OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maruelh

Maruelh (en francès Mareuil) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.137 | 1.103 | 1.209 | 1.210 | 1.194 | 1.113 | 1.130 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2005 | Yves Bernard | |
| 2005- | Alain Ouiste | |

## Personatges il·lustres

* Jacques Vivier, ciclista

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 23 novembre 2010].
# Aiserac

Aiserac (en francès Eyzerac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 462 | 432 | 422 | 430 | 493 | 510 | 562 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1935-1944 | Aubin Bost |
| 1944-1961 | Georges Antoine |
| 1961-1995 | Marcel Bost |
| 1995- | Yves Puivif |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 23 novembre 2010].
# Vergovo

Vergovo - Вергово (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia un habitant.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Aetiocetus

Aetiocetus és un gènere extint de cetacis de la família dels etiocètids que visqué fa 25 milions d'anys, durant l'Oligocè.

## Descripció

Aetiocetus és un fòssil de transició entre les balenes antigues i les modernes. El seu espiracle està a la meitat del seu musell en lloc de sobre del cap. És una de les balenes més primitives conegudes. Encara tenia totes les dents, però ja presentava una articulació a la mandíbula que la deixava lliure, igual que les balenes més modernes. Els cranis d'Aetiocetus mostren que no només tenia una dentadura completa, però també barba. Feia més o menys 7,5 m de llarg.

## Distribució

Aetiocetus vivia al nord de l'oceà Pacífic.

## Taxonomia

* Aetiocetus cotylalveus
* Aetiocetus polydentatus
* Aetiocetus tomitai
* Aetiocetus weltoni

## Referències

* ↑ «Transitional Forms (1 of 2)» (en anglès). Museu de Paleontologia de la Universitat de Califòrnia. [Consulta: 5 agost 2015].
* 1 2 «Whale Glossary». Enchanged learning. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ http://www.sicb.org/meetings/2006/schedule/abstractdetails.php3?id=654 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ «Aetiocetus». Prehistoric wildlife. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ http://www.otago.ac.nz/geology/research/paleontology/whales.htm Arxivat 2012-10-21 a Wayback Machine.
# Chastelponçac

Chastél Ponçac (en francès Châteauponsac) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.655 | 2.885 | 2.849 | 2.604 | 2.409 | 2.252 | 2.175 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Gérard Rumeau | UMP |

## Agermanaments

* Burgthann

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.

## Enllaços externs

* Web oficial de Chastél Ponçac
* Oficina de turisme Arxivat 2006-08-18 a Wayback Machine.
* Fitxa Station Verte de Chastél Ponçac Arxivat 2008-11-15 a Wayback Machine.
# Heinz Lorenz

Heinz Lorenz (7 d'agost de 1913 Schwerin † 23 de novembre de 1985 Düsseldorf) va ser secretari en cap de premsa d'Adolf Hitler.
El 1945, Lorenz es va convertir en l'agregat de premsa de diputat al búnquer. Cap al final de la guerra, després que alemanya perdes gran part de la xarxa de comunicacions, Lorenz es va convertir en part d'un grup d'alemanys que fabricaven les notícies, revisant i reescrivint els informes de la premsa aliada. El 28 d'abril de Lorenz digué a Hitler la confirmació que Heinrich Himmler estava contactant als aliats a través comte Folke Bernadotte.
# The Cider House Rules

The Cider House Rules és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Lasse Hallström, estrenada el 1999. S'ha subtitulat al català.

## Argument

En un hospital de Saint-Cloud, a Maine, el doctor Wilbur Larch, excèntric i atractiu, posa al món nens no desitjats i al mateix temps interromp irregularment certs embarassos. I tanmateix, vincles de pare i fill es teixiran entre ell i un jove orfe refractari, Homer Wells, àvid de descobrir el món, .

## Repartiment

* Tobey Maguire: Homer Wells
* Charlize Theron: Candy Kendall
* Delroy Lindo: Mr. Rose
* Paul Rudd: Wally Worthington
* Michael Caine: Dr. Wilbur Larch
* Jane Alexander: Infermera Edna
* Kathy Baker: Infermera Angela
* Erykah Badu: Rose Rose
* Kieran Culkin: Buster
* Kate Nelligan: Olive Worthington
* Heavy D: Peaches
* K. Todd Freeman: Muddy
* Paz de la Huerta: Mary Agnes
* J. K. Simmons: Ray Kendall
* Evan Parke: Jack

## Premis
### Premis i nominacions

* Oscar al millor actor secundari per Michael Caine
* Oscar al millor guió adaptat per John Irving
* Premis Sant Jordi (cinema): millor pel·lícula estrangera: Lasse Hallström

### Nominacions

* Oscar a la millor pel·lícula
* Oscar al millor director per Lasse Hallström
* Oscar al millor muntatge per Lisa Zeno Churgin
* Oscar a la millor direcció artística per David Gropman i Beth A. Rubino
* Oscar a la millor banda sonora per Rachel Portman
* BAFTA al millor actor secundari per Michael Caine
* Globus d'Or al millor actor secundari per Michael Caine
* Globus d'Or al millor guió per
* Festival Internacional de Cinema de Venècia: Lleó d'Or a la millor pel·lícula (Lasse Hallström)

## Referències

* ↑ «The cider house rules». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 juny 2024].
# Dégradé

Dégradé (àrab: ديچراديه, Dīgrādīh) és una pel·lícula dramàtica palestina del 2015 dirigida per Arab Nasser i Tarzan Nasser (també coneguts com a Mohammed Abunasser i Ahmed Abunasser). Va ser seleccionada per competir a la secció de la Setmana de la Crítica al 68è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

Un dia calorós a la Franja de Gaza la perruquera Christeen es queda sense llum i no pot atendre degudament les seves clientes. Involuntàriament són testimonis de com el robatori d'un lleó del zoo de Gaza provoca un enfrontament armat entre diferents faccions de Hamàs.

## Repartiment

* Hiam Abbass
* Sameera Asir com a Fatima
* Victoria Balitska com a Christeen
* Raya Khatib com a Ruba
* Raneem Daoud com a Mariam
* Manal Awad
* Dina Shuhaiber
* Maisa Abdelhadi
* Huda Al Imam
* Widad Al Nasser baa
* Mirna Sakhleh

## Referències

* ↑ Degradé al web del Palestine Film Institute
* ↑ «Selection of the 54th Critics' Week». Semaine de la Critique. Arxivat de l'original el 25 April 2015. [Consulta: 20 abril 2015].
* ↑ 'Degradé': Review a Screen Daily

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Josep Maria Rosselló i Virgili

Josep Maria Rosselló i Virgili (Tarragona, 1950) és un artista, pintor, dibuixant i dissenyador que ha treballat en diversos camps de l'art com ara la música i la literatura. Un dels seus trets més distintius han estat les pintures de gran format en directe amb diverses formacions musicals.
L'any 2003 l'Ajuntament de Tarragona li va fer lliurament del títol de Serveis Distingits, per la seva tasca divulgativa de la ciutat, després de diverses exposicions itinerants per Catalunya. El 18 de febrer de 2014 l'Ajuntament de Tarragona el va anomenar fill predilecte de la ciutat i el 2022 rebé un dels Premis Sitges, el Pepito Zamora. L'any 2014 va cedir part del seu fons artístic al Museu d'Història de Tarragona i el fons documental a la Biblioteca Hemeroteca Municipal de Tarragona. Part de la seva obra es troba també al Museu d'Art Modern de Tarragona, al Port de Tarragona i a la Universitat Rovira i Virgili.

## Publicacions
### Catàlegs

* Ajuntament de Sitges; Catàleg; Sitges, 1993
* Burguet Ardiaca, Jordi et Cervera Nogués, Jordi; El dimoni circular; Barcelona, 1998
* Rosselló, Josep Maria; Faula neomitològica de festa major: projecte d'una exposició en blanc; Tarragona, 2001
* Ajuntament de Montroig del Camp; Suite Montroig, Montroig del Camp, 2001
* Planas, Ricard; Salcedo, Antonio et Sella, Antoni; "El tapís de la creació". Suite Minerva. Suite del Mirall; Tarragona,
* Rosselló, Josep Maria; Dibuixos 1968-2002; Lleida, 2003

### Llibres

* Identidades. Amb textos de Carles González López, Salvador Távora, Javier Rodríguez Piñero i Joan Anton Benach. Fotografies de Joan Alberich i Rión. Olot (Girona), 1994
* Art de Catalunya- Art i arquitectura d'avui. La veu dels artistes. Xavier Barral i Altes; fotografies de Ramon Manent. Barcelona: edicions l'Isard, 2002
* Miró-Royo. La farinera de Tarragona, el teler del món. Amb pròleg de Rosa Maria Malet. Barcelona: Viena edicions, 2008
* Lorca, "La incógnita visita". Amb pròleg de Luis Antonio de Villena i epíleg de Jordi Rovira Soriano

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 26 febrer 2015].
* ↑ Soler i Marcé, Albert «Cultura sitgetana en majúscula». L'Eco de Sitges, 25-11-2022, pàg. 38.

## Enllaços externs

* http://espairossello.com/
# Julien Hallard

Julien Hallard (Lisieux, 1974) és un director de cinema francès. Després d'estudiar ciències polítiques a l'Institut d'Estudis Polítics de Lille i de diversos "traballs ocasionals", Julien Hallard va fer curtmetratges com a autodidacta, com Cheveu, premiat el 2010 amb el Premi al millor curtmetratge del Sindicat Francès de la Crítica de Cinema.
El seu primer llargmetratge, Comme des garçons, fou estrenar el 2018.

## Filmografia
### Courts métrages

* 2001 : Brooklyn 02 (codirector : Guillaume Paturel)
* 2002 : Valentine (codirector : Guillaume Paturel)
* 2008 : Meeting Vincent Gallo
* 2009 : Vinyl
* 2010 : Cheveu
* 2012 : Rose, maintenant
* 2014 : People are strange

### Llargmetratge

* 2018 : Comme des garçons

## Notes i referències

* ↑ Anne Blanchard-Laizé, entretien avec Julien Hallard a ouest-france.fr, 6 mars 2018
* ↑ Caroline Besse, entretien avec Julien Hallard à propos de People are Strange, Télérama, 4 février 2015
* ↑ Site du syndicat
* ↑ Les peu audacieuses médailles du syndicat de la critique, Les Inrocks, 8 février 2011
* ↑ Olivier De Bruyn, Positif, numéro 687, mai 2018, p. 45
# Analitzador d'espectre

Un analitzador d'espectre és un equip de mesura electrònic que permet visualitzar en una pantalla les components espectrals en un espectre de freqüències dels senyals presents a l'entrada. Pot visualitzar qualsevol mena d'ones elèctriques, acústiques o òptiques.
A l'eix d'ordenades sol presentar en una escala logarítmica el nivell en dBm del contingut espectral del senyal. A l'eix d'abscisses es representa la freqüència, en una escala que és funció de la separació temporal i el nombre de mostres capturades. S'anomena freqüència central de l'analitzador a la qual correspon amb la freqüència en el punt mitjà de la pantalla.
Sovint es mesura amb ells l'espectre de la potència elèctrica.
En l'actualitat és substituït per l'analitzador vectorial de senyals.

## Tipus

Hi ha analitzadors analògics i digitals d'espectre:
* Un analitzador analògic d'espectre és un equip electrònic que mostra la composició de l'espectre d'ones elèctriques, acústiques, òptiques, de radiofreqüència, etc. Contrari a un oscil·loscopi un Analitzador d'Espectres mostra les ones en el domini de freqüència en comptes del domini de temps. Pot ser considerat un voltímetre de freqüència selectiva, que respon a pics calibrats en valors RMS de l'ona. Els analitzadors analògics utilitzen un filtre passa banda de freqüència variable la freqüència central s'afina automàticament dins d'una gamma de fixa. També es pot emprar un banc de filtres o un receptor superheterodí on l'oscil·lador local escombra una gamma de freqüències. Alguns altres analitzadors com els de Tektronix utilitzen un híbrid entre anàleg i digital a la que anomenen "temps real" analitzador d'Espectres. Els senyals són convertits a una freqüència més baixa per a ser treballats amb tècniques FFT o transformada ràpida de Fourier desenvolupada per Jean Baptiste Joseph Fourier, 1768-1830.
* Un analitzador digital d'espectre utilitza la (FFT), un procés matemàtic que transforma un senyal en els seus components espectrals. Algunes mesures requereixen que es preservi la informació completa de senyal - freqüència i fase aquest tipus d'anàlisi es diu vectorial. Equips com els de Agilent Technologies (antigament coneguts com a Hewlett Packard) fan servir aquest tipus d'anàlisi.
Els dos grups d'analitzadors poden portar un generador intern incorporat i així poder ser usats com un simple analitzador de xarxes.

## Vegeu també

* Oscil·loscopi
* Analitzador de xarxa
# Palau

«Palau o el Palau» té aquests significats:
* Palau (arquitectura), edifici destacat i, especialment, la residència d'un personatge important
* Palau (heràldica) figura heràldica
* Toponímia:
** República de Palau, estat insular de la Micronèsia
** Pla de Palau, plaça de Barcelona
** Riera del Palau, riera del Vallès Occidental, tributària del Llobregat
** Municipis:
*** El Palau d'Anglesola, al Pla d'Urgell
*** Palau de Cerdanya, a l'Alta Cerdanya
*** Palau de Plegamans, antic nom de Palau-solità i Plegamans
*** Palau de Santa Eulàlia, a l'Alt Empordà
*** Palau-sator, al Baix Empordà
*** Palau-saverdera, a l'Alt Empordà
*** Palau-solità i Plegamans, al Vallès Occidental
*** Palau del Vidre, al Rosselló
*** Palau (Sardenya), Sardenya
** Altres nuclis de població:
*** Can Palau, al municipi de Sant Cebrià de Vallalta (Maresme)
*** Can Sunyer del Palau, al municipi de Castellví de Rosanes (Baix Llobregat)
*** Creu de Palau (Girona), a la ciutat de Girona (Gironès)
*** Palau (Palau de Santa Eulàlia), al municipi de Palau de Santa Eulàlia (Alt Empordà)
*** El Palau (Mataró), al municipi de Mataró (Maresme)
*** El Palau, al municipi de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat)
*** Palau de Noguera, al municipi de Tremp (Pallars Jussà)
*** Palau de Rialb, al municipi de la Baronia de Rialb (Noguera)
*** Palau-surroca, al municipi de Terrades (Alt Empordà)
*** Parc de la Vall del Palau, al municipi de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat)
** Edificis:
*** Palau de la Música Catalana, edifici de Domènech i Montaner a Barcelona
*** Palau de la Música de València, edifici de José María de Paredes, seu de l'orquestra de València
*** Palau de les Arts Reina Sofia, teatre de l'òpera de València
*** Palau Sant Jordi
*** Palau Blaugrana
* Personatges:
** Antoni Palau, diversos personatges
** Ferran Palau i Martí, matemàtic i lingüista català
** Josep Palau i Fabre, escriptor català
** Jaume Palau Tapies
** Julio Palau Lozano, jugador de pilota valenciana
** Manuel Palau, compositor valencià
** Marta Palau Barquero, esquiadora catalana
** Maties Palau i Ferré, pintor i escultor català
** Pere Palau i Torres, polític eivissenc
** Maria Palau Vives (1975, Campdevànol)
# Post Regiment

Post Regiment va ser un grup polonès de hardcore punk que es van formar a Varsòvia el 1986.

## Història

Als seus inicis Post Regiment tenia un ritme molt més lent i un estil de cant més convencional amb el vocalista Darek «Tolek» Gracki. El 1987 aquest va marxar i Dominika «Nika» Domczyk es va fer càrrec de la veu. El grup va desenvolupar un so punk melòdic més ràpid a partir del seu primer àlbum homònim de 1992.
El seu segon àlbum, Czarzly, es va publicar el 1995 i va adoptar un so crust punk més ràpid amb veus més crues i bateries d'estil d-beat. El seu últim àlbum, Tragiedia wg Post Regiment va ser publicat el 1998 a través del col·lectiu anarcopunk estatunidenc Profane Existence. Va ser un àlbum de cançons hardcore punk del grup polonès Tragiedia, amics de Post Regiment que es van separar sense treure mai cap disc.
Post Regiment tenia un so força inusual en el punk hardcore, amb alguns elements inusuals com el cant melòdic basat en el mode propi d'Europa de l'Est, instrumentals i algun sintetitzador ocasional. El grup es va separar l'any 2001, tot i que des d'aleshores han fet algun concert puntual. L'àlbum Death Before The Metal, publicat el 2007, conté cançons gravades entre 1988 i 1990.

## Discografia

* Słodka 16-tka, 1988 (maqueta)
* Post Regiment, 1992
* Czarzły, 1996
* Tragiedia wg Post Regiment, 1999
* Death Before The Metal, 2007

## Referències

* ↑ «Post Regiment | Discover music on NTS» (en anglès). [Consulta: 9 desembre 2024].
* ↑ Świat Książki. Encyklopedia polskiego rocka (en polonès), 1997, p. 347-348. ISBN 83-7129-570-7. .
* ↑ «„MUZYKA PRZECIWKO RASIZMOWI” CIĄGLE GRA. KULTOWA PŁYTA 20 LAT PÓŹNIEJ» (en polonès). [Consulta: 9 desembre 2024].
* 1 2 «SPIS WYKONAWCÓW, KTÓRZY ZAMIEŚCILI LOGO „MUZYKA PRZECIWKO RASIZMOWI”» (en polonès). [Consulta: 9 desembre 2024].
* ↑ «Post Regiment - 1988-1990 - Death Before Metal». Anarcho-punk.net.
# Pablo Blanco Acevedo

Pablo Blanco Acevedo (Montevideo, 1880 - 1935) fou un advocat, historiador i polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado.

## Família

Fill de Juan Carlos Blanco Fernández i de Luisa Acevedo Vásquez, diversos membres de la seva família van tenir destacada actuació política, com a per exemple els seus germans Eduardo, Juan Carlos i Daniel.
Casat amb Rosina Pérez Butler.

## Carrera

Graduat en Dret a la Universitat de la República. Va destacar com a professor de dret constitucional i d'història americana i nacional.
Va fundar l'Institut Històric i Geogràfic de l'Uruguai en la seva segona època (1915).
Entre 1913 i 1926, va ser cinc vegades diputat en representació del Partit Colorado; va representar successivament els departaments de Paysandú, Montevideo i Treinta y Tres.
Ministre d'Instrucció Pública i Justícia entre 1922-1924.
Historiador de nota, va publicar nombroses obres de consulta.
Durant la presidència de Baltasar Brum, se li va confiar dictaminar el moment d'inici de la independència nacional: 25 d'agost de 1825.

## Referències

* ↑ Los notables Acevedo Arxivat 2008-09-14 a Wayback Machine. Consultat l'1 d'agost de 2009 (castellà)
* ↑ «Correo Uruguayo».
# A Life of Her Own

A Life of Her Own és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Cukor, estrenada el 1950.

## Argument

Una noia arriba a Nova York i s'obre camí com a model. Quan la seva carrera està en ple apogeu s'enamora d'un home que està casat amb una dona impedida.

## Repartiment

* Lana Turner: Lily Brannel James
* Ray Milland: Steve Harleigh
* Tom Ewell: Tom Caraway
* Louis Calhern: Jim Leversoe
* Ann Dvorak: Mary Ashlon
* Barry Sullivan: Lee Gorrance
* Margaret Phillips: Nora Harleigh
* Jean Hagen: Maggie Collins
* Phyllis Kirk: Jerry
* Sara Haden: Smitty
* Hermes Pan: Sol
* Eloise Hardt: Ballarí
* Kathleen Freeman (no surt als crèdits): La telefonista a l'hotel Betsy Ross

## Producció

La història es va adaptar amb escreix a partir d'un relat curt, "The Abiding Vision", de l'autora britànica Rebecca West, que publicà en un llibre de 1935, "The Harsh Voice: Four Short Novels". L'administrador del Motion Picture Production Code Joseph Breen va rebutjar el guió original com a inacceptable, ja que va considerar que era "impactant i altament ofensiu" pel seu retrat de l'adulteri i la prostitució". Per tal d'adaptar la història al "codi" de producció, es va requerir al guionista Isobel Lennart que "demostrés que la situació adúltera és errònia i que els pecadors han de ser castigats pel seu pecat".
El final original de la pel·lícula era que Lily moria, però l'estudi va insistir en un final més feliç. Cukor va desaprovar la interferència de l'estudi i no estava satisfet amb la pel·lícula.

## Nominacions

* 1951: Globus d'Or a la millor banda sonora original per Bronislau Kaper

## Referències

* 1 2 A Life of Her Own at Turner Classic Movies
# A Night at the Adonis

A Night at the Adonis és una pel·lícula pornogràfica gai, estrenada en 1978 i rodada des de 1977. Va ser dirigida per Jack Deveau i protagonitzat per Jack Wrangler, el famós actor pornogràfic dels setanta que també havia fet escenes bisexuals.

## Argument

Donald és un home que recorre la ciutat i es dirigeix a una cantina teatral coneguda com a Times Square, i s'adona que les obres de teatre era d'homes nus que practicaven sexe simultàniament. Queda convençut que aquest lloc és el que buscava i mentre veu les obres teatrals, és perseguit per diversos homes que es trobaven en la cantina.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Jack Wrangler | Donald |
| Roger | Muchacho en la cantina |
| Chris Michaels | Jake |
| Big Bill Eld | noi en la cantina |
| Mandingo | noi en l'obra teatral |
| Marcos Woodward | noi en l'obra teatral |
| Arnaldo Santana | Ray |
| Tommy Riscica | Fred |
| Jim Delegatti | noi en la cantina |
| Ken Schneizez | Ken Schneizez |
| Muffie Mayer | Muffie Mayer |
| Geraldo | noi en la cantina i l'obra teatral |
| Eartha Hugee | dona en l'entrada |
| Jayson MacBride | Louis |
| Koos Chapman | noi en la cantina |
| Lee Foster | noi en l'obra teatral |
| Keith Strickland | Keith Strickland |
| Paul Mutilar | Paul Mutilar |
| Victor Williams | home en la cantina |
| Todd Travers | Todd Travers |
| Robert A. Glory | noi en la cantina i obra teatral |

## Referències

* ↑ A Night at the Adonis, Internet Adult Film Database

## Enllaços externs

* A Night at the Adonis a Mubi
# A Simple Favor

A Simple Favor és una comèdia negra de misteri i suspens del 2018 dirigida per Paul Feig a partir d'un guió escrit per Jessica Sharzer, i basat en la novel·la del mateix nom de Darcey Bell. La pel·lícula és protagonitzada per Anna Kendrick, Blake Lively, Henry Golding, Andrew Rannells, Linda Cardellini, Rupert Friend, i Jean Smart, i segueix la vlogger d'un poblet que tracta de resoldre la desaparició de la seua millor amiga (rica i misteriosa).

## Referències

* ↑ Nur ein kleiner Gefallen –bitter-böser Humor im Thrillerformat Arxivat 2018-11-04 at Archive.is. Artikel vom 30. Octubre de 2018, consultat el 4 de novembre de 2018.
* ↑ «L'Ombre d'Emily sur Rotten Tomatoes» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2018].

## Enllaços externs

* A Simple Favor - Lloc web oficial
# A l'altra banda del carrer 110

A l'altra banda del carrer 110 (Across 110th Street) és una pel·lícula policíaca dirigida per Barry Shear i estrenada el 1972. Ha estat doblada al català. Sovint associada a la blaxploitation, va rebre una acollida elogiosa de crítics com Greil Marcus per haver superat els límits del gènere.

## Argument

La història es desenvolupa a Harlem, on el carrer 110 simbolitza una frontera entre els barris pobres i rics. A continuació d'un robatori, tres joves lladres es troben perseguits per la màfia i la policia.

## Repartiment

* Yaphet Kotto: tinent Pope
* Anthony Quinn: capità Mattelli
* Anthony Franciosa: Nick D'Salvio
* Burt Young: Lapides
* Antonio Fargas: Henry J. Jackson
* Richard Ward: Doc Johnson
* Gilbert Lewis: Shevvy
* Frank Adu: Black Assistant
* Frank Arno: detectiu Rizzo
* Joseph Attles: Mr. Jessup
* Paul Benjamin: Jim Harris
* Ed Bernard: Joe Logart
* Tina Beyer: Black Whore
* Gerry Black: Patrolman
* Samuel Blue Jr.: Dr.Christmas

## Referències

* ↑ esadir.cat. [esadir.cat/filmoteca/fitxa/node/A_l_altra_banda_del_carrer_110 A l'altra banda del carrer 110]. esadir.cat.
* ↑ «Across 110th Street». The New York Times.
# Tivier (Dordonya)

Tivier (en francès Thiviers) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 3.609 | 3.838 | 4.154 | 3.915 | 3.590 | 3.259 | 3.174 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Jaccou | |

## Agermanaments

* Xàbia
* Cistierna
* Östringen

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 23 novembre 2010].
# Ràdio Rosselló

Ràdio Rosselló és una ràdio local del municipi de Rosselló (Segrià) emet tant a la FM com per internet a través de la seva pàgina web. La seva freqüència és la 107.5 de la FM.
Començà a emetre el 6 d'Abril de 1986.

## Referències

* ↑ «Notícies-Ràdio Rosselló emetrà publicitat gratuïta durant la situació excepcional arran del covid-19». Ràdio Rosselló, 20-03-2020. [Consulta: 1r abril 2020]. «Ràdio Rosselló. 30 anys de proximitat. (Publicitat pròpia de la web de l'emissora)»