OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat d'escacs de Singapur

El Campionat d'escacs de Singapur és un torneig d'escacs individual anual de Singapur organitzat per la Federació d'Escacs de Singapur.

## Quadre d'honor

| # | Any | Masculí | Femení |
| 1 | 1949 | Lim Kok Ann | |
| 2 | 1950 | P. Aherne | |
| 3 | 1951 | R. W. Borsodi | |
| 4 | 1952 | J. C. Hickey | |
| 5 | 1953 | Tay Kheng Hong | |
| 6 | 1954 | David Pritchard | |
| 7 | 1955 | David Pritchard | |
| 8 | 1956 | Low Seow Meng | |
| 9 | 1957 | J. C. Hickey Tay Kheng Hong | |
| 10 | 1958 | J. C. Hickey | |
| 11 | 1959 | Tan Lian Ann | |
| 12 | 1960 | Lim Kok Ann | |
| 13 | 1961 | Tan Lian Seng | |
| 14 | 1962 | Tan Lian Ann | |
| 15 | 1963 | Tan Lian Seng | |
| 16 | 1964 | Tan Lian Ann | |
| 17 | 1965 | Tan Lian Ann | |
| 18 | 1966 | Tan Lian Seng | |
| 19 | 1967 | Tan Lian Ann | |
| 20 | 1968 | Lim Kok Ann | |
| 21 | 1969 | Tan Lian Ann | |
| 22 | 1970 | Oey Liang Hien | |
| 23 | 1971 | Pang Kwok Leong | |
| 24 | 1972 | Giam Choo Kwee | |
| 25 | 1973 | Giam Choo Kwee | |
| 26 | 1974 | Pang Kwok Leong | |
| 27 | 1975 | Lim Seng Hoo | |
| 28 | 1976 | Lim Seng Hoo | |
| 29 | 1977 | Lim Seng Hoo | |
| 30 | 1978 | Lim Seng Hoo | |
| 31 | 1979 | Leow Leslie | |
| 32 | 1980 | Tan Lian Ann | |
| 33 | 1981 | Tan Lian Ann | |
| 34 | 1982 | Tan Lian Ann | |
| 35 | 1983 | Tan Lian Ann | |
| 36 | 1984 | Leow Leslie | |
| 37 | 1985 | Wong Meng Leong | |
| 38 | 1986 | Wong Meng Kong | |
| 39 | 1987 | Heng Derrick | |
| 40 | 1988 | Wong Foong Yin | |
| 41 | 1989 | Wong Meng Kong | |
| 42 | 1990 | Wong Meng Kong | |
| 43 | 1991 | Wong Meng Kong | |
| 44 | 1992 | Hsu Li Yang | |
| 45 | 1993 | Hsu Li Yang | Yip Fong Ling |
| 46 | 1994 | Tan Tzer En | Yip Fong Ling |
| 47 | 1995 | Terry Toh | Yip Fong Ling |
| 48 | 1996 | Lau Keng Boon | Hon Christel |
| 49 | 1997 | Choong Gregory | Yap Cynthia |
| 50 | 1998 | Chan Mark | Yap Cynthia |
| 51 | 1999 | Chan Peng Kong | |
| 52 | 2000 | Kek Wei Chuan | |
| 53 | 2001 | Koh Kum Hong | |
| 54 | 2002 | Leong Luke | Liu Yang |
| 55 | 2003 | Wu Shaobin | Liu Yang |
| 56 | 2004 | Jason Goh Koon-Jong | Tay Li Jin Jeslin |
| 57 | 2005 | Wu Shaobin | Sia Xin Yun Suzanna |
| 58 | 2006 | Goh Weiming | Tay Li Jin Jeslin |
| 59 | 2007 | Goh Weiming | Anjela Khegay |
| 60 | 2008 | Goh Weiming | Chan Wei Yi Victoria |
| 61 | 2009 | Goh Weiming | |
| 62 | 2010 | Chan Yi Ren Daniel | |
| 63 | 2011 | Chan Wei Xuan Timothy | Liu Yang |
| 64 | 2012 | Goh Weiming | Gong Qianyun |
| 65 | 2013 | Goh Weiming | Ho En Huel Danielle |
| 66 | 2014 | Liu Xiangyi | |
| 67 | 2015 | Paciencia Enrique | Gong Qianyun |
| 68 | 2016 | Tin Jingyao | Gong Qianyun |
| 69 | 2017 | Tin Jingyao - Goh Weiming | Gong Qianyun |
| 70 | 2018 | Tin Jingyao | Gong Qianyun |
| 71 | 2019 | Tin Jingyao | Gong Qianyun |
| 72 | 2020 | Tin Jingyao | Gong Qianyun |
| 73 | 2021 | Susilodinata Andrean | Gong Qianyun |
| 74 | 2022 | Goh Weiming | Gong Qianyun |

## Enllaços externs

* Llista de campions 1949-2005
* Resultats d'escacs de James Long a Singapur: 1997-1998 Arxivat 2008-09-12 a Wayback Machine.
* web de la Federació d'Escacs de Singapur
# Federació Internacional d'Història i Estadística de Futbol

La Federació Internacional d'Història i Estadística de Futbol (en anglès: International Federation of Football History and Statistics, IFFHS), és una institució creada l'any 1991 amb l'objectiu de recopilar, estudiar i analitzar tot allò relacionat amb les competicions de futbol de tot el món, tant històriques com actuals. La seu de se situa a Bonn, Alemanya, i està presidida per Alfredo W. Pogë.
Aquesta federació analitza les estadístiques de totes les competicions futbolístiques, elaborant regularment diferents classificacions a partir de dades objectives. Així publica cada mes llistes amb la valoració de les millors lligues del món, les millors seleccions nacionals, clubs, jugadors, àrbitres...

## Millor equip de l'any

A continuació, segueixen els equips que van acabar en primera posició del rànquing cada any, des del 1991:
| 1991 | AS Roma |
| 1992 | AFC Ajax |
| 1993 | Juventus FC |
| 1994 | Paris Saint-Germain FC |
| 1995 | AC Milan |
| 1996 | Juventus FC |
| 1997 | FC Barcelona |
| 1998 | FC Internazionale |
| 1999 | Manchester United FC |
| 2000 | Reial Madrid CF |
| 2001 | Liverpool FC |
| 2002 | Real Madrid CF |
| 2003 | AC Milan |
| 2004 | València CF |
| 2005 | Liverpool FC |
| 2006 | Sevilla FC |
| 2007 | Sevilla FC |
| 2008 | Manchester United |
| 2009 | FC Barcelona |
| 2010 | FC Internazionale |
| 2011 | FC Barcelona |
| 2012 | FC Barcelona |
| 2013 | Bayern de Múnic |
| 2014 | Real Madrid CF |
| 2015 | FC Barcelona |
| 2016 | Atlético Nacional |
| 2017 | Real Madrid CF |
| 2018 | Atlètic de Madrid |
| 2019 | Liverpool FC |
| 2020 | FC Bayern de Múnic |
| 2021 | Sociedade Esportiva Palmeiras |
| 2022 | Clube de Regatas do Flamengo |
La IFFHS reconeix aquests clubs com El millor equip de l'any, essent guardonats amb un trofeu daurat i un certificat en el transcurs de la Gala del futbol mundial.

## Vegeu també

* Premi al millor porter de la Federació Internacional d'Història i Estadística de Futbol

## Referències

* 1 2 «IFFHS The World's Club Team for the Year». IFFHS official website. [Consulta: 10 octubre 2009].
* ↑ «Club World Ranking» (en anglès). IFFHS, 08-01-2014 [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «CLUB WORLD RANKING 2014» (en anglès). IFFHS, 13-01-2015 [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «CLUB WORLD RANKING 2015» (en anglès). IFFHS, 07-01-2016 [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «CLUB WORLD RANKING 2016 : CLUB ATLETICO NACIONAL MEDELLIN (COLOMBIA)» (en anglès). IFFHS, 05-04-2017 [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «CLUB WORLD RANKING 2017 : REAL MADRID NUMBER 1» (en anglès). IFFHS, 16-01-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-31 [Consulta: 10 maig 2018].

## Enllaços externs

* Plana oficial de la IFFHS
# Margarida Troguet i Taull

Margarida Troguet i Taull (Senet, l'Alta Ribagorça, 1959) és una gestora cultural catalana, especialitzada en l'àmbit de les arts escèniques.
Nascuda a l'Alta Ribagorça, de petita es va establir a Lleida amb la seva família. Va entrar en contacte amb el món de les arts escèniques amb la companyia L'Esquetlla Teatre. Posteriorment, va ser directora del Teatre Municipal de l'Escorxador de Lleida del 1998 fins al 2015. El 2015 va patir un fort accident de trànsit. Posteriorment, esdevindria gestora cultural independent dins de l’àmbit escènic: elabora continguts i duu a terme comissariats i acompanyaments de projectes escènics. Ha col·laborat amb festivals com el Sismògraf d'Olot, entre molts d'altres. Des de 2019 és la vicepresidenta del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts.

## Referències

* ↑ «Entrevista a Margarida Troguet». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2018].
* ↑ «Margarida Troguet: "Sense la llibertat d'expressió dels artistes, no podem defensar cap altre dret"», 21-06-2018. [Consulta: 25 maig 2022].
* ↑ «Membres del plenari». [Consulta: 25 maig 2022].
# Salt amb esquís als Jocs Olímpics d'hivern de 1932

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1932 celebrats a la ciutat de Lake Placid (Estats Units d'Amèrica) es disputà una prova de salt amb esquís en categoria masculina. La prova es disputà el dia 12 de febrer de 1932 a les instal·lacions de Lake Placid amb un trampolí de 61 metres.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 34 saltadors de 10 comitès nacionals diferents.
| Àustria (2) Canadà (4) Estats Units (4) Itàlia (3)  Japó (4) | Noruega (4) Polònia (3) Suècia (3)  Suïssa (3) Txecoslovàquia (4) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Salt amb esquís | Birger Ruud | Hans Beck | Kaare Wahlberg |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Noruega | 1 | 1 | 1 | 3 |
| Total | Total | 1 | 1 | 1 | 3 |

## Resultats

| Lloc | Saltador | Total |
| 1 | Birger Ruud | 228.1 |
| 2 | Hans Beck | 227.0 |
| 3 | Kaare Wahlberg | 219.5 |
| 4 | Sven Eriksson | 218.9 |
| 5 | Caspar Oimoen | 216.7 |
| 6 | Fritz Kaufmann | 215.8 |
| 7 | Sigmund Ruud | 215.1 |
| 8 | Goro Adachi | 210.7 |
| 9 | Cesare Chiogna | 209.8 |
| 10 | Erik Rylander | 206.0 |
| 11 | Holger Schön | 201.8 |
| 12 | Bronisław Czech | 200.7 |
| 13 | Peder Falstad | 199.5 |
| 14 | Ernesto Zardini | 196.7 |
| 15 | John Steele | 196.7 |
| 16 | Ingenuino Dallagio | 194.9 |
| 17 | Stanisław Marusarz | 192.5 |
| 18 | Fritz Steuri | 192.4 |
| 19 | Robert Lymburne | 192.1 |
| 20 | Jacques Landry | 187.3 |
| 21 | Antonín Bartoň | 186.1 |
| 22 | Andrzej Marusarz | 185.9 |
| 23 | František Šimůnek | 183.2 |
| 24 | Ján Cífka | 172.5 |
| 25 | Harald Paumgarten | 163.4 |
| 26 | Jaroslav Feistauer | 163.0 |
| 27 | Severino Menardi | 161.6 |
| 28 | Mitsutake Makita | 134.2 |
| 29 | Arnold Stone | 114.5 |
| 30 | Leslie Gagne | 110.5 |
| 31 | Yoichi Takata | 91.1 |
| 32 | Katsumi Yamada | 70.0 |
| — | Roy Mikkelsen | (52.0) |
| — | Harald Bosio | (29.0) |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ski Jumping at the 1932 Winter Olympics». [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Large Hill, Individual, Men». [Consulta: 30 novembre 2024].
# Kantorita

La kantorita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La kantorita és un sulfat de fórmula química K₂NaMg(SO₄)₂F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de setembre de l'any 2024. Encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «07.DA: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations petits», i fins a la data de l'aprovació d'aquesta espècie tan sols hi trobàvem la batoniïta. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6141/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, que es troba al volcà Tolbàtxik, dins el districte de Milkovsky (Territori de Kamtxatka, Rússia). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kantorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 81». European Journal of Mineralogy, 36, 5, 21-10-2024, pàg. 917–923. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-917-2024 [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - With small cations». Mindat. [Consulta: 30 novembre 2024].
# Hoquei sobre gel als Jocs Olímpics d'hivern de 1932

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1932 celebrats a la ciutat de Lake Placid (Estats Units d'Amèrica) es disputà una prova d'hoquei sobre gel en categoria masculina. La competició tingué lloc entre els dies 4 i 13 de febrer de 1932.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 48 jugadors de 4 comitès nacionals diferents:
* Alemanya (10): Rudi Ball, Alfred Heinrich, Erich Herker, Gustav Jaenecke, Werner Korff, Walter Leinweber, Erich Römer, Martin Schröttle, Marquardt Slevogt, Georg Strobl
* Canadà (14): William Cockburn, Clifford Crowley, Albert Duncanson, George Garbutt, Roy Hinkel, Vic Lundquist, Norman Malloy, Walter Monson, Kenneth Moore, Romeo Rivers, Hack Simpson, Hugh Sutherland, Stanley Wagner, Aliston Wise
* Estats Units (14): Osborn Anderson, John Bent, John Chase, John Cookman, Douglas Everett, Franklin Farrel, Joseph Fitzgerald, Edwin Frazier, John Garrison, Gerard Hallock, Robert Livingston, Francis Nelson, Winthrop Palmer, Gordon Smith
* Polònia (10): Adam Kowalski, Aleksander Kowalski, Włodzimierz Krygier, Albert Mauer, Roman Sabiński, Kazimierz Sokołowski, Józef Stogowski, Witalis Ludwiczak, Czesław Marchewczyk, Kazimierz Materski

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Hoquei sobre gel | CanadàWilliam Cockburn Clifford Crowley Albert Duncanson George Garbutt Roy Hinkel Vic Lundquist Norman Malloy Walter Monson Kenneth Moore Romeo Rivers Hack Simpson Hugh Sutherland Stanley Wagner Aliston Wise | Estats UnitsOsborn Anderson John Bent John Chase John Cookman Douglas Everett Franklin Farrel Joseph Fitzgerald Edwin Frazier John Garrison Gerard Hallock Robert Livingston Francis Nelson Winthrop Palmer Gordon Smith | AlemanyaRudi Ball Alfred Heinrich Erich Herker Gustav Jaenecke Werner Korff Walter Leinweber Erich Römer Martin Schröttle Marquardt Slevogt Georg Strobl |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 1 | 1 | 1 | 3 |

## Resultats

| Equip | J | G | P | E | GF | GC |
| Canadà | 6 | 5 | 0 | 1 | 32 | 4 |
| Estats Units | 6 | 4 | 1 | 1 | 27 | 5 |
| Alemanya | 6 | 2 | 4 | 0 | 7 | 26 |
| Polònia | 6 | 0 | 6 | 0 | 3 | 34 |
| 4 de febrer | Estats Units | 1:2 (0:0,0:1,1:0,0:0,0:1) | Canadà |
| 4 de febrer | Alemanya | 2:1 (0:0,1:1,1:0) | Polònia |
| 5 de febrer | Estats Units | 4:1 (1:0,2:0,1:1) | Polònia |
| 6 de febrer | Canadà | 4:1 (2:0,2:0,0:1) | Alemanya |
| 7 de febrer | Canadà | 9:0 (2:0,5:0,2:0) | Polònia |
| 7 de febrer | Estats Units | 7:0 (3:0,2:0,2:0) | Alemanya |
| 8 de febrer | Estats Units | 5:0 (1:0,1:0,3:0) | Polònia |
| 8 de febrer | Canadà | 5:0 (2:0,1:0,2:0) | Alemanya |
| 9 de febrer | Canadà | 10:0 (5:0,1:0,4:0) | Polònia |
| 10 de febrer | Estats Units | 8:0 (2:0,2:0,4:0) | Alemanya |
| 13 de febrer | Alemanya | 4:1 (0:0,2:1,2:0) | Polònia |
| 13 de febrer | Estats Units | 2:2 (1:1,1:0,0:1,0:0,0:0,0:0) | Canadà |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ice Hockey at the 1932 Winter Olympics». [Consulta: 1r desembre 2024].
* ↑ Victòria final aconseguida al temps extra.
* ↑ Empat final aconseguit al temps extra.
# Tomás de Almeida

Tomás de Almeida (Lisboa, 11 de setembre de 1670 - Lisboa, 27 de febrer de 1754) fou el primer patriarca de Lisboa. Abans ho fou el bisbe de Lamego (1706) i més tard el bisbe de Porto (1709). Climent XII l'elevà a cardenal el 20 de desembre de 1737.

## Ordres episcopals

El Cardenal Tomás de Almeida fou el principal sagrant dels següents bisbes:
* Dom Ludovico Alvares de Figueiredo
* Dom Bartolomeu do Pilar, O. Carm.
* Dom António de Guadalupe, OFM
* Dom José Fialho, O. Cist.
* Dom Luiz de Santa Teresa da Cruz Salgado de Castilho, OCD
* Dom Guilherme de São José António de Aranha
* Dom Manoel da Cruz Nogueira, O. Cist.
* Dom António de Nossa Senhora do Desterro Malheiro, OSB
* Dom José Botelho de Matos
* Dom João da Cruz Salgado de Castilho, OCD
* Dom Manoel de Santa Inês Ferreira, OCD
* Dom Francisco de São Tiago, OFM
* Dom Bernardo Rodrigues Nogueira
* Dom Miguel de Bulhões e Sousa, OP
* Dom António da Madre de Deus Galvão, OFM

## Referències

* 1 2 «Tomás Cardinal de Almeida [Catholic-Hierarchy]». [Consulta: 1r desembre 2024].
# Gonoretodes

Gonoretodes és un gènere monotípic d'arnes de la subfamília Drepaninae. Va ser descrita per Watson el 1965.
La única espècie d'aquest gènere, Gonoretodes timea, va ser descrita per Watson el 1965, i es troba a Moramanga, a l'est de Madagascar.

## Referències

* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Gonoretodes Watson, 1965» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Natural History Museum, London, 05-11-2004.
* ↑ De Prins, J; De Prins, W. «Gonoretodes timea Watson, 1965» (en anglès). Afromoths, 2018.

## Enllaços externs

* Watson 1965. "A revision of the Ethiopian Drepanidae (Lepidoptera)". Bulletin of the British Museum of natural History (Entomology) Supplement 3:1–178, pls. 1–18.
# Campionat Europeu de Salts

El Campionat Europeu de Salts és la competició de salts més prestigiosa a nivell europeu. És organitzat per la LEN des del 1926 en el marc del Campionat d'Europa de natació. A partir del 2009 es va decidir que en els anys imparells, quan no se celebren els europeus, es disputi un campionat només d'aquesta disciplina.

## Edicions

| Edició | Any | Seu | País |
| I | 2009 | Torí | Itàlia |
| II | 2011 | Torí | Itàlia |
| III | 2013 | Rostock | Alemanya |
| IV | 2015 | Rostock | Alemanya |

## Medaller històric

* Actualitzat fins a Rostock 2015
| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Rússia | 14 | 21 | 12 | 47 |
| 2 | Itàlia | 12 | 5 | 4 | 21 |
| 3 | Alemanya | 9 | 15 | 15 | 39 |
| 4 | Ucraïna | 9 | 9 | 13 | 31 |
| 5 | França | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 6 | Suècia | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 7 | Regne Unit | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 8 | Belarús | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Hongria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 53 | 53 | 53 | 159 |

## Referències

* ↑ «Rostock 2015» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-06-14. [Consulta: 10 juny 2015].
# Pipiwai Trail

El Pipiwai Trail és una ruta de senderisme de 6,4 km (en total) situada a l'illa de Maui, a Hawaii. El camí arriba fins a les cascades Makahiku i les cascades Waimoku. El sender està situat al Parc Nacional de Haleakalā i generalment està ben conservat. El sender discorre a la vora del torrent d'Ohe'o Gulch.
Les ubicacions més notables són el bosc de bambú i l'arbre banià gegant.

## Referències

* ↑ Wright, Pamela; Thompson, David; Tsai, Michael. Frommer's Best Hiking Trips in Hawaii (en anglès). John Wiley & Sons, 8 de setembre de 2009. ISBN 978-0-470-16057-2.
* ↑ Swedo, Suzanne. Best Easy Day Hikes Hawaii: Maui (en anglès). Falcon Guides, 4 de maig de 2010. ISBN 978-0-7627-6283-5.
* ↑ Whitton, Kevin. Moon Hawaiian Islands (en anglès). Avalon Travel Publishing, 19 d'agost de 2014. ISBN 978-1-61238-832-8.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
# Principal de Guàrdia (Maó)

El Principal de Guàrdia és un edifici de Maó anomenat també simplement Principal.

## Història

Fou construït l'any a finals del segle XVIII amb la funció de ser l'edifici del cos de guàrdia permanent durant la dominació britànica. El 1782 es va reformar amb una sala per a consells de guerra i una altra per a presó. Més endavant també va servir per a dependències municipals, jutjats i escola.

## Descripció

Va ser projectat per Francisco Fernández de Angulo i es va basar en l'estil de l'Ajuntament, és a dir, de línies senzilles i d'estil barroc clàssic d'inspiració francesa. Hi ha decoració d'armes i d'insígnies militars. Al llarg del temps ha tingut diferents funcions com jutjat municipal, escola de dibuix, edifici destinat als saigs i actualment destinat al Servei Municipal de Cultura.

## Referències

* 1 2 3 4 Tudury, Pedro Riudavets y. Historia de la isla de Menorca (en castellà). Fábregues, 1888, p. 2106-2107.
# Superrotació atmosfèrica

La superrotació atmosfèrica és l'estat en què l'atmosfera d'un planeta gira més ràpid que el mateix planeta. L'atmosfera de Venus és un exemple de superrotació extrema; l'atmosfera venusiana gira al voltant del planeta en només quatre dies terrestres, molt més ràpid que el dia sideral de Venus de 243 dies terrestres. La superrotació atmosfèrica també s'ha observat a Tità, la lluna més gran de Saturn.
Es creu que la termosfera de la Terra té una petita superrotació neta superior a la velocitat de rotació de la superfície, encara que les estimacions de la mida del fenomen varien àmpliament. Alguns models suggereixen que és probable que l'escalfament global provoqui un augment de la superrotació en el futur, inclosa la possible superrotació dels vents superficials.

## Referències

* ↑ «ESA Science & Technology - Major Discoveries by Venus Express: 2006-2014» (en anglès). sci.esa.int. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ Read, Peter L.; Lebonnois, Sebastien «Superrotation on Venus, on Titan, and Elsewhere» (en anglès). Annual Review of Earth and Planetary Sciences, 46, 1, 2018, pàg. 175–202. Bibcode: 2018AREPS..46..175R. DOI: 10.1146/annurev-earth-082517-010137.
* ↑ Gaposchkin, E. M «Atmospheric superrotation?» (en anglès). Planetary and Space Science, 51, 6, 01-05-2003, pàg. 415–425. Bibcode: 2003P&SS...51..415G. DOI: 10.1016/S0032-0633(03)00021-7. ISSN: 0032-0633.
* ↑ Blum, P. W.; Harris, I. «Some new aspects on the superrotation of the thermosphere» (en anglès). Journal of Atmospheric and Terrestrial Physics, 36, 6, 01-06-1974, pàg. 967–978. Bibcode: 1974JATP...36..967B. DOI: 10.1016/0021-9169(74)90006-3. ISSN: 0021-9169.
* ↑ Rishbeth, H. «Rotation of the Variation of Upper Atmosphere» (en anglès). Nature, 229, 5283, gener 1971, pàg. 333–334. Bibcode: 1971Natur.229..333R. DOI: 10.1038/229333a0. ISSN: 1476-4687. PMID: 16059224.
* ↑ Carlson, Henrik; Caballero, Rodrigo «Enhanced MJO and transition to superrotation in warm climates» (en anglès). publicació of Advances in Modeling Earth Systems, 8, 1, març 2016, pàg. 304–318. Bibcode: 2016JAMES...8..304C. DOI: 10.1002/2015ms000615. ISSN: 1942-2466.
* ↑ Caballero, Rodrigo; Carlson, Henrik «Surface Superrotation» (en anglès). publicació of the Atmospheric Sciences, 75, 10, octubre 2018, pàg. 3671–3689. Bibcode: 2018JAtS...75.3671C. DOI: 10.1175/JAS-D-18-0076.1. ISSN: 0022-4928.
# Teorema de Christoffel-Darboux

En matemàtiques, el teorema de Christoffel-Darboux és una identitat per a una seqüència de polinomis ortogonals, introduïts per Christoffel (1858) i Darboux (1878). El teorema diu:
    $\sum _{j=0}^{n}{\frac {f_{j}(x)f_{j}(y)}{h_{j}}}={\frac {k_{n}}{h_{n}k_{n+1}}}{\frac {f_{n}(y)f_{n+1}(x)-f_{n+1}(y)f_{n}(x)}{x-y}}$
on f$_j$(x) és el j-èsim terme d'un conjunt de polinomis ortogonals de norma quadrada h$_j$ i coeficient principal k$_j$.
També hi ha una «forma confluent» d'aquesta identitat:
$\sum _{j=0}^{n}{\frac {f_{j}^{2}(x)}{h_{j}}}={\frac {k_{n}}{h_{n}k_{n+1}}}\left[f_{n+1}'(x)f_{n}(x)-f_{n}'(x)f_{n+1}(x)\right].$

## Referències

* ↑ Christoffel, E. B. «Über die Gaußische Quadratur und eine Verallgemeinerung derselben.» (en alemany). Journal für die Reine und Angewandte Mathematik, 55, pàg. 61–82. DOI: 10.1515/crll.1858.55.61. ISSN: 0075-4102.
* ↑ Darboux, Gaston «Mémoire sur l'approximation des fonctions de très-grands nombres, et sur une classe étendue de développements en série» (en francès). Journal de Mathématiques Pures et Appliquées, 4, 1878, pàg. 5–56, 377–416.

## Bibliografia

* Andrews, George E.; Askey, Richard; Roy, Ranjan. Special functions (en anglès). 71. Cambridge University Press, 1999 (Encyclopedia of Mathematics and its Applications). ISBN 978-0-521-62321-6.
* Abramowitz, Milton; Stegun, Irene A. Handbook of Mathematical Functions (en anglès). Dover Publications, Inc., New York, 1972, p. 785, Eq. 22.12.1.
* Olver, Frank W. J.; Lozier, Daniel W.; Boisvert, Ronald F.; Clark, Charles W. NIST Handbook of Mathematical Functions (en anglès). Cambridge University Press, 2010, p. 438, Eqs. 18.2.12 i 18.2.13. ISBN 978-0-521-14063-8.

## Vegeu també

* Desigualtat de Turán
* Teorema de Sturm
# Opticks

Opticks (o “Un tractat de les reflexions, refraccions, inflexions i colors de la llum”) és el resum de fragments del Llibre Primer, Segon i Tercer d'Òptica d'Isaac Newton. El llibre comença amb una petita introducció on ens explica succintament el contingut del tractat i provarà les propietats de la llum amb mètodes experimentals.

## Referències

* ↑ James, Peter J. «Stephen Hales' "Statical Way"». History and Philosophy of the Life Sciences, vol. 7, 2, 1985, pàg. 287–299. JSTOR: 23328812.
* ↑ Schneider, P.; Ehlers, J.; Falco, E. E.. Gravitational Lenses (en anglès). Springer Science & Business Media, 2013-06-29, p. 1. ISBN 978-3-662-03758-4.

## Bibliografia

* Newton, Isaac. Opticks: or, a treatise of the reflexions, refractions, inflexions and colours of light. Also two treatises of the species and magnitude of curvilinear figures.. Commentary by Nicholas Humez. Octavo. Palo Alto, Calif.: Octavo, 1998. ISBN 1-891788-04-3.
# Cérvol mesquer pigmeu

El cérvol mesquer pigmeu (Moschus berezovskii) (xinès: 林麝; pinyin: Lín shè) és un cérvol mesquer nadiu de la Xina i el Vietnam. El 14 de juny del 1976, la Xina inclogué el cérvol mesquer pigmeu a la seva llista d'espècies amenaçades. N'hi ha diverses subespècies.

## Referències

* ↑ Endangered Species - Dwarf Musk Deer Facts
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :