OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions legislatives moldaves de juliol de 2009

Les eleccions legislatives moldaves de juliol de 2009 se celebraren el 29 de juliol de 2009 per a renovar els 101 diputats del Parlament de Moldàvia.

## Antecedents

Zinaida Greceanîi fou nomenada després que el Partit dels Comunistes de la República de Moldàvia (PCRM) guanyés les eleccions legislatives moldaves d'abril de 2009 però l'oposició no va acceptar els resultats i acusà al partit guanyador de frau electoral. Entre el 7 i el 15 d'abril es produïren manifestacions que culminaren amb l'assalt a l'edifici del Parlament, un noi mort i acusació de tortures per part de la policia. Un cop reunit el Parlament, no fou capaç d'escollir un president de la cambra, raó per la qual es convocaren eleccions per al juliol.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions al Parlament de la República de Moldàvia de 29 de juliol de 2009.
| Partits i coalicions | Partits i coalicions | Vots | % | +/− | Escons | Canvi |
| | Partit dels Comunistes de la República de Moldàvia | 706,732 | 44.69 | −4.79 | 48 | -12 |
| | Partit Liberal Democràtic de Moldàvia | 262,028 | 16.57 | +4.14 | 18 | +3 |
| | Partit Liberal | 232,108 | 14.68 | +1.55 | 15 | = |
| | Partit Democràtic de Moldàvia | 198,268 | 12.54 | +9.57 | 13 | +13 |
| | Partit Aliança Moldàvia Nostra | 116,194 | 7.35 | −2.42 | 7 | -4 |
| | Partit Popular Democristià | 30,236 | 1.91 | −1.79 | 0 | = |
| | Partit Socialdemòcrata de Moldàvia | 29,434 | 1.86 | −1.18 | 0 | = |
| | Partit Ecologista de Moldàvia "Aliança Verda" | 6,517 | 0.41 | +0.41 | 0 | = |
| Total (participació 58,77%) | Total (participació 58,77%) | 1.581.517 | 100'00 | — | 101 | |
| Font: alegeri.md Arxivat 2010-07-05 a Wayback Machine. |||||||

## Conseqüències

El Partit dels Comunistes de la República de Moldàvia (PCRM) fou novament el partit més votat, però no va obtenir majoria absoluta. Nogensmenys, el 8 d'agost els quatre partits de l'oposició formaren l'Aliança per a la Integració Europea i Vlad Filat del Partit Liberal Democràtic de Moldàvia (PLDM) fou nomenat primer ministre provisional. El president, Vladímir Voronin, va dimitir l'11 de setembre, i va ser substituït interinament pel Liberal Mihai Ghimpu, que va nomenar Filat primer ministre.

## Referències

* ↑ «Moldàvia, el quadripartit!». Ara, 26-11-2010. [Consulta: 29 novembre 2024].
* ↑ «Moldàvia 2009». GEC. [Consulta: 29 novembre 2024].

## Enllaços externs

* e-Democracy.md
* Comisia Electoralaă Centrală a Republicii Moldova Arxivat 2009-06-24 a Wayback Machine.
# Esquema elèctric

Un esquema elèctric és una representació gràfica d'una instal·lació elèctrica o de part d'ella, en què queda perfectament definit cada un dels components de la instal·lació i la interconnexió entre ells.

## Elements típics en un esquema elèctric

La següent és una relació bàsica d'elements gràfics que se solen trobar en un esquema elèctric.

### Llegendes

En un esquema, els components s'identifiquen mitjançant un descriptor o referència que s'imprimeix a la llista de parts. Per exemple, M1 és el primer Motor, K1 és el primer Contactor, Q1 és el primer Interruptor. Sovint el valor del component es posa en l'esquemàtic al costat del símbol de la part. Les llegendes (com a referència i valor) no han de ser creuades o envaïdes per cables, ja que això fa que no s'entenguin aquestes llegendes.

### Símbols

Els estàndards o normes en els esquemàtics varien d'un país a un altre i han canviat amb el temps. L'important és que cada dispositiu es representi mitjançant un únic símbol al llarg de tot l'esquema, i que quedi clarament definit mitjançant la referència i en la llista de parts.

### Cablejat i connexions

El cablejat es representa amb línies rectes, posant-generalment les línies d'alimentació a la part superior i inferior del dibuix i tots els dispositius, i les seves interconnexions, entre les dues línies. Les unions entre cables solen indicar mitjançant cercles, o altres gràfics, per diferencials dels simples creuaments de línies (de l'esquema) que no estan connectades tot i creuar-se en el dibuix.

## Vegeu també

* Diagrama electrònic
* Esquema unifilar
* Lògica cablejada

## Referències

* ↑ Juan José Manzano Orrego. Electricidad I. Teoría básica y prácticas. Marcombo, octubre 2007, p. 95–. ISBN 978-84-267-1456-5 [Consulta: 30 desembre 2011].
# Acós

Acós (en francès Accous) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 053 | 1 509 | 1 573 | 1 651 | 1 606 | 1 627 | 1 586 | 1 530 | 1 531 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 591 | 1 508 | 1 440 | 1 429 | 1 369 | 1 302 | 1 274 | 1 102 | 1 072 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 033 | 1 024 | 1 050 | 1 025 | 849 | 888 | 803 | 649 | 612 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 499 | 443 | 440 | 372 | 396 | 434 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1983 | Gaston Larrensou |
| 1983-1995 | Louis Moulia |
| 1995-2001 | Gaston Larrensou |
| 2001-2010 | Jean-Pierre Casaux |
| 2010- | Éric Bergez |

## Agermanaments

* Valle de Hecho

## Personatges il·lustres

* Ciprian Desporrins, poeta bearnès.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Vegeu també

* Vall d'Aspa.
# Arnold Székely

Arnold Székely (Budapest, 6 de novembre de 1874 - Montreal, 24 de setembre de 1958) fou un pianista i pedagog musical hongarès.

## Biografia

Destinat a una carrera legal, Székely, però, va ingressar a l'Acadèmia de Música el 1898. Va estudiar amb István Thomán (un dels alumnes favorits de Franz Liszt) per al piano i l'últim any va treballar amb Kalman Chovan. Va perfeccionar les seves habilitats amb Ferruccio Busoni, a Berlín. El 1905 va tornar a Hongria i el 1907 va ensenyar a l'Acadèmia de Música on, des de 1920 fins a 1939, va ser professor de piano. Actua en concert a Hongria i a Europa amb encara més èxit. El 1939, als seixanta-cinc anys, tot i haver complert l'edat de jubilació, va ensenyar a l'Escola de Música Fodor (actual Tóth Aladár). El 1948, a París, va celebrar una conferència sobre educació musical. El 1951 es va traslladar al Canadà i, malgrat la seva edat, va ensenyar i actuar.
Arnold Székely és un excel·lent pedagog de la música. Alguns deixebles específics també estan dirigits: Antal Doráti, Edith Farnadi, Annie Fischer, Andor Földes, Pál Kadosa, Louis Kentner, György Kósa, Lívia Rév i Georg Solti.

## Fonts

* Bence Szabolcsi i Aladár Tóth, Music Lexicon III. (ROE). Cap de redacció. Bartha Dénes. Passar. despesa. Budapest, editor musical, 1965.p. 440
* Zsuzsanna Rákai: Arnold Székely - Universitat de Música Ferenc Liszt [arxiu]
* Lèxic biogràfic hongarès II. (L - Z). [arxiu] Editor en cap. Ágnes Kenyeres. Budapest, Akadémiai, 1969.
* Lèxic jueu hongarès. Ed. Péter Ujvári. Budapest, lèxic jueu hongarès, 1929.

## Referències

* (ho) Aquest article està extret parcialment o totalment de l'article de Wikipedia en hongarès "Székely Arnold".

## Enllaços externs

* https://opac-nevter.pim.hu/record/-/record/PIM71605
* http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC14240/14707.htm
# Stefano Della Santa

Stefano Della Santa (Lucca, 22 de maig de 1967) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1989 i 2000. Durant la seva carrera professional aconseguí una quinzena de victòries, sent les més destacades la Bicicleta Basca (1994), la Setmana Catalana de Ciclisme (1994) i la Volta a Andalusia (1994 i 1995).

## Palmarès

* 1990
** Vencedor d'una prova del Trofeo dello Scalatore
* 1991
** Vencedor d'una prova del Trofeo dello Scalatore
* 1993
** 1r al Giro de Campania
** 1r al Trofeu Melinda
* 1994
** 1r de la Bicicleta Basca
** 1r de la Volta a Andalusia i vencedor de 2 etapes
** 1r de la Setmana Catalana de Ciclisme i vencedor d'una etapa
* 1995
** 1r de la Volta a Andalusia
** 1r al Gran Premi de Zamudio
* 2000
** Vencedor d'una etapa del Tour de Beauce

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. Fora de control (9a etapa)
* 1991. 22è de la classificació general
* 1992. No surt (16a etapa)
* 1993. 21è de la classificació general
* 1994. Abandona (15a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. 10è de la classificació general

## Referències

* ↑ «DELLA SANTA Stefano». [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Stefano DELLA SANTA» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Stefano Della Santa
# Giscaròu

Giscarò (en francès Giscaro) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | 261 | 250 | 259 | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | 194 | - | 181 | - | - | 161 | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 157 | - | 144 | - | - | 128 | - | 93 | 85 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 95 | 96 | 100 | 76 | 78 | 67 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Alain Barayré | |
| 2008- | Yves Cahuzac | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 6 agost 2010].
# El cor del roure

El cor de roure (en basc Haritzaren bihotza) és una pel·lícula d'animació basca estrenada al cinema el 2013 dirigida per Ricardo Ramón i Ángel Izquierdo, produïda per Dibulitoon Studio. Va gaudir d'un pressupost de 3 milions d'euros i un guió que vol conscienciar sobre el canvi climàtic. Ha estat doblada al català.

## Argument

Es produeixen canvis climàtics inesperats i estranys al bosc del Turó del Drac, es passa del calor del dia a la foscor i fred tot bruscament. El petit elf guardià del bosc, Robin, demanarà ajuda als déus per tal de destruir el mal que amenaça la vida al bosc, tanmateix, aquesta no vindrà com ell esperaria.

## Nominacions

Fou nominada al Goya a la millor pel·lícula d'animació als XXVII Premis Goya. Fou guardonada amb el Giraldillo Junior al Festival de Cinema Europeu de Sevilla.

## Referències

* ↑ "El corazón del roble" está nominada al Goya a la Mejor Película de Animación, gara.naiz, 18 de gener de 2013
* ↑ El cor del roure a esadir.cat
* ↑ El corazón el roble a Fotogramas
* ↑ El corazón del roble al web dels Premis Goya
* ↑ ‘El corazón del roble’ – estreno en cines 18 de enero, audiovisual451.com, 15 de gener de 2013
# Escòt

Escòt (en francès Escot) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 660 | 571 | 674 | 781 | 820 | 812 | 760 | 769 | 688 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 750 | 750 | 705 | 664 | 590 | 577 | 555 | 523 | 510 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 514 | 508 | 466 | 379 | 363 | 328 | 289 | 224 | 216 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 209 | 150 | 130 | 126 | 122 | 105 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Jean Ladarré | |
| 2001- | Patrick Mousquès | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Dispositiu Braille

Sota el nom dispositiu braille (electrònic) s'hi emmarca qualsevol aparell electrònic que serveixi per a la interpretació o generació de sistema braille, tant de forma física com virtual. Es poden distingir els següents dispositius:
* Línies braille.
* Teclats braille.
* Impressores braille.
Els dispositius braille solen ser utilitzats com a perifèrics externs d'un ordinador o d'una PDA.També poden anar embeguts en un altre dispositiu. Per exemple una impressora braille pot portar incorporada una línia braille per al seu ús per persones amb discapacitat visual.

## Línia Braille

Una línia Braille és un dispositiu Braille que està basat en un mecanisme electro-mecànic capaç de representar caràcters Braille mitjançant l'elevació de punts a través d'una superfície plana amb forats fets a aquest efecte.
A causa de la complexitat i elevat cost d'aquests dispositius, només solen tenir 20, 40 o 80 cel·les. També solen disposar de botons per desplaçar i parar el text o realitzar altres funcions especials. En alguns models la posició del cursor es representa per la vibració dels punts i en molts d'ells existeix un botó per cada cel·la per portar el cursor a aquesta posició associada.

## Programari per a cecs

Tiflobuntu és la versió de la distribució Ubuntu per a persones cegues i amb visió reduïda.

## Vegeu també

* Braille.
* Tiflotècnia.
* Perifèric.
* Pantalla electroluminescent
* Exemples de pantalla

## Referències

* ↑ «Flemish researcher (Tiene Nobels) develops braille computer mouse / Vlaamse onderzoekster (Tiene Nobels) ontwikkelt braillecomputermuis». ZDNet [Consulta: 17 novembre 2016]. Arxivat 2013-10-04 a Wayback Machine.
* ↑ Braille computer monitor - Patent 6700553

## Enllaços externs

* Què és una línia o teclat braille?
* Dispositius de Braille Arxivat 2008-06-27 a Wayback Machine.
# Padirac

Padirac (en francès Padirac) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 130 | 177 | 162 | 148 | 160 | 168 | 188 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Hélène Malaurie | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 27 octubre 2010].
# Biodiversitat a Espanya

La biodiversitat a Espanya és una de les més altes de la Unió Europea per la contribució del 18% de la Red Natura 2000, i la varietat de tipus d'hàbitats. Alhora, es troba sota l'amenaça natural del canvi climàtic que té lloc des de fa 20 milions d'anys més l'acció humana.
La pèrdua, degradació i fragmentació de l'hàbitat, la desaparició dels usos ramaders i agrícoles tradicionals, la pesca abusiva, la urbanització descontrolada, el creixement d'infraestructures, la degradació del sòl, l'emissió de contaminants al medi i l'ús desmesurat dels recursos hídrics són els principals factors que posen en perill la conservació de la biodiversitat. A aquesta amenaça per falta de planificació se li uneixen factors externs globals com el canvi climàtic i la invasió d'espècies exòtiques. Entre els factors naturals destaca l'aridificació provocada pel tancament del Mediterrani entre els continents africà i europeu.

## Referències

* ↑ Servimedia «España lidera la biodiversidad en la Unión Europea, pero la mitad de sus especies están amenazadas». RTVE, 28-05-2018 [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «¿Por qué España es el país europeo con más biodiversidad?». PlanetaRecicla. Ecoembes, 08-07-2016. [Consulta: 22 maig 2020].
* 1 2 Sanmartín, Isabel. «“Si el cambio climático persiste, el 25% de las especies desaparecerá en las próximas décadas”». CSIC, 08-11-2019. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Jiménez Herrero, Luis. «Usos del suelo y cambio global. Procesos de sostenibilidad urbana y territorial en España». A: Territorio: ordenar para competir. Oleiros: Netbiblo, 2010. ISBN 9788497455510.
# Urdòs

Urdòs (en francès Urdos) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 264 | 275 | 276 | 207 | 406 | 427 | 428 | 720 | 560 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 564 | 567 | 563 | 509 | 510 | 460 | 461 | 440 | 443 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 409 | 405 | 1 526 | 590 | 674 | 406 | 309 | 248 | 299 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 266 | 235 | 179 | 162 | 162 | 108 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Yvon Casanave |
| 2001-2003 | Jean-Bernard Le Mouroux |
| 2003- | Jacques Marquèze |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Vegeu també

* Vall d'Aspa.
# Rafael Farga i Pellicer

Rafael Farga i Pellicer (Barcelona, 12 d'agost de 1844 - Barcelona, 14 d'agost de 1890) també conegut pel pseudònim Justo Pastor de Pellico, fou un sindicalista català, tipògraf i parent de Josep Lluís Pellicer i d'Antoni Pellicer i Paraire.

## Biografia

Fill de Antoni Farga Amigó de Guissona i de Rosa Pellicer i Padrol de Reus. Era membre de l'Ateneu Obrer de la Classe Obrera i fou un dels fundadors i secretari del Direcció Central de les Societats Obreres de Barcelona l'octubre de 1868. Participà en l'organització del congrés obrer de Barcelona de desembre de 1868, que presidí.
El setembre de 1869 assistí al quart congrés de la Primera Internacional a Basilea, en nom del Centre Federal de Societats Obreres de Barcelona. Fou membre de l'Aliança Internacional de la Democràcia Socialista i en creà un grup autònom espanyol. Fou un dels organitzadors del congrés obrer de Barcelona de 1870, constitutiu de la FRE de l'AIT que també presidí. Participà en el congrés de Còrdova de desembre de 1872 i en els congressos de l'AIT de La Haia (setembre de 1872) i Ginebra (setembre de 1873). Amb el pseudònim de J. Gómez assistí al congrés de l'AIT (organitzat pels bakuninistes) a Brussel·les el setembre de 1874. Sobre les restes de la FRE impulsà la fundació de la FTRE (1881). Junt amb Anselmo Lorenzo fundà la revista Acracia (1886) i col·laborà en els periòdics El Productor i La Federación. També dirigí Revista Social (1872-77). És autor de Garibaldi, historia liberal del siglo XIX (1882). Estava casat amb Petronila Pellicer i Perarire.

## Referències

* ↑ «Rafael Farga i Pellicer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Naixements.1844.llibre 2.Registre núm.146». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 12-08-1844. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «Defuncions.1890.Registre núm.5999.Jutjat "Universidad".». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 14-08-1890. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «esquela de Doña Petronila Pellicer y Peraire». La Vanguardia, 15-05-1919, pàg. 1.
# Canadian National Soccer League

La Canadian National Soccer League, coneguda com a National Soccer League fins 1993, fou una competició de futbol del Canadà que es disputà entre 1926 i 1997.
Fou coneguda com a National Soccer League of Ontario and Quebec. Amb la desaparició de la Canadian Soccer League, el 1993 adoptà el nom Canadian National Soccer League. El 1998 desaparegué en néixer la Canadian Professional Soccer League.

## Historial

Font:
* 1922 : Toronto Ulster United
* 1923 : Toronto Ulster United
* 1924 : Toronto Ulster United
* 1925 : desconegut
* 1926 : Toronto Ulster United
* 1927 : No es disputà
* 1928 : Montréal NCR
* 1929 : Montréal NCR
* 1930 : Toronto Scottish
* 1931 : Toronto Scottishl
* 1932 : Toronto Ulster United
* 1933 : Toronto Ulster United
* 1934 : Toronto Ulster United
* 1935 : Frood Mines Tigers
* 1936 : Montréal Carsteel
* 1937 : Toronto British Consols
* 1938 : Montréal Victorias
* 1939 : Toronto British Consols
* 1940 : Montréal Carsteel
* 1941 : Toronto Ulster United
* 1942-46 : No es disputà
* 1947 : Montréal Stelco
* 1948 : Montréal Carsteel
* 1949 : Toronto Canadians
* 1950 : Hamilton Westinghouse
* 1951 : Toronto Saint Andrews
* 1952 : Toronto East End Canadians
* 1953 : Toronto Ukrainians
* 1954 : Toronto Ukrainians
* 1955 : Toronto Ukrainians
* 1956 : Polish White Eagles
* 1957 : Toronto Italia
* 1958 : Montréal Hungaria
* 1959 : Montréal Cantalia
* 1960 : Toronto Italia
* 1961 : Toronto Roma
* 1962 : Toronto Olympia
* 1963 : Italian Virtus
* 1964 : Toronto Ukrainians
* 1965 : Toronto Ukrainians
* 1966 : Windsor Teutonia
* 1967 : Hamilton Primos
* 1968 : Sudbury Italia
* 1969 : Toronto First Portuguese
* 1970 : Toronto Croatia
* 1971 : Toronto Croatia
* 1972 : Toronto Croatia
* 1973 : Toronto Croatia
* 1974 : Serbian White Eagles
* 1975 : Toronto Italia
* 1976 : Toronto Italia
* 1977 : Montréal Castors
* 1978 : Montréal Castors
* 1979 : Toronto First Portuguese
* 1980 : Toronto Falcons
* 1981 : Hamilton Steelers
* 1982 : Toronto Italia
* 1983 : desconegut
* 1984 : Toronto Italia
* 1985 : London Marconi
* 1986 : Toronto Blizzard
* 1987 : Windsor Wheels
* 1988 : Toronto Italia
* 1989 : Toronto Italia
* 1990 : Toronto First Portuguese
* 1991 : Scarborough International
* 1992 : Woodbridge Azzurri
* 1993 : Saint Catharines Wolves
* 1994 : Toronto Italia
* 1995 : Saint Catharines Wolves
* 1996 : Toronto Italia
* 1997 : Saint Catharines Wolves

## Referències

* ↑ Jose, Colin. «The National Soccer League». Canadian Soccer History. Arxivat de l'original el 5 de gener 2009. [Consulta: 2 gener 2011].
* ↑ RSSSF - Canadian National Soccer League
* ↑ «Canada - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# La venjança del padrastre

La venjança del padrastre (títol original: Stepfather III, també conegut com Stepfather III: Father's Day) és una pel·lícula slasher estatunidenca de 1992 dirigida i escrita per Guy Magar. És protagonitzada per Robert Wightman, Priscilla Barnes i Season Hubley. És la segona seqüela de la pel·lícula de 1987 The Stepfather i una continuació de la pel·lícula de 1989 Stepfather II. Està doblada al català.
La pel·lícula segueix un assassí en sèrie que busca una altra família de la qual formar part, utilitzant cirurgia plàstica per amagar-se de les autoritats. A diferència de les dues entregues anteriors, La venjança del padrastre es va estrenar directament per a televisió i Terry O'Quinn no protagonitza el paper principal.

## Argument

El padrastre psicològic s'ha escapat del manicomi i li han alterat la cara quirúrgicament. Ara s'ha tornat a casar, aquesta vegada amb una dona amb un nen en cadira de rodes. I torna a fer una matança.

## Repartiment

* Robert Wightman com Gene Clifford / Keith Grant / el padrastre
* Priscilla Barnes com Christine Davis
* Season Hubley com Jennifer Ashley
* David Tom com Andy Davis
* John Ingle com pare Ernest Thomas Brennan

## Rodatge

Per a l'escena inicial en què Gene Clifford es sotmet a una cirurgia plàstica, el director Guy Magar va filmar un procediment de cirurgia plàstica real, sense efectes especials utilitzats durant l'escena. La pel·lícula es va rodar durant 25 dies a Los Angeles amb un pressupost d'1,8 milions de dòlars.

## Recepció

Les crítiques de la pel·lícula van ser variades, i Tony Scott de Variety, va afirmar que "[La] pel·lícula continua sense gaire credibilitat" abans de continuar dient "brots de sang, però el director (i coguionista amb Marc B. Ray) Guy Magar, no fan l'horror sigui convincent. La història simplista i el retrat poc convincent de Wightman no s'han vist millorats per valors de producció indiferents". Doug Brod , d'Entertainment Weekly, va donar a la pel·lícula un D+, referint-se a ella com "massa familiar i poc guionat", també va qualificar a Robert Wightman de "robòtic" i "un feble substitut del pare anterior, Terry O'Quinn '.
Time Out Film Guide va declarar que la pel·lícula "és molt millor del que es podria esperar" i va qualificar l'actuació de Wightman de "més desagradable que mai" i "amb aquesta veu tan espantosa, quan plora, dona un bon cop".

## Referències

* ↑ «La venjança del padrastre». esadir.cat. [Consulta: 12 març 2024].
* ↑ Ferrante, Anthony C. Fangoria, 111, 4-1992, pàg. 42–45, 58.
* ↑ «Stepfather III». Variety, 04-06-1992.
* ↑ «Stepfather III: Father's Day». Entertainment Weekly, 02-10-1992. Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine.
* ↑ «Stepfather III». Time Out. Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 23 juny 2009].