OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bouchard de Marly

Bochard de Marli (català), Bochard de Marlí (occità), o Bouchard de Marly (francès) († 13 de setembre de 1226), va ser senyor de Marly, de Montreuil-Bonnin, de Saissac, de Sant Martí de Llenguadoc i de Picauville. Va ser un cavaller croat durant la croada contra els albigesos.

## Biografia

Bouchard era fill de Mateu I, senyor de Marly i de Matilda de Garlande.
Mathieu Ier de Marly va participar en la Quarta Croada.

### Participació a la croada contra els albigesos

El 1209, Bouchard es dedica a la croada albigesa on troba Simó IV de Montfort, que era el marit d'Alix de Montmorency, una cosina de Bouchard. Després de la presa de Besiers i Carcassonna, Simó va ser elegit per dirigir els vescomtats i continuar la lluita, i Bouchard va decidir quedar-se a Occitania per ajudar-lo. Simon li va encomanar les terres de Saissac i de Sant Martí de Llenguadoc. A la fi de 1209, quan el país va ser sacsejat contra Montfort, és capturat per Pere Roger de Cabaret i va ser presoner durant dos anys a Las Tors.
A la primavera de 1211, després de Minerva, Simó de Montfort tornà a Las Tors als setges establerts. Sabent que no durarà molt de temps, Pere Roger de Cabaret alliberà Bouchard i envià una ambaixada per negociar la rendició a canvi d'altres castells zones menys fortificats. Posteriorment, Pere Roger serà un dels pocs barons de Llenguadoc per mantenir-se constantment fidels a Montfort.
Després d'haver recuperat la seva llibertat, probablement Bouchard participa en el setge de La Vaur (maig 1211). Llavors, portà un convoi de menjar i reforços a Simó de Monfort. Aquest comboi va ser atacat pel Comte de Foix, però Simó va fer una sortida i va dirigir-se cap la tropa del comte de Foix. Bouchard a continuació, va participar en la majoria de les campanyes del seu cosí, el setge de Tolosa (1211) i la batalla de Muret. Està enterrat a Port-Royal des Champs.

### Unió i descendència

Vers 1209, Bouchard I de Marly es va casar amb Matilda de Châteaufort, filla de Gasce de Poissy, senyor de Châteaufort, i de Constança de Courtenay, filla de Pere I de Courtenay. D'aquest matrimoni en nasqueren els següents fills:
* Thibaut († 1247), abat de Vaux-de-Cernay. canonitzat el 1270.
* Pere († 1240), senyor de Marly
* Bouchard II († 1250), senyor de Marly: els seus fills van ser Mateu II de Marly i Isabel de Marly, casada amb Guy III de Levis-Miralpeix
* Mateu († 1234)
* Mabila († 1271) casada amb Guillem Étendard, senescal de Llombardia, després de Sicília.

## Notes i referències

* ↑ Jordi Ventura. Pere el Catòlic Simó de Montfort. Aedos, 1960.
* ↑ Leon Còrdas. Menèrba 1210: drama istoric, un prològ e nòu tiradas. Institut d'estudis occitans, 1983.
* ↑ (anglès) Généalogie de Bouchard, seigneur de Marly al web Medieval Lands
* 1 2 Guilbert, 1758, p. 80.
* ↑ (anglès) Généalogie de Mathieu de Montmorency, seigneur de Marly sur le site Medieval Lands
* ↑ Paladilhe, 1988, p. 140.

## Bibliografia

* Guilbert, Pierre. Mémoires historiques et chronologiques sur l'Abbaye de Port-Royal des Champs depuis sa fondation en 1204 (en francès), 1758.
* Paladilhe, Dominique. Simon de Montfort (en francès). Perrin, 1988 (Librairie Académique). ISBN 9782262012915.
# Buzkashi

El buzkashi o kokpar és una activitat eqüestre practicada a l'Afganistan, on és considerada esport nacional. A pesar que es practica a l'Afganistan, es va originar probablement a l'Uzbekistan.
Consisteix en dos equips de chapandoz, o genets, en un camp d'aproximadament dos quilòmetres de longitud. Els jugadors de cada equip no es diferencien en el color de la seua samarreta, sinó que es coneixen entre ells. L'objectiu del joc és conduir el boz, que és una cabra sense cap i sense extremitats, des d'un extrem del camp a l'altre. Els integrants de tots dos equips pugnen per emportar-se el cos de la cabra al centre del terreny de joc.
És un joc molt violent, ja que no té moltes regles i els genets acaben embolicats en vertaderes batalles sagnants. Tampoc hi ha àrbitres, cosa per la qual el resultat depèn només dels jugadors. Per al genet la recompensa és el prestigi que pot obtenir davant la resta dels seus parells. Els capitans, denominats "chapandaz", amb turbants i barbes negres, arriben a la pista amb fusells kalàixnikov al muscle i guardaespatles i es donen la mà abans de començar el partit.

## Història

El buzkashi degué haver començat entre el segle X i el XV, estenent-se des de la Xina i Mongòlia. Les migracions van acabar en els anys 30 del segle xx. Durant el règim talibà, el buzkashi va estar prohibit, ja que el consideraven immoral, però al final del període, l'esport es practica de nou.

## Referències

* ↑ «Encyclopedia Britannica». [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ «Buzkashi» (en anglés). [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ «Afghanistan: By Their Sports, Ye Shall Know Them» (en anglés). Arxivat de l'original el 2020-08-20. [Consulta: 15 gener 2015].
# Blaveta de la vulnerària

La blaveta de la vulnerària (Polyommatus dorylas) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Sud i centre d'Europa, Turquia i Transcaucàsia. A la península Ibèrica es distribueix pel centre i nord, preferentment en àrees muntanyoses.

## Hàbitat

Llocs herbosos amb flors, sobre terreny calcari. L'eruga s'alimenta de vulnerària (Anthyllis vulneraria).

## Període de vol

A altes altituds fa una generació a l'any entre finals de juny i agost. En altituds més baixes es bivoltina amb la primera generació al maig i juny i la segona a finals de juliol i agost. Hiberna com a larva jove.

## Comportament

Erugues ateses per formigues tals com Myrmica scabrinodis, Formica cinerea i Lasius alienus.

## Referències

* 1 2 «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 2 desembre 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Lepidoptera and their ecology (anglès)
# Blaveta lluent

La blaveta lluent (Polyommatus bellargus) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) present als Països Catalans.

## Distribució i hàbitat

Té una àmplia distribució a les zones temperades d'Europa central fins als 55° de latitud. Es troba en gairebé tot el sud d'Europa, però manca a les Illes Balears i al sud de la península Ibèrica.
Es troba en hàbitats variats i prefereix llocs de vegetació baixa a les zones muntanyoses de fins a 2.000 m. És més comuna als prats secs, camps oberts assolellats, erms i vores dels camins de camp. Li agrada xuclar les flors de l'espantallops (Colutea arborescens) i de l'olivarda (Dittrichia viscosa), mata llenyosa i olorosa de distribució mediterrània que es troba a les vores de camins i carreteres i als camps abandonats.
A la zona del Mediterrani, els adults volen en dues generacions, del maig al setembre. Aquesta papallona és molt sensible a la urbanització i a la consegüent destrucció d'hàbitat.

## Descripció

És una papallona petita, amb una envergadura d'uns 17 mm. El cos és pelut i ferm. Aquesta espècie de papallones té un dimorfisme sexual molt evident, ja que, mentre que les ales dels mascles són de coloració blau cel amb reflexos metàl·lics, les de les femelles són marrons. A la cara inferior, la coloració, d'un color beix clar amb taques petites, és molt semblant en els dos sexes.

## Biologia

L'eruga d'aquesta espècie és molt petita i només fa 14 mm de llargada màxima. S'alimenta principalment de les fulles del desferracavalls, planta herbàcia del gènere Hippocrepis, de la família de les papilionàcies, de fulles pinnaticompostes, flors grogues i fruit constituït per segments en forma de ferradura i amb llavors corbes, pròpia dels erms i dels prats secs.
Les erugues tenen una característica molt curiosa, la mirmecofília, fenomen de relació simbiòtica amb formigues, en aquest cas, dels gèneres Myrmica, Lasius, Tapinoma i Plagiolepis.

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* La blaveta en Butterfly-Conservation.org Arxivat 2006-09-27 a Wayback Machine. (anglès).
# Heidi Klett Carl

Heidi Klett Carl (Würzburg, Baviera, Alemanya 24 de novembre, de 1940 - Barcelona, 1 d'agost de 2022) fou una atleta d'origen alemany, i un referent màster de l'atletisme català.
Casada amb un català el 1968, Heidi Klett residí a Barcelona des de llavors. En la seva joventut va destacar en diverses proves atlètiques. Va fer atletisme fins que va començar els seus estudis universitaris. El seu primer contacte amb l'atletisme no és en aquesta ciutat, sinó a Coburg, on hagué de desplaçar-se després del bombardeig de la RAF britànica que va arrasar la ciutat per complet el març de 1945. Els estudis i la família són el motiu de l'aturada de diversos anys seguits sense fer atletisme de manera regular. Però, a principis dels anys 80 la seva passió va cobrar un nou impuls, quan s'incorporà a la secció d'atletisme del FC Barcelona, on havia inscrit els seus fills perquè el practiquessin. Allà va començar a llançar el disc, però de manera limitada, dues vegades per setmana i poc temps, i gairebé sense entrenador, perquè els horaris no es podien compatibilitzar amb els de la vida familiar. Malgrat que Heidi Klett disposà de la nacionalitat espanyola des del 1968, arran del seu matrimoni, mai no va competir a Campionats d'Europa o del Món. La seva prova preferida foren els 100 metres. A Espanya, diversos triomfs en aquesta distància a campionats d'Espanya donen fe de la seva predilecció. Per exemple, el 2006 a Águilas amb un temps de 18 minuts i 11 segons, mentre també es proclamava campiona en llançament de pes, disc i martell. El mateix va ocòrrer el 2008 a Gandia, on es proclamà campiona en 100 metres amb 18.01 i va obtenir l'or en pes, disc i martell, o el 2009 a Vitòria amb medalla d'or en aquestes mateixes quatre disciplines. El 2012 i el 2016 es proclamà campiona d'Espanya en la seva categoria d'edat en tots aquests llançaments. I el 2017, durant la disputa del Campionat d'Espanya Màster de Clubs a Castelló, llançà el pes a 8,16 metres, una marca amb una vàlua del 90,97% atenent la distància conjugada amb l'edat aleshores de la llançadora. És a dir, és la millor marca espanyola màster en llançament de pes en termes absoluts. Va morir l'1 d’agost del 2022, de manera sobtada, i després d’unes complicacions derivades d'una intervenció coronària.

## Referències

* 1 2 «In memoriam: Heidi Klett». Federació Catalana d'Atletisme, 10-08-2022 [Consulta: 7 setembre 2022].
* 1 2 3 «Falleció la atleta master Heidi Klett». Reial Federació Espanyola d'Atletisme, 10-08-2022. Arxivat de l'original el 8 de setembre 2022 [Consulta: 7 setembre 2022].
# Olga Kniàzeva

Olga Kniàzeva rus: Ольга Николаевна Князева— (Kazan, 9 d'agost de 1954 – Kazan, 3 de gener de 2015) va ser una tiradora que va guanyar una medalla d'or d'esgrima als Jocs Olímpics de Mont-real 1976.
Va començar la seva carrera de tiradora a Kazan, amb el Dynamo Kazan. Va obtenir el seu millor resultat personal en els Jocs Olímpics de Mont-real 1976, on va obtenir la medalla d'or en la modalitat de floret per equips. A més, va guanyar diverses medalles en els campionats mundials d'esgrima, cinc d'elles en la modalitat d'equips —quatre d'or i una de plata— i una individual de plata el 1975.
Va morir a Kazan el 2015 als 60 anys de després d'una llarga malaltia.

## Referències

* 1 2 «Ушла из жизни лучшая рапиристка мира-1975 Ольга Князева» (en rus). Tatar-Inform, 03-01-2015.
* ↑ «Olympedia – Olga Knyazeva». [Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ «КНЯЗЕВА Ольга Николаевна | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 9 agost 2023].
# Tetiana Hlusxenko

Tetiana Hlusxenko (ucraïnès: Тетяна Григорівна Глущенко) (Kíiv, 12 de juliol de 1956) fou una jugadora d'handbol ucraïnesa que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Tetiana Hlushchenko Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 3 agost 2019].
* ↑ Shteinbakh, Valeri. «Глущенко Татьяна Григорьевна». A: Gran Enciclopèdia Olímpica (en rus). vol. 1. Moscow: Olympia Press, 2006. ISBN 5-94299-088-3.
# Elisabet Llargués i Masachs

Elisabet Llargués Masachs (Barcelona, 23 d'octubre de 1980) és una regatista de vela lleugera.
Membre del Club Nàutic El Masnou, s'inicià a la pràctica de la vela als sis anys. Ha competit en la classe optimist, estel, europa i laser radial. S'ha proclamat diverses vegades campiona de Catalunya i dos cops campiona d'Espanya en la classe europa (2008, 2010). També ha guanyat proves com la Christmas Race en classe laser radial (2011) i la Semana Catalana de Vela (2009) en classe Europa (2009) . A nivell internacional, competint en la classe europa, es proclamà campiona del Món (2010) i aconseguí una medalla de bronze (2019), i també guanyà la medalla de bronze al Campionat d'Europa de 2007, celebrat a l'Escala. Posteriorment, ha practicat el surf de rem, conquerint la medalla d'or al Campionat del Món de 2022.

## Referències

* ↑ «Elisabet Llargués Masachs». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Soler, Jaume. «El CN El Masnou forma a los futuros olímpicos» (en castellà). Mundo Deportivo, 07-08-2021. [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «La regatista cerdanyolenca Eli Llargués, tercera a l'Europe World Championship». Tot Cerdanyola, 22-08-2019. [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Eli Llargués es proclama campiona del món de paddle surf». Cerdanyola al dia, 11-10-2022. [Consulta: 24 juny 2024].

## Enllaços externs

* Elisabet Llargués i Masachs - Lloc web oficial
# Movimiento Español Sindicalista

El Moviment Espanyol Sindicalista (MES) (en castellà i oficialment: Movimiento Español Sindicalista) va ser un moviment polític espanyol d'extrema dreta, d'ideologia feixista i liderat per José Antonio Primo de Rivera. Aquesta organització fou la predecessora de Falange Española.

## Història

El moviment va ser fundat el 20 d'abril 1933 per José Antonio Primo de Rivera al costat de l'escriptor Rafael Sánchez Mazas i l'aviador Julio Ruiz de Alda. Juntament amb aquests, s'afiliaren alguns destacats militants feixistes, com Dionisio Ridruejo, Alfonso García Valdecasas, Manuel Sarrión i Andrés de la Cuerda. Els membres del MES es reconeixien obertament feixistes, i de fet el moviment va començar a fer-se conegut en la seva propaganda com a Movimiento Español Sindicalista-Fascismo Español (MES-FE). No obstant això, aviat es va fer evident que la iniciativa no quallava en el panorama polític i va tenir un escàs èxit. A l'agost de 1933 Primo de Rivera va signar amb els sectors monàrquics l'anomenat «Pacte de l'Escorial», pel qual es va aconseguir una aliança entre els representants de Renovación Española i el MES-FE. El 29 d'octubre de 1933, en plena campanya electoral, el MES va celebrar un míting en el Teatre de la Comèdia de Madrid que va constituir una refundació del moviment, passant a anomenar-se Falange Espanyola.

## Notes

* ↑ Casanova, 2010, p. 80.
* ↑ Ellwood, 2001, p. 38.
* ↑ Preston, 1998.
* ↑ Saz, 2004, p. 47, 67.
* ↑ Gil Pecharromán, 1997, p. 64.

## Bibliografia

* Casanova, Julián. The Spanish Republic and Civil War. Cambridge University Press, 2010.
* Ellwood, Sheelagh M. Historia de la Falange Española. Barcelona: Crítica, 2001. ISBN 84-8432-202-5.
* Fernández Jiménez, María Antonia. Pilar Primo de Rivera: el falangismo femenino. Editorial Síntesis, 2008.
* Fascismo en España: ensayos sobre los orígenes sociales y culturales del franquismo. Editorial El Viejo Topo, 2005. ISBN 9788496356320.
* Gil Pecharromán, Julio. La Segunda República. Esperanzas y frustraciones. Madrid: Historia 16, 1997. ISBN 84-7679-319-7.
* González Calleja, Eduardo. Contrarrevolucionarios. Radicalización violenta de las derechas durante la Segunda República, 1931-1936. Madrid: Alianza Editorial, 2011. ISBN 978-84-206-6455-2.
* Quirosa-Cheyrouze, Rafael. Católicos, monárquicos y fascistas en Almería durante la Segunda República. Almería: Instituto de Estudios Almerienses, 1998.
* Payne, Stanley G. Fascism in Spain, 1923–1977. Madison: University of Wisconsin Press, 1999.
* Preston, Paul. Las tres Españas del 36. Barcelona: Plaza & Janes, 1998. ISBN 84-01-53026-1.
* Saz, Ismael. Fascismo y franquismo. Valencia: Publicacions de la Universitat de València, 2004. ISBN 84-370-5910-0.
# Mogens Frey Jensen

Mogens Frey Jensen (municipi de Glostrup, 2 de juliol de 1941) és un ciclista danès, ja retirat, que fou professional entre 1969 i 1971.
Com a ciclista amateur va prendre part als Jocs Olímpics de Mèxic de 1968, en què guanyà dues medalles, una d'or en la prova de persecució per equips, junt a Per Lyngemark, Reno Olsen i Gunnar Asmussen, i una de plata en la prova de persecució individual.
Com a professional destaca la victòria en la novena etapa del Tour de França de 1970, en què guanyà el seu cap de files Joaquim Agostinho en una etapa en què arribaren ambdós escapats. Agostinho fou el primer a travessar la línia d'arribada, però fou desqualificat per haver-li barrat el pas de manera irregular.

## Palmarès

* 1963
** Campió de Dinamarca de persecució per equips (amb Preben Isaksson, Kurt vid Stein i Bent Hansen)
* 1964
** Campió de Dinamarca de persecució
** Campió de Dinamarca de persecució per equip (amb Preben Isaksson, Kurt vid Stein i Bent Hansen)
* 1966
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1967
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1968
** Medalla d'or a la prova de persecució per equips dels Jocs Olímpics de Mèxic de 1968 (amb Per Lyngemark, Reno Olsen i Gunnar Asmussen)
** a la prova de Persecució individual dels Jocs Olímpics de Mèxic de 1968
** Campió del món de persecució individual amateur
** Campió de Dinamarca de persecució
** Campió de Dinamarca de persecució per equips (amb Reno B. Olsen, Per Lyngemark i Peder Pedersen)
* 1969
** 1r al GP ZTS Dubnica nad Vahom
* 1970
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Midi Libre

### Resultats al Tour de França

* 1970. 59è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «FREY JENSEN Mogens». [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Mogens Frey Jensen». [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Mogens JENSEN FREY» (en italià). [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ Bill McGann. The Story of the Tour De France: 1965-2007. Dog Ear Publishing, 2008, p. 50. ISBN 978-1-59858-608-4.

## Enllaços externs

* Fitxa de Mogens Frey a sitiodeciclismo.net
* Pàgina de l'equip Jean de Gribaldy (francès)
# Catèter

Un catèter en medicina és un tub que es pot inserir dins una cavitat del cos, conducte, o vas sanguini. Els catèters permeten el drenatge, l'administració de fluids o gasos o l'accés pels instruments quirúrgics. El procés d'inserir catèters és el cateterisme. Per a molts usos el catèter és un tub flexible i prim (catèter tou), però en altres casos és més gros i sòlid (catèter dur). Els catèters es poden deixar dins del cos, ja sigui de forma temporal o permanent, els permanents es coneixen en anglès com permcath (de permanent catheter).

## Història

A l'antiga Síria es feien catèters de joncs. En grec: "Katheter - καθετήρ" originalment es referia a un instrument que s'inseria com un tap. Al seu torn, la paraula "katheter" provenia del verb "kathiemai - καθίεμαι" que significa "seure", d'on també prové la paraula catalana cadira. Els antics grecs inserien un tub buit de metall a través de la uretra dins la bufeta per buidar-la, i aquest tub passà a anomenar-se Katheter.
Els catèters moderns es fan servir, pel cap baix, des de l'any 1868 quan el doctor N.B.Sornborger en patentà un.
David S. Sheridan va ser l'inventor del modern catèter d'un sol ús. Abans d'això s'esterilitzaven i es feien servir diverses vegades.
Matt Reavill inventà el 2011 un catèter per al cor que s'insereix pel braç reduint riscos.

## Usos

El catèter permet:
* Drenar:
** orina des de la bufeta urinària
** orina del ronyó en nefrostomia
** drenar fluids per exemple en abscés abdominal
* Mesurar:
** directament la pressió sanguínia en l'artèria o vena.
** Catèter Swan-Ganz que es posa en les artèries pulmonars per mesurar pressió del cor.
** la pressió dins del crani.
* Administrar:
** medicaments anestèsics en l'espai epidural, subarcnoidal o al voltant d'un nervi principal
** oxigen, agents anestèsics volàtils i altres gasos als pulmons.
** fluids intravenosos, medicaments o nutrició parental
** insulina subcutània i altres medicaments
** Amb un catèter venós central per a proporcionar medicaments o fluids prop del cor.
** Amb un catèter umbilical per a cures intensives en neonats prematurs.
* Fertilització:
** Un catèter de transferència embrionària per a inserir embrions fertilitzats en fertilització in vitro.
** Catèter intrauterí en fertilització artificial.
* Altres procediments:
** angioplàstia, angiografia, electrofisiologia cardíaca i altres.
** Catèter Quinton usat en hemodiàlisi.

## Materials

Es fan servir diversos tipus de polímers incloent els de goma de silici, làtex i ermoplàstics elastòmers. És un problema si es trenquen dins del cos.

## Exemples

* Catèter venós central, com ara:
** Catèter central d'inserció perifèrica
* Catèter doble J

## Referències

* ↑ Asa, Richard «Inventor says new heart catheter will save lives». Chicago Tribune, 08-02-2012 [Consulta: 8 juliol 2017]. Arxivat 9 de febrer 2012 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.jvir.org/cgi/content/full/11/8/955#SEC8 Arxivat 2005-11-03 a Wayback Machine. Practical approach to nephrostomy

## Enllaços externs

* Nefrostomia Arxivat 2005-11-03 a Wayback Machine.
# Superman & Lois

Superman & Lois és una sèrie de televisió de superherois nord-americana desenvolupada per a The CW per Todd Helbing i Greg Berlanti, basada en els personatges de DC Comics Superman i Lois Lane, creada per Jerry Siegel i Joe Shuster. Tyler Hoechlin i Elizabeth Tulloch són els protagonistes de Clark Kent / Superman, un superheroi disfressat, i Lois Lane, periodista del Daily Planet. La sèrie està situada a Arrowverse, compartint continuïtat amb les altres sèries de televisió de la franquícia.
La sèrie es va anunciar a l'octubre de 2019 i es va encarregar a les sèries al gener de 2020. El rodatge es va iniciar a l'octubre de 2020 i es va acabar al juny de 2021. Superman & Lois es va estrenar el 23 de febrer de 2021 i es va renovar per una segona temporada al març.

## Referències

* ↑ ‘Superman & Lois’ Renewed For Season 2 By the CW
# Novlene Williams-Mills

Novlene Hilaire Williams-Mills (nascuda el 26 d'abril de 1982), nascuda com a Novlene Hilaire Williams, és una atleta de pista i camp que competeix internacionalment per Jamaica. Ella va guanyar la medalla de bronze en els 400 metres en els Campionats del Món de 2007. Ella també és tres vegades medallista de bronze olímpic en els 4x400 metres. Hi havia una possibilitat que Jamaica podria ser promogut a la medalla de plata en els Jocs de 2004, a causa de la desqualificació de Crystal Coix per dopatge. No obstant això, en 2013, el COI va anunciar que la resta de l'esquadra americana se li permetria conservar les seves medalles d'or.

## Referències

* ↑ http://www.bbc.co.uk/sport/0/22741306%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Novlene Williams-Mills