OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harry Hebner

Harry Joseph Hebner (Chicago, Illinois, 15 de juny de 1891 – Michigan City, Indiana, 12 d'octubre de 1968) va ser un nedador i waterpolista estatunidenc que va competir a durant el primer quart del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en els relleus 4x200 metres lliures, junt a Leslie Rich, Leo Goodwin i Charles Daniels. També diputà els 100 metres lliures del programa de natació, quedant eliminat en sèries.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, guanyà dues medalles del programa de natació: la d'or en els 100 metres esquena i la plata en els relleus 4x200 metres lliures, formant equip amb Ken Huszagh, Duke Kahanamoku i Perry McGillivray. En canvi en els 100 metres lliures quedà eliminat en les sèries.
Després de l'interval provocat per la Primera Guerra Mundial va prendre part en uns tercers i darrers Jocs, els d'Anvers de 1920. En aquesta ocasió disputà la competició de waterpolo, on fou sisè en la classificació final.

## Referències

* 1 2 3 «Harry Hebner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2012. [Consulta: 2 desembre 2015].
# República Soviètica del Kuban - Mar Negra

La república Soviètica del Kuban - Mar Negra va ser un estat bolxevic efímer sorgit de la unió dels soviets d'Ekaterinodar (Estat del Kuban) i Tuapsé (a la costa de la mar Negra i que dominava també Novorossisk, ja més a la vora de la mar d'Azov). La unió fou decidida davant l'avanç alemany pel nord del Caucas i l'aliança dels cosacs del Kuban manats per Filimonov amb els Cosacs del Don i els blancs organitzat en la Unió del Sud-Oest o Unió Don-Caucas.
El 30 de maig el jueu Avram Izrailevitx Rubin, cap del soviet de Tuapsé, agafava el poder executiu de la nova entitat, i Poluian, cap del soviet d'Ekaterinodar, quedava com a president del consell de comissaris. Els dos soviets van ratificar la seva unió el 6 de juliol de 1918 i l'endemà, 7 de juliol, acordaven unir-se a la República Soviètica del Nord del Caucas, per afrontar millor als alemanys, cosacs antibolxevics i blancs contrarevolucionaris. Els cosacs bolxevics de la Mar Negra i els del Kuban van quedar reunits en una sola host que es va dir Cosacs Bolxevics del Kuban. La República Soviètica del Nord del Caucas va entrar en vigència el 16 de juliol de 1918.
# Regió de la Màrmara

La Regió de la Màrmara (en turc: Marmara Bölgesi) és una de les 7 regions geogràfiques de Turquia.
Situada al nord-oest de Turquia, limita amb Grècia i la mar Egea a l'oest, Bulgària i la mar Negra al nord, la Regió de la Mar Negra a l'est, la Regió d'Anatòlia Central al sud-est i la Regió de l'Egeu al sud. Al centre de la regió es troba la Mar de Màrmara, que dona el nom a la regió.
Entre les set regions geogràfiques, la Regió de Màrmara té la segona àrea més petita, però la població més gran; és la regió més densament poblada del país.

## Subdivisió

* Secció de Çatalca - Kocaeli (turc: Çatalca - Kocaeli Bölümü)
** Àrea d'Adapazarı (turc: Adapazarı Yöresi)
** Àrea d'Istanbul (turc: Istanbul Yöresi)
* Secció d'Ergene (turc: Ergene Yöresi)
* Secció de Southern Marmara Section (turc: Güney Marmara Bölümü)
** Àrea de Biga - Gallipoli (turc: Biga - Gelibolu Yöresi)
** Àrea de Bursa (turc: BursaYöresi)
** Àrea de Karesi (turc: Karesi Yöresi)
** Àrea de Samanlı (turc: Samanlı Yöresi)
* Secció de Yıldız (turc: Yıldız Bölümü)

## Ecoregions
### Boscos temperats de frondoses mixtos

* Boscs mixtos balcànics
* Forests decídues Euxíniques-Còlquides

### Boscos temperat de coníferes

* Boscos coníferes i caducifolis d'Anatòlia Septentrional (Turquia)

### Boscos mediterranis

* Bosc esclerofil·le i mixt de l'Egeu i Turquia occidental
* Boscos coníferes i caducifolis mixtos d'Anatòlia

## Províncies

Províncies que es troben completament a la Regió de la Màrmara:
* Edirne
* İstanbul
* Kırklareli
* Kocaeli
* Tekirdağ
* Yalova
Províncies que es troben principalment a la Regió de Màrmara:
* Balıkesir
* Bilecik
* Bursa
* Çanakkale
* Sakarya
Províncies que es troben parcialment a la Regió de Màrmara:
* Bolu
* Düzce
* Eskişehir
* Manisa

## Geografia

La regió té la serralada Strandja i la cadena muntanyosa Ulu Dağ. A la mar Egea es troben les illes Imbros i Bozcaada, mentre que a la mar de la Màrmara hi ha l'illa de Màrmara, així com les illes Avşa, Paşalimanı, İmralı i illes dels Prínceps.

### Clima

La regió de Màrmara té un clima híbrid entre el clima mediterrani i el clima subtropical humit a la costa de la mar Egea i al sud de la costa de la mar de Màrmara, un clima atlàntic a la costa de la mar Negra i un clima continental humit a l'interior. Els estius van de tèbis a càlids, humit i moderadament sec, mentre que els hiverns són freds i humits i de vegades nevats. El clima costaner manté les temperatures relativament suaus.

## Vegeu també

* Províncies de Turquia
# Província de Kırıkkale

Kırıkkale és una província de Turquia. Està situada a la cruïlla d'importants autopistes a l'est d'Ankara que van en direcció est cap a la regió de la mar Negra. Amb el seu ràpid creixement demogràfic ràpid ha esdevingut un centre industrial. La capital provincial és Kırıkkale.
Kırıkkale és una ciutat que s'ha desenvolupat ràpidament a la part central de Turquia, en la línia de ferrocarril que uneix Ankara amb Kayseri, prop del riu Kızılırmak. Anteriorment un poble, deu el seu ràpid creixement demogràfic, principalment, a l'establiment de molins d'acer durant els anys 1950. Aquests tallers, entre els més grans del país, s'especialitzen en acer aliat d'alta qualitat i maquinària. Durant els anys 1960 s'afegiren plantes de productes químics.

## Districtes

La província de Kırıkkale es divideix en 9 districtes (el districte de la capital apareix en negreta):
* Bahşılı
* Balışeyh
* Çelebi
* Delice
* Karakeçili
* Keskin
* Kırıkkale
* Sulakyurt
* Yahşihan

## Enllaços externs

* (turc) Web oficial del governador de Kırıkkale
* (turc) Web oficial del municipi de Kırıkkale
* (anglès) Informació sobre el pronòstic del temps a Kırıkkale Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine.
# Dinskaia

Dinskaia - Динская (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la vora del riu Kotxeti, afluent del Kirpili, a 25 km al nord-est de Krasnodar. És la tercera stanitsa més gran del territori, després de Kanevskaia i Leningràdskaia.
Pertany a aquesta stanitsa el possiólok d'Ukraïnski.

## Història

La història de l'stanitsa comença el 1794, quan es fundaren els primers quaranta assentaments cosacs a la regió del Kuban. Els cosacs de la mar Negra van assentar-s'hi i van anomenar l'assentament (al sud de l'actual emplaçament) pel seu lloc d'origen a la vora del Don: Dinskoie. El 1807 fou traslladat al lloc actual i el 1842 va rebre l'estatus de stanitsa i el seu nom actual: Dinskaia. La rellevància comercial va créixer durant el 1888 amb la construcció d'una estació del tren del Caucas Nord (al tram entre Tikhoretsk i Iekaterinodar).
Durant la Segona Guerra Mundial fou ocupada per la Wehrmacht de l'Alemanya Nazi l'agost del 1942 i alliberada per l'Exèrcit Roig de la Unió Soviètica l'11 de febrer de 1943.
# Aeroport d'Ordu-Giresun

Aeroport d'Ordu-Giresun —Ordu-Giresun Havalimanı (turc), codi IATA: OGU, codi ICAO: LTCB— és un aeroport civil a Turquia, sobre una illa artificial en la mar Negra que serveix principalment a les províncies d'Ordu i Giresun. L'aeroport va entrar en servei el 22 maig 2015.

## Referències

* ↑ AA-İHA. «Ordu-Giresun Havalimanı açıldı» (en turc). [Consulta: 23 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Web de l'Aeroport
# Muntanyes de Crimea

Les Muntanyes de Crimea (ucraïnès: Кримські гори, Krymski hory; rus: Крымские горы, Krymskie gory; tàtar de Crimea: Qırım dağları) són unes serralades de muntanyes que discorren paral·leles a la costa sud-est de Crimea, entre uns 8–13 quilòmetres del mar. A l'oest aquestes muntanyes acaben abruptament a la mar Negra, i a l'est suament acaben en un paisatge d'estepa.
A les muntanyes de Crimea la pluviometria augmenta respecte la plana i es troba entre els 1.000 i 1.200 litres anuals.
Les muntanyes de Crimea consten de tres subserralades. La més alta és la serralada principal. La serralada principal es subdivideix en diversos massissos coneguts amb el nom tàtar de yayla que equival a prat alpí, són :
* Baydar Yayla
* Ay-Petri Yayla
* Yalta Yayla
* Nikita Yayla
* Hurzuf Yayla
* Babugan Yayla
* Chatyr-Dag Yayla
* Dologorukovskaya (Subatkan) Yayla
* Demirji Yayla
* Karabi Yayla

## Pics més alts

El pic més alt de Crimea és el Roman-Koix (ucraïnès: Роман-Кош; rus: Роман-Кош, tàtar de Crimea: Roman Qoş) a Babugan Yayla de 1,545 metres (5,069 ft). Altres pic importants de més de 1.200 metres inclouen:
* Demir-Kapu (ucraïnès: Демір-Капу, rus: Демир-Капу, tàtar de Crimea: Demir Qapı) 1,540 m a Babugan Yayla;
* Zeytin-Koix (ucraïnès: Зейтин-Кош; rus: Зейтин-Кош, tàtar de Crimea: Zeytün Qoş) 1,537 m a Babugan Yayla;
* Kemal-Egerek (ucraïnès: Кемаль-Егерек, rus: Кемаль-Эгерек, tàtar de Crimea: Kemal Egerek) 1,529 m a Babugan Yayla;
* Eklizi-Burun (ucraïnès: Еклізі-Бурун, rus: Эклизи-Бурун, tàtar de Crimea: Eklizi Burun) 1,527 m a Chatyrdag Yayla;
* Lapata (ucraïnès: Лапата; rus: Лапата, tàtar de Crimea: Lapata) 1,406 m a Yaltynska Yayla, Yalta Yaylası;
* Demirji del nord(ucraïnès: Північний Демірджі, rus: Северный Демирджи, tàtar de Crimea: Şimaliy Demirci) 1,356 m a Demirci Yayla;
* Ai-Petri (ucraïnès: Ай-Петрі, rus: Ай-Петри, tàtar de Crimea: Ay Petri) 1,234 m a Ay Petri Yaylası.

## Galeria

* Karabi
* Karabi
* Karabi
* Muntanyes de Crimea

## Enllaços externs

* Crimean mountains Arxivat 2020-02-22 a Wayback Machine. - view on all parts of mountains of Crimea
* Mountains of Crimea - Great collection of Crimean mountains from private mountain guide Sergey Sorokin
# Pseudo-Escimne

Pseudo-Escimne és el nom que donà August Meineke a l'autor del Circuit de la Terra (grec antic: Περίοδος γῆς), alternativament conegut amb el nom de Iambes al Rei Nicomedes, una obra de geografia en grec escrita en trímetres iàmbics. Es tracta d'un text anònim, parcialment mutilat, i provinent d'un còdex que conté diverses obres breus de geografia. El text conté una dedicatòria al rei Nicomedes, que tant pot fer referència al rei Nicomedes II Epífanes de Bitínia o al seu fill Nicomedes III Evèrgetes, cosa que permet datar l'obra cap al final del segle ii aC.
El text fou publicat per primera vegada a Augsburg el 1600 per Hoeschel, i, com que en el manuscrit seguia als Epitomes de Marcià d'Heraclea, Hoeschel l'atribuí a aquest autor. Per esmenar aquest error, Holstenius i Vossius proposaren d'atribuir el text a Escimne de Quios, un geògraf força desconegut citat solament per Esteve de Bizanci i altres fonts menors com a autor d'una Periegesis. Però Meineke, en la seva edició dels Geographi Graeci Minores de 1846, demostrà que l'autoria era falsa; com que no aclarí el veritable autor del text, l'anomenà Pseudo-Escimne, i aquest és el nom que rep actualment, de manera convencional, l'autor dels Iambes al Rei Nicomedes.
L'obra és un resum geogràfic escrit en vers i descriu amb certa extensió les costes d'Iberia, Ligúria, la mar Negra i diverses colònies de l'antiga Grècia, a més de descriure els umbres, celtes, liburnis i altres pobles. La resta del text no s'ha conservat.
Segons Aubrey Diller l'autor més probable és Pausànies de Damasc, que va viure a Bitínia entorn de l'any 100 aC.

## Referències

* ↑ Marcotte, 2000, p. XIX.
* ↑ Marcotte, 2000, p. 16.
* ↑ Smith, William. «Scymnus». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown and co., 1867, p. 762 [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ Meineke, 1846.
* ↑ Hornblower, Simon; Spawforth, Antony (eds.). «Scymnus». A: The Oxford Classical Dictionary. vol. II. Oxford University Press, 2012, p. 1335.
* ↑ Diller, 1955, p. 268-279.

## Bibliografia

* Bunbury, Edward Herbert. «A history of ancient geography among the Greeks and Romans». [Consulta: 25 octubre 2013].
* Diller, Aubrey «The Authors Named Pausanias» (en anglès). Transactions and Proceedings of the American Philological Association, 86, 1955.
* Diller, Aubrey. The tradition of the minor greek geographers (en anglès). Coronet Books, 1986. ISBN 978-0-31-746470-2.
* Habicht, Christian. Pausanias' Guide to Ancient Greece (en anglès), 1985, p. 9.
* Marcotte, Didier. Géographes grecs. Tome I. Introduction générale. Ps.-Scymnos: Circuit de la Terre. Société d'édition Les Belles Lettres, 2000. ISBN 2-251-00487-4.
* Meineke, August. Scymnii Chii Periegesis et Dionysii Descriptio Graeciae (en llatí), 1846.

## Enllaços externs

* Traducció parcial a l'anglès de John Brady Kiesling a ToposText
# Gudauta

Gudauta (Гәдоуҭа, Gwdoutha en abkhaz; გუდაუთა, Gudauta en georgià; Гудаута, Gudauta en rus) és un municipi, ciutat i capital del districte de Gudauta, a Abkhàzia.

## Geografia

Gudauta es troba localitzat a les costes de la mar Negra, a 37 quilòmetres al nord-est de Sukhumi, la capital d'Abkhàzia i a 43 quilòmetres de Gagra. La ciutat rep el seu nom per la badia de Gudauta.

## Història

Les troballes arqueològiques daten la presència humana a la zona del riu Kristik del neolític. Entre els segles Xé i XIIIé es construïren a la zona diverses edificacions religioses com ara esglésies i monestirs que encara existèixen.
Fins a l'any 1982, a Gudauta es trobava la base de les Forces Aèries de la Unió Soviètica (PVO), el camp de vol Bombora. Aquell any, el regiment de la base fou traslladat a l'Aeroport d'Ugolny, a Anàdir, al Districte autònom de Txukotka. Durant la guerra d'independència de 1992-1993, Gudauta fou un centre de la resistència independentista contra l'exèrcit georgià. Després de la dissolució de l'URSS, Rússia continuà en tres bases, entre elles la de Gudauta, amb el permís del govern georgià. A la cimera de l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa (OSCE) a Estambul l'any 1999, Rússia es va comprometre a retirar les seues tropes de Gudauta i permetre només la presència de les tropes de pau de la Comunitat d'Estats Independents (CIS). Després de la guerra russo-georgiana i l'immediat reconeixement d'Abkhàzia per part de Rússia, els dos governs van signar un acord mitjançant el qual s'autoritza la tornada de l'exèrcit rus a la base de Gudauta i el reforç d'aquesta amb tancs T-62, vehicles blindats lleugers, el sistema de defensa aèria S-300 i diversos avions.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2022-02-10. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ Michael Holm, 171st Fighter Aviation Regiment PVO, accessed October 2011
* ↑ V.I. Feskov et al, 'The Soviet Army in the Years of the Cold War,' Tomsk, 2004
* ↑ CIPDD, The Army and Society in Georgia Arxivat 2009-01-06 a Wayback Machine., October 1999
* ↑ Infos at en.rian.ru
# Superlliga Femenina de Futbol de Sèrbia

La Superlliga Femenina de Futbol de Sèrbia és la màxima categoria del campionat per a equips de futbol femení a Sèrbia. En l'actualitat la juguen vuit equips, i el campió es classifica per a la Lliga de Campions. El Masinac Nis és el equip més llaureat del campionat, mentre que el Spartak Subotica l'ha dominat des del 2011.

## Palmarès

| Edició | 1r | 2n | 3r | 4t | 5è | 6è | 7è | 8è |
| Lliga de Iugoslàvia |||||||||
| 1974-75 | Zeljeznicar Subotica |
| 1975-76 | ZNK Zagreb |
| 1976-77 | ZNK Zagreb |
| 1977-78 | ZNK Zagreb |
| 1978-79 | Sloga Zemun |
| 1979-80 | Sloga Zemun |
| 1980-81 | Sloboda Zagreb |
| 1981-82 | Dinamo Maksimir |
| 1982-83 | Zeljeznicar Sarajevo |
| 1983-84 | Masinac Nis |
| 1984-85 | Masinac Nis |
| 1985-86 | Masinac Nis |
| 1986-87 | Masinac Nis |
| 1987-88 | Masinac Nis |
| 1988-89 | Masinac Nis |
| 1989-90 | Masinac Nis | Sloga Zemun | Dinamo Maksimir | Jumko Vranje | Istra Sipograd | ZEK Pristina | Zeljeznicar Sarajevo | ZAK Sombor |
| 1990-91 | Dinamo Maksimir |
| Lliga de la RF Iugoslava / Sèrbia i Montenegro |||||||||
| 1991-92 | Masinac Nis |
| 1992-93 | Masinac Nis |
| 1993-94 | Sloga Zemun |
| 1994-95 | Masinac Nis |
| 1995-96 | Masinac Nis |
| 1996-97 | Masinac Nis |
| 1997-98 | Masinac Nis |
| 1998-99 | Masinac Nis |
| 1999-00 | Masinac Nis |
| 2000-01 | Masinac Nis |
| 2001-02 | Masinac Nis |
| 2002-03 | Masinac Nis |
| 2003-04 | Masinac Nis |
| 2004-05 | Masinac Nis |
| 2005-06 | Masinac Nis |
| Lliga de Sèrbia |||||||||
| 2006-07 | Napredak Krusevac |
| 2007-08 | Masinac Nis |
| 2008-09 | Masinac Nis |
| 2009-10 | Masinac Nis |
| 2010-11 | Spartak Subotica |
| 2011-12 | Spartak Subotica |
| 2012-13 | Spartak Subotica | Napredak Krusevac | Masinac Nis | LASK Lazarevac | ZFK Pozarevac | ZFK Jagodina | Jedinstvo Novi Becej | Nives Knjazevac |
| 2013-14 | Spartak Subotica | Napredak Krusevac | Masinac Nis | Crvena Zvezda Belgrad | ZFK Pozarevac | Jedinstvo Novi Becej | Trijumf Kragujevac | ZFK Jagodina |
| 2014-15 | Spartak Subotica | Masinac Nis | Crvena Zvezda Belgrad | Napredak Krusevac | ZFK Vojvodina | Sloga Zemun | ZFK Pozarevac | Trijumf Kragujevac |
| 2015-16 | Spartak Subotica | Masinac Nis | ZFK Vojvodina | Crvena Zvezda Belgrad | ZFK Pozarevac | Napredak Krusevac | Sloga Zemun | Macva Sabac |

## Referències

* ↑ RSSSF
# Andreas Cervin

Andreas Cervin (Okome, Falkenberg, Halland, 18 d'octubre de 1889 – Göteborg, 14 de febrer de 1972) va ser un gimnasta i jurista suec.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.
El 1914 es llicencià en dret per la Universitat de Lund i poc després començà a treballar al Tribunal d'Apel·lació de Gota. El 1918 passà al Tribunal de Göteborg i entre 1935 i 1955 fou regidor d'aquesta ciutat. Entre 1937 i 1944 va exercir com a överexekutor i va tenir un paper destacat en l'embargament de vaixells noruecs de la tardor de 1941.

## Referències

* ↑ «Andreas Cervin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de setembre 2015. [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ Från Vem är Vem?, 1948
* ↑ Stendahl, Anders. Tre Böcker. Stadens domare : nedslag i Göteborgs rådhusrätts och tingsrätts historia, 2002, p. 135-137ff. ISBN 91-7029-504-2 (inb.).
# Carl Folcker

Carl Wilhelm Folcker (Filipstad, Värmland, 28 de març de 1889 – Trossnäs fält, Karlstad, Värmland, 2 de juliol de 1911) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Referències

* ↑ «Carl Folcker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 10 novembre 2015].
# Gunnar Höjer

Gunnar Fredrik Höjer (Norrköping, Östergötland, 27 de gener de 1875 – Haparanda, Norrbotten, 13 de març de 1936) va ser un gimnasta suec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Referències

* ↑ «Gunnar Höjer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 10 novembre 2015].
# Oswald Holmberg

Torsten Oswald Magnus Holmberg (Malmö, Escània, 17 de juliol de 1882 – Malmö, 11 de febrer de 1969) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx. Era germà dels també gimnastes Arvid i Carl Holmberg.
Disputà tres edicions dels Jocs Olímpics, amb un balanç de dos ors i un bronze guanyats. El 1906 va disputar els Jocs Intercalats d'Atenes, en què guanyà la medalla de bronze en la competició del joc d'estirar la corda.
El 1908, als Jocs de Londres, va guanyar la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.
Quatre anys més tard, a Estocolm guanyà una nova medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* 1 2 3 «Oswald Holmberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2012. [Consulta: 10 novembre 2015].
# Axel Ljung

Harald Axel Fredrik Ljung (Estocolm, 31 de març de 1884 – Estocolm, 5 de febrer de 1938) va ser un atleta i gimnasta suec que va competir a principis del segle xx.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, en què disputà tres proves del programa d'atletisme: els 100 metres llisos, els 110 metres tanques i el salt de llargada aturat. En aquesta darrera prova acabà cinquè, mentre en les altres fou eliminat en sèries.
Dos anys més tard va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.
En el seu palmarès també destaquen dos campionats nacionals del 4x100 metres relleus, el 1905 i 1906.

## Referències

* 1 2 «Axel Ljung Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 d'octubre 2014. [Consulta: 11 novembre 2015].
# Osvald Moberg

Karl Osvald Moberg (Estocolm, 14 de desembre de 1888 – Estocolm, 22 de desembre de 1933) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Referències

* ↑ «Osvald Moberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 11 novembre 2015].
# Sven Rosén

Sven Axel Arigo Rosén (Estocolm, 10 de març de 1887 – Danderyd, Estocolm, 22 de juny de 1963) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va disputar els Jocs Olímpics de Londres, en què va guanyar la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.
Quatre anys més tard, a Estocolm, guanyà una nova medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* 1 2 «Sven Rosén Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 11 novembre 2015].
# Gustaf Rosenquist

Gustaf Vilhelm Rosenquist (Jönköping, 10 de setembre de 1887 – Las Palmas de Gran Canaria, 22 de desembre de 1961) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Referències

* ↑ «Gustaf Rosenquist Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de març 2016. [Consulta: 11 novembre 2015].
# Hermann Bohne

Hermann Bohne (Tromsø, 22 de setembre de 1890 – Tromsø, 5 de gener de 1949) va ser un gimnasta noruec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip noruec.

## Referències

* ↑ «Herman Bohne Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Oskar Bye

Oskar Wilhelm Bye (Oslo, 3 de juny de 1870 – Oslo, 30 d'abril de 1939) va ser un gimnasta noruec que va competir a cavall del segle xix i el segle XX i disputà dues edicions dels Jocs Olímpics.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, en què guanyà la medalla d'or en la prova per equips del programa de gimnàstica. Dos anys després, als Jocs de Londres tornà a disputar la prova per equips i guanyà la medalla de plata.

## Referències

* 1 2 «Oskar Bye Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Sigurd Johannessen

Sigurd "Sigge" Erhardt Amandus Johannessen (Skien, Telemark, 9 de gener de 1884 – Skien, 7 de febrer de 1974) va ser un gimnasta noruec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip noruec.

## Referències

* ↑ «Sigurd Johannessen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 13 novembre 2015].