OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1932 - Individual femení

En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1932 celebrats a Lake Placid (Estats Units d'Amèrica) es realitzà una competició de patinatge artístic sobre gel en categoria femenina, que unida a la competició masculina i per parelles conformà la totalitat del programa oficial del patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1932. La competició se celebrà a l'Estadi Olímpic de Lake Placid entre els dies 9 i 10 de febrer de 1932.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 15 patinadors de 7 comitès nacionals diferents.
| Àustria (1) Bèlgica (1) Canadà (3) Estats Units (4) | Noruega (1) Regne Unit (4) Suècia (1) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Sonja Henie | Fritzi Burger | Maribel Vinson |

## Resultats

La noruega Sonja Henie aconseguí retenir el seu títol, finalitzant novament l'austríaca Fritzi Burger en segon lloc.
| Posició | Patinadora | Punts | Marcador |
| 1 | Sonja Henie | 7 | 2302.5 |
| 2 | Fritzi Burger | 18 | 2167.1 |
| 3 | Maribel Vinson | 23 | 2158.8 |
| 4 | Constance Wilson-Samuel | 28 | 2129.5 |
| 5 | Vivi-Anne Hultén | 29 | 2129.5 |
| 6 | Yvonne De Ligne | 45 | 1942.5 |
| 7 | Megan Taylor | 55 | 1911.8 |
| 8 | Cecilia Colledge | 64 | 1851.6 |
| 9 | Mollie Phillips | 63 | 1864.7 |
| 10 | Joan Dix | 75 | 1833.6 |
| 11 | Margaret Bennett | 75 | 1826.8 |
| 12 | Suzanne Davis | 83 | 1780.4 |
| 13 | Elizabeth Fisher | 82 | 1801.0 |
| 14 | Louise Weigel | 92 | 1769.4 |
| 15 | Mary Littlejohn | 101 | 1711.6 |

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Singles, Women». [Consulta: 1r desembre 2024].
# Patricia Riveras Tobia

Patricia Riveras Tobia (Barcelona, 6 d'abril de 1969) és una escultora catalana establerta a Mallorca.
La seva obra Liberación va ser seleccionada el 2009 per a l'exposició del III Premi d'Escultura Ciudad de Badajoz.
Patricia Riveras va participar amb quatre peces de terracota en l'exposició «Un segle d'escultura catalana», que va organitzar el Museu Europeu d'Art Modern de Barcelona el 2013. L'objectiu de l'exposició era mostrar l'evolució de l'escultura figurativa catalana des de finals del segle xix fins a l'actualitat. El mateix MEAM va incloure obra de Riveras en l'exposició «Dones artistes avui», que es va presentar el 2018.
L'any 2016 el museu modernista de Sóller Can Prunera va organitzar l'exposició «Llums i ombres», amb una trentena d'obres de Patrícia Riveras. Ha fet altres exposicions individuals, com ara Pròleg (Barcelona 2008). Ha participat en col·lectives com ara a Guernsey (Illes del Canal).
El cartell de la XLIX Universitat Catalana d'Estiu va basar-se en una obra de Riveras.
Patrícia Riveras va estar casada amb el cantautor mallorquí Tomeu Penya. La parella va casar-se el 2015 i va separar-se l'estiu de 2017.

## Referències

* ↑ «Fallo de los Premios Ciudad de Badajoz 2009» (en castellà). Ayuntamiento de Badajoz, 27-10-2009. [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ Farré, Natàlia. «El MEAM reivindica l'escultura figurativa». El Periódico, 22-04-2013. [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ Dafne. «Mujeres artistas hoy, el talento femenino en exposición al MEAM» (en castellà). BCN Cool Hunter, 13-03-2018. [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ Garcia, Lluc. «Patricia Riveras expone en Can Prunera» (en castellà). Última Hora, 03-12-2016. [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «Exposició de l'esculptora Patrícia Riveras». Agenda Dona - Centre Municipal d'Informació i Recursos per a les Dones (CIRD), gener 2008. [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ Bejarano, Juan C. «Un segle d'escultura catalana». Barcelona, Fundació de les Arts i els Artistes, 2013, pàg. 314.
* ↑ «Punt de partida de l'UCE 17». Diari de Prada, primavera 2017, pàg. 1.
* ↑ Rodas, G. «Tomeu Penya y Patrícia Riveras se dan el 'sí quiero' rodeados de olivos» (en castellà). Diario de Mallorca, 06-12-2015. [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «Tomeu Penya se divorcia» (en castellà). Última Hora, 23-08-2017. [Consulta: 17 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Patricia Riveras Tobia - Lloc web oficial
# Tia (nimfa)

Tia (en grec antic Θυία), va ser, segons la mitologia grega, una nimfa del país de Delfos, filla del déu-riu Cefís, o de l'heroi Castali, fill de Castàlia, un dels primers habitants de Delfos.
Va ser estimada per Apol·lo, que li va donar un fill, Delfos, epònim de la ciutat. Tia va ser la primera que va celebrar el culte a Dionís sota el mont Parnàs, i recordant aquest fet, es deia que les Mènades de vegades portaven el nom de Tíades. Una tradició recull que també va ser estimada per Posidó.
Una llegenda explicava que aquesta heroïna era filla de Deucalió, i que havia tingut amb Zeus dos fills, Magnes i Macèdon, epònims de les regions de Magnèsia, a Tessàlia, i de Macedònia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 523. ISBN 9788496061972.
Viccionari
# Carolina de Baviera

Carolina de Baviera, reina de Württemberg i emperadriu d'Àustria (Mannheim 1792 - Viena 1873) va ser una princesa de Baviera amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni en primeres núpcies amb el rei Guillem I de Württemberg i en segones núpcies amb l'emperador Francesc I d'Àustria.
Nada a Mannheim el dia 8 de febrer de 1792, filla del rei Maximilià I Josep de Baviera i de la duquesa Augusta Guillemina de Hessen-Darmstadt, Carolina era neta per via paterna del comte palatí Frederic Miquel de Zwibrücken-Birkenfeld i de la princesa Maria Francesca de Sulzbach; mentre que per via materna ho era del príncep Jordi Guillem de Hessen-Darmstadt i de la duquessa Lluïsa de Leiningen-Heidensheim.
El dia 8 de juny de 1808 contragué matrimoni a Múnic amb el príncep hereu i després rei de Württemberg Guillem I, fill del rei Frederic I de Württemberg i de la princesa Augusta de Brunsvic-Wolfenbüttel. La parella no tingué fills i es divorcià el 1814.
El dia 28 d'octubre de 1816 la princesa es casava a Múnic amb l'emperador Francesc I d'Àustria, fill de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya. Les noces es ratificaren a Viena el dia 10 de novembre del mateix any. Carolina era la quarta esposa de Francesc que ja havia estat casat amb la duquessa Elisabet de Württemberg, amb la princesa Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies i amb l'arxiduquessa Maria Lluïsa d'Àustria-Este.
Francesc i Carolina no tingueren fills. Carolina no exercí gaire influència política sobre l'emperador; ara bé, sembla que intervingué en assegurar que una altra seva germana, la princesa Sofia de Baviera contragué matrimoni amb l'arxiduc Francesc Carles d'Àustria. A diferència de Carolina, Sofia tingué un rol polític de primer ordre.
La princesa bavaresa realitzà nombroses obres de beneficència al país austríac. Morí el dia 9 de febrer de 1873 a Viena a l'edat de 81 anys.

## Bibliografia

* Cölestin Wolfsgruber: Carolina Auguste die „Kaiserin-Mutter“. Wien 1893.
* Friedrich Weissensteiner: Liebeshimmel und Ehehöllen. München 1999.
* Martha Schad: Bayerns Königinnen. München 2000.
* Hansmartin Decker-Hauff: Frauen im Hause Württemberg. Leinfelden-Echterdingen 1997, ISBN 3-87181-390-7.
* Susanne Elisabeth Hauser: Caroline Auguste von Bayern, die vierte Gemahlin Kaiser Franz I. von Österreich. 3 Bde, phil.Diss, Wien 1991.
* Elisabeth Katharina Rath: Kaiserin Caroline Augustes Wirken in Salzburg. Ein Beitrag zur Sozialgeschichte Salzburgs in der zweiten Hälfte des 19. Jahrhunderts. phil.Diss, Salzburg 1988.
* Karl Ehrenfellner: Caroline Auguste (1792–1873). Namenspatronin des Salzburger Museums-kaiserliche Wohltäterin in Salzburg. Ausstellung. Salzburger Landesmuseum Carolino Augusteum, 1993.
* Thomas Kuster: Das italienische Reisetagebuch Kaiser Franz I. von Österreich aus dem Jahre 1819. Eine kritische Edition. Phil. Diss, Innsbruck 2004.
* Thomas Kuster: Die Italienreise Kaiser Franz I. von Österreich im Jahre 1819. In: Römische Historische Mitteilungen, Bd. 46, Rom-Wien 2004, S. 305–334.
# Ngô Thanh Vân

Ngô Thanh Vân (més coneguda a Occident com Veronica Ngo) és una actriu, cantant, model i guanyadora d'un concurs de bellesa vietnamita.
Durant els anys 1980 va viure a Noruega.
Inicialment, va participar en un concurs de bellesa, a partir del qual va seguir la carrera de model. Més endavant esdevení cantant, amb molt d'èxit al Vietnam. Participà tant en la gran pantalla com en la menuda fora del seu país d'origen. Va tindre el debut a Hollywood amb la pel·lícula Crouching Tiger, Hidden Dragon: Sword of Destiny.

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Notes |
| 2002 | Huong De | |
| 2004 | Rouge | |
| 2007-2009 | Cô Gái Xấu Xí | |
| 2010 | Bước nhảy hoàn vũ | |
| 2013 | Project Runway Vietnam | Jutge |

### Cinema

| Any | Títol | Títol original en vietnamès | Paper | Notes |
| 2006 | 2 in 1 | 2 trong 1 | Như Lan | |
| 2006 | Saigon Love Story | Chuyện tình Sài Gòn | Tâm | Rodat el 2004, debut cinematogràfic de Vân |
| 2007 | The Rebel | Dòng Máu Anh Hùng | Võ Thanh Thúy | |
| 2007 | Ngôi Nhà Bí Ân | Ngôi Nhà Bí Ân | Trúc | |
| 2009 | Clash | Bẫy rồng | Trinh / Phoenix | |
| 2011 | Pearls of the Far East | Ngọc viễn đông | Germana | |
| 2012 | House in the Alley | Ngôi nhà trong hẻm | Thảo | |
| 2013 | Once Upon a Time in Vietnam | Lửa Phật | Ánh | |
| 2015 | The Lost Dragon | Ngày nảy ngày nay | Đan Nương | |
| 2016 | Bitcoin Heist | Siêu trộm | Kỳ | |
| 2016 | Crouching Tiger, Hidden Dragon: Sword of Destiny | Crouching Tiger, Hidden Dragon: Sword of Destiny | Mantis | |
| 2016 | Tam Cam: The Untold Story | Tấm Cám: Chuyện chưa kể | Madrastra | Debut com a directora de Vân |
| 2017 | The Tailor | Cô Ba Sài Gòn | Thanh Mai | |
| 2017 | Star Wars: Els últims Jedi | Star Wars: Els últims Jedi | Paige Tico | |
| 2017 | Bright | Bright | Tien | |
| 2018 | Going Home for Tet | Về quê ăn Tết | Đậu Xanh | |
| 2019 | Furie | Hai Phượng | Hai Phượng | |
| 2020 | Da 5 Bloods | Da 5 Bloods | Hanoi Hannah | |
| 2020 | The Old Guard | The Old Guard | Quynh | |

## Referències

* 1 2 General, Ryan «Meet the Asian Woman Who Played the Biggest Part of All in ‘Star Wars: The Last Jedi’». Next Shark, 18-12-2018 [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ Langerová, Viera «Vietnamský tucet». Slovenské divadlo, 60, 3, 2012, pàg. 351.
# Camp de Rugbi La Teixonera

Camp de Rugbi La Teixonera és una instal·lació esportiva situada al barri de La Teixonera de Barcelona, on la secció de rugbi del FC Barcelona juga a casa els partits de la Divisió d'Honor de Rugbi.
Forma part de les principals instal·lacions del complex esportiu Vall d'Hebron-Teixonera inaugurat l'any 2009, que inclou també camps de futbol i pàdel.

## Referències

* ↑ «Barcelona exige al gestor de las pistas maltrechas de la Teixonera que arregle los destrozos». elPeriódico, 07-10-2024. [Consulta: 7 octubre 2024].
* ↑ «Instal·lació». web.archive.org, 10-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-10. [Consulta: 21 agost 2024].
# Arthur Clarence Hillier Chandler

Arthur Clarence Hillier Chandler (Londres, 27 de novembre de 1895 - Leicester, 18 de juny de 1984) va ser un jugador professional de futbol de les dècades de 1920 i 1930. És el jugador més famós de la història del Leicester City FC, on és el màxim golejador històric amb 273 gols. A més, també va jugar al Queens Park Rangers i al Notts County.
A més de ser el màxim golejador del Leicester, Chandler també manté el rècord de més gols marcats en una sola temporada (34, fita que va aconseguir en dues ocasions), el màxim golejador en partits oficials (203), el màxim golejador de 3 o més gols en un partit (17), i el rècord compartit de més gols marcats en un sol partit (6 gols contra el Portsmouth el 20 d'octubre de 1928). Chandler també va posseir el rècord de jugador més vell del Leicester en marcar un gol (amb 39 abys i 34 dies) entre 1935 i 2014. Curiosament, tot i la seva capacitat golejadora, Chandler mai va marcar un penalt. Va xutar dos penalts en tota la seva carrer, essent tots dos aturats pel porter.
Va formar part de l'equip del Leicester que va acabar en la millor posició històrica del club el dia d'avui; la segona posició a primera divisió aconseguida la temporada 1928-29, així com la tercera posició aconseguida la temporada anterior.

## Referències

* ↑ «Record Breaking Phillips» (en anglès). [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ Our Leicestershire Sporting Greats: The top 10 thisisleicestershire.co.uk, retrieved 20 febrer 2011
# Equació d'estat d'Anton-Schmidt

L'equació d'estat d'Anton-Schmidt és una equació d’estat empírica per a sòlids cristal·lins (per exemple, per a metalls purs o compostos intermetàl·lics. Les investigacions mecàniques quàntiques de compostos intermetàl·lics mostren que la dependència de la pressió sota deformació isotròpica es pot descriure empíricament per
    $p(V)=-\beta \left({\frac {V}{V_{0}}}\right)^{n}\ln \left({\frac {V}{V_{0}}}\right)$.
La integració de $p(V)$ condueix a l'equació d'estat per a l'energia total. L'energia $E$ necessària per comprimir un sòlid al volum $V$ és
    $E(V)=-\int _{V}^{\infty }p(V^{\prime })dV^{\prime }$
que dona
    $E(V)={\frac {\beta V_{0}}{n+1}}\left({\frac {V}{V_{0}}}\right)^{n+1}\left[\ln \left({\frac {V}{V_{0}}}\right)-{\frac {1}{n+1}}\right]-E_{\infty }$.
Els paràmetres d’ajust $\beta ,n$ i $V_{0}$ estan relacionats amb les propietats del material, on
* $\beta$ és el mòdul de compressibilitat $K_{0}$ al volum d’equilibri $V_{0}$.
* $n$ es correlaciona amb el paràmetre de Grüneisen $n=-{\frac {1}{6}}-\gamma _{G}$.
Tanmateix, el paràmetre d'ajust $E_{\infty }$ no reprodueix l'energia total dels àtoms lliures.
L'equació d'energia total s'utilitza per determinar les constants de materials elàstics i tèrmics en paquets de simulació de química quàntica.

## Referències

* ↑ Mayer, B; Anton, H; Bott, E; Methfessel, M; et al. (en anglès) Intermetallics, 11(1), 2003, pàg. 23–32. DOI: 10.1016/S0966-9795(02)00127-9. ISSN: 0966-9795.
* ↑ Otero de la Roza; et al. «Gibbs2: A new version of the quasi-harmonic model code» (en anglès). Computer Physics Communications, 182(8), 2011, pàg. 1708-1720. DOI: 10.1016/j.cpc.2011.04.016.
* ↑ Jund, Philippe; et al. «Physical properties of thermoelectric zinc antimonide using first-principles calculations» (en anglès). Physical Review B, 85(22), 2012. arΧiv:1207.1670
* 1 2 «Atomic Simulation Environment documentation of the Technical University of Denmark, Department of Physics» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-06-29. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Gilgamesh chemical software documentation of the Department of Chemical Engineering of Carnegie Mellon University» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-04-14. [Consulta: 17 juliol 2021].

## Vegeu també

* Equació d'estat de Birch-Murnaghan
* Equació d'estat de Murnaghan
* Equació d'estat de Rose-Vinet
# Pandies

Les Pandies (en grec antic: Πάνδῑα) eren unes festes que se celebraven a Atenes cada any, després de les Grans Dionísies. El seu origen es discuteix, i se suposa que estava dedicat a la deessa Pandia, una representació de la Lluna plena, filla de Zeus i Selene, o al rei Pandíon de l'Àtica i a Zeus, en altres versions. Una hipòtesi és que originalment era un festival dedicat a Zeus de les tribus àtiques similar a les Panatenees, que va subsistir quan la unificació de l'Àtica va portar a la creació de les Panatenees. En temps de Demòstenes encara es feia. La seva celebració era el dia 14 d'Elafebolió.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pandia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 26-XI-2020].
# Iais pubescens

Iais pubescens és una espècie de crustaci isópode marí de la família Janiridae. Habita les costes de l'hemisferi sud i es pot trobar tant en vida lliure com a comensals en isòpodes més grans.

## Descripció

I. pubescens és una espècie petita amb una longitud mitjana de 2,5 mm. El cos està cobert de pèls fins i curts. Els ulls estan presents però pos desenvolupats, que consisteixen en dos ocels. Els uròpodes són curts i el marge cap endavant del segment del cap és recte.
En general, els individus viuen durant menys de 7 mesos.

## Distribució

L'espècie va ser descrita originalment a Terra del Foc, però s'ha informat d'una àmplia varietat d'ubicacions a l'hemisferi sud, incloses les costes de Sud-àfrica, Antàrtida, Illes Malvines, Tristan da Cunha, Marion i Gough, Nova Zelanda, Tasmània i les illes Kerguelen.

## Ecologia

I. pubescens es pot trobar tant en vida lliure a la zona intermareal i submareal (a profunditats de fins a 5 m), i com a comensal al marsupi d'isòpodes més grans.
Els gèneres d'hostes inclouen Sphaeroma, Exosphaeroma i Dynamenella. A l'hoste Exoshaheroma obtusum, es va trobar que la reproducció de l'hoste no es va veure afectada, encara que transportava fins a 25 Iais alhora.
L'espècie ha desenvolupat un sistema d'aparellament inusual (documentat en individus que viuen com comensals) que implica que els mascles busquen activament femelles verges recentment nascudes i que, durant diversos dies, les mantenen dins dels seus propis marsupis, fertilitzant-les i alliberant-les poc després de la seva primera muda. Aquest patró pot haver evolucionat en resposta a les baixes probabilitats de trobada entre sexes quan es transmeten als seus hostes altament mòbils.

## Referències

* ↑ Merrin, K; Schotte, M. «Iais pubescens (Dana, 1853)» (en anglès). World Register of Marine Species, 2016.
* 1 2 3 Kensley, Brian. Guide to the marine isopods of southern Africa (en anglès). South Africa Museum, 1978. ISBN 0-908407-43-2.
* 1 2 Marsden, I. D «Population biology of the commensal asellotan Iais pubescens (Dana) and its sphaeromatid host Exosphaeroma obtusum (Dana)(Isopoda)» (en anglès). Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 58.2-58.3, 1982, pàg. 233–257. DOI: 10.1016/0022-0981(82)90132-0.
* ↑ Dana, J. D.. «Crustacea. Part II». A: United States Exploring Expedition. During the years 1838, 1839, 1840, 1841, 1842. Under the command of Charles Wilkes. U. S. N. C. Sherman (en anglès). 14, 1853, p. 689–1618.
* ↑ Thiel, M «Reproductive biology of a small isopod symbiont living on a large isopod host: from the maternal marsupium to the protective grip of guarding males» (en anglès). Marine Biology, 141.1, 2002, pàg. 175–183. DOI: 10.1007/s00227-002-0801-1.
# Perfils específics d'enzims PRIAM

Perfils específics d'enzims PRIAM (en francès, PRofils pour l'Identification Automatique du Métabolisme; Perfils per a la identificació automàtica del metabolisme) és un mètode per a la detecció automàtica d'enzims probables en seqüències proteiques. PRIAM fa servir matrius de puntuació de posicions específiques (també conegudes com a «perfils») generades automàticament per a cada entrada d'enzim.

## Referències

* ↑ Claudel-Renard, C; Chevalet, C; Faraut, T; Kahn, D «Enzyme-specific profiles for genome annotation: PRIAM» (en anglès). Nucleic Acids Res., 31(22), 11-2003, pàg. 6633–6639. DOI: 10.1093/nar/gkg847. PMC: 275543. PMID: 14602924.

## Enllaços externs

* Claudel-Renard, C; Chevalet, C; Faraut, T; Kahn, D. «PRIAM: Enzyme-specific profiles for metabolic pathway prediction». Rhone-Alpes Bioinformatics Center. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 8 novembre 2020].
# Skrymir (satèl·lit)

Skrymir (Saturn LVI) conegut provisionalment com a S/2004 S 23, és un satèl·lit natural de Saturn. El seu descobriment va ser anunciat per Scott S. Sheppard, David C. Jewitt i Jan Kleyna el 7 d'octubre de 2019 a partir d'observacions realitzades entre el 12 de desembre de 2004 i el 22 de març de 2007. Va rebre la seva designació permanent l'agost de 2021. El 24 d'agost de 2022, va rebre el nom oficial de Útgarða-Loki (també conegut com a Skrýmir). És un jötun de la mitologia nòrdica i mestre de les il·lusions.
Skrymir té uns 4 quilòmetres de diàmetre i orbita Saturn a una distància mitjana de 21,163 Gm en 1149,82 dies, amb una inclinació de 177° respecte a l'eclíptica, en direcció retrògrada i amb una excentricitat de 0,373.

## Referències

* 1 2 «MPEC 2019-T129 : S/2004 S 23» (en anglès). minorplanetcenter.net. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «M.P.C. 133821» (en anglès). Minor Planet Center. International Astronomical Union, 10-08-2021. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Names Approved for 10 Small Satellites of Saturn» (en anglès). usgs.gov. USGS, 24-08-2022. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Planet and Satellite Names and Discoverers» (en anglès). usgs.gov. IAU WGPSN. [Consulta: 25 juny 2023].
# Campionat de Canàries de futbol

El Campionat de Canàries de futbol fou la màxima competició futbolística disputada a Canàries en els primers anys del futbol al territori.

## Historial

* 1912: Sporting Victoria
* 1913: Sporting Victoria
* 1914: Sporting Tenerife
* 1915: Sporting Tenerife
* 1916: Sporting Tenerife
* 1917: Marino Football Club
* 1918: no es disputà
* 1919: CD Gran Canaria
* 1920: no es disputà
* 1921: no es disputà
* 1922: no es disputà
* 1923: Marino Football Club
* 1924: Santa Catalina CF
* 1925: no es disputà
Creació de la Federación Canaria de Fútbol
* 1926: no es disputà
* 1927: Real Club Victoria
* 1928: Real Club Victoria
* 1929: Marino Football Club
* 1930: Real Club Victoria
* 1931: no atorgat
* 1932: CD Tenerife
* 1933: Selecció de Tenerife
* 1934: no es disputà
* 1935: Selecció de Tenerife
* 1936: Selecció de Las Palmas
* 1937: no es disputà
* 1938: no es disputà
* 1939: Selecció de Tenerife
* 1940: no es disputà
* 1941: Selecció de Las Palmas
* 1942: Real Club Victoria
* 1943: Marino Football Club
* 1944: Real Club Victoria
* 1945: Marino Football Club
* 1946: Marino Football Club
* 1947: Real Club Victoria
* 1948: Marino Football Club
* 1949: Real Club Victoria
Clubs de categories inferiors
1950-71 no es disputà
* 1972: Hespérides Las Palmas
* 1975: Puerto Cruz CD
* 1976: Toscal
* 1977: Real Unión de Tenerife

## Palmarès

* Real Club Victoria (inclou Sporting Victoria): 9 títols (1912, 1913, 1927, 1928, 1930, 1942, 1944, 1947, 1949)
* Marino Football Club: 7 títols (1917, 1923, 1929, 1943, 1945, 1946, 1948)
* Club Deportivo Tenerife (inclou Sporting Tenerife): 4 títols (1914, 1915, 1916, 1932)
* Selecció de Tenerife: 3 títols (1933, 1935, 1939)
* Selecció de Las Palmas: 2 títols (1936, 1941)
* CD Gran Canaria: 1 títol (1919)
* Santa Catalina CF: 1 títol (1924)
* Hespérides Las Palmas: 1 títol (1972)
* Puerto Cruz CD: 1 títol (1975)
* Toscal: 1 títol (1976)
* Real Unión de Tenerife: 1 títol (1977)

## Referències

* ↑ «Campeonatos Regionales de Canarias». AREFE Regional. Arxivat de l'original el 2014-08-15. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Canary Islands Championship». RSSSF. [Consulta: 1r desembre 2014].
# Eupetaurus nivamons

Eupetaurus nivamons és una espècie de mamífer rosegador de la família dels esciúrids. Viu a altituds d'entre 3.700 i 4.450 msnm a la província xinesa de Yunnan i, possiblement, al sud-est del Tibet i el nord-est de Myanmar. El seu hàbitat natural són els mosaics de prats d'aiguamoll i matollars espessos. L'holotip tenia una llargada de cap a gropa de 419 mm, la cua de 440 mm, les potes posteriors de 90 mm, les orelles de 44,5 mm i un pes de 1.420 g. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat, però els científics que la descrigueren recomanaren classificar-la com a espècie «gairebé amenaçada». El seu nom específic, nivamons, significa ‘muntanya nevosa’ en llatí.

## Referències

* ↑ Jackson, S. M.; Li, Q.; Wan, T.; Li, X.-Y.; Yu, F.-H.; Gao, G.; He, L.-K.; Helgen, K. M.; Jiang, X.-L. «Across the great divide: revision of the genus Eupetaurus (Sciuridae: Pteromyini), the woolly flying squirrels of the Himalayan region, with the description of two new species» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, zlab018, 2021. DOI: 10.1093/zoolinnean/zlab018.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :