OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kenyapotamus

Kenyapotamus és un possible avantpassat dels actuals hippopotàmids. Va viure a Àfrica fa uns 16 o 8 milions d'anys durant el Miocè. El seu nom reflecteix que els seus fòssils es van trobar primer a l'actual Kenya.
Malgrat que se'n sap poc del Kenyapotamus, el seu patró dental té semblances amb el gènere europeu Xenohyus de principi del Miocè. Això porta a concloure que els hippopotami estaven emparentats amb els moderns pecaris i els porcs.
La recent recerca molecular suggereix que els hippopotàmids estan més emparentats amb els cetacis que amb altres artiodàctils.

## Referències

* ↑ Pickford, Martin «On the origins of Hippopotamidae together with descriptions of two new species, a new genus and a new subfamily from the Miocene of Kenya». Geobios [Lyon], 16, 2, 1983, pàg. 193–217. DOI: 10.1016/S0016-6995(83)80019-9.
* ↑ Petronio, C. (1995): Note on the taxonomy of Pleistocene hippopotamuses. Ibex 3: 53-55. PDF fulltext Arxivat 2008-09-12 a Wayback Machine.
* ↑ Boisserie, Jean-Renaud; Fabrice Lihoreau; Michel Brunet «The position of Hippopotamidae within Cetartiodactyla». Proceedings of the National Academy of Sciences, 102, 5, 2-2005, pàg. 1537–1541. Bibcode: 2005PNAS..102.1537B. DOI: 10.1073/pnas.0409518102. PMC: 547867. PMID: 15677331 [Consulta: 9 juny 2007].
# Nasuella

Nasuella és un gènere de mamífers de la família dels prociònids. Les dues espècies d'aquest grup són oriündes de la part septentrional de Sud-amèrica. Tenen una llargada corporal de 36-39 cm, la cua de 20-24 cm i un pes d'1-1,5 g. El nom genèric Nasuella és el diminutiu de Nasua, el nom de l'altre gènere de coatís. La taxonomia dels coatís encara pot variar i s'ha suggerit que Nasua només seria monofilètic si inclogués Nasuella.

## Referències

* ↑ R. Kays: «Family Procyonidae (Raccoons)». A: D.E. Wilson, R.A. Mittermeier: Handbook of the Mammals of the World. Volume 1: Carnivores. Barcelona: Lynx Edicions, 2009, pàg. 528. ISBN 978-84-96553-49-1 (en anglès)
* ↑ Entrada «Nasuella» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Mastacomys

Mastacomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Aquest grup conté dues espècies, una de vivent i una d'extinta, totes dues oriündes del sud d'Austràlia. Els seus parents més propers són les espècies del gènere Pseudomys i, de fet, hi ha indicis que podrien formar un grup monofilètic. El nom genèric Mastacomys significa 'ratolí mandíbula' en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Mastacomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Entrada «Mastacomys» d'Animalia (en anglès).
# Malacomys

Malacomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les tres espècies d'aquest grup són oriündes d'Àfrica. Tenen una llargada de cap a gropa de 12–19 cm, la cua de 12–22 cm i un pes de 50–150 g. El seu hàbitat natural són les zones de vegetació espessa properes a les masses d'aigua. El nom genèric Malacomys significa 'ratolí tou' en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Malacomys» d'Animalia (en anglès).
# Haeromys

Haeromys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les tres espècies d'aquest grup són oriündes del sud-est asiàtic (Borneo, Palawan i Sulawesi). Una quarta espècie, que encara no ha estat descrita, viu als boscos de Sulawesi. Tenen una llargada de cap a gropa de 5,6–7,6 cm i la cua d'11–14 cm. El seu pelatge és suau i de color marró o marró rogenc al dors i blanc al ventre. El seu hàbitat natural són els boscos.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Musser, G.; Ruedas, L. Haeromys minahassae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 març 2018.
# Berylmys

Berylmys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les quatre espècies d'aquest grup són oriündes del sud-est asiàtic. Tenen una llargada de cap a gropa de 14–30 cm i la cua aproximadament igual de llarga. Es tracta d'animals omnívors. El seu hàbitat natural són les selves tropicals. El seu nom específic, Berylmys, significa 'ratolí de beril' en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Berylmys» d'Animalia (en anglès).
# Martti Nieminen

Martin Aleksander "Martti" Nieminen (Salo, Finlàndia Pròpia, 3 de novembre de 1891 – Hèlsinki, 29 de març de 1941) va ser un lluitador finlandès, especialista en lluita grecoromana, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del pes pesant del programa de lluita grecoromana.

## Referències

* ↑ «Martti Nieminen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 23 agost 2017].
# Werner Ekman

Werner Ekman (Rantasalmi, 15 de maig de 1893 - Seinäjoki, 3 d'octubre de 1968) va ser un tirador finlandès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar dues proves del programa de tir. Guanyà la medalla de bronze en la prova de la fossa olímpica per equips, juntament a Konrad Huber, Robert Huber, Toivo Tikkanen, Georg Nordblad, Karl Magnus Wegelius, mentre en la prova individual de fossa fou onzè.

## Referències

* ↑ «Werner Ekman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 9 setembre 2018].
# Kim Su-dae

Kim Su-dae (Corea del Nord, 13 de maig de 1942) va ser una jugadora de voleibol nord-coreana que va competir durant la 1970.
Va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 de Múnic, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol.

## Referències

* ↑ «Kim Su-Dae Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 3 juny 2019].
# Chiara Mingarelli

Chiara Maria Francesca Mingarelli (1982) és una astrofísica canadenca d'origen italià. És actualment professora ajudant de física a la Universitat Yale d'ençà del 2023 després d'ocupar la mateixa posició a la Universitat de Connecticut de 2020 a 2023. Investiga les ones gravitacionals al Centre de l'Institut d'Astrofísica Computacional Flatiron i forma part de l'equip NANOGrav. També és escriptora i comunicadora de ciències.

## Biografia

Mingarelli va créixer a Rockland, una comunitat franco-ontariana situada a uns 25 km a l'est de la capital canadenca, Ottawa. Féu una llicenciatura de matemàtiques i física a la Universitat de Carleton el 2006 i posteriorment se n'anà cap a Europa. Hi estudià un mestratge en astrofísica i cosmologia a la Universitat de Bolonya, que va finalitzar el 2009. La tesi doctoral de Chiara Mingarelli, Gravitational Wave Astrophysics with Pulsar Timing Arrays (o sigui en català: Astrofísica de l'ona gravitacional amb matrius de temporització Polsar), es veié seleccionada per Springer Nature i fou descrita com una tesi doctoral excel·lent el 2016. Més endavant es va instal·lar a Anglaterra, país on la futura científica va obtenir el seu doctorat a la Universitat de Birmingham sota la direcció d'Alberto Vecchio el 2014.

## Premis i reconeixements

* Early Career Prize, Secció d'Astrofísica d'Energia Elevada de la Societat Astronòmica Americana, 2023
* SpringerNature Award per a "Scientific Achievement", 2022 Runner Up
* Amazon Web Services ML Award — Octubre de 2018
* Marie Curie International Outgoing Fellowship — 2014 - 2017
* Premi Marie Curie Actions “Communicating Science” — 2017
* Woman Physicist of the Month, Novembre de 2016
* Springer Thesis Award — 2015
# Christiaan Eijkman

Christiaan Eijkman (Nijkerk, Països Baixos 1858 - Utrecht 1930) fou un metge, patòleg i professor universitari neerlandès guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1929.

## Biografia

Va néixer l'11 d'agost de 1858 a la ciutat neerlandesa de Nykerk, situada a la província de Gelderland. El 1875 va començar els seus estudis de medicina a l'Escola Mèdica Militar de la Universitat d'Amsterdam, obtenint la llicenciatura i convertint-se en oficial mèdic militar. Entre 1879 i el 1881 va ser professor ajudant de fisiologia en aquesta universitat. El 1883 es va traslladar a Sumatra i, dos anys més tard, a l'illa de Java, on va ser contagiat de paludisme, el que va fer que retornés al seu país. Establert a la ciutat d'Utrecht, entre 1898 i 1928 fou professor a la Universitat d'Utrecht, on morí el 5 de novembre de 1930.

## Recerca científica

Durant la seva estada en l'illa de Java entre 1886 i 1897, va descobrir que les gallines alimentades amb arròs sense closca desenvolupaven polineuritis, malaltia similar al beri-beri, mentre que les que menjaven l'arròs amb closca romanien sanes, arribant a la conclusió que la malaltia podia deure's a la falta de certes substàncies no conegudes, que més tard serien anomenades vitamines. Aquest treball de recerca, el primer dels realitzats sobre les malalties per dèficits en la dieta, el va dur més tard al descobriment de la vitamina B1 o tiamina. Posteriorment treballà aspectes relacionats amb la bacteriologia al costat de Robert Koch a la Universitat de Berlín.
L'any 1929 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pel seu descobriment de les vitamines antineurètiques. Compartí el premi amb el bioquímic anglès Frederick Gowland Hopkins pel descobriment de les vitamines estimuladores del creixement.

## Enllaços externs

* «Christiaan Eijkman» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Prada muntanyesa i mont alt d'Etiòpia

L'ecoregió de prada muntanyesa i mont alt d'Etiòpia és una ecorregió de l'ecozona afrotropical, definida per WWF, situada a Etiòpia i Eritrea; el seu extrem nord penetra en Sudan.
Juntament amb l'ecoregió de l'erm muntanyés d'Etiòpia forma la regió del Massís Etíop, inclosa en la llista Global 200 del WWF.

## Descripció

És una ecoregió de prada de muntanya amb una extensió de 245.400 quilòmetres quadrats. Ocupa l'àrea entre els 1.800 i els 3.000 msnm del Massís Etíop, a Etiòpia i Eritrea, amb dos menuts enclavaments més al nord, en l'extrem sud de les muntanyes Itbay, en Eritrea i el sud-est del Sudan. A menor altitud es troba la selva muntanyesa d'Etiòpia, i per sobre dels 3.000 metres, l'erm muntanyès d'Etiòpia.

## Flora

La seva vegetació natural es compon de selves tancades en les zones humides i prades i mont baix en les més seques, però queda molt poc d'aquesta vegetació original. Les zones de forest baixa abunden en Podocarpus falcatus i Juniperus procera, generalment amb Hagenia abyssinica. La selva de Harenna és una selva humida i tancada d'Aningeria i Olea coberta per lianas i epífites. Per sobre dels 2.400 msnm es troba una zona arbustiva amb Hagenia, Schefflera i lobelies gegants. La selva sempre verda de les muntanyes de Simen, entre 2.300 i 2.700 msnm, està dominada per Syzygium guineense, Juniperus procera i Olea africana.

## Enllaços externs

* Prades i boscos de muntanya d'Etiòpia (World Wildlife Fund)
* Prades i boscos de muntanya d'Etiòpia (National Geographic) (anglès)
# Nicolau V (antipapa)

Nicolau V, nascut Pietro Rainalducci (c. 1258 - 16 d'octubre de 1333) va ser un antipapa a Itàlia del 12 de maig de 1328 al 25 de juliol de 1330 durant el pontificat del papa Joan XXII (1316–1334) a Avinyó. Fou el darrer antipapa creat per un emperador del Sacre Imperi.
Rainalducci va néixer a Corvaro, una antiga fortalesa prop de Rieti al Laci. Es va unir a l'orde franciscà després de separar-se de la seva dona el 1310 i es va fer famós com a predicador.
Fou escollit per influència de l'excomunicat emperador del Sacre Imperi, Lluís de Baviera, per una assemblea de sacerdots i laics, i consagrat a la basílica de Sant Pere, Roma, el 12 de maig de 1328 pel bisbe de Venècia.
Després de passar quatre mesos a Roma, es va retirar amb Lluís IV a Viterbo, però el desembre de 1328 el legat papal el cardenal Giovanni Orsini va iniciar una campanya contra Viterbo i Corneto. Nicolau es va traslladar a Grosseto i després a Pisa, on va ser custodiat pel vicari imperial. El 19 de febrer de 1329 Nicolau V va presidir una cerimònia al Duomo de Pisa, en la qual un titella de palla que representava el Papa Joan XXII i vestit amb túnica pontifícia va ser formalment condemnat, degradat i lliurat al braç secular (per ser "executat").
Nicolau V va ser excomunicat pel papa Joan XXII l'abril de 1329, i va buscar refugi amb el comte Bonifaci de Donoratico prop de Piombino. Després d'haver obtingut l'assegurança del perdó, va presentar una confessió dels seus pecats primer a l'arquebisbe de Pisa, i després a Avinyó el 25 d'agost de 1330 a Joan XXII, que l'absolgué.
Va romandre honorablement empresonat al palau papal d'Avinyó fins a la seva mort l'octubre de 1333.

## Notes

* ↑ Salvador Miranda, The Cardinals of the Holy Roman Church, ORSINI, Giovanni Gaetano (c. 1285–1335) Arxivat 15 October 2017 a Wayback Machine., Retrieved 5 December 2010.
# Pere Colell

Pere Colell (finals del segle XV – inicis del segle XVI) va ser un destacat capellà i cantor que va formar part de la capella reial de Martí l'Humà al voltant de l'any 1398. A més del seu servei musical a la cort del darrer sobirà de la Corona Catalano-Aragonesa, Colell va exercir com a xantre per al rei Ferran d'Antequera, el successor de Martí, i posteriorment per al primogènit d'aquest, Alfons el Magnànim. La seva trajectòria evidencia la seva contribució al patrimoni musical i litúrgic de l'època.

## Referències

* ↑ Història de la Música Catalana, Valenciana i Balear. Barcelona: Edicions 62, 2003. Vol. 9.
# La Bisbal

La Bisbal és el nom dels següents llocs:
* La Bisbal d'Empordà
* La Bisbal del Penedès
* La Bisbal de Montsant, antigament coneguda com a la Bisbal de Falset
* Castellbisbal, municipi de la comarca del Vallès Occidental
* Puig Bisbal, muntanya de Celrà a la comarca del Gironès
# Ernst Gottlieb Baron

Ernst Gottlieb Baron o Ernst Theofil Baron (Breslau, (avui Wroclaw, Polònia), 17 de febrer de 1696 – Berlín, 12 d'abril de 1760), fou un cèlebre intèrpret de llaüt, compositor i escriptor musical alemany.
Baron va néixer al si de la família de Michael Baron, un fabricant de passamaneria fina, que esperava que el seu fill seguís els seus passos. Des de molt jove Baron va mostrar una inclinació a la música que més tard va esdevenir la seva professió. Va estudiar llaüt al voltant de 1710 amb un bohemi anomenat Kohott. Va estudiar al Collegium Elisabethianum (Col·legi Elisabethià) de Breslau, i des de 1715 a la Universitat de Leipzig, on va estudiar filosofia i dret.
Poc temps després d'acabar els estudis ja era un distingit professor de llaüt i tiorba. El 1728 fou nomenat tocador de llaüt a la cort del duc de Saxònia-Gotha. Més tard se'n va anar cap a BerlÍn, on el rei el nomenà músic de la cort. Des de llavors es va dedicar especialment a estudis sobre l'art musical i el seu nom es va fer popular arreu d'Alemanya.
Va escriure diverses composicions que es conserven manuscrites a la biblioteca de Brussel·les i a la col·lecció Fétis. Publicà una història de llaüt titulada Historisch-theoretische und praktische Untersuchung des Instruments der Lauten (Nuremberg, 1727), Abriss einer Abhandlung von der Melodie (Berlín, 1756) i traduí el Discours sur le Beau, del jesuita francès Yves-Marie André.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). volum 7: B - Bell. Madrid: Espasa-Calpe, 1975, p. 871-72. ISBN 84-239-4507-3.
* ↑ Bollert, Werner. «Baron, Ernst Gottlieb». A: Neue Deutsche Biographie (en alemany). 1, p. 596 ss [Consulta: 5 agost 2020].
* ↑ von Dommer, 1875, p. 83.

## Bibliografia

* von Dommer, Arrey. «Baron, Ernst Gottlieb». A: Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften. Allgemeine Deutsche Biographie (en alemany). volum 2, 1875, p. S. 82–83 [Consulta: 5 agost 2020].
# Gustave Dumas

Gustave Dumas (Château-d’Oex i L’Étivaz, 5 de març de 1872 - 11 de juliol de 1955) va ser un matemàtic suís.

## Vida i obra

Dumas va néixer al poblet de L'Etivaz (cantó de Vaud) on el seu pare era pastor protestant. Després d'acabar els estudis secundaris, la seva passió per les matemàtiques el va portar a la universitat de Lausana on es va graduar. Va ampliar estudis a la Sorbona i a Berlín, on va rebre la influència de Kurt Hensel i va compartir pupitre amb Carathéodory i Fejér. El 1904 va obtenir el seu doctorat a la Sorbona amb una tesi que va ser una de les primeres aplicacions de la teoria de Hensel sobre els nombres p-àdics.
Després d'uns anys com a professor ajudant al Politècnic de Zuric, el 1913 va ser nomenat catedràtic de càlcul diferencial i integral a la universitat de Lausana, on va romandre fins a la seva jubilació el 1942.
Les seves recerques van ser en el camp de la geometria algebraica clàssica, i va publicar articles sobre diversos aspectes de l'àlgebra, l'anàlisi i la geometria.

## Referències

* ↑ de Rham, 1980, p. 19.
* ↑ Narkiewicz, 2018, p. 81.
* ↑ de Rham, 1955, p. 121.
* ↑ Eminger, 2015, p. 99.

## Bibliografia

* Eminger, Stefanie Ursula. Carl Friedrich Geiser and Ferdinand Rudio: The Men Behind the First International Congress of Mathematicians (en (anglès)). Tesi doctoral: St. Andrews University, 2015.
* de Rham, Georges «Gustave Dumas» (en francès). Elemente der Mathematik, Vol. 10, Num. 6, 1955, pàg. 121-122. DOI: 10.5169/seals-18085. ISSN: 0013-6018.
* de Rham, Georges «Quelques souvenirs des années 1925-1950» (en francès). Cahiers du séminaire d'histoire des mathématiques, Vol. 1, 1980, pàg. 19-36. ISSN: 0767-7421.
* Narkiewicz, Władysław. The Story of Algebraic Numbers in the First Half of the 20th Century: From Hilbert to Tate (en (anglès)). Springer, 2018. ISBN 978-3-030-03753-6.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Gustave Dumas» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Heinrich Christian Schumacher

Heinrich Christian Schumacher (Bad Bramstedt, 3 de setembre de 1780 – Altona, 28 de desembre de 1850) fou un astrònom, geodèsic i editor danès-alemany.
Fill d'un funcionari fou presentat al rei Frederic VI de Dinamarca i alhora duc de Holstein a l'edat de set anys. Després de la mort de son pare la mare l'envia a Altona.
Estudia dret a Kiel i Göttingen i esdevé professor a la universitat de Tartu. Allà s'inicia en les matemàtiques i l'astronomia de la mà del seu professor Pfaff. A la seva tornada rebrà una beca del rei de Dinamarca per a l'estudi d'aquestes dues matèries.
El 1810 és professor ajudant d'astronomia a Copenhaguen i posteriorment director de l'observatori Mannheim de 1813 a 1815. El 1817 dirigeix un estudi geodèisc des del meridià de Skagen (57° 44′ N) al de Lauenburg (53° 22′' N) que fou continuat per Gauss fins a Hannover (52 °22" N). El 1820 rep de la societat de ciències de Copenhaguen la missió de cartografiar Holstein.
El 1821 Schumacher compra una casa a Altona on instal·la l'observatori d'Altona. A la mateixa època Schumacher comença la publicació del Astronomische Nachrichten, on hi participen, entre d'altres, Gauss, Bessel, Rümker, Olbers, Encke, Airy, Caroline i William Herschel. Ràpidament aquesta publicació esdevé un mitjà de comunicació dels professionals i encara es publica actualment.
El 1829 rep la medalla d'or de la Royal Astronomical Society.

## Referències

* ↑ Biografia Heinrich Christian Schumacher(alemany)
# Henry William Watson

Henry William Watson (1827-1903) va ser un matemàtic anglès i sacerdot de l'Església Anglicana.
El pare de Watson era oficial de la Marina Britànica. Ell va estudiar al King's College de Londres i al Trinity College (Cambridge) entre 1846 i 1850. Entre 1850 i 1865 va ser successivament fellow del Trinity College, professor ajudant a la City of London School i professor de matemàtiques al King's College i a la Harrow School. El 1865, en ser ordenat sacerdor de l'Església d'Anglaterra, va ser nomenat rector de Berkswell (a prop de Coventry), càrrec que li va permetre dedicar-se a l'estudi de les matemàtiques en el seu abundant temps lliure.
Durant el temps que va ser rector va publicar uns quants llibres de matemàtiques: The elements of plane and solid geometry (1871), Treatise on the kinetic theory of gases (1876), The mathematical theory of electricity and magnetism: Electrostatics (1885) i Magnetism and electrodynamics (1889).
El seu treball més conegut. conjuntament amb Francis Galton, és de 1874 en el que planteja el avui conegut com a procés de Galton-Watson.
Gran aficionat a la muntanya, va ser un dels fundadors del Alpine Club. Les seves filles Lillian i Maud van ser destacades jugadores de tennis i van ser les finalistes al primer torneig de Wimbledon femení de 1884. Maud en va ser la guanyadora de les dues primeres edicions, 1884 i 1885.

## Referències

* ↑ Becaër, pàgina 50.
* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Abraham & Delmas, pàgina 5.
* ↑ Corral & Font-Clos, pàgina 13.

## Bibliografia

* Abraham, Romain; Delmas, Jean François «An introduction to Galton-Watson trees and their local limits» (en (anglès)). aeXiv, 2015.
* Becaër, Nicolas. A Short History of Mathematical Population Dynamics (en (anglès)). Springer, 2011. ISBN 978-0-85729-114-1.
* Corral, Álvaro; Font-Clos, Francesc «Processos de ramificació, criticitat i autoorganització: aplicació als desastres naturals». Butlletí de la Societat Catalana de Matemàtiques. Institut d'Estudis Catalans, Vol. 29, Num. 1, 2014, pàg. 5-49. DOI: 10.2436/20.2002.01.52. ISSN: 0214-316X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Henry William Watson» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Tarragó Pascual, Guillem. «El procés de ramificació de Galton-Watson: el problema de l'extinció dels cognoms». Universitat de Barcelona, 2016. [Consulta: 14 abril 2017].
# Camjac

Camjac (en occità Camjac) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 634 | 713 | 649 | 601 | 596 | 554 | 536 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2006 | Raoul Grezes-Besset | |
| 2006- | Jean-Louis Julia | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Tuila

Tuila (en rus: Туйла) és un poble de l'óblast de Kémerovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 132 habitants, pertany al districte de Mariïnsk.

## Referències

* ↑ «Определение высоты над уровнем моря по координатам». latlong.ru. Arxivat de l'original el 2018-08-26. [Consulta: 24 març 2014].
# Les anarchistes

«Les anarchistes» té aquests significats:
# Eva Olliwier

Eva Viola Elisabet "Ewa" Olliwier, posteriorment Lundqvist, (Estocolm, 13 de gener de 1904 – Estocolm, 7 d'agost de 1955) va ser una saltadora sueca que va competir a durant la dècada de 1920.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la prova de palanca des de 10 metres del programa de salts. En aquesta prova guanyà la medalla de bronze en finalitzar rere Stefanie Clausen i Beatrice Armstrong.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, finalitzà en quarta posició en la prova de trampolí de 3 metres, alhora que també participà en la prova de palanca des de 10 metres, ambdues del programa de salts.
El 1927 guanyà la medalla de bronze en la prova de palanca de 10 metres als Campionats d'Europa de Bolonya.

## Referències

* 1 2 3 «Ewa Olliwier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de novembre 2015. [Consulta: 1r juliol 2017].
* ↑ Ewa Olliwier. Comitè Olímpic Suec