OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Martina Carraro

Martina Carraro (Gènova, 21 de juny de 1993) és una nedadora italiana, especialitzada en la modalitat de braça.
Membre del Gruppo Sportivo Fiamme Azzurre, en categories inferiors va aconseguir diferents èxits a nivell europeu i mundial. Va debutar internacional amb setze anys, participant des de llavors en diferents tornejos internacionals. Especialista en 50 i 100 m braça, ha aconseguit una medalla de bronze al Campionats del Món de 2019 (100 m braça) i dues d'argent (4x100 m lliure i 4x100 m estils) al Campionats d'Europa de 2016. Als Campionats del Món de piscina curta ha aconseguit una medalla d'argent (4x50 estils, 2016) i dues de bronze (50 m i 4x100 m estils, 2018) mentre que als Europeus de piscina destaca la seva medalla d'or en 100 m braça el 2019. També ha participat als Jocs Mediterranis de Tarragona 2017, guanyant la medalla d'argent en 50 m braça i als Jocs Olímpics de Rio 2016, finalitzant en la 20a posició en 100 m braça.

## Palmarès
### Campionats del Món

* 1 medalla de bronze en 100 m braça: 2019

### Campionats del Món de piscina curta

* 1 medalla d'argent en 4x50 m estils: 2016
* 1 medalla de bronze en 50 m braça: 2018
* 1 medalla de bronze en 4x100 m lliures: 2018

### Campionats d'Europa

* 1 medalla d'argent en 4x100 m lliures: 2016
* 1 medalla d'argent en 4x100 m estils: 2016

### Campionats d'Europa de piscina curta

* 1 medalla d'or en 100 m braça: 2019
* 1 medalla d'argent en 50 m braça: 2019
* 1 medalla de bronze en 200 m braça: 2015
* 1 medalla de bronze en 4x50 m estils: 2019

## Referències

* ↑ «Martina Carraro». Enciclopedia Treccani. Roma: Istituto della Enciclopedia Italiana.
* ↑ Prisco, Antonio. «Europei in vasca corta, doppietta Carraro-Castiglioni nei 100 rana» (en italià). Il Giornale, 07-12-2019. [Consulta: 21 gener 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Martina Carraro - FIN (italià)
* Fitxa de Martina Carraro - Swim Swam (anglès)
# Sent Circ de Madelon

Sent Circ de Madelon (en francès Saint-Cirq-Madelon) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 103 | 113 | 110 | 98 | 102 | 123 | 147 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Muller | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 27 octubre 2010].
# Vic d'Auribat

Vic d'Auribat (en francès Vicq-d'Auribat) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 190 | 204 | 189 | 177 | 190 | 189 | 257 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Duhon | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Buson

Buson (en francès Buzon) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 65 | 77 | 72 | 85 | 70 | 74 | 77 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Max Vignola | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Hani Furstenberg

Hani Furstenberg (hebreu: חני פירסטנברג‎; nascuda el 14 de setembre de 1979) és una actriu i cantant israeliana i estatunidenca, potser més coneguda a Israel pel seu treball a les pel·lícules Yossi & Jagger i Medurat Ha-Shevet i internacionalment pel seu paper a The Loneliest Planet.

## Primers anys

Furstenberg va néixer a Israel en una família d'origen jueu asquenazites. Es va traslladar a la ciutat de Nova York quan tenia sis setmanes i hi va viure fins que la seva família va tornar a Israel quan ella tenia 16 anys.

## Carrera

A Israel, Furstenberg va guanyar notorietat pel seu paper de Lilach al drama de televisió The Bourgeoisie (HaBurganim) i des de llavors ha protagonitzat nombroses obres de teatre i sèries de televisió israelianes, inclosa la segona temporada de False Flag ai a la segona temporada d' American Gods com la loa, Maman Brigitte, l'esposa del baró Samedi del vudú haitià.
Va fer el seu debut a Broadway el desembre de 2014 interpretant a Fraulein Kost a Cabaret.
Furstenberg s'ha fet coneguda internacionalment per la seva actuació a la pel·lícula premiada The Loneliest Planet. El 2019, va protagonitzar The Golem d'Epic Pictures.

## Vida personal

Des del 2010, resideix als Estats Units amb el seu marit israelià Ido Heskia i la seva filla.

## Premis

Va rebre el Premi a la millor interpretació femenina a la XXVI edició de la Mostra de València per Medurat Ha-Shevet.

## Filmografia (parcial)

* 2000: Ha-Burganim (sèrie)
* 2001: Ras Pina
* 2002: Yossi & Jagger
* 2004: Medurat Ha-Shevet
* 2005: CSI: Crime Scene Investigation (sèrie)
* 2008: Halakeh
* 2011: The Loneliest Planet
* 2012: Law & Order (sèrie)
* 2013: Makimi (sèrie)
* 2018: American Gods
* 2018: The Golem

## Referències

* ↑ Kohn, Eric. «FUTURES: 'The Loneliest Planet' Star Hani Furstenberg Movies Beyond the Israeli Stage». Indiewire, 05-10-2012. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ Kee Chang. «New York Film Festival Exclusive: Hani Furstenberg». Anthem Magazine, 28-09-2011. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ Alexander, Neta «Hani Furstenberg: First She Took Tel Aviv; Now She's Taking Manhattan» (en anglès). Haaretz, 06-12-2012.
* ↑ Furstenberg, Hani. «Hani Furstenberg» (en anglès americà). America-Israel Cultural Foundation. [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «The terror of being a Jew in a shtetl». The Jerusalem Post | JPost.com. [Consulta: 5 maig 2020].
* ↑ «Israeli-American Actress Dazzles Broadway in Cabaret Revival». Haaretz, 05-02-2015.
* ↑ «Broadway Newcomer Hani Furstenberg Steps into Cabaret». Broadway, 22-12-2014.
* 1 2 Alexander, Neta. «Hani Furstenberg: First she took Tel Aviv; now she's taking Manhattan». Haaretz.com, 06-12-2012. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ «‘The Golem’ brings a legend back to life - Opinion - Jerusalem Post». www.jpost.com. [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ El cine macedonio gana por primera vez la Mostra de València con un filme sobre el terror estalinista, El País, 21 d'octubre de 2005
# Juan de Mella

Juan de Mella (Zamora, 1397 - Roma, 1467) fou un cardenal castellà, fill de Fernando de Mella i Catalina de Alfonso.

## Biografia

Va estudiar a la Universitat de Salamanca, llicenciant-se en teologia i dret canònic, assignatura que va impartir a la mateixa universitat.
El 12 d'abril de 1434 va ser nomenat bisbe de Lleó en substitució del bisbe Alfonso de Cusanca que havia estat traslladat a Osma; tanmateix, va renunciar a la nova seu, per la qual cosa el nomenament de de Mella no va tenir efecte. A la mort de Cusanca, va ser novament nomenat a Lleó, el 26 d'agost de 1437. Posteriorment va ser traslladat a la seu de Zamora el 6 d'abril de 1440.
Va participar en el concili de Florència i va ser membre de la comissió que va redactar la Laetentur coeli, la butlla d'unió de les esglésies llatina i grega, que va ser proclamada a la catedral de Florència el 6 de juliol de 1439.
Va ser nomenat cardenal prevere pel papa Calixt III al consistori del 17 de desembre de 1456 amb el títol de cardenal de Santa Prisca.
Va participar en el conclave de 1458, que va triar el papa Pius II i en el conclave de 1464, que va escollir el papa Pau II. El 20 de maig de 1465 fou traslladat a la seu de Sigüenza, ocupant-la fins a la seva mort.
Va morir a Roma, víctima de la pesta, el 12 d'octubre de 1467. Va ser enterrat a l'església de San Giacomo degli Spagnoli; més tard les seves cendres van ser traslladades a l'església de Santa Maria in Monserrato degli Spagnoli.

## Bibliografia

* Konrad Eubel, Hierarchia Catholica Medii Aevi, vol. 2 Arxivat 2018-10-04 a Wayback Machine. p. 12, 31, 32, 63, 64, 235, 174 e 271.
* Lorenzo Cardella, Memorie storiche de' cardinali della Santa Romana Chiesa, Roma 1793, vol. III, p. 128.
# Sent Proget

Sent Proget (en francès Saint-Projet) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 319 | 323 | 305 | 302 | 316 | 354 | 391 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Roland Baillagou | |
| 2008- | Léon-Bernard Claesen | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 27 octubre 2010].
# Exorcist: The Beginning

Exorcist: The Beginning és una pel·lícula de terror del 2004 protagonitzada per Stellan Skarsgård i Izabella Scorupco i dirigida per Renny Harlin.

## Argument

Al Caire, l'any 1949 el pare Lankester Merrin (Stellan Skarsgård) ha abandonat el sacerdoci i malviu com pot gràcies a la seva antiga reputació com a arqueòleg. Inesperadament ve a ell un col·leccionista privat perquè robi una imatge sagrada d'un temple cristià que han descobert fa poc a l'Àfrica Oriental, temple que es trobava enterrat però que, tanmateix, es trobava en perfecte estat, com si l'haguessin enterrat en acabar-lo de construir. Quan en Merrin arriba al lloc, descobreix que els fets inexplicables que envolten la troballa podrien ser causats per alguna cosa d'un abast impossible per a l'humà, àdhuc diabòlic.

## Referències

* ↑ imdb. «Trivia from Exorcist: The Beginning» (en anglès), 2010. [Consulta: 15 setembre].
# Sent Auvenç

Sent Auvenç (en francès Saint-Auvent) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 835 | 924 | 777 | 813 | 817 | 837 | 917 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Christian Groleau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Tostac

Tostac (en francès Tostat) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 318 | 336 | 376 | 511 | 499 | 424 | 444 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Lussan | PCF |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sant Llorenç de Perles

Sant Llorenç de Perles és una capella romànica ubicada al veïnat de Perles, a prop del poble de Vilafreser, dins del municipi de Vilademuls (Pla de l'Estany).
La capella conserva la porta d'entrada i l'absis exterior del segle XII. Es troba al darrere de la casa de can Pagès.

## Referències

* ↑ «Vilafreser». [Consulta: 23 octubre 2021].
# Joan Antigó

Joan Antigó (1409-1452…), també conegut com a mestre de Banyoles fou un pintor actiu a Catalunya durant el segle xv. Se'l relaciona amb la família Borrassà, on probablement fou un deixeble del taller familiar. És conegut per aquest nom de mestre de Banyoles degut al retaule de Nostra Senyora de l'Escala que hi ha al monestir de Sant Esteve de Banyoles. Aquest retaule fou encarregat per l'abat Pau per 200 florins i té cinc cossos verticals, amb un espai buit al centre per a posar-hi la Mare de Déu. Els quatre cossos laterals mostren escenes de la vida de la Mare de Déu per ordre cronològic. Amb motiu de la celebració del 75è aniversari del MNAC, es va desmuntar temporalment per mostrar-ho al museu.
La seva primera obra documentada és la del retaule de Santa Caterina de la capella homònima de la Catedral de Girona, realitzat el 1432 amb la col·laboració probable de Jaume Borrassà i Francesc Borrassà II. També va finalitzar un retaule al castell dels Vilademany, que havia deixat inacabat Francesc Borrassà I en el moment de la seva mort.
El 1435 va realitzar un retaule dedicat a Sant Andreu per a l'església de Sant Gregori i un dedicat a Sant Roc per a la capella de l'església de Vilablareix. Més endavant, el 1442, realitzà un altre retaule per a l'església de Sant Maià de Montcal.

## Obra

La seva tècnica es podria incloure dins el gòtic internacional. La seva obra denota una gran tècnica en el dibuix, amb gran habilitat per dibuixar rostres i expressions de les persones.
Es pot veure un retaule atribuït a ell i a Honorat Borrassà al Museu Nacional d'Art de Catalunya. L'obra és un retaule a Sant Joan Baptista i sant Esteve. Aquesta obra podria procedir de l'església de Sant Domènec de Puigcerdà.
El 2003, Francesc Ruiz i Quesada va atribuir a Antigó i Honorat Borrassà una Mare de Déu que va formar part d'una predel·la, avui al Metropolitan Museum of Art.

## Referències

* ↑ FREIXAS I CAMPS, Pere. Memòries de la secció històrico-arqueològica de l'Institut d'Estudis Catalans. L'Art Gòtic a Girona. 1983. ISBN 84-00-05481-4
* ↑ Referència a Banyolescultura.net La riquesa artística de Banyoles
* ↑ «Joan Antigó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. pàgina 101. Primera edició: desembre 2004. ISBN 84-8043-136-9
* ↑ Fitxa obra al MET

## Bibliografia

* Pujol i Canelles, Miquel «El retaule de sant Miquel de Castelló d'Empúries:descoberta la identitat dels seus autors». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol.: 30, 1988 [Consulta: 4 febrer 2013].
# Ginolhac (Òlt)

Ginolhac (en francès Ginouillac) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 115 | 143 | 137 | 128 | 130 | 167 | 165 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1869-1882 | Antoine Pouzalgues |
| 1882-1905 | Auguste Dubreil |
| 1905-1925 | Hilarion Bourdarie |
| 1925-1934 | Rémy Pouzalgues |
| 1934-1935 | Auguste Serres |
| 1935-1959 | Paul Faugeron |
| 1959-1983 | Honoré Verdier |
| 1983- | Claude Bonnasié |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 28 octubre 2010].
# Hanna K

Hanna K és una pel·lícula franco-israeliana de Costa-Gavras estrenada el 1983.

## Argument

Hanna Kaufman, als 35 anys, decideix canviar de vida. Marxa de França i s'instal·la a Jerusalem on es fa l'amant del procurador Herzog del qual queda embarassada. En el seu primer cas com a advocada, ha de defensar Selim Bakri, un refugiat palestí. Guanya la causa del jove, però aquest es nega a anar-se'n del país, ja que reivindica el seu dret sobre una casa que pertanyia als seus avantpassats abans de l'ocupació israeliana. A través d'ell, Hanna descobreix la sort dels refugiats i accepta defensar Bakri, fins al final... Té el seu fill i, a poc a poc, una intimitat professional neix entre Hanna i el palestí. Victor Bonnet, espòs francès d'Hanna, arriba a Israel per intentar posar bon ordre a aquesta història, a petició del procurador Herzog..

## Repartiment

* Jill Clayburgh: Hanna Kaufman
* Mohammed Bakri: Selim Bakri
* Jean Yanne: Victor Bonnet
* Gabriel Byrne: Joshua Herzog
* Zinedine Soualem: el sergent del poble

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Senta Maria de Vaus

Senta Marí de Vaus (en francès Sainte-Marie-de-Vaux) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 138 | 162 | 150 | 128 | 118 | 134 | 165 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Albert Delhoume | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Unhoans

Unhoans (en francès Ugnouas) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 49 | 52 | 47 | 57 | 64 | 73 | 77 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Christine Habas | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Félix Loustau

Félix Loustau (Avellaneda, 25 de desembre de 1922 - Avellaneda, 5 de gener de 2003) fou un futbolista i entrenador de futbol argentí.
La pràctica totalitat de la seva carrera esportiva la passà al River Plate, on formà part de la mítica davantera coneguda com La Màquina, al costat de Juan Carlos Muñoz, José Manuel Moreno, Adolfo Pedernera i Ángel Labruna.
Jugà 28 cops amb la selecció argentina, amb la qual marcà 10 gols. Fou campió de la Copa Amèrica els anys 1945, 1946 i 1947.

## Palmarès

Clubs
| Temporada | Club | Títol |
| 1942 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1945 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1947 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1952 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1953 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1955 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1956 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
| 1957 | River Plate | Lliga argentina de futbol |
Selecció
| Temporada | Club | Títol |
| 1945 | Argentina | Copa Amèrica |
| 1946 | Argentina | Copa Amèrica |
| 1947 | Argentina | Copa Amèrica |

## Referències

* ↑ «La Máquina de River Plate» (en castellà). Marca.com, 04-03-2011. [Consulta: 4 març 2011].

## Enllaços externs

* Félix Loustau a Find a Grave
* (castellà) Perfil a Futbol Factory
# Elliptio steinstansana

Elliptio steinstansana és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Unionidae.

## Descripció

* Rarament supera els 55 mm de longitud.
* És, generalment, de color marró groguenc, i, a mesura que envelleix, esdevé marronós.

## Reproducció

Les femelles esdevenen gràvides des de finals del maig fins a principis del juny. Les larves són alliberades a finals del juny però es desconeix les espècies de peixos que són emprades com a hostes.

## Hàbitat

Viu en rius de corrent relativament ràpid, de fons sorrencs o de grava i amb una qualitat de l'aigua de bona a excel·lent.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units: Carolina del Nord.

## Longevitat

La seua esperança de vida és de 12 anys.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 North Carolina Wildlife Resources Commission (anglès)
* 1 2 IUCN (anglès)
* ↑ The U.S. Fish and Wildlife Service (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. 1996 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland, Suïssa.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland, Suïssa.
* IUCN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Turgeon, D. D., J. F. Quinn, Jr., A. E. Bogan, E. V. Coan, F. G. Hochberg, W. G. Lyons, et al., 1998. Common and scientific names of aquatic invertebrates from the United States and Canada: Mollusks, 2a edició. American Fisheries Society Special Publication 26. 526 pàgines. American Fisheries Society. Bethesda, Maryland, els Estats Units. ISBN 1-888569-01-8.
# Rasés

Rasés (en francès Razès) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 952 | 1.079 | 918 | 874 | 919 | 997 | 1.088 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jacky Coulaud-Dutheil | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Hrèisho e Hreishet

Hrèisho e Hreishet (en francès Fréchou-Fréchet) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 89 | 92 | 85 | 88 | 99 | 88 | 125 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Gaston Lacassagne | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Economia informal

Una economia informal o economia submergida és el sector de l'economia de mercat en què alguns tipus de renda o dels recursos per generar-la no són regulats per les institucions de la societat de manera legal; és a dir, és l'activitat econòmica que no pot ser controlada i de la qual no es recapten impostos, i que no s'inclou en el producte interior brut. Encara que l'economia informal sovint s'associa als països en vies de desenvolupament, tots els sistemes econòmics contenen un sector informal. Encara que sovint s'utilitzen com a sinònims, una economia subterrània o un mercat negre sovint inclouen activitats criminals, fonts il·legals, violacions als drets d'autor i fins i tot blanqueig de diners.

## Vegeu també

* Treball no declarat
# Franco Testa

Franco Testa (Pàdua, 7 de febrer de 1938) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1965 i 1967. Es dedicà principalment al ciclisme en pista.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics de Roma, en què guanyà una medalla d'or en la prova de persecució per equips, junt amb Marino Vigna, Luigi Arienti i Mario Vallotto. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, va guanyar una medalla de plata en la prova de persecució per equips, junt a Cencio Mantovani, Carlo Rancati i Luigi Roncaglia.

## Referències

* ↑ «TESTA Franco». [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Franco Testa». [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Franco TESTA» (en italià). [Consulta: 8 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Franco Testa a sitiodeciclismo.net