OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pesulh

Pesulh (en francès Pezuls) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 177 | 138 | 119 | 133 | 130 | 137 | 121 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Roger Berland | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 25 novembre 2010].
# Doleson

Doleson (en francès Doulezon) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 314 | 327 | 225 | 183 | 212 | 230 | 248 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Annie Galineau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Belaiga

Belaiga (en francès Bélaye) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Belaiga com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de la Lauriá, la Landa, Cosserans, los Albencats, la Tor, Monvila, Joan i l'Abelha.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 251 | 255 | 228 | 204 | 220 | 223 | 219 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1935-1943 | Henri Foissac |
| 1943-1969 | Raymond Delpech |
| 1969-1995 | Camille Fauchie |
| 1995-2001 | Jean-Marie Delanoe |
| 2001- | Jacques Baijot |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 25 octubre 2010].
# The informer (pel·lícula de 2019)

The informer és una pel·lícula de thriller policial britànic del 2019 dirigida per Andrea Di Stefano i escrita per Matt Cook, basada en la novel·la Tres segons de Roslund & Hellström. La pel·lícula és protagonitzada per Joel Kinnaman, Rosamund Pike, Common, Ana de Armas i Clive Owen. S'ha doblat i subtitulat al català central per a TV3; també s'ha doblat al valencià per a À Punt.
L'adaptació cinematogràfica es va anunciar al Festival de Canes el 2017. El rodatge va tenir lloc el 2017 als estudis Pinewood, a Iver Heath i a la presó de Gloucester (Regne Unit) i a Brooklyn (Nova York).
El setembre de 2017, Aviron Pictures va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula als Estats Units, mentre que Warner Bros. va gestionar els drets de distribució al Regne Unit. Es va estrenar el 6 de novembre de 2020 als Estats Units. Inicialment, estava previst que es llancés el 17 d'agost de 2018, però es va retardar fins a l'1 de febrer de 2019 i després fins al 22 de març. Aleshores es va retardar encara més diverses vegades a causa de problemes financers que implicaven Aviron. El primer retard de la pel·lícula per problemes financers va ser fins al 16 d'agost de 2019, abans de tornar-se a endarrerir, el 10 de gener de 2020, després el 13 de març, i llavors el 31 de juliol, i finalment el 6 de novembre.

## Referències

* ↑ «The Informer». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 setembre 2024].
* ↑ «The informer». À Punt, 03-11-2024. [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ «Cannes: Clive Owen, Rosamund Pike, Joel Kinnaman and Common Join 'Three Seconds'». The Hollywood Reporter, 17-05-2017.
* ↑ Lodderhose, Diana «Joel Kinnaman, Rosamund Pike, Common & Clive Owen Head To 'Three Seconds'». .
* ↑ «The Informer (2019) - Filming & Production». IMDb.
* ↑ «Trailer for Hollywood blockbuster shot in Gloucester Prison released». gloucestershirelive.co.uk, 28-11-2018. Arxivat de l'original el 2 November 2019. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «TIFF: Rosamund Pike Thriller 'Three Seconds' Goes to Aviron in North America». The Hollywood Reporter, 05-09-2017. Arxivat de l'original el 1 December 2020. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ McNary, Dave «Rosamund Pike, Joel Kinnaman, Clive Owen Thriller 'Three Seconds' Gets U.S. Distribution». Variety, 05-09-2017.
* ↑ «The Informer». Aviron Pictures. Arxivat de l'original el 23 July 2019. [Consulta: 23 juliol 2019].
# Costa Brava (pel·lícula)

Costa Brava és una pel·lícula catalana de 1995, dirigida per Marta Balletbò-Coll. Rodada en anglès, ha estat doblada i subtitulada al català.

## Argument

La pel·lícula narra la relació sentimental entre Anna i Montserrat. Anna és guia turística en Catalunya, la seva vocació és ser monologuista per a això treballa en un monòleg, anomenat Estimaràs al teu proïsme en el que representa a una mestressa de casa comunista que viu interessada en la vida d'una veïna lesbiana. Grava una actuació i l'envia a un concurs a San Francisco. Treballant de guia coneix a Montserrat, una jueva americana que és docent a la Universitat de Barcelona insatisfeta amb el seu treball i que no s'identifica com a lesbiana. Malgrat això comencen una relació d'amistat amb viatges a la Costa Brava, que desembocarà en una relació sentimental. Montserrat perd el seu treball però aconsegueix un nou als Estats Units, motiu pel qual han de separar-se, però una trucada a Anna des dels Estats Units oferint-li treball com a monologuista permet que segueixin juntes.

## Producció

Costa Brava va ser produïda per la mateixa directora que va crear la productora CostaBrava Films, rodada en anglès i en catorze dies.

## Repartiment

* Desi del Valle: Montserrat Ehrzman-Rosas
* Marta Balletbò-Coll: Anna Giralt-Romaguera
* Montserrat Gausachs: Marta L. Puig
* Josep Maria Brugues: Jordi
* Ramon Marí: Dean
* Sergi Schaaff: Miquel Gasoliba

## Recepció

La pel·lícula va ser nominada i premiada en diversos festivals:
* GLAAD Mitjana Awards, 1997, Nominada a la millor pel·lícula independent.
* Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic de San Francisco, 1995, Premi del públic per Marta Balletbò-Coll.
* 40a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia, 1996, Premi especial per Marta Balletbò-Coll i Ana Simón Cerezo.

## Referències

* ↑ Costa Brava a esadir.cat
* ↑ «Costa Brava». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2023].
* ↑ Costa Brava al web de Fotogramas
* ↑ «Costa Brava (1995)». Cinemagay.it, 8 Febbraio 2010 Mar.
* ↑ CostaBrava Films a catalanfims.cat
* ↑ Los Sant Jordi de cine premian a Ken Loach y Michael Radford La Vanguardia, 30 de gener de 1995

## Bibliografia

* Alberto Mira, Para Entendernos. Diccionario de Cultura Homosexual, Gay y Lésbica. Ediciones de la Tempestad, 1999, pág. 202-203.

## Enllaços externs

* Costa Brava en culturalianet
* Costa Brava a homocine
# Sent Laurenç daus Bastons

Sent Laurenç deus Bastons (en francès Saint-Laurent-des-Bâtons) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 219 | 225 | 210 | 194 | 193 | 201 | 240 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Louis Herbreteau | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 25 novembre 2010].
# Flaujagas

Flaujagas (en francès Flaujagues) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 466 | 488 | 418 | 462 | 466 | 490 | 523 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Guy Duborie | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Doèla

Doèla (en francès Douelle) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Doèla com a capital administrativa, i també compta amb l'agregat de Cessac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 638 | 673 | 648 | 641 | 693 | 738 | 743 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gérard Crantelle | |
| 2008- | Bénédicte Lanes | PCF |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 25 octubre 2010].
# Topaz

Topaz és una pel·lícula estatunidenca de 1969 dirigida per Alfred Hitchcock. Es tracta d'una història d'espionatge durant la Guerra Freda, amb guió de Samuel A. Taylor basat en la novel·la homònima de Leon Uris. La pel·lícula es va doblar al català.

## Argument

Durant el període de la Guerra Freda, un oficial dels serveis d'espionatge soviètics, Boris Kusenov, deserta als Estats Units des de Dinamarca juntament amb la seva esposa i filla. El desertor té informació sobre un acord entre l'URSS i Cuba; l'existència d'un talp dins dels serveis d'espionatge francesos, i informació d'una organització anomenada "Topaz", que traspassa informació de l'OTAN a la Unió Soviètica.
L'agent Nordstrom de la CIA, que havia estat l'interrogador de Kusenov, informa al seu col·lega i amic, l'agent francès André Devereaux, i li demana el seu ajut perquè viatgi a Nova York, on un representant de Cuba parlarà en les Nacions Unides, i porta amb si documentació sobre l'acord secret rus-cubà. Devereaux decideix acompanyar, juntament amb la seva dona, en el seu viatge a Nova York, a la seva filla Michèle i al seu gendre, el periodista François Picard, que s'uneix als seus plans.
Després d'idear un intricat pla, André aconsegueix, gràcies als seus contactes a Harlem, robar-li proves a l'oficial cubà Rico Parra i vola a Cuba, on es troba amb la seva amant Juanita de Córdoba, una espia contrarrevolucionària relacionada amb Parra. Aquest ho descobreix i, per tal d'evitar-li la tortura i la mort, l'assassina.
Devereaux torna a París, i descobreix que la seva dona Nicole l'enganya amb Jacques Granville, un antic camarada de la Resistència francesa. Per la seva banda, François Picard continua les seves investigacions i interroga el funcionari de l'OTAN, Harri Jarré, qui apareix mort poc després. Finalment, François mostra a Michèle i als seus pares un retrat de Jarré. Nicole admet que el coneix i confessa el nom del cap de "Topaz", que no és altre que el seu amant Granville, qui resulta ser el talp.

## Repartiment

* Frederick Stafford: André Devereaux
* Dany Robin: Nicole Devereaux
* John Vernon: Rico Parra
* Karin Dor: Juanita de Córdoba
* Michel Piccoli: Jacques Granville
* Philippe Noiret: Henri Jarre
* Claude Jade: Michèle Picard
* Michel Subor: François Picard
* Per-Axel Arosenius: Boris Kusenov
* Roscoe Lee Browne: Philippe Dubois
* John Forsythe: Michael Nordstrom
El cameo d'Alfred Hitchcock és sobre el minut 30 de la pel·lícula, on interpreta un home en cadira de rodes que empeny una infermera a l'aeroport; quan ella s'atura Hitchcock s'aixeca de la cadira, saluda un home i marxen junts caminant.

## Referències

* ↑ «Topaz». Ésadir.cat. [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Topaz». ElDoblatge.com. [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Topaz» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ Curiositats a IMDb (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
# Los mares del sur

Los mares del sur (lit. ‘Els mars del sud’) és una pel·lícula catalana del 1992 dirigida per Manuel Esteban i Marquilles.

## Argument

Fa molt temps, l'arquitecte Stuart Pedrell li va dir a la seva família que anava als mars del Sud. No obstant això, la seva filla Yes recentment ha rebut una postal del seu pare que ve d'un lloc molt menys exòtic: L'Hospitalet. Carvalho va a Bellvitge amb la finalitat de trobar al pare de Yes i per descobrir per què va mentir a la seva família. Pedrell mai va anar als mars del Sud. Es va refugiar a Bellvitge on va ser assassinat.

## Repartiment

* Juan Luis Galiardo: Pepe Carvalho
* Jean-Pierre Aumont: Marqués de Munt
* Silvia Tortosa: Mima
* Alejandra Grepi: Charo
* Albert Vidal: Planas
* Eulàlia Ramon: Ana Molina
* Carlos Lucena: Biscuter
* Monica Duart: Yes
* Muntsa Alcañiz: Lita Vilardell
* Francesc Orella: Ladillas
* Pep Cruz: Artimbau
* Juan Cruz
* Carles Sales
* Sandy Neal: Finuras

## Referències

* ↑ «Los mares del sur». IMDb.
# Gaston Cardonne

Gaston Cardonne (Ceret, 3 de maig del 1905 - Ceret, 9 de desembre del 1971) va ser un polític català, senador entre el 1946 i el 1948.

## Biografia

Treballava a Hisenda quan, als anys 30 es feu membre del Partit Comunista Francès. Creà diverses cooperatives de producció i de consum a Ceret. Milità en la Federació autònoma de funcionaris, de què n'esdevingué secretari adjunt el 1935 i tresorer dels Pirineus Orientals l'any següent. A Brussel·les participà, el 1936, en la Trobada universal per la Pau promoguda per sindicats d'orientació comunista; al mateix temps era responsable del Socors Popular de Ceret i, en aquesta condició, ajudà refugiats de la guerra civil espanyola.
Amb l'adveniment de la Segona Guerra Mundial fou reclòs al camp d'internament de Djelfa (Algèria) pel règim de Vichy; acabada la contesa, presidí el comitè local de l'Alliberament de la seva vila natal el 1944. Elegit alcalde de Ceret, ocupà el càrrec entre el maig del 1945 i l'octubre del 1947; simultàniament, el setembre del 45 va ser elegit conseller general pel cantó de Ceret, amb mandat fins a l'octubre del 1951 i participà en les eleccions a l'Assemblea Constituent (21.10.1945) en la llista comunista de Léo Figuères, però no fou elegit. Un any més tard, el 8 de desembre, va ser triat per al Consell de la República en representació del Departament dels Pirineus Orientals; hi representà el grup comunista en la comissió econòmica, on participà en nombrosos debats pressupostaris i financers proposant-hi, entre altres temes, el restabliment de la línia de ferrocarril Arles-Prats de Molló, tancada des del 1937. Es presentà novament a les eleccions senatorials del 7.11.1948, però no fou elegit per 106 vots de 567.
Ceret li dedicà un carrer en homenatge.

## Referències

* 1 2 3 «Notícia biogràfica i fotografia, al web del Senat francès». [Consulta: 15 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Intervencions del 1948 al Senat (francès)
# Lo Boisson (Dordonya)

Lo Boisson de Cadonh (en francès Le Buisson-de-Cadouin) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.029 | 2.062 | 2.078 | 2.061 | 2.003 | 2.075 | 2.151 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2002-2008 | Françoise Wolters | Divers gauche |
| 2008- | Merico Chies | PS |

## Història

Cap al 1055, hi va néixer sant Gerard de Salas, canonge reformador i fundador dels Ordes de Cadonh i Dalon. Al terme municipal es conserva l'església i alguns edificis monàstics de l'antiga Abadia de Cadonh, fundada per ell, d'estil cistercenc.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 26 novembre 2010].
# Peçac de Prats

Peçac de Dordonha (en francès Pessac-sur-Dordogne) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 564 | 576 | 534 | 490 | 471 | 463 | 469 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Thomas | |
| 2008- | Francis Capafons | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent Vincenç de Lusèg

Sent Vincenç de Lusèg (en francès Saint-Vincent-Rive-d'Olt) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Sent Vincenç de Lusèg com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de las Ròcas, Paulhac, Cornon, Vairòus, la Boissa i Marcairac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 336 | 354 | 357 | 400 | 417 | 428 | 481 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Courtiol | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 25 octubre 2010].
# El que sabem

El que sabem és una pel·lícula valenciana del 2022 dirigida per Jordi Núñez. Va ser la pel·lícula que va inaugurar la XXXVII edició de la Mostra de València.
Es tracta d'una pel·lícula coming of age ambientada en la ciutat de València. Hi participen Nakarey, Javier Amann, Mauro Cervera, Tània Fortea, Roberto Hoyo, Rosita Amores i Samantha Hudson.

## Referències

* ↑ Gimeno, Rafa Rodríguez. «"El que sabem", coming-of-age a la valenciana». Verlanga, 22-10-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ Castro, Tomás. «"El que sabem" de Jordi Núñez, inaugurará la Mostra de València». Mundoplus, 21-08-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «‘El que sabem’ acerca de la amistad para inauguar la 37 Mostra de València». Makma, 20-10-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «La Mostra de València inaugura la Secció Oficial amb el film «El que sabem», de Jordi Núñez, aquest dijous». Nosaltres La Veu. [Consulta: 18 novembre 2022].

## Enllaços externs

* El que sabem a Goita què fan, ara!
# Urval

Urval (en francès Urval) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 149 | 159 | 109 | 121 | 123 | 163 | 152 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2001 | Henri Lepers | |
| 2001- | Roland Kupcic | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 26 novembre 2010].
# Senta Radegonda (Gironda)

Senta Radegonda (en francès Sainte-Radegonde) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 408 | 452 | 354 | 364 | 426 | 438 | 468 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Selves | PS |
| 2008- | Jacques Pauillac | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Riells (Riells i Viabrea)

Riells (Sant Martí de Riells o Riells del Montseny) és una entitat de població del municipi de Riells i Viabrea, a la comarca de la Selva.
El poble és centrat en l'església romànica de Sant Martí de Riells,

## Història

El municipi de Riells i Viabrea es va constituir el 1787 per la unió de Riells i de Viabrea. Aquest dos termes pertanyien a la Batllia de n'Orri del Vescomtat de Cabrera fins a l'abolició de l'antic règim senyorial.
Malgrat la pertinença a la Batllia de n'Orri, Riells havia estat tradicionalment de la Diòcesi de Barcelona, però el 1957 va passar a ser de la Diòcesi de Girona. Per una altra part, malgrat que havia format part de la Vegueria de Girona abans de la Nova Planta, va passar a ser del Corregiment de Mataró durant el S. XVIII.
La primera notícia documental del lloc de “Riellos” la trobem en un precepte datat el 9 de setembre de l'any 878. Amb la fundació de monestir de Breda el 1038, va passar sota la seva directa jurisdicció. El 1169 ja hi ha constància escrita que l'església de Riells està dedicada a Sant Martí de Tours.

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# Una dona espera

Una dona espera (títol original en anglès: Youngblood Hawke) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Delmer Daves, estrenada el 1964. Ha estat doblada al català.

## Argument

Youngblood Hawk és un camioner de Kentucky que arriba a Nova York per convertir-se escriptor. Hi coneix l'editora Jeanne Green, que s'enamora d'ell i de la seva escriptura, tot ajudant-lo a signar un primer contracte. La seva primera novel·la és publicada i adaptada com a obra teatral, amb una actriu en declivi com a cap de cartell. Quan la seva segona novel·la és publicada, l'èxit és tal que Hawk és la nineta dels ulls de la ciutat i de les dones.

## Repartiment

* James Franciscus: Youngblood Hawke
* Suzanne Pleshette: Jeanne Green
* Geneviève Page: Frieda Winter
* Eva Gabor: Fannie Prince
* Mary Astor: Irene Perry
* Lee Bowman: Jason Prince
* Edward Andrews: Quentin Judd
* Don Porter: Ferdie Lax
* Mildred Dunnock: Sarah Hawke
* Kent Smith: Paul Winter Sr.
* John Dehner: Scotty Hawke
* John Emery: Georges Peydal
* Martin Balsam (cameo)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Una dona espera. esadir.cat.
* ↑ «Youngblood hawke». The New York Times.
# Ism

Ism (en telugu, ఇజం) és una pel·lícula de cinema indi rodada en el mes d'agost de 2016 a València, amb el nom en clau Producció número 8. És un thriller, i entre les localitzacions es troben l'Avinguda dels Tarongers, l'Albereda, l'Ajuntament o les Torres de Serrans. Va ser protagonitzada per Nandamuri Kalyan Ram i Aditi Arya, amb un important paper secundari per a Jagapati Babu. Al rodatge hi participà l'actriu valenciana Yanira Zapatero. L'equip del film va estar integrat per quaranta persones, incloent-hi Vennela Kishore, el coreògraf Raju Sundaram i l'actor protagonista Nandamuri Kalyan Ram.
La pel·lícula va estrenar-se el 21 d'octubre de 2016.

## Referències

* ↑ «Torrentins a Bollywood | Valencia Extra». València Extra, 27-08-2016.
* ↑ «Bollywood rueda en Valencia». Las Provincias, 12-08-2016.
* ↑ «First Look of Kalyan Ram - Puri's Ism», 04-07-2016. Arxivat de l'original el 2016-07-07. [Consulta: 21 juliol 2016].
* 1 2 «Bollywood se instala en Valencia». Levante-EMV, 11-08-2016.
* ↑ «Bollywood rueda una película en Valencia». El País, 11-08-2016.
* ↑ Bruque, Manuel. «Bollywood film shooting in Valencia photo preview 52950010». European Pressphoto Agency, 12-08-2016.
* ↑ Kalyan Ram. «Kalyan Ram ‘Ism’ To Release On October 20», 04-07-2016. Arxivat de l'original el 2016-10-02. [Consulta: 21 juliol 2016].
# Mònica Roca i Aparici

Mònica Roca i Aparici (Barcelona, 1969) és una empresària i enginyera de telecomunicacions catalana, presidenta de la Cambra de Comerç de Barcelona des de 2021.

## Biografia

Amb un màster en enginyeria de telecomunicacions per la Universitat Politècnica de Catalunya, va treballar durant deu anys a l'Agència Espacial Europea, als Països Baixos. El 2006, va fundar Isardsat, una empresa especialitzada en el processament de dades de satèl·lits d’observació de la Terra i en solucions per mitigar el canvi climàtic.
Des del 2021, és presidenta de la Cambra de Comerç de Barcelona després que Joan Canadell deixàs aquest càrrec en ésser elegit diputat de Junts per Catalunya a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2021. Posteriorment a la renúncia de Joan Canadell, es va procedir a realitzar l'elecció per a trobar-se el relleu, votació que es dugué a terme el dia 8 de març de 2021. Aquesta votació es va realitzar en el marc d'un ple extraordinari al Saló dels Cònsols de la Llotja de Mar, on Roca s'imposà per 32 vots a 4 davant José María Torres, vicepresident de la fundació PIMEC, recomptant-se també 6 vots en blanc.
Mònica Roca optà a la reelecció a la cambra a les eleccions de 2023. La seva candidatura obtingué 21 vocals dels 52 en joc.

## Referències

* ↑ NacióDigital. «Mònica Roca es convertirà aquest dilluns en la primera presidenta de la Cambra de Comerç | NacióDigital». [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ Álvarez, Dolors. La Vanguardia. Enamorada de l'espai. Mònica Roca Presidenta de la Cambra de Barcelona. La Vanguardia, 2021-03-21, p.79 [Consulta: 21 març 2021].
* 1 2 3 Martín, Paula Clemente / Albert. «Mònica Roca: "Cal que es posin diners directes a les empreses"». Diari Ara, 16-01-2021. [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ «Mònica Roca, elegida primera presidenta de la Cambra de Comerç de Barcelona». Vilaweb, 08-03-2021 [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ «Primeres reaccions a la nit electoral de la Cambra», 20-09-2023. [Consulta: 22 setembre 2023].