OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poblat ibèric de Can Fatjó

El Poblat ibèric de Can Fatjó és un jaciment arqueològic situat al municipi de Rubí, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història i descripció

Al turó del Castell de Rubí es varen practicar excavacions que van demostrar una ocupació humana que pot arrencar fins i tot de finals del segle vi aC. Sembla que l'establiment de can Fatjó podria ser el nucli de l'antiga ciutat de Rubricata, esmentada pel geògraf Claudi Ptolemeu al segle ii.
Les restes més antigues estan datades al segle v aC i perduren fins a la primera meitat del segle ii.
Els laietans van aixecar un poblat emmurallat i amb torres al turó de Can Fatjó al pas de la Via Heraclea, on encara es conserva un forn iberoromà. Es van descobrir murs i dos pous del s. IV aC. Un d'ells és el pou més antic de Catalunya.
Durant la dominació romana va ser un nucli estable de població dedicat fonamentalment a l'agricultura i passà a ser progressivament important. El poblat ha desaparegut completament. El més important d'aquest assentament és el camp de sitges de can Fatjó a uns 200 metres al sud del castell, sobre una elevació situada al marge dret de la Riera de Rubí, igual que el castell.

## Referències

* ↑ «Poblat ibero-romà de Rubí/Can Fatjó». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Pere Bosch Gimpera, Etnología de la península ibérica
* ↑ Pere Bel: Poblat ibero-romà de Can Fatjó. Diari de Rubí, 13/12/07
* ↑ Molí 21. Aproximació a l'entorn de l'antiga Fassina Aguilera
# Alberó II de Chiny-Namur

Alberó II de Chiny-Namur (1092 - Orte, 27 de març de 1145) fou ardiaca de Metz de 1125 a 1136 i príncep-bisbe del principat de Lieja de 1136 fins a la seva mort.

## Biografia

Era el fill d'Otó II de Chiny i d'Adélaïde de Namur. Té lligams familiars importants amb els feus veïns en estar el cunyat de Jofré I de Lovaina i el nebot del comte Jofré de Namur i del príncep-bisbe Frederic de Namur. Durant el seu regne el 1139 va elevar el priorat de Flône al rang d'abadia i el 1140 el priorat de Cornillon esdevindrà abadia premonstratenca.
El 22 de setembre de 1141, amb l'ajuda d'Enric IV de Luxemburg, dit El Cec, va reconquerir el castell de Bouillon, ocupat per de Renald II de Bar, després d'un setge de cinquanta i un dies. Per a celebrar la victòria va transferir les relíquies de Lambert de Lieja a un reliquiari nou i instaura la festa del triomf de Sant Lambert al 28 d'abril.
El prebost del capítol de Sant Lambert, Enric II de Leez va denunciar-lo al papa Eugeni III pel seu immobilisme envers la casa de Lotaríngia. El papa va convocar-lo a Roma i Alberó va morir a Orte durant aquest sojorn.

## Referències

* ↑ Kupper, Jean-Louis. Liège et l'église impériale, XIe-XIIe siècles (en francès). vol 228 de Bibliothèque de la Faculté de Philosophie et Lettres. Lieja: Librairie Droz, 1981, p. 166-167. ISBN 9782251662282.
* ↑ «La principauté de Liège Essai de chronologie, jusqu'à son absorption par la France». Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 9 novembre 2008].

## Vegeu també

* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
# Chasiempis

Chasiempis és un gènere d'ocells de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Llistat d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* Chasiempis sclateri - monarca de Kauai
* Chasiempis ibidis - monarca d'Oahu
* Chasiempis sandwichensis - monarca de Hawaii

## Referències

* ↑ «Chasiempis Cabanis, 1847» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Chasiempis sandwichensis (monarca de Hawaii) - Avibase». [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Monarchs – IOC World Bird List». [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «monarca de Kauai - eBird». [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Elepaio de Oahu - eBird» (en castellà). [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Monarca elepaio - eBird» (en castellà). [Consulta: 22 novembre 2024].
# Chamaeza

Chamaeza és un gènere d'ocells de la família dels formicàrids (Formicariidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 6 espècies:
* Chamaeza campanisona - remenafulles campaner
* Chamaeza nobilis - remenafulles noble
* Chamaeza meruloides - remenafulles críptic
* Chamaeza ruficauda - remenafulles cua-rogenc
* Chamaeza turdina - remenafulles turdí
* Chamaeza mollissima - remenafulles barrat

## Referències

* ↑ «Chamaeza Vigors, 1825» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Chamaeza nobilis (remenafulles noble) - Avibase». [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Antthrushes, antpittas, gnateaters, tapaculos, crescentchests – IOC World Bird List». [Consulta: 22 novembre 2024].
# Please Please Me

Please Please Me fou el primer llarga durada dels Beatles, enregistrat el dia 11 de febrer del 1963 i produït per George Martin.
L'enregistrament es va fer en tan sols 11 hores a l'estudi nº 2 d'Abbey Road, a Londres, per a la companyia discogràfica Parlophone, la subsidiària anglesa d'EMI. El contingut és un seguit de les cançons que solien tocar en els seus concerts, tant pròpies com d'altres compositors, amb una versió nova del tema prèviament llençat en single Love Me Do. Finalitza amb la impressionant demostració de John Lennon cantant Twist and Shout.
Va sortir a la venda el 22 de març. Al Regne Unit va arribar al Nº 1 de les llistes de vendes el dia 11 de maig i va romandre en aquest lloc durant 30 setmanes fins al 7 de desembre, data en la qual va ser substituït pel segon LP del grup With The Beatles.

## Crèdits

* George Harrison - Guitarra, Veus
* John Lennon - Guitarra, Harmònica, Veu solista
* Paul McCartney - Baix, Veu solista
* Ringo Starr - Bateria, Maraques, Veus
* George Martin - Producció, Piano
* Tony Barrow - Notes a la contracoberta
* Angus McBean - Fotografia de coberta

## Llista de cançons

* I Saw Her Standing There (Lennon/McCartney)
* Misery (Lennon/McCartney)
* Anna (Go With Him) (Alexander)
* Chains (Goffin/King)
* Boys (Dixon/Farrell)
* Ask Me Why (Lennon/McCartney)
* Please Please Me (Lennon/McCartney)
* Love Me Do (Lennon/McCartney)
* P.S. I Love You (Lennon/McCartney)
* Baby It's You (David/Williams/Bacharach)
* Do You Want To Know A Secret? (Lennon/McCartney)
* A Taste Of Honey (Scott/Marlow)
* There's A Place (Lennon/McCartney)
* Twist And Shout (Medley/Rusell)
# Ejecció de massa coronal

Una ejecció de massa coronal o CME (de l'anglès Coronal Mass Ejection) és l'expulsió d'una enorme quantitat de plasma de la corona solar cap a l'espai, a velocitats de centenars de quilòmetres per segon. Estan formades principalment per electrons i protons, a més de quantitats menors d'heli, oxigen i ferro en forma de ions. Quan les partícules ionitzades arriben a la Terra, alguns dies després, sovint provoquen pertorbacions en la magnetosfera terrestre, comprimint-la al seu costat diürn i estenent la seva cua en el costat nocturn. Quan la magnetosfera es reconnecta en el costat nocturn, es generen trilions de watts de potència, que són dirigits cap a l'atmosfera superior de la Terra. Aquest procés pot provocar aurores particularment intenses. Les ejeccions de la corona solar, així com les fulguracions solars, poder distorsionar les transmissions de ràdio, provocar danys als satèl·lits i a la xarxa de transport d'energia elèctrica. La CME més gran que s'ha mesurat mai va tenir lloc el 1859 i mesurava 100 nanoteslas.

## Vegeu també

* Fulguració solar.
* Tempesta geomagnètica.
* STEREO, missió espacial de la NASA que estudiarà les CME.
# With The Beatles

With The Beatles és el segon LP de The Beatles, llençat al mercat el 22 de novembre de 1963. Va ser enregistrat tan sols quatre mesos després del primer, Please Please Me. L'àlbum conté vuit composicions originals del grup incloent-hi la primera de George Harrison, Don't Bother Me, i sis d'altres compositors que formaven part del seu repertori habitual als concerts.
Ja se n'havien encarregat mig milió de còpies abans de sortir al mercat i se'n van vendre un altre mig milió fins al setembre del 1965, cosa que el convertí en el segon àlbum de la història que venia un milió de còpies al Regne Unit. Es va mantenir en el Nº 1 de les llistes de vendes durant 21 setmanes, desplaçant Please Please Me, i fent així dels Beatles l'únic grup de la història en ocupar el primer lloc durant 51 setmanes consecutives.
La major part de les cançons també van ser editades als Estats Units en un àlbum anomenat Meet the Beatles! (amb la mateixa fotografia de coberta) el 20 de gener del 1964. Fou el primer LP del grup pel mercat nord-americà i el que els va obrir les portes de l'èxit en aquell país.

## Crèdits

* George Harrison - Guitarra, Veus
* John Lennon - Guitarra, Harmònica, Veu solista
* Paul McCartney - Baix, Veu solista
* Ringo Starr - Bateria, Maraques, Veus
* George Martin - Producció, Piano
* Tony Barrow - Notes a la contracoberta
* Robert Freeman - Fotografia de coberta

## Llista de Cançons

* It Won't Be Long (Lennon/McCartney)
* All I've Got to Do (Lennon/McCartney)
* All My Loving (Lennon/McCartney)
* Don't Bother Me (Harrison)
* Little Child (Lennon/McCartney)
* Till There Was You (Willson)
* Please Mister Postman (Dobbin/Garrett/Garman/Brianbert)
* Roll Over Beethoven (Berry)
* Hold Me Tight (Lennon/McCartney)
* You Really Got a Hold on Me (Robinson)
* I Wanna Be Your Man (Lennon/McCartney)
* Devil in Her Heart (Drapkin)
* Not a Second Time (Lennon/McCartney)
* Money (Bradfort/Gordy)
# Terratrèmol de Catalunya de 1373

El terratrèmol del 3 de març de 1373 és el primer terratrèmol documentat de Catalunya, que va tenir l'epicentre situat entre el Comtat de Ribagorça i la Vall d'Aran. Va ocórrer la nit del 2 al 3 de març, per la qual cosa figura documentat amb un dia o l'altre indistintament. El moviment va assolir una intensitat epicentral entre 8 i 9 i una magnitud de 6.1, ocasionant danys a diferents punts de Catalunya i també a França.
Entre els danys documentats apareixen:
* Esfondrament del campanar d'Albalat de Cinca.
* Caiguda de la part alta del campanar de Santa Maria del Mar, a Barcelona.
* Caiguda d'una pedra d'un arc de l'església de Sant Just de Barcelona.
* Danys al dormidor del monestir de les clarisses, a Barcelona.
* Caiguda de la torre del portal i d'una part de la torre major del castell de Castell-lleó, a la Vall d'Aran.
* Afectació de la Casa de la Vila de Cervera.
* Danys al Castell de Gurb, a Gurb.
* Danys a la capella del Castell del Rei, a Lleida.
* Danys a la torre de les parets del castell a Santa Maria d'Oló.
* Destrucció de gairebé la totalitat del poble de Montclús, a la Noguera.
* Destrucció del campanar de l'església de Boí i del campanar i dos absis de l'església de Sorpe, es pot detectar perquè van ser reconstruïts diferents dels de la zona, com els campanars de Taüll o de Son del Pi.

## Referències

* 1 2 3 Olivera, Carme; Redondo, Esther; Lambert, Jérôme [et al.].. «La sèrie sísmica de l'any 1373». A: Els terratrèmols dels segles XIV i XV a Catalunya (PDF). Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya, 2006 (Monografies). ISBN 84-393-6961-1. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ «Llista de terratrèmols més importants a Espanya» (en castellà). Instituto Geográfico Nacional - Ministeri de Foment. Arxivat de l'original el 2016-12-27. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ Atles sísmic de Catalunya. Susagna i Goula, 1999.
* ↑ «Un estudi confirma que un sisme va engolir el poble de Montclús fa 600 anys». 324.cat, 26-05-2011. [Consulta: 29 juliol 2012].

## Bibliografia

* Olivera, Carme; Redondo, Esther; Lambert, Jérôme [et al.].. «La sèrie sísmica de l'any 1373». A: Els terratrèmols dels segles XIV i XV a Catalunya (PDF). Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya, 2006 (Monografies). ISBN 84-393-6961-1. [Consulta: 29 juliol 2012].
# Pere Canals (organista)

Pere Canals va ser un destacat organista català del segle XIV, conegut per la seva contribució al patrimoni musical religiós. Tot i la seva rellevància històrica, actualment només es conserva una única composició atribuïda a ell, fet que limita el coneixement que tenim sobre la seva producció musical.
L'obra conservada és el Salve Regina, una peça escrita per a tres veus i orquestra en tonalitat de Do menor. Datada en l’últim quart del segle XIX, aquesta composició es troba arxivada a la Catedral-Basílica del Sant Esperit de Terrassa, on es manté com a testimoni del llegat musical de l'autor.

## Referències

* ↑ «IFMuC. Salve. Canals, Pere» (en català). IFMuC, 01-06-2014. [Consulta: 27 novembre 2024].
# Adam Ludwig Lewenhaupt

Adam Ludwig Lewenhaupt (15 d'abril de 1659, Copenhaguen - 12 febrer de 1719) fou un general suec.

## Biografia

Educat a la Universitat de Lund, Rostock, Wittenberg i Uppsala, originalment seguí la carrera diplomàtica, però la trobà força indesitjable. Llavors es convertí en un soldat, servint en l'Exèrcit austríac contra els Turcs, i sota Guillem III a Holanda. Retornà a Suècia el 1697, quan la Gran Guerra del Nord esclatà, se'l col·locà al capdavant d'un nou regiment d'infanteria. Fou un dels pocs comandants reeixits contra els russos a la regió del Bàltic, mentre el rei Carles XII estigué en campanya a Polònia i Saxònia. El 1705, Lewenhaupt guanyà la batalla de Gemauerthof i fou nomenat Governador de Riga. El 1708, se li ordenà que marxés a l'est amb una columna de subministrament, per donar suport a la força d'invasió principal de Carles a Rússia. Això el conduí a la batalla de Lesnaia (1708), en la qual fou derrotat i forçat a abandonar els seus subministraments. El 1709, després d'haver connectat amb l'exèrcit del Rei, a Lewenhaupt se li donà el comandament de la infanteria en la batalla de Poltava, amb resultat desastrós, el 1709, i la Rendició de Perevolochna. Fou presoner a Rússia, i visqué a Moscou fins a la seva mort, el 1719. Les seves memòries, editades pel seu gendre, es publicaren a Estocolm el 1757.

## Referències

* ↑ «Battle of Poltava». [Consulta: 18 gener 2011]. «Count Adam Ludwig Lewenhaupt (Leijonhufvud in Swedish) (1659 - 1719) was a Swedish General of the Infantry, a well educated and religious aristocrat who was born in a Swedish fortified camp near Copenhagen. He was the son of Count Ludwig Wierich Lewenhaupt, a major-general, and Countess Charlotta Susanna Maria of Hohenlohe and Gleichen. Until the beginning of his military career he attended Lund University (1671), Uppsala University (1675) and Rostock University (1680). ...»
# Nastassia Mironchyk-Ivanova

Nastassia Mironchyk-Ivanova (Belarús, 13 d'abril de 1989) és una atleta belarussa, especialista en la prova de salt de longitud, amb la qual va arribar a ser medallista de bronze mundial el 2011.

## Carrera esportiva

Al Mundial de Daegu 2011 gana la medalla de bronze en salt de longitud, amb un salt de 6,74 metres, després de la nord-americana Brittney Reese i la letona Ineta Radeviča (plata).

## Referències

* ↑ «Nastassia Mironchyk-Ivanova». [Consulta: 23 novembre 2017].
* ↑ «Nastassia Mironchyk-Ivanova». [Consulta: 1r gener 2018].
# Antonio Veracini

Antonio Veracini (Florència (Toscana), 17 de gener, 1659 - Idem. 26 d'octubre, 1733), va ser un compositor i violinista italià, oncle de Francesco Maria.

## Biografia

Antonio Veracini probablement va començar els seus estudis musicals amb el seu pare Francesco. Després de diversos contactes amb la cort dels Mèdici a través del seu pare, protegit pel Gran Duc Ferran II, el 1682 va entrar al servei de la gran duquessa Victòria i hi va romandre fins a la seva mort el 1694. A la mort de Pietro Sammartini, l'any 1700 es va convertir en mestre de capella de l'església de S. Michele a Florència. Va rebre encàrrecs de música sacra d'altres esglésies i oratoris florentins de la companyia de S. Marco, S. Jacopo del Nicchio i S. Niccolò del Ceppo. Paral·lelament, va ensenyar a l'escola privada fundada i dirigida pel seu pare, i a partir de 1708 va ocupar el seu lloc com a director. Tres dels seus viatges estan documentats: 2 van ser en direcció a Roma (1699), on probablement va conèixer Arcangelo Corelli, mentre que un tercer (1720) va ser en direcció a Viena, però sabem amb certesa que va estar a Florència cada Pasqua de 1685 a 1733, com es pot veure a les llistes parroquials. Va ser un cèlebre virtuós del violí i professor del seu nebot Francesco Maria, amb qui va mantenir nombrosos concerts amb gran èxit.
Durant la seva vida va tenir instruments d'inestimable valor, alguns produïts per Jakob Stainer, altres pel taller de Nicolò Amati.

## Composicions
### Música instrumental

* Sonates per a tres, dos violins i violoncel, o arcileuto amb baix per a orgue... Òpera Primera (Florència, 1692)
* Sonates de cambra per a violí sol... Segona obra (Mòdena, 1694)
* Sonates de cambra per a dos, violí i violoncel o arcileuto amb baix per a clavicèmbal... Tercera obra (Mòdena, 1696)

### Oratoris

* El fill pròdig, (1693)
* La caiguda dels filisteus en la mort de Samsó, (1695)
* Els triomfs de Josuè, (1703)
* Assalon castigat, (1708)
Es perd la música dels oratoris enumerats anteriorment.
# Les anarchistes (grup)

Les anarchistes és un grup musical italià que van fundar l'any 2001 Nicola Toscano i Max Guerrero, amb altres músics i cantants de la Toscana, especialment de la ciutat de Carrara, una ciutat amb la notable tradició anarquista.

## Història

El nom del grup fa referència a una cançó del cantant francès Léo Ferré.
El repertori del grup està marcat per aquesta declaració anarquista i, per tant, per un nou acostament a les cançons populars que formen part de la tradició anarquista local, nacional i internacional. Per això, entre les seues cançons trobem una versió en espanyol de la Warszawianka. O una versió en català de la cançó de Lluís Llach, L'estaca.
Des de la seua aparició, el 2002 amb el seu disc Figli di origine oscura (Fills d'origen obscur) Les anarchistes s'ha imposat com una de les millors novetats del panorama musical italià. Aquell mateix any, posem per cas, van aconseguir el premi Ciampi al millor àlbum de debut. I van fer un bon nombre de concerts.
L'any 2005 van publicar La música nelle strade! (La música als carrers!), fet parcialment a la presó de Volterra amb la Compagnia della Fortezza, dirigida per Armando Punzo. L'àlbum anava acompanyat d'un fullet escrit per Marco Rovelli que portava com a títol "La musica nelle strade. Canti di libertà nell'era della biotpolitica" (La música als carrers. Cants de llibertat en l'era de la biopolítica). S'hi recull en forma d'assaig filosòfic el recorregut conceptual de l'àlbum, en el qual els llocs reclusió fan de metàfora de la societat a hores d'ara. A la mateixa presó de Volterra, es va realitzar el videoclip d'un dels temes del disc Muss es sein, Music! basat també en un fragment de Léo Ferré Muss Es Sein? Es Muss Sein!, dirigit per Antonia Moro.
L'any 2008, després d'uns canvis en la formació —entre els quals cal assenyalar l'abandó de Marco Rovelli— apareix el seu tercer àlbum, Pietro Gori, un tribut al poeta i pensador anarquista autor de cançons com ara Addio Lugano.

## Components actuals

* Alessandro Danelli, cantant
* Cristina Alioto, cantant
* Nicola Toscano, guitarra
* Max Guerrero, teclats, programació, grooves
* Mauro Avanzini, saxo i flauta
* Lauro Rossi, trombó
* Pietro Bertilorenzi, baix
* Mirko Sabatini, bateria
* Zita Petho, violí

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del grup
# Àngela Nebot Molada

Àngela Nebot Molada va ser una pintora barcelonina instal·lada a València als anys trenta. Nació en 1914 en Barcelona.
Formada a l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Carles de València, les poques notícies que es coneixen de la seva trajectòria professional semblen indicar que va estar activa com a mínim durant el segon terç del segle XX i que durant la Guerra Civil espanyola va defensar la República.
L’abril de 1938 va prendre part en la 1ª Exposición Trimestral de Artes Plásticas organitzada per la Dirección General de Bellas Artes depenent del Ministerio de Instrucción Pública, que es va fer al Casal de la Cultura que estava situat a la Plaça de Catalunya de Barcelona. La mostra, que havia estat convocada un temps abans, perseguia un objectiu doble: d’una banda, «recoger la exaltación plástica que motiva la gesta heroica del pueblo español [...] de mantener viva y con sentido de continuidad nuestra tradición artística y de conseguir que las múltiples facetas del momento puedan tener adecuada repercusión» i, de l’altra, promoure els artistes del moment. Nebot hi va mostrar l’oli de gran format Santa Cultura, màrtir del feixisme, pintat l’any anterior, en què hi representava una mestra republicana torturada i assassinada pel feixisme, penjada dins d’una classe. Aquesta pintura forma part de la col·lecció del Museu Nacional d’Art de Catalunya i l’any 2021 es va exposar per primer cop, formant part de les sales dedicades a l’art produït durant el període de la Guerra Civil espanyola.
Àngela Nebot apareix també entre els participants de l'Exposició Nacional de Belles Arts que es va fer als palaus del Retiro de Madrid l’any 1950, en la qual va presentar una obra titulada Brunequilda.

## Referències

* 1 2 Exposición Nacional de Bellas Artes 1950. Catálogo oficial (en castellà). Barcelona: Ministerio de Educación Nacional, Dirección General de Bellas Artes, Blass S.A. Tipográfica, 1950, p. 52, cat. 305.
* 1 2 Rius Vernet, Núria. La dona: subjecte i objecte de l'obra d'art. 1870-1936, 1998, p. 127 i 178. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). 1. ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2002, p. 269. ISBN 84-7283-661-4.
* ↑ Julián, Inmaculada «Exposiciones y concursos en el período 1936-1939 en Barcelona». D’art, Núm. 8, 1983, p. 231-85.
* ↑ Alvarez Lopera, José «Arte para una guerra. La actividad artística en la España republicana durante la Guerra Civil». Revista virtual de la Fundación Universitaria Española, Cuadernos de Arte e Iconografía, 1990.
* ↑ «Santa Cultura, màrtir del feixisme | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ «Bombardejos i massacres de la població civil | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 26 agost 2021].
8. Las SinSombrero, exposición en el Fernán Gómez Centro Cultural de la Villa, entre el 19 de octubre de 2022 al 15 de enero de 2023.
# Suc pancreàtic

El suc pancreàtic és un líquid secretat pel pàncrees, el qual conté una varietat d'enzims, incloent tripsinogen, quimotripsinogen, elastasa, carboxipeptidasa, lipasa pancreàtica, nucleases i amilasa.
El suc pancreàtic és de naturalesa alcalina per l'alta concentració d'anions hidrogencarbonat. Això és útil per neutralitzar l'acidesa de l'àcid gàstric, permetent l'acció enzimàtica efectiva.
La secreció del suc pancreàtic està regulada per les hormones secretina i colecistoquinina, la qual es produeix a les parets del duodè.
Completa la digestió del aliments.

## Enllaços externs

* Diagram at uta.edu
# Astrid Schop

Astrid Schop (Amstelveen, Holanda Septentrional, 1 de desembre de 1965) va ser una ciclista neerlandesa. Va obtenir dues medalles d'or als Campionats del Món en contrarellotge per equips.

## Palmarès

* 1990
** Campiona del Món en contrarellotge per equips (amb Leontien Van Moorsel, Cora Westland i Monique Knol)
** 1a a la Chrono des Herbiers
* 1991
** 1a al Tour de la CEE
* 1992
** Vencedora d'una etapa al Tour ciclista femení

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it