies litúrgiques i possiblement ensenyar música als joves cantaires de la parròquia. L'any 1939, Francesc va intercanviar el seu benefici amb Joan Sabater, qui ocupava el seu lloc a Castelló d'Empúries. Aquesta pràctica de permuta era comuna en el sistema clerical de l'època, permetent als músics religiosos buscar posicions que s'adaptessin millor a les seves necessitats o ambicions. Després de deixar Castelló d'Empúries, Aulet es va traslladar a Figueres, on va ser mestre de cant en la parròquia de Sant Pere. Allà va continuar promovent la formació musical fins a la seva mort en 1743.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Barcelona; Salgado Cobo, Elena. Inventaris dels fons musicals de Catalunya: Volum 7: Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries. Universitat Autònoma de Barcelona, 2013.
# Gai Antisti Regí

Gai Antisti Regí (en llatí: Caius Antistius Reginus) va ser un militar romà del segle i aC.
Era llegat de Juli Cèsar a la Gàl·lia. L'any 52 aC, al final de la guerra de les Gàl·lies es va estacionar amb els ambivarets per passar l'hivern, amb la Legió XI Claudia.
Ciceró parla d'un Regí que era amic seu i probablement es refereix a aquest personatge que diu que tenia el comandament naval de la mar Tirrena. Sota August va exercir la magistratura de triumvir segons apareix en algunes monedes.

## Referències

* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico VII, 90
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 642.
# Raymond Louviot

Raymond Louviot (Granges, Suïssa, 17 de desembre de 1908 - Dunkerque, 14 de maig de 1969) va ser un ciclista francès al qual anomenaven Laripette. Després de dos anys a la categoria d'aficionats va passar a professional entre 1931 i 1949. En aquests anys aconseguí una quarantena de victòries, sent les més importants el Campionat de França en ruta de 1934 i dues etapes del Tour de França.
Després de la seva carrera com a ciclista passà a ser director esportiu de l'equip Ford-Gitane.
Era l'avi de Philippe Louviot, ciclista entre 1985 i 1995.

## Palmarès

* 1931
** 1r a la París-Contres
* 1932
** 1r a Fury-le-Cantal
* 1933
** 1r al Gran Premi de les Nacions
** 1r al Circuit de Midi i vencedor d'una etapa
** 1r del Circuit de l'Allier
** 1r del Gran Premi de Châteaurenard
* 1934
** Campió de França en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1935
** 1r del Trofeu Colimet
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1936
** 1r a la París-Sedan
* 1937
** 1r de la París-Soissons
** 1r al Tour del Sud-oest i vencedor d'una etapa
** 1r del Circuit de Deux-Sèvres i vencedor de 2 etapes
* 1938
** 1r a la París-Rennes
** 1r al Critèrium de la Suïssa Romanya
* 1939
** 1r del Circuit de les Muntanyes de Roanne
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1940
** 1r del Critèrium de França
* 1941
** 1r de la París-Nantes
** 1r del Gran Premi de l'Auto
* 1946
** 1r a Entrants-sur-Nohain
* 1947
** 1r al GP Ouest France-Plouay

### Resultats al Tour de França

* 1934. 12è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1938. 26è de la classificació general
* 1939. 29è de la classificació general i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1932. 24è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Portrait de Raymond Louviot» (en francès). Le Miroir des sports : publication hebdomadaire illustrée, 31-05-1938. [Consulta: 18 novembre 2024].
* 1 2 3 «LOUVIOT Raymond (Raimond Samuel )». [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ «Palmarès de Raymond Louviot (Fra)». [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ «Raymond Louviot, bon artisan de la pédale, bon père et bon garçon» (en francès). Le Miroir des sports, 08-09-1941. [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ «Une visite à Raymond Louviot, courageux artisan du cyclisme routier» (en francès). Le Miroir des sports : publication hebdomadaire illustrée, 09-01-1934. [Consulta: 18 novembre 2024].
# Don't Kill It

Don't Kill It és una pel·lícula de comèdia de terror nord-americana del 2016 dirigida i editada per Mike Mendez. Escrit per Dan Berk i Robert Olsen, és protagonitzada per Dolph Lundgren com Jebediah Woodley, un caçador de dimonis que viatja a Mississipí amb l'esperança de destruir un antic dimoni homicida. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

* Dolph Lundgren com a Jebediah Woodley
** Ryan Zweers com el jove Jebediah
* Kristina Klebe com l'agent Evelyn Pierce
* James Chalke com a Pastor Erikson
* Miles Doleac com a Deacon Shepard
* Otis Willard com a Toby Bronson
* Michelle West com a Amber
* Todd Farmer com a Marcus
* Dawn Ferry com a Wendy
* Thomas Owen com a Jeremy
* Billy Slaughter com l'agent Jackson

## Rodatge

El rodatge va durar 17 dies a Lexington, Mississipí, durant la temporada de vacances de Nadal de 2015. Mendez va dir que tenien 12 dies per preparar-se abans, temps durant el qual va tenir la "sort" de dormir cinc o sis hores cada nit. La ciutat inicialment sol·licitada per al rodatge es va negar a concedir el permís, de manera que l'equip de producció es va haver de moure a 32 quilòmetres.

## Referències

* ↑ Foutch, Hayleigh. «'Don't Kill It' Review: Dolph Lundgren and a Demon Have a B-Movie Battle Royale». Collider, 03-03-2017. [Consulta: 30 juny 2017].
* ↑ «Don't Kill It». Goita què fan, ara!. [Consulta: 22 juny 2024].
* 1 2 Bain, Whitney Scott. «Mike Mendez &#124 Don't Kill It». Starburst. Arxivat de l'original el August 20, 2017. Consulta: June 30, 2017.
* ↑ Squan, MGD. «Banshee's Miles Doleac Joins The Cast Of Don't Kill It!». www.horrorsociety.com, 23-12-2015. [Consulta: 30 juny 2017].
# Dolors Palau Vacarisas

Dolors Palau Vacarisas (Terrassa, 15 de març de 1948 - Barcelona, 20 de gener de 1991) fou una periodista feminista catalana, especialitzada en l'àmbit de la cultura. Va treballar a diferents mitjans de comunicació, entre els quals el Diari de Barcelona, El Temps i el diari Avui.

## Biografia

Dolors Palau, en la seva curta vida professional, es va dedicar en especial a la cultura. Nascuda a Terrassa, estudià periodisme a Barcelona i a Pamplona. La cultura l'apassionava i s'hi va dedicar de diferents maneres. Una va ser mitjançant l'obertura de la llibreria El Mirall, al carrer de Provença de Barcelona, una de les llibreries que més atacs va rebre de la ultradreta. Després s'hi va dedicar com a periodista, treballant en la secció de cultura del Diari de Barcelona, en la seva etapa autogestionària, on es va incorporar l'any 1980, i aviat va ser elegida pels seus companys com a responsable d'aquesta secció. Va ser una de les promotores i col·laborades de les pàgines feministes que publicava el Diari de Barcelona. Ella, des de la seva responsabilitat professional, sempre va donar suport i difusió al moviment feminista i a totes les activitats creatives de les dones. Pocs dies després de deixar el rotatiu barceloní, l'any 1984, es va incorporar a l'Agència EFE de Barcelona, on va treballar prop de cinc anys com a responsable de l'àrea de cultura i espectacles. També va col·laborar a Liberación i Europa Viva, i va coordinar la secció de cultura de la revista valenciana El Temps. L'any 1989 va entrar a treballar com a cap de secció de cultura del diari Avui, on hi va ser fins que es va morir.
El seu fons personal es troba dipositat al CRAI Biblioteca del Pavelló de la República de la Universitat de Barcelona. Consta de documentació sobre temes de cultura (teatre, cinema, literatura, música, actes públics -exposicions-), moviment feminista, homosexualitat, moviment per a la pau, ecologisme, drets humans, infantesa, mitjans de comunicació i temes de llengua i cultura catalanes.

## Referències

* 1 2 «Dolors Palau Vacarisas». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ «Necrológicas. Dolors Palau» (en castellà). El País [Madrid], 20-01-1991. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Giralt i Esteve, Olga. «Inventari del Fons FP Subsèrie Dolors Palau Vacarisas de la Biblioteca del Pavelló de la República de la Universitat de Barcelona», 01-12-2006. [Consulta: 29 gener 2023].

## Enllaços externs

* Biografia a Periodistes en temps difícils
# The Madness (sèrie de televisió)

The Madness és una minisèrie de thriller de conspiració estatunidenca creada per Stephen Belber per a Netflix. Colman Domingo protagonitza la sèrie com un expert dels mitjans de comunicació que ha d'esborrar el seu nom després que accidentalment es trobi amb un assassinat al bosc. La sèrie es va estrenar el 28 de novembre de 2024, amb vuit episodis, i amb subtítols al català.
La sèrie es va encarregar el febrer de 2023 amb Colman Domingo de protagonista. Un mes més tard, es va confirmar la incorporació de Marsha Stephanie Blake, Gabrielle Graham, John Ortiz, Tamsin Topolski i Thaddeus J. Mixson en el repartiment.

## Referències

* ↑ Travis, Emlyn. «Colman Domingo is a man on a mission in The Madness exclusive first-look photos» (en anglès). Entertainment Weekly, 22-08-2024. [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ «The Madness». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r desembre 2024].
* ↑ Otterson, Joe. «Colman Domingo to Star in Netflix Limited Series 'The Madness'» (en anglès americà). Variety, 08-02-2023. [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ Porter, Rick. «Colman Domingo to Star in Netflix Thriller 'The Madness'» (en anglès americà). The Hollywood Reporter, 08-02-2023. [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ Petski, Denise. «'The Madness': Marsha Stephanie Blake, John Ortiz Among 4 Cast In Netflix Limited Series» (en anglès americà). Deadline Hollywood, 08-03-2024. [Consulta: 29 agost 2024].
# Cal·lírroe

«Cal·lírroe» té aquests significats:
* Cal·lírroe (satèl·lit), satèl·lit de Júpiter.
* Mitologia:
** Cal·lírroe (filla d'Ocèan), nimfa
** Cal·lírroe (filla d'Aqueloos), nimfa
** Cal·lírroe (filla d'Escamandre), nimfa
** Cal·lírroe (donzella calidònia)
** Cal·lírroe (filla de Focos)
** Cal·lírroe (nimfa)
** Cal·lírroe de Sició, pintora i escultora llegendària
* La protagonista de Quèreas i Cal·lírroe, una novel·la escrita per l'autor clàssic grec Caritó d'Afrodísias.
# Trenc

Un trenc és un ganxo o cua (¸) afegit sota certes lletres com una marca diacrítica per indicar un canvi en la pronunciació. En català, francès i portuguès, s'utilitza només sota la lletra c i la lletra així formada (ç) s'anomena respectivament ce trencada, c cédille, i cê-cedilha.
| Ç | ç |
| Ḉ | ḉ |
| Ḑ | ḑ |
| Ȩ | ȩ |
| Ḝ | ḝ |
| Ģ | ģ |
| Ḩ | ḩ |
| Ķ | ķ |
| Ļ | ļ |
| Ņ | ņ |
| Ŗ | ŗ | |
| Ş | ş | ſ̧ |
| Ţ | ţ |
| X̧ | x̧ |
| I̧ | i̧ | |
| Z̧ | z̧ | |

## Origen

La ce trencada es va originar a la Ibèria visigòtica com la meitat inferior d'una z cursiva miniatura. La paraula trenc fa referència en català a la seva aparença, mentre que el seu nom en espanyol (cedilla) és el diminutiu del nom castellà antic d'aquesta lletra, ceda (zeta). El castellà modern, no obstant això, ja no utilitza aquest diacrític. També s'usa sota diverses lletres en altres llengües. També és usada per alguns escriptors gallecs.

## Codificació

A Unicode, el símbol és O+0327 ◌̧ (trenc combinant).
* O+00B8 ¸ trenc (HTML &#184; o &cedil;)
Es van definir també alguns caràcters Unicode precompuestos, com: Ç Ç Ḉ Ḉ Ḑ Ḑ Ȩ Ȩ Ḝ Ḝ Ģ Ḩ Ḩ Ķ Ķ Ļ Ļ Ņ Ņ Ŗ Ŗ Ş Ş Ţ Ţ

## Altres signes diacrítics

Idiomes com el romanès afegeixen una coma (vírgula) sota algunes lletres, com la “ș”, que s'assembla al trenc d'una ce trencada, però és més exactament una coma diacrítica. Això és particularment confús amb les lletres que poden prendre els dos diacrítics: per exemple, la consonant /ʃ/ s'escriu com “ş” en albanès i turc, però “ș” en romanès.
Les lletres poloneses “ą” i “ę” i les lletres lituanes “ą”, “ę”, “į”, i “ų”, tampoc no es fan amb el trenc, sinó amb el signe diacrític ogonek, d'origen no relacionat.

## Referències

* ↑ «Contra o desmantelamento das universidades publicas galegas». Arxivat de l'original el 2022-02-07. [Consulta: 19 agost 2023].

## Enllaços externs

* ScriptSource — Col·locació de la ce trencada tradicional
* Diacritics Project—Com dissenyar una font amb accents correctes
* Keyboard Help—Com fer accents i altres diacrítics en un ordinador
# Ministeri de Justícia i Interior d'Espanya

El Ministeri de Justícia i Interior d'Espanya va ser un departament ministerial amb competències en justícia i seguretat ciutadana. Va existir amb aquesta denominació des del maig de 1994 fins al maig de 1996, al quart Govern de González (V legislatura).

## Titulars

El titular del Ministeri de Justícia i Interior va ser:
* Juan Alberto Belloch (5 de maig de 1994 – 4 de maig de 1996)

## Referències

* Relació cronològica de gabinets Arxivat 2018-04-16 a Wayback Machine., a la pàgina de l'Institut d'Història (CSIC).
* Reial decret 1334/1994, de 20 de juny, d'estructura bàsica, del Ministeri de Justícia i Interior.
# Cassovall

Cassovall és un nucli de població del municipi de Montferrer i Castellbò, a l'Alt Urgell. A prop de Pallerols hi ha el poble de Cassovall, a uns 1.122 metres d'altitud, al mateix vessant de Roca Redona. Al segle xi hi havia un castell.
L'església de Sant Pere de Cassovall és sufragània de la de Pallerols. Hi havia 15 habitants el 1991, 31 el 1960 i 26 el 1970.

## Referències

* ↑ GGCC, Montferrer i Castellbò: Arxivat 2021-06-08 a Wayback Machine. Altres indrets del terme, Cassovall, Saulet, Canturri i Castellins.
# LOL

LOL té els següents significats:
* LOL <(^^,)>, treball del grup Basshunter
* LOL (internet), terme usat en l'argot d'internet
* LOL (pel·lícula de 2009), pel·lícula francesa del 2009
* LOL (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca del 2012
* LOL pot referir-se també a les sigles del grup de música Love of Lesbian
* LoL, videojoc: League of Legends
Viccionari
# Intruder in the Dust

Intruder in the Dust és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Clarence Brown i estrenada el 1949.

## Argument

En el Mississipi rural dels anys 1940, un home ha estat assassinat i a prop del seu cos es trobava Lucas Beauchamp, un negre que és conegut pel seu orgull i la seva voluntat de no prosternar-se davant els blancs. Detingut, és amenaçat de linxament. Troba refugi a casa d'un jove blanc, Chick, que deu la vida al valor del fill de Lucas. Determinat a fer-ho tot per salvar el condemnat, demana al seu oncle John Gavin Stevens, advocat, que el defensi. Aquest accepta sense entusiasme, en vista de l'orgull de Lucas. Pel seu costat, Chick, ajudat d'una vella senyora, Miss Habersham, porta la seva investigació per trobar el verdader culpable...

## Repartiment

* David Brian: John Gavin Stevens
* Claude Jarman Jr: Chick Mallison
* Juano Hernandez: Lucas Beauchamp
* Porter Hall: Nub Gowrie
* Elizabeth Patterson: Miss Eunice Habersham
* Charles Kemper: Crawford Gowrie
* Will Geer: Xèrif Hampton
* David Clarke: Vinson Gowrie
* Elzie Emanuel: Aleck
* Lela Bliss: Mrs Mallison
* Harry Hayden: Mr Mallison
* Harry Antrim: Mr Tubbs
* Edmund Lowe: Un bessó Gowrie
* James Kirkwood, Sr.

## Nominacions

* 1951. BAFTA a la millor pel·lícula
* 1951. Globus d'Or al millor actor secundari per David Brian
* 1951. Globus d'Or a la millor promesa per Juano Hernandez

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula va ser rodada completament en exteriors a Oxford, Atlanta i Memphis, utilitzant els habitants d'aquesta ciutat.
* Clarence Brown va voler fer aquesta pel·lícula molt antiracista a causa d'un record d'infantesa: havia vist llinxar quinze negres.
* William Faulkner va contribuir al guió, ja que la pel·lícula va ser rodada a prop de la seva residència habitual.

## Comentaris

« Obra antiracista, Intruder in the Dust és una pel·lícula adulta, generosa, tràgica i límpida, que funciona admirablement sobre tres elements diferents: social, psicològic i policíac. L'escenificació de Brown és simple i sòbria però d'una gran eficàcia. El director va trobar en Juano Hernandez un intèrpret a l'altura del seu paper».

## Referències

* 1 2 . Jean-Pierre Coursodon i Bertrand Tavernier: Trenta anys de cinema estatunidenc. Edicions C.I.B. París. 1970.
* 1 2 . Guy Bellinger. Guide des films. Robert Laffont. 2005.