OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arthur Maling

Arthur Thomas Maling (Royston, Hertfordshire, 1858 - 1939) va ser un lexicògraf anglès, col·laborador de l'Oxford English Dictionary.
Arthur Maling era fill d'un comerciant de blat de moro. Va estudiar a la Universitat de Cambridge, on es va diplomar el 1883. El 1886 va començar a treballar com a ajudant de James Murray, el principal editor de l'Oxford English Dictionary, feina a la qual es dedicaria durant trenta anys. A la mort de Murray, passaria a treballar amb Charles Talbut Onions. Les seves àrees d'interès incloïen les matemàtiques, les ciències naturals i la música. També tenia un gust particular pel que s'anomena de vegades "les paraules de funció", com the, that i of, que susciten dificultats particulars per al lexicògraf. El 1928 es va retirar per raons de salut, probablement reumatisme. El mateix any la Universitat d'Oxford li va concedir un diploma honorari (MA) en reconeixement de la seva tasca en l'Oxford English Dictionary.
Arthur Maling era un home curiós i va tenir molts interessos, com el braille i la llengua auxiliar internacional esperanto. Com a esperantista, va traduir cinc discursos del pastor evangelista Henry Drummond, i també ‘God is my strong salvation', un himne religiós que ha aparegut en diverses compilacions. A més, a l'arxiu de l'Oxford English Dictionary es conserva una col·lecció de fotografies de biplans realitzada per Mailing, amb les llegendes en esperanto.

## Traduccions de l'anglès a l'esperanto

* Drummond, H. (1935). Kvin Paroladoj: El la angla lingvo, lau permeso /cesperantigis Arthur T. Maling. Romford: Hanbury.
* Montgomery, J. Min savas mia Dio, do kiun timu mi?

## Bibliografia

* Peter Gilliver (2016). The Making of the Oxford English Dictionary. Oxford: Oxford University Press.

## Enllaços externs

* Esperanto, chocolate, and biplanes in Braille: the interests of Arthur Maling Arxivat 2016-08-26 a Wayback Machine.
# Lo Blumar

Lo Blumar (en francès Le Bleymard) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Procolofons

Els procolofons (Procolophonia) són un subordre de rèptil herbívors que visqueren des del Permià mitja i fins al Triàsic, avui estan extints. Originalment foren catalogats fins dels subordre dels cotilosaures.

## Filogènia

* Simosaurus gaillardoti
* Anthodon
* Owenetta kitchingorum
* Odontochelys semitestacea
* Testudinata
* Proganochelys quenstedti
* Palaeochersis talampayensis
* Australochelys africanus
* Proterochersis robusta
* Kayentachelys aprix
* Condorchelys antiqua
* Indochelys spatulata
* Heckerochelys romani
* Eileanchelys waldmani
* Meiolaniidae
* Testudines

## Bibliografia

* Carroll, R. L., (1988), Vertebrate Paleontology and Evolution (incl. Appendix; Vertebrate Classification), W.H. Freeman & Co. New York
* deBraga M. & O. Rieppel. 1997. Reptile phylogeny and the interrelationships of turtles. Zoological Journal of the Linnean Society 120: 281-354.
* Kuhn, O, 1969, Cotylosauria, part 6 of Handbuch der Palaoherpetologie (Encyclopedia of Palaeoherpetology), Gustav Fischer Verlag, Stuttgart & Portland
* Laurin, M., & Gauthier, J. A., 1996 Phylogeny and Classification of Amniotes, at the Tree of Life Web Project
* Laurin, M. & R. R. Reisz. 1995. A reevaluation of early amniote phylogeny. Zoological Journal of the Linnean Society 113: 165-223.
* Lee, M. S. Y. 1995. Historical burden in systematics and the interrelationships of 'Parareptiles'. Biological Reviews of the Cambridge Philosophical Society 70: 459-547.
* Lee M. S. Y. 1996. Correlated progression and the origin of turtles. Nature 379: 812-815.
* Lee, M. S. Y., 1997: Pareiasaur phylogeny and the origin of turtles. Zoological Journal of the Linnean Society: Vol. 120, pp. 197-280
* Rieppel O. & M. deBraga. 1996. Turtles as diapsid reptiles. Nature 384: 453-455.
# Epic (pel·lícula de 2013)

Epic és una pel·lícula d'acció i d'aventures fantàstica animada per ordinador estatunidenca del 2013 basada en el llibre infantil de 1996 de William Joyce, The Leaf Men and the Brave Good Bugs. Va ser produïda per Blue Sky Studios; escrita per William Joyce, James V. Hart, Daniel Shere, Tom J. Astle i Matt Ember, i dirigida per Chris Wedge, el director de les pel·lícules d'animació Ice Age (2002) i Robots (2005). S'ha doblat al català.
Després que l'adolescent Mary Katherine s'encongeixi i es teleporti a un petit regne boscós habitat per llimacs parlants, flors i petits soldats anomenats Homes fulles, es veu arrossegada en una aventura salvatge entre el bé i el mal i, al costat dels seus nous amics, ha de lluitar per protegir el món que mai sabia que existia.
Epic es va estrenar el 24 de maig de 2013 amb la distribució de 20th Century Fox. Va rebre crítiques generalment positives i va recaptar 268 milions de dòlars amb un pressupost de 93 milions.
La pel·lícula compta amb les veus originals en anglès de Colin Farrell, Josh Hutcherson, Amanda Seyfried, Christoph Waltz, Aziz Ansari, Chris O'Dowd, Pitbull, Jason Sudeikis, Steven Tyler i Beyoncé Knowles.

## Referències

* ↑ «Roundtable: 5 Top Animators on the Good and Bad of Celebrity Voices and Creative Input From Their Own Kids». , 03-01-2014.
* ↑ «Wedge turns over new 'Leaf' at Fox». , 23-08-2009.
* ↑ «Epic». ésAdir. [Consulta: 20 agost 2022].

## Enllaços externs

* Epic - Lloc web oficial
# Cuc (Òlt i Garona)

Cuc (en francès Cuq) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 277 | 246 | 253 | 257 | 238 | 254 | 241 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Fernand Carriere | |
| 2008- | Claude Bense | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom, però adoptem la mateixa forma que al Tarn
Viccionari
# Vena jugular

Les venes jugulars són les venes que porten sang desoxigenada des del cap de tornada al cor a través de la vena cava superior. Hi ha dos parells (dreta i esquerra) de venes jugulars: l'externa i la interna.
* La vena jugular interna està formada per l'anastomosi de la sang des del si sigmoide de la duramàter i la vena facial comú. La jugular interna baixa al costat de l'artèria caròtide comuna i el nervi vague a l'interior de la beina carotídia. Proporciona un drenatge venós dels continguts del crani.
* La vena jugular externa drena la sang que prové en la seva major part del cuir cabellut i de la cara. S'origina per la unió de la vena retromandibular i l'aurícula posterior.
Les venes jugulars externes esquerra i dreta drenen a les venes subclàvies. Les venes jugulars internes s'uneixen a les venes subclàvies més medialment per formar les venes braquiocefàliques. Finalment, les venes braquiocefàliques esquerra i dreta s'uneixen per formar la vena cava superior, que porta sang a l'aurícula dreta del cor.

## Bibliografia

* Anatomía humana. Keith L. Moore. Editorial panamericana. 5ª ed.
# Olivier de la Marche

Olivier de la Marche (1425–1502) va ser un cronista, poeta i soldat en les darreres dècades d'independència del Ducat de Borgonya. Era popera Carles el Calb i després de la mort d'aquest va ocupar el càrrec important de maître d'hotel amb la seva filla Maria de Borgonya, i el seu espòs, i va ser enviat com ambaixador de França.
És ben conegut per les seves memòries, Mémoires de Messire Olivier de La Marche, publicades el 1562.

## Obres

* De la puissance de nature et comment les corps célestiaux gouvernent naturellement le monde
* Estat de la maison du duc de Bourgogne, 1474, véritable présentation de l'étiquette en usage à la cour bourguignonne
* Traité de la Manière de célébrer la noble fête de la Toison d'or
* La Source d'Honneur pour maintenir la corporelle élégance des Dames
* Traité et Avis de quelques gentilhommes sur les duels et gages de bataille
* Le chevalier délibéré (1483)
* Le Parement et le Triomphe des Dames d'Honneur (1501)
* Mémoires de Messire Olivier de La Marche, annexades hi ha una Introduction destinada a l'educació del jove Philippe le Beau

## Referències

* ↑ «Olivier de la Marche». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913.
* ↑ Édition fac-similée: Olivier de La Marche, Le Chevalier déliberé. Manuscrit du Plantilla:S-, Première édition, Paris, pour Antoine Vérard, 1488, Seconde édition, Gouda, Collaciebroeder (?) 1489, introduction, traduction et notes de Sylviane Messerli, Cologny, Fondation Martin Bodmer, et Paris, Presses Universitaires de France, 2010. Voir aussi: Lemaire (Jacques-Charles), « Le Chevalier délibéré » d'Olivier de La Marche ; entre histoire et récit allégorique, in revue Bien dire et bien apprendre nº22, 2004 (p. 235-245).
* ↑ La primera edició, pòsthuma, dats de1562, a Lyon.
# Sant-Maloù

Sant-Maloù (en bretó Sant-Maloù, en gal·ló Saent-Malo, en francès Saint-Malo) és un municipi francès situat al departament d'Ille i Vilaine i a la regió de Bretanya. L'any 2006 tenia 49.661 habitants que es converteixen en 200.000 a la temporada turística. Amb els suburbis arriba al 135.000 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 10 730 | 9 147 | 9 934 | 9 949 | 9 981 | 9 744 | 10 053 | 10 076 | 9 997 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 10 809 | 10 886 | 10 693 | 12 316 | 10 295 | 11 212 | 10 500 | 11 896 | 11 476 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 11 486 | 10 647 | 12 371 | 12 390 | 13 137 | 12 864 | 13 836 | 11 311 | 14 339 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 17 137 | 42 297 | - | - | - | - | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
(1) Fusió de tres viles : Saint-Malo, Saint-Servan (14 963 habitants el 1962) i Paramé (8 811 habitants el 1962).

## Curiositats

Aquesta ciutat costanera de la Bretanya està envoltada per un cinturó de muralles. A dins de les quals resta la vila històrica, monumental i turística. Avui la major part de la població viu als barris nous fora de les muralles. El port dona al canal de la Mànega.
Entre els fets de la seva llarga història es poden destacar la seva especialització com a port corsari dedicat a la lluita contra els vaixells anglesos a l'edat Moderna i la destrucció gairebé total que van provocar els bombardejos americans el 1944 (la ciutat va ser reconstruïda seguint els plànols originals).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1966-1977 | Marcel Planchet | |
| 1977-1983 | Louis Chopier | PS |
| 1983-1989 | Marcel Planchet | Divers droite |
| 1989- | René Couanau | UMP |

## Personatges il·lustres

* Sant Maclovi d'Aleth (ca. 521-621), fundador de la ciutat i primer bisbe d'Aleth.
* Jacques Cartier (1491-1557), descobridor i explorador de Nova França
* René Duguay-Trouin (1673-1736), corsari, Lloctinent-General de la Marina amb Lluís XIV
* Jean Marie Duhamel (1797-1872), físic i matemàtic
* François-René de Chateaubriand (1768-1848), escriptor, diplomàtic
* Robert Surcouf (1773-1827), mariner i corsari
* Félicité Robert de Lamennais (1782-1854), sacerdot, filòsof i escriptor

## Galeria d'imatges

* Muralles de Saint-Malo
* Torre Solidor (Saint-Servan)
* Castell de Saint-Malo
# Bòuvila

Bòuvila (en francès Beauville) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 500 | 1 429 | 1 680 | 1 637 | 1 703 | 1 578 | 1 567 | 1 566 | 1 434 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 350 | 1 317 | 1 274 | 1 241 | 1 203 | 1 175 | 1 142 | 1 128 | 1 044 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 962 | 915 | 872 | 764 | 795 | 756 | 741 | 764 | 674 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 657 | 579 | 462 | 545 | 548 | 553 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1968-1971 | Abel Lautié | |
| 1971-1987 | Claude Archambault De Vencay | |
| 1987-2001 | Raymond Desplat | |
| 2001- | Annie Reimherr | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Arthur Hirsch

Arthur Hirsch (Königsberg, 19 de juliol de 1866 - Zúric, 18 de novembre de 1948) va ser un matemàtic alemany.
Hirsch va acabar la seva escolarització el 1882 a la seva vila natal, Königsberg, i després va estudiar física i matemàtiques en les universitats de Berlin i Königsberg. Entre els seus professors a Königsberg estaven David Hilbert i Adolf Hurwitz. El 1892 va obtenir el seu doctorat a Königsberg amb una tesi sobre teoria de les equacions diferencials lineals.
L'any següent, va obtenor la habilitació docent al Politècnic de Zuric, en el qual va ser, successivament, professor ajudant des de 1893, professor titular des de 1897 i professor ordinari des de 1903 fins a la seva jubilació el 1936.
L'obra de Hirsch versa sobre tot en equacions diferencials i funcions hipergeomètriques. Va publicar diversos articles sobre el tema a Mathematische Annalen. Hirsch va ser membre de la Societat Matemàtica Suïssa des de la seva fundació el 1910.

## Referències

* ↑ Eminger, 2015, p. 113-114.
* ↑ Frei i Stammbach, 1992, p. 4.
* ↑ Eminger, 2015, p. 114.
* ↑ Eminger, 2015, p. 115.

## Bibliografia

* Eminger, Stefanie «Viribus unitis! shall be our watchword: the first International Congress of Mathematicians, held 9–11 August 1897 in Zurich» (en anglès). BSHM Bulletin, Vol. 27, Num. 3, 2012, pàg. 155-168. DOI: 10.1080/17498430.2012.687496. ISSN: 1749-8430.
* Eminger, Stefanie Ursula. Carl Friedrich Geiser and Ferdinand Rudio: The Men Behind the First International Congress of Mathematicians (en anglès). St. Andrews University, 2015.
* Frei, Günther; Stammbach, Urs. Hermann Weyl und die Mathematik an der ETH Zürich, 1913–1930 (en alemany). Birkhäuser, 1992. ISBN 978-3-0348-9700-6.
* Frei, Günther; Stammbach, Urs. Die Mathematiker an den Zürcher Hochschulen (en alemany). Birkhäuser, 1994. ISBN 978-3-7643-5078-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Arthur Hirsch» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Arthur Hirsch (1866–1948)». ETH Zurich Bibliothek. Arxivat de l'original el 8 d'abril 2019. [Consulta: 8 abril 2019]. (anglès)
# Esther Duflo

Esther Duflo (París, 25 d'octubre de 1972) és una economista francesa i professora del Massachusetts Institute of Technology.

## Biografia

Duflo és filla d'un matemàtic i una pediatra. Després d'acabar la seva educació secundària al Lycée Henri IV, Duflo va cursar els seus estudis de pregrau a l'École Normale Supérieure de París, on es va graduar l'any 1994. L'any següent va obtenir el seu magíster en economia a l'actual École d'économie de Paris, conjuntament amb l'escola Normal Superior, l'ENSAE i l'École polytechnique. Posteriorment, el 1999, aconsegueix el seu doctorat en economia al Massachusetts Institute of Technology (MIT), i després d'això va esdevenir professora ajudant d'aquesta institució.

## Carrera professional

Les seves investigacions se centren en aspectes microeconòmics dels països en vies de desenvolupament, inclòs el comportament de les famílies, educació, accés a finançament, salut i avaluació de polítiques públiques. Al costat d'Abhijit Banerjee, Dean Karlan, Michael Kremer, John A. List, i Sendhil Mullainathan, ha impulsat l'avanç de l'experimentació de camp com una important metodologia per descobrir relacions causals en economia.
Així mateix, Duflo és investigadora associada al National Bureau of Economic Research (NBER) dels Estats Units, és part de la directiva del Bureau for Research and Economic Analysis of Development (BREAD), i és directora del programa d'economia del desenvolupament del think tank Center for Economic and Policy Research.
El 2013, Duflo va ser nomenada membre d'un comitè presidencial pel desenvolupament per assessorar l'expresident dels Estats Units, Barack Obama.
El juliol de 2015 fou guardonada amb el Premi Princesa d'Astúries de Ciències Socials per la seva «contribució decisiva a l'economia del desenvolupament i l'estudi de les polítiques contra la pobresa».
L'octubre de 2019 fou guardonada amb el Premi del Banc de Suècia de Ciències Econòmiques en memòria d'Alfred Nobel, conjuntament amb el seu marit Abhijit Banerjee i Michael Kremer, pel seu «enfocament experimental per alleujar la pobresa global». És la segona dona que ha rebut el premi Nobel d'Economia i la premiada més jove de la història.

## Referències

* ↑ (anglès) «Esther Duflo CV».
* ↑ (anglès) NBER Family members in Economics of Education
* ↑ (anglès) BREAD Board of Directors Arxivat 2013-03-08 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Program Directors in each Program of CEPR Arxivat 2013-03-11 a Wayback Machine.
* ↑ «Quién es Esther Duflo, la segunda mujer que recibe el Nobel de Economía y la ganadora más joven de la historia» (en castellà). BBC News, 14-10-2019. [Consulta: 25 novembre 2019].
* ↑ Premio Princesa de Asturias de Ciencias Sociales 2015 (castellà)
* ↑ «The Sveriges Riksbank Prize in Economic Sciences in Memory of Alfred Nobel 2019» (en anglès).
* ↑ «Quién es Esther Duflo, la segunda mujer que recibe el Nobel de Economía y la ganadora más joven de la historia» (en castellà). BBC News, 12-10-2019. [Consulta: 25 novembre 2019].
# Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1896

Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1896 :
| Lliures |||||
| 100 m | homes |
| 500 m | homes |
| 1.200 m | homes |
| 100 m mariners | homes |
| 1900> |||||
Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1896 celebrats a la ciutat d'Atenes (Grècia) es van disputar quatre proves de natació. Aquestes proves foren organitzades pel Sub-comitè d'esports nàutics. Totes les proves es van celebrar el dia 11 d'abril a la Badia Zea.

## Participants

Dinou nedadors de quatre països hi van prendre part:
* Àustria (2)
* Estats Units (1)
* Grècia (15)
* Hongria (1)

## Resum de medalles

Aquestes medalles foren assignades a posteriori pel Comitè Olímpic Internacional. A l'època, als guanyadors se'ls donava una medalla de plata i els subsegüents llocs no rebien cap premi.
| Prova | | | |
| 100 metres lliures detalls | Alfréd Hajós | Otto Herschmann | cap |
| 500 metres lliures detalls | Paul Neumann | Antonios Pepanos | Efstathios Chorophas |
| 1200 metres lliures detalls | Alfréd Hajós | Joannis Andreou | Efstathios Chorophas |
| 100 metres lliures per a mariners detalls | Ioannis Malokinis | Spiridon Chasapis | Dimitrios Drivas |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Hongria | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Grècia | 1 | 3 | 3 | 7 |
| 3 | Àustria | 1 | 1 | 0 | 2 |
Els Estats Units van participar en les proves de natació, però no guanyà cap medalla.

## Enllaços externs

* Mallon, Bill; & Widlund, Ture (1998). The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland. ISBN 0-7864-0379-9 (pdf) (anglès)
# Sent Sauvador de Ginestós

Sent Sauvador de Ginestós (en francès: Saint-Sauveur-de-Ginestoux) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Dammarie-les-Lys

Dammarie-les-Lys (anomenat habitualment Dammarie-lès-Lys) és un municipi francès situat al departament de Sena i Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 20.659 habitants.
Forma part del cantó de Saint-Fargeau-Ponthierry, del districte de Melun i de la Comunitat d'aglomeració Melun Val de Seine.
# Summer Stock

Summer Stock és una pel·lícula musical americana de Charles Walters, estrenada el 1950.

## Argument

La collita ha estat una mica estranya a la granja Falbury: mongetes, fenc... i cançons. Històrica pel·lícula, amb Judy Garland i Gene Kelly ballant i cantant. Judy Garland interpreta Jane Falbury, una grangera, que agafa un gran disgust quan la seva germana (Gloria De Haven), aspirant a actriu, es presenta a casa seva amb una companyia teatral que pretén muntar un musical al graner de la família. I es converteix en la inesperada estrella de l'espectacle quan la solista fa mutis amb un actor de Broadway.

## Producció

Tot i que Garland i Kelly eren les estrelles anunciades al principi per la MGM el 1948 per aparèixer a Summer Stock, el febrer de 1949 l'estudi va anunciar que Garland seria reemplaçada per June Allyson. Garland va estar aturada el maig de 1949, durant la filmació d'Annie Get Your Gun, i va estar tres mesos en un hospital de Boston tractada per dependència de fàrmacs. Betty Hutton la va reemplaçar a la pel·lícula, però Garland va tornar al protagonisme en Summer Stock, que era la seva primera pel·lícula després de l'aturada. Encara que el rodatge de la pel·lícula era de vegades una lluita per Garland, que feia front a moltes pressions en la seva vida personal, a banda del seu pesat lligam amb la medicació receptada.

## Repartiment

* Judy Garland: Jane Falbury
* Gene Kelly: Joe D. Ross
* Eddie Bracken: Orville Wingait
* Gloria DeHaven: Abigail Falbury
* Marjorie Main: Esme
* Phil Silvers: Herb Blake
* Ray Collins: Jasper G. Wingait
* Nita Bieber: Sarah Higgins
* Carleton Carpenter: Artie
* Hans Conried: Harrison Keath

## Referències

* ↑ «Summer Stock». The New York Times.
* ↑ "Notes" a TCM.com
* ↑ Green, p. 161
* ↑ Soares, Emily.
# Estilhac

Estilhac (en francès Estillac) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 340 | 323 | 367 | 342 | 480 | 476 | 482 | 488 | 485 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 448 | 460 | 420 | 416 | 396 | 401 | 416 | 349 | 349 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 336 | 314 | 323 | 337 | 325 | 357 | 369 | 349 | 373 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 511 | 770 | 897 | 990 | 1 182 | 1 307 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Gérard Marty | UDF |
| 2008- | Jean-Marc Gilly | |

## Personatges relacionats

* Blaise de Montluc

## Galeria d'imatges

* Agropole
* Alcaldia
* Església de Sant Joan Baptista
* Entrada al castell

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom. S'ha adoptat la grafia occitana.