OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mus (subgènere)

Mus és un subgènere del gènere Mus. Les espècies d'aquest grup són oriündes d'Europa, Àsia i el nord d'Àfrica, tot i que el ratolí domèstic (M. musculus) té una distribució global. A diferència de Pyromys, els representants d'aquest subgènere manquen d'arcs superciliars. La regió interorbitària mesura menys de 4 mm i els forats incisius són llargs i prims. El pelatge no és espinós. Els ulls són grossos.

## Referències

* ↑ Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Acomodació neural

L'acomodació neuronal o acomodació neural es produeix quan una neurona o cèl·lula muscular es despolaritza per corrent creixent lentament (despolarització per rampa) in vitro. El model Hodgkin – Huxley també mostra allotjament. La despolarització sobtada d'un nervi evoca un potencial d'acció propagat mitjançant l'activació de canals ràpids de sodi tancats per voltatge incorporats a la membrana cel·lular si la despolarització és prou forta per arribar al llindar. Els canals de sodi oberts permeten que més ions de sodi flueixin cap a la cèl·lula i donen lloc a una despolarització addicional, que posteriorment obrirà encara més canals de sodi. En un moment determinat, aquest procés es torna regeneratiu (cicle viciós) i dona lloc a una fase ascendent ràpida del potencial d'acció. Paral·lelament a la despolarització i l'activació dels canals de sodi, el procés d'inactivació dels canals de sodi també és impulsat per la despolarització. Atès que la inactivació és molt més lenta que el procés d'activació, durant la fase regenerativa del potencial d'acció, la inactivació és incapaç d'evitar el ràpid augment de la tensió de la membrana, com la reacció en cadena.
Durant l'acomodació neuronal, la despolarització que augmenta lentament impulsa l'activació i la inactivació, així com les portes de potassi simultàniament i mai evoca el potencial d'acció. L'incapacitat d'evocar el potencial d'acció mitjançant la despolarització per rampa de qualsevol força havia estat un gran trencaclosques fins que Hodgkin i Huxley van crear el seu model físic de potencial d'acció. Més tard a la seva vida van rebre un premi Nobel pels seus influents descobriments. L'allotjament neuronal es pot explicar de dues maneres. "En primer lloc, durant el pas d'un corrent catodal constant per la membrana, augmentarà la conductància del potassi i el grau d'inactivació, ambdós factors elevaran el llindar. En segon lloc, el corrent iònic en estat estacionari a totes les forces de despolarització és exterior, de manera que un corrent catodal aplicat que puja prou lentament mai evocarà una resposta regenerativa de la membrana i no es produirà excitació. " (cita de Hodgkin i Huxley)
L'acomodació de les condicions fisiològiques in vivo es trenca, és a dir, que el corrent de pujada lent de llarga durada excita les fibres nervioses a una intensitat gairebé constant, per més que s'acosti a aquesta intensitat.

## Vegeu també

* Potencial d'acció

## Referències

* ↑ Lucas, K. The Journal of Physiology, 36, 4–5, 1907, pàg. 253–274. DOI: 10.1113/jphysiol.1907.sp001231. PMC: 1533589. PMID: 16992906.
* ↑ Vallbo, A. B. Acta Physiologica Scandinavica, 61, 1964, pàg. 429–444. PMID: 14209259.
* 1 2 Hodgkin, A. L.; Huxley, A. F. The Journal of Physiology, 117, 4, 1952, pàg. 500-544. DOI: 10.1113/jphysiol.1952.sp004764. PMC: 1392413. PMID: 12991237.
* ↑ Hennings, K.; Arendt-Nielsen, L.; Andersen, O. K. Theoretical Biology and Medical Modelling, 2, 2005, pàg. 16. DOI: 10.1186/1742-4682-2-16. PMC: 1090618. PMID: 15826303.
* ↑ Baker, M.; Bostock, H. The Journal of Physiology, 411, 1989, pàg. 545–561. DOI: 10.1113/jphysiol.1989.sp017589. PMC: 1190540. PMID: 2614732.
# Unió Nacional d'Ucraïna

La Unió Nacional d'Ucraïna (ucraïnès Український Національний Союз) és un moviment polític i una organització militar d'ideologia d'Ucraïna popular socialisme, nacionalista i anti-rus fundada el 2009 per Oleh Goltvjansnski.

## Història

La Unió Nacional d'Ucraïna grup que es va fundar el 19 de desembre de 2009 a Khàrkiv, com a reacció de la radicalització del moviment. El seu primer cap fou Oleh Goltvjansnski fins a la seva detenció el 2012. El 15 de juliol de 2012 Vitali Krivosheyev va assumir la presidència del partit. A les primers eleccions territorials de 30 setembre de 2012 va obtenir el 34% dels vots i cap escó. d'abril 27 el 2013 a Khàrkiv (Ucraïna Slobodà) Unió del Nacional d'Ucraïna va creatе del Partit Social-Nacional. El moviment va tenir un paper significatiu en les revoltes de 2014 conegudes com a EuroMaidan desencadenades pel rebuig d'Ianukòvitx a un acord amb la Unió Europea. Durant la Guerra a l'est d'Ucraïna simpatitzantе de l'organització creat Batalló «Petchersk». Ha participat en la major part dels setge de Luhansk. A les eleccions al l'Assemblea Lyubotinа de 2015 formà part de la llista Partit «UKROP» un Oleh Goltvjansnski esdevingué diputat.

## Referències

* ↑ http://www.naso.org.ua/history.html Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.bratstvo.info/ua/aktsiyi/4060-v-harkove-militsiya-napala-na-marsh-protiv-nelegalnoy-migratsii-video Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.naso.org.ua/main/468-noviy-golova-uns.html Arxivat 2015-07-21 a Wayback Machine.
* ↑ http://lubotin.kharkov.ua/vibori/vibori-2012/print:page,1,3099-povdomlennya-pro-rezultati-promzhnih-viborv-deputata-lyubotinskoyi-mskoyi-radi-harkvskoyi-oblast.html Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://minprom.ua/news/122301.html
* ↑ http://ru.tsn.ua/politika/u-svobody-poyavitsya-novyy-konkurent-na-nacionalisticheskom-pole-303510.html Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://glavnoe.ua/news/n135622
* ↑ http://www.vesti.ru/videos/show/vid/573554/#/video/http%253A%252F%252Fplayer.rutv.ru%252Fiframe%252Fvideo%252Fid%252F761641%252Fstart_zoom%252Ftrue%252FshowZoomBtn%252Ffalse%252Fsid%252Fvesti%252FisPlay%252Ftrue%252F
* ↑ http://mreadz.com/new/index.php?id=352311&pages=25 Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.naso.org.ua/main/939-na-osnov-uns-bude-stvoreniy-batalyon-specalnogo-priznachennya-sch-1.html Arxivat 2015-07-21 a Wayback Machine.
* ↑ http://vesti-ukr.com/kiev/69128-aktivisty-pecherskoj-samooborony-otpravilis-v-zonu-ato
* ↑ http://www.naso.org.ua/main/1058-lzhivye-bukvy.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://magistral-uz.com.ua/articles/prihistok-na-perehresti-dorig.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2015/PVM057?PID112=30&PID102=5930&PF7691=5930&PT001F01=100&rej=0&pt00_t001f01=100

## Enllaços externs

* Web del moviment Arxivat 2022-01-18 a Wayback Machine.
# Cuarteto de la Habana

Cuarteto de la Habana és una pel·lícula de comèdia espanyola de l'any 1998 dirigida per Fernando Colomo i amb guió de Julio Carrillo i Fernando Colomo.

## Argument

Walter és un jove apassionat de la música que es guanya la vida netejant les galledes d'escombraries d'un local de jazz a Madrid. L'embaràs de la seva núvia i la mort de la seva àvia no és res quan rep el vídeo d'una dona cubana que li confessa ser la seva mare. Aquest fet li anima a anar a Cuba, moment a partir del qual tindran lloc tot tipus d'embolics.

## Repartiment

* Ernesto Alterio ... Walter
* Mirtha Ibarra ... Lita
* Javier Cámara ... Segis
* Laura Ramos ... Diana
* Daisy Granados ... Nereida
* María Esteve ... Vicky
* Mónica Cano ... Paloma
* David Calzado ... Lazaro
* Javier Gurruchaga ... Capellà
* Pilar Castro ... Cambrera

## Recepció

Fou estrenada al Festival de Màlaga el 5 de juliol de 1999, on aspirava a guanyar la Bisnaga d'Or. Pel seu paper a la pel·lícula Javier Cámara va guanyar el premi al millor actor al Festival Internacional de Cinema de Comèdia de Peníscola del 2000.

## Referències

* ↑ Caurteto de La Habana a Fotogramas
* ↑ Colomo estrena en Málaga una solvente comedia rodada en Cuba, El País, 5 de juliol de 1999
* ↑ 'Pídele cuentas al rey' triunfa en el Festival de Cine de Peñíscola, El País, 10 de juliol del 2000

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Juí de prohoms

Durant l'edat moderna, el juí de prohoms de ventura era un privilegi de què gaudien les ciutats de Barcelona i Lleida que permetia als consellers o paers de la ciutat jutjar les causes criminals pendents en cas que el rei o el seu lloctinent estiguessin absents del municipi. La sentència no es podia apel·lar i a més s'executava immediatament, cosa que feia aquest procés especialment temut perquè no acostumaven a ser clements.
En el cas barceloní, els cinc consellers del consistori podien presentar-se a la presó reial amb una comissió de 24 consellers més i exigir que se'ls llegís en veu alta l'enquesta judicial d'un pres determinat. Tot seguit, els de la comitiva votaven la sentència que volien i el veguer de la ciutat (o el portantveus de general governador si hi era) estava obligat a dictar aquella sentència.

## Referències

* 1 2 3 Víctor Ferro, 1987: p. 175-176

## Bibliografia

* Ferro, Víctor. El Dret Públic Català. Les Institucions a Catalunya fins al Decret de Nova Planta. 2a reimpressió maig de 1999 (1a edició 1987). Vic: Eumo Editorial, 1987, p. 606 (Referències). Dipòsit Legal B-21.675-1999. ISBN 84-7602-203-4.
# Chiropodomys

Chiropodomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les espècies d'aquest grup són oriündes del sud-est asiàtic. Tenen una llargada de cap a gropa de 7–12 cm i la cua de 9–17 cm. Es tracta d'animals nocturns que s'alimenten exclusivament de matèria vegetal. El seu hàbitat natural són les selves tropicals. El nom genèric Chiropodomys significa 'ratolí mà i peu'.

## Referències

* ↑ Entrada «Chiropodomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Entrada «Chiropodomys» d'Animalia (en anglès).
# Adventure

Adventure és una pel·lícula estatunidenca estrenada el 1945, basada en la novel·la The Anointed de Clyde Brion Davis. Clark Gable i Greer Garson fan de mariner i de bibliotecària. Era la primera pel·lícula postguerra de Gable i el text repetit al tràiler de la pel·lícula era "Gable torna i Garson l'enganxa!" Va ser dirigida per Victor Fleming, un dels directors favorits de Gable.

## Argument

Un mariner mercant, amb una vida prou despreocupada, coneix a una dòcil bibliotecària de la que s'enamora. Aviat, però, descobreix que la seva vida és el mar i que no pot seguir amb ella.

## Repartiment

* Clark Gable: Harry Patterson
* Greer Garson: Emily Sears
* Joan Blondell: Helen Melohn
* Thomas Mitchell: Mudgin
* Tom Tully: Gus
* John Qualen: Model T
* Richard Haydn: Emo
* Lina Romay: Maria
* Philip Merivale: Old Ramon Estado
* Harry Davenport: Dr. Ashlon
* Tito Renaldo: El jove Ramon Estado

## Al voltant de la pel·lícula

Victor Fleming va realitzar la pel·lícula a petició de Gable.

## Rebuda

* És un estrany poti-poti de farsa i paràbola [...] amb alternances de pallassada i alta comèdia, prudentment minimitzant les emocions, i patetisme. [...] el diàleg d'alguna manera agafadors|controls cap amunt sota la pressió, i hi ha unes quantes seqüències meravelloses [...]. Garson adaptable [...] abastos del seu paper amb brillar. Però l'atractiu del film és l'inimitable, perdurable Clark Gable, torna de la guerra i encara està fort.
* "Entre totes les lleis de Hollywood, alguna classe de fissió nuclear hauria d'haver tingut lloc quan la Metro va posar Greer Garson i Clark Gable junts en una pel·lícula. [...] Però alguna cosa va anar malament [...]. Els guionistes van proporcionar un guió vergonyosament ximple [...]. El millor que podem dir de la Garson és que intenta comportar-se de manera moderadament natural. Desafortunadament, no reïx. [...] Pel que fa a Mr. Gable, amb la seva cara fosca, lasciva, estireganyosa, .... Aquesta vegada parla també fort, cridant Ha! despectivament massa vegades.
* "Jutjada com una pífia en el moment de la seva estrena, Adventure és de fet una petita pel·lícula decent. [...] Gable fa una bona actuació i està fa orgullós de l'escena en la qual salva la vida de la seva criatura. Greer Garson està preciosa, i Joan Blondell i Thomas Mitchell roben un parell|parella d'escenes de manera bastant manejable. La direcció de Victor Fleming és incoherent, bastant bona en algunes seccions i ineficaç en altres

## Referències

* ↑ 50 anys de cinema estatunidenc per Jean-Pierre Coursodon i Bertrand Tavernier - Éditions Nathan - 1991, 1995 - ISBN 2-258-04027-2
* ↑ Time. Adveenture (en anglès). Time.
* ↑ Crowther, Bosley. New York Times. (en anglès). New York Times.
* ↑ All Movie Guide

## Enllaços externs

* Adictos al cine Arxivat 2005-11-20 a Wayback Machine.
# Sergio Córdoba

Sergio Córdoba (Benidorm, Alacant, 1976) és un dibuixant de còmics espanyol.

## Biografia

L'èxit inesperat del seu autoeditat fanzine costumista Freaks in Love va propiciar que l'editorial Subterfuge el publiqués professionalment, guanyant-se ràpidament el reconeixement de públic i crítica (Premi Autor Revelació al Saló Internacional del Còmic de Barcelona de 1999), potser perquè es tractava d'un moment en què el públic començava a reclamar un tipus d'historieta diferent, més personal i propera.
Poc després, i llicenciat ja en Belles arts per la Universitat Politècnica de València, funda juntament amb altres companys el col·lectiu autoeditor 7 Monos, amb la finalitat de donar sortida als seus propis còmics, els qui aviat van aconseguir un lloc al mercat.
Posteriorment ha editat dos treballs breus: Los últimos (22 pàgines) o Hedonistas, (amb Hernán Migoya, 16 pàgines). Actualment realitza la seva pròpia revista, Malas Tierras (Astiberri), on dona cabuda a diferents treballs dins de la seva línia personal, i en El Manglar.

## Premis

1999 - Premi a l'Autor Revelació del Saló Internacional del Còmic de Barcelona per Freaks in Love (Subterfuge Comix).

## Referències

* 1 2 Pons (2007), pàg. 276 a 279.

## Bibliografia

* PONS, Álvaro, PORCEL, Pedro i SORNÍ, Vicente. Vinyetes a la lluna de València. Castalla:: Edicions de Ponent, Col·lecció Papers Grisos, 2007. Dipòsit Legal: A-295-2007. ISBN 978-84-96730-04-5.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2014-04-27 a Wayback Machine.
* Sergio Córdoba a guiadelcomic.com Arxivat 2006-05-14 a Wayback Machine.
# Lista de espera

Lista de espera és una pel·lícula cubana del 2000 dirigida per Juan Carlos Tabío. Va ser projectada a la secció Un Certain Regard del 53è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

Cuba, principis dels anys 1990: es crea el caos en una estació d'autobusos remota d'una petita ciutat: hi ha massa gent per als pocs bitllets disponibles. Quan s'espatlla l'únic autobús en servei, alguns, ara resignats, decideixen marxar i continuar el viatge d'una altra manera; tots els altres en canvi, convençuts que tard o d'hora l'autobús podrà sortir, decideixen acampar al pati de l'estació. Durant aquesta espera, que es resultarà molt llarga, totes les persones acaben juntant-se entre elles, creant una autèntica comunitat, en un clima que es torna ràpidament familiar, alegre i amable. Amb el pas dels dies, tothom sembla haver oblidat la raó de la seva espera i ningú de l'estació vol sortir del que ara s'ha convertit en la seva llar. Però, un cop reparat l'autobús i que arribin altres vehicles al mateix temps, què passarà?

## Repartiment

* Vladimir Cruz - Emilio
* Thaimí Alvariño - Jacqueline
* Jorge Perugorría - Rolando, el cec
* Noel García - Fernandez
* Alina Rodríguez - Regla
* Saturnino García - Avelino
* Antonio Valero - Antonio
* Jorge Alí - Cristobal
* Hiran Vega - Pedro Luis
* Mijail Mulkay - Manolo
* Leandro Sen - Erick
* Saskia Guanche - Katia
* Serafín García - Santiago
* Amelia Pita - Angelina
* Assenech Rodriguez - Àvia

## Premis i nominacions
### XV Premis Goya

    nominada al Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana.

### III Festival de Màlaga

    premi a la millor actriu (Tahimi Alvariño)

### Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana (2000)

    Premi al millor guió

### Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias (2001)

    Índia Catalina d'Or al millor actor (Jorge Perugorría)

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Lista de Espera». festival-cannes.com. [Consulta: 15 octubre 2009].
* ↑ La 'guagua' de 'Lista de espera' llega puntual de Cuba a Cannes, El País, 14 de maig de 2000
* ↑ Lista de espera a Fotogramas
* ↑ Lista de espera al web dels Premis Goya
* ↑ 'Lista de espera' se coloca entre las favoritas de la selección oficial, El País, 2 de juny de 2000

## Enllaços externs

* Lista de espera a Vimeo
* Lista de espera a ecured
# Pekania

Pekania és un gènere de carnívors de la família dels mustèlids. Conté un sol representant vivent, la marta pescadora (P. pennanti), i diverses espècies extintes. El registre fòssil indica que aquest grup probablement s'originà a Euràsia i posteriorment s'estengué a Nord-amèrica. La carnissera superior presenta una radicel·la mediana externa.

## Referències

* ↑ Samuels, J. X.; Cavin, J. «The earliest known fisher (Mustelidae), a new species from the Rattlesnake Formation of Oregon» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 33, 2, 2013, pàg. 448–454. DOI: 10.1080/02724634.2013.722155. ISSN: 0272-4634.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Centre d'Estudis Locals de l'Eliana

El Centre d'Estudis Locals de l'Eliana és una associació sociocultural sense ànim de lucre dedicada a la promoció del patrimoni de l'Eliana (el Camp de Túria).
Des de la seua fundació, el CEL ha organitzat setmanes culturals, com ara, Quatre-cents anys de l'expulsió: 1609-2009. Homenatge a la població morisca del Camp de Túria (maig de 2010) o Raimon a l'Eliana (gener de 2011). També Ovidi Montllor. 20 anys de vacances (gener 2016) i La pilota valenciana a l'Eliana (febrer de 2016), dins el Mes de la pilota valenciana organitzat per l'ajuntament de l'Eliana.
El CEL ha rebut guardons com el Premi Jaume I del Camp de Túria, atorgat pel Casal del Camp de Túria i el premi Ciutadania 2016, en la categoria de Cultura, atorgat per l'ajuntament de l'Eliana.

## Referències

* ↑ Castellano, Ezequiel «L'Eliana acull una exposició sobre la població morisca del Camp de Túria». El Punt Avui, 07-05-2010.
* ↑ «Una exposició sobre Raimon a l'Eliana precedeix el concert de dissabte». Vilaweb, 11-01-2011.
* ↑ «L'SPNL informa: EL CEL de l'Eliana organitza un homenatge a Ovidi Montllor». SPNL de la Universitat Politècnica de València.
* ↑ Cano, J «L'Eliana ret un homenatge a la pilota». Superdeporte, 09-02-2016.
* ↑ «La nit dels premis Jaume I del Camp de Túria». Acció Cultural del País Valencià, 08-11-2010.
* ↑ «L'Eliana reconeix la trajectòria dels seus veïns en la novena edició dels premis ciutadania». La veu del País Valencià, 07-12-2016. Arxivat de l'original el 2017-02-14. [Consulta: 13 febrer 2017].
# Agave lechuguilla

Agave lechuguilla (en castellà Lechuguilla) és una espècie de planta crassa dins del gènere Agave que es troba només al desert de Chihuahua i al desert de Lechuguilla. on és una espècie indicadora. Típicament creix sobre sòl calacari. Aquesta planta, com altres dins del seu gènere, només floreix una sola vegada en la seva vida, i després mor. Les seves flors són una font de nutrients pels insectes, ratpenats i alguns ocells.
Forma una roseta de fulles suculentes de fins a 45 cm d'alt i 60 cm d'amplada. Les seves fulles són llargues i rígides amb la punta aguda i dura Les flors són de color groc amb tons vermells i es troben dins una inflorescència que arriba a fer 4 m d'alt.
Els natius americans havien usat les seves fibres que són molt resistents als productes químics, els àcids, les substàncies alcalines i la calor.
L'aigua emmagatzemada dins aquesta planta és rica en sals i minerals i es ven a Mèxic com a beguda per a esportistes. És una planta tòxica pels ramats d'ovelles i bovins.

## Referències

* ↑ Sinónimos en «Agave lechuguilla». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ Sinónimos en Desert Tropical Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ West, Steve. Northern Chihuahuan Desert Wildflowers. Globe Pequot, 2000, p. 44. ISBN 9781560449805.
* ↑ Turner, Matt. Remarkable Plants of Texas: Uncommon Accounts of Our Common Natives. Austin: University of Texas Press, 2009, p. 109–113. ISBN 9780292718517.
* ↑ Corn, J. L. and R. J. Warren. (1985). Seasonal food habits of the collared peccary in South Texas. Journal of Mammalogy. 66:1 155-59.
* ↑ Lechuguilla. Toxic plants of Texas. Texas A&M.

## Enllaços externs

* Espècies forestals mexicanes de zones àrides i semiàrides Arxivat 2005-11-04 a Wayback Machine.
# Georgina Bardach

Georgina Bardach (n. el 18 d'agost de 1983 a Córdoba) és una nedadora argentina. Va obtenir la medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Atenes 2004 i en el Campionat Mundial de Natació en Piscina Curta de 2002, a Moscou, Rússia.
Georgina va participar en els Jocs Olímpics de Sydney 2000 en els quals no va aconseguir classificar-se per a semifinals. Als Jocs Panamericans de 2003, va obtenir una medalla d'or confirmant la seva progressió amb la medalla de bronze obtinguda als Jocs Olímpics d'Atenes 2004.
El 2010, la Fundació Konex li va atorgar el Premi Konex de Platí com a millor nedadora de la dècada a Argentina.
Durant els Jocs Olímpics de Pequín 2008, va finalitzar 37 sobre 38 competidors en les categories de 400 metres lliures i 200 metres combinats, 23 segons per darrere de la seva marca en els jocs olímpics previs. Ella mateixa va descriure els jocs com un calvari. Becada per la Secretaria d'Esports de la Nació.

## Jocs Sud-americans

El seu acompliment en la novena edició dels Jocs, es va identificar per obtenir un total de 5 medalles:
* - Medalla de plata: Natació 200m Individual Dones
* - Medalla de plata: Natació 4x200m Relleu Lliure Dones
* - Medalla de plata: Natació Relleu 4x100m Natació Combinat Dones
* - Medalla de bronze: Natació 200m Papallona Dones
* - Medalla de bronze: Natació Esquena 200m Dones.

## Referències

* ↑ http://deportesmx.terra.com.mx/atenas2004/interna/0,,oi362445-ei3079,00.html Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine.
* ↑ «Tercera medalla para la natación argentina en la historia», 14-08-2004. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-08. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «EL RETIRO DE UNA GRANDE: GEORGINA BARDACH...» (en castellà). Arxivat de l'original el 2016-03-02. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «AP9 recibió su segundo Konex de Platino», 16-11-2010. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Operación Carne débil, Padre Grassi, Gitanos | Perfil» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ Infobae - Bardach, alleujada: "Per fi es va acabar el suplici"
* ↑ «Georgina Bardach: "Por fin se terminó este suplicio"». lanacion.com.ar. Arxivat de l'original el 2008-09-07 [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Zona d'atletes-Llistat de becaris». Secretaria d'Esports de la Nació Argentina. Arxivat de l'original el 2013-11-09. [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ «Odesur: Argentina i Brasil, candidats» (en espanyol). ESPN Deportis, 17 març. [Consulta: 6 juny 2010].
* ↑ «IX South American Games Medellín 2010 - Múltiples Guanyadors de Medalles» (en espanyol). Medellin2010.org, 2010. Arxivat de l'original el 2010-05-13. [Consulta: 4 abril].

## Enllaços externs

* Informació del Participant als Jocs Sud-americans de 2010 Arxivat 2010-05-13 a Wayback Machine.