OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sent Andreu

Sent Andreu (en francès Saint-André) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 115 | 101 | 98 | 92 | 95 | 76 | 87 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Léo Faure | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2009-12-26 a Wayback Machine. es decanta per Sent Andrieu o Sent Andriu
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Teays Valley

Teays Valley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 12.704 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Teays Valley tenia 12.704 habitants, 4.789 habitatges, i 3.749 famílies. La densitat de població era de 668,3 habitants per km².
Dels 4.789 habitatges en un 39,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,3% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 21,7% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,6 homes.
Entorn del 6,5% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Teays Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Teays Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fallen

Fallen és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Gregory Hoblit, estrenada l'any 1998. Ha estat doblada al català.

## Argument

John Hobbes, inspector de policia íntegre, fa una visita a Edgar Reese, un assassí en sèrie que va detenir, just abans l'execució del criminal. Aquest últim li parla en una estranya llengua, i li planteja un enigma. Malgrat la mort de Reese a la cambra de gas, Hobbes i el seu company d'equip Jonesy s'enfronten a nous homicidis que semblen ser l'obra d'un imitador de Reese, i Hobbes rep trucades telefòniques anònimes nocturnes. Els enigmes deixats en les escenes dels crims condueixen la investigació de Hobbes cap a Robert Milano, un antic policia que es va suïcidar fa 30 anys. Hobbes visita la seva filla Gretta però aquesta eludeix les seves preguntes dient-li que l'afer el sobrepassa.

## Repartiment

* Denzel Washington: John Hobbes
* John Goodman: Jonesy
* Donald Sutherland: el tinent Stanton
* Embeth Davidtz: Gretta Milano
* James Gandolfini: Lou
* Elias Koteas: Edgar Reese
* Gabriel Casseus: Art Hobbes
* Michael J. Pagan: Sam Hobbes
* Robert Joy: Charles Olom
* Frank Medrano: l'assassí de Charles
* Aida Turturro: Tiffany

## Producció

El rodatge s'ha desenvolupat a Los Angeles, Filadèlfia i el bosc de Pine Barrens (a Nova Jersey).
La cançó Time Is on My Side, que es va sentint al llarg del film, ha estat composta per Jerry Ragovoy l'any 1963 i popularitzada per la recuperació que en van fer The Rolling Stones l'any següent.

## Acollida
### Premis i nominacions

El film ha estat nominat l'any 1999 al premi Bram Stoker del millor guió l'any 1999 i al premi a la millor pel·lícula als Internacional Horror Guild Awards.

### Crítica

"Denzel Washington té la tasca gairebé impossible de mantenir a flotació una complicada pel·lícula que només té suspens a estones, i que no enganxa molt ni emocionalment ni intel·lectualment
Ha obtingut crítiques mixtes, recollint un 41 % de parers positius, amb una nota mitjana de 5,4/10 i sobre la base de 56 crítiques recollides, en el lloc Rotten Tomatoes.

### Box-office

Als Estats Units, el film ha informat 25.232.289 $ per a 5.435.744 entrades, i 31.158.131 $ al box-office mundial. Ha fet 1.281.886 entrades a Europa

## Referències

* ↑ «Fallen». esadir.cat.
* ↑ «Fallen». The New York Times.
* ↑ «Fallen Awards» (en anglès). Internet Movie Database.
* ↑ Levy, Emanuel «Fallen» (en anglès). Variety, 11-01-1998.
* ↑ «Fallen» (en anglès). Rotten Tomatoes.
* ↑ «Fallen - Bilan Monde». Jp's Box-Office.
# Bajordan

Bajordan (en francès, Bazordan) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus, a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 189 | 191 | 176 | 179 | 162 | 157 | 137 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Yvan Castillo | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Crítica del judici

La Crítica del judici (1790) és una obra de Kant que complementa a les anteriors Crítica de la raó pura i Crítica de la raó pràctica per establir els límits i condicions del coneixement humà. El llibre aborda dos tipus de judicis: els referits a l'estètica i la teologia. Ambdós tenen un component intrínsecament valoratiu, a diferència de les operacions mentals de les altres crítiques.
Kant afirma que els judicis poden ser determinatius o reflexius, que són dels que tracta l'obra. Un judici reflexiu sosté que quelcom és agradable, bell, sublim, bo o bé els seus contraris. Quelcom és agradable quan proporciona plaer als sentits. La bellesa sorgeix quan un objecte assoleix la forma més perfecta segons la seva finalitat i tot i ser quelcom subjectiu, cada persona creu que el seu criteri estètic hauria d'imposar-se a la resta, ja que té la força del convenciment. Prové dels sentits però introdueix la raó, que compara la forma oferta amb l'ideal. El sublim és tot el que s'escapa a la comprensió i aporta emocions extremes, d'admiració o terror. El bé, com a qualitat moral, és absolut: hi ha coses i accions bones i d'altres que no ho són, i depenen dels criteris de l'ètica deontològica (és bo el que s'adequa al deure individual, sense tenir cap relació amb una possible recompensa o sensació positiva en acomplir-ho).
Posteriorment, afirma que cada ésser i cos a la natura tendeix a una finalitat, seguint les teories d'Aristòtil. Hi ha persones, els genis, que tenen com a fi elaborar obres belles i sublims que condensin la perfecció artística gràcies a la suma del seu enteniment i la imaginació.Aquesta teoria, juntament amb la idea del sublim, serà uns dels eixos de la teoria estètica del romanticisme posterior i s'allunyen de l'ideal racionalista propi de la il·lustració de la resta del pensament kantià.

## Referències

* ↑ Prado, José Hernández. Sentido común y liberalismo filosofico: una reflexión sobre el buen juicio a partir de Thomas Reid y sobre la sensatez liberal de José Maria Vigil y Antonio Caso (en castellà). Publicaciones Cruz O., S.A., 2002, p. 47. ISBN 978-968-20-0421-6.
* ↑ Cartwright, Mark. «Immanuel Kant» (en castellà). World History Encyclopedia, 18-01-2024. [Consulta: 1r desembre 2024].
* ↑ Makkreel, Rudolf «Imagination and Temporality in Kant's Theory of the Sublime». The Journal of Aesthetics and Art Criticism, 42, 3, 1984, pàg. 303–315. DOI: 10.2307/429711. ISSN: 0021-8529.
* ↑ Dierksmeier, Claus «Kant on Virtue» (en anglès). Journal of Business Ethics, 113, 4, 01-04-2013, pàg. 597–609. DOI: 10.1007/s10551-013-1683-5. ISSN: 1573-0697.
* ↑ Hughes, Fiona. Kant's 'Critique of Aesthetic Judgement': A Reader's Guide (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2009-11-07, p. 60. ISBN 978-1-4411-4725-7.
# Langoiran

Langoiran (en francès Langoiran) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.571 | 1.695 | 1.660 | 2.007 | 2.024 | 1.997 | |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1964 | Louis Abaut |
| 1964-1983 | Pierre Pétraud |
| 1983-2001 | Robert Bibonne |
| 2001- | Raoul Orsoni |

## Agermanaments

* Fiki

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bedeishan

Bedeishan (en francès Bédéchan) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 94 | 118 | 107 | 102 | 107 | 104 | 134 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Roger Escudé | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Coll Sud de Subenuix

El Coll Sud de Subenuix és una collada que es troba en el terme municipal d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«El nom pot referir-se a l'important pontarró pel qual el camí ral del Portarró travessa el riu de Subenuix (del basc zubi, pont i -uix, referint-se a les diverses parts i zones d'aquesta vall)».
El coll està situat a 2.777,6 metres d'altitud, entre el Pic Inferior de Subenuix al nord i el Pic de Subenuix al sud; comunica la Coma dels Pescadors (O) i la Vall de Subenuix (E).

## Rutes

* L'opció occidental, per la Coma dels Pescadors, inicia el seu tram final a l'extrem septentrional del més septentrional dels dos Estanys dels Gavatxos.
* La variant oriental, per la Vall de Subenuix, resseguix el tàlveg de la vall, passa per l'Estany de Subenuix i l'Estany Xic de Subenuix fins a arribar a la latitud de la collada, on remunta cap a l'oest.

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 26 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Coll Sud de Subenuix. [Consulta: 19/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Universitat d'Arizona

La Universitat d'Arizona (anglès:University of Arizona, UA) és una reconeguda institució d'educació superior dels EUA Que està situada a Tucson, Arizona. La Universitat fou fundada el 1885 té actualment (2006) 36.000 estudiants. També allotja el Center for Creative Photography (CCP), un centre d'investigació fotogràfica i arxiu.

## Campus

El campus principal està format per 179 edificis que ocupen 1,5 km² al centre de Tucson, a un 1,6 km al nord-est del centre de la ciutat. Roy Place, un destacat arquitecte de Tucson, va dissenyar molts dels primers edificis, com l'Arizona State Museum, amb la biblioteca principal de 1927, i el Centennial Hall. L'ús de maó vermell per part de Place va marcar el to de les façanes de gairebé tots els edificis de la Universitat. Gairebé tots els edificis de la UA tenen el maó vermell com a component principal del disseny, o com a mínim, un accent estilístic per harmonitzar la major part dels edificis del campus.[81][82] A principis de la dècada de 1930, Place va actualitzar el pla director del campus, concebut pel seu soci arquitectònic John Lyman el 1919 i modelat a partir de l'exemple de la Universitat de Virgínia.

## Oferta acadèmica

La Universitat d'Arizona ofereix 334 campus d'estudi en quatre nivells: batxillers (llicenciatura), màsters (mestratge), doctoral (doctorat), i "first professional" (professions). Les principals carreres conegudes com a "professions" són: Advocacia, Medicina, Veterinària, Odontologia i Arquitectura, entre d'altres).
Dins dels seus programes acadèmics més importants, destaquen els de ciències òptiques, astronomia i astrofísica. Cal dir que és una de les poques universitats que ha rebut la distinció de la NASA per a participar en el seu programa d'exploració espacial. En el marc d'aquest programa, en el 2008 la Universitat va exercir com a institució principal i seu del centre de control de la Missió Phoenix que amb èxit va portar a terme una exploració remota en un dels pols del planeta Mart per a comprovar l'existència d'aigua.

## Referències

* ↑ «University of Arizona | Research, Education, Athletics» (en anglès). Britannica.com, 07-08-2024. [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ Nequette, Anne M.; Jeffery, R. Brooks. A Guide to Tucson Architecture (en anglès). University of Arizona Press, 2002-02, p. 153. ISBN 978-0-8165-2083-1.
* ↑ Thompson, Raymond H. «Anthropology at the University of Arizona, 1893-2005». Journal of the Southwest, 47, 3, 2005, pàg. 327–374. ISSN: 0894-8410.
* ↑ Brooks, Jeffery R. «University of Arizona» (en anglès). University of Virginia Press and Society of Architectural Historians, 06-09-2018. [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ Nelson, Jon. «Phoenix - Mars Missions - NASA Jet Propulsion Laboratory» (en anglès americà). NASA. [Consulta: 1r setembre 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Universitat d'Arizona (anglès)
# Summersville (Virgínia de l'Oest)

Summersville és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 3.294 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Summersville tenia 3.294 habitants, 1.476 habitatges, i 890 famílies. La densitat de població era de 299,3 habitants per km².
Dels 1.476 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,6% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.783 $ i la renda mediana per família de 43.314 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.633 $ mentre que les dones 22.348 $. La renda per capita de la població era de 23.217 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Summersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Summersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ciutadà Bob Roberts

Ciutadà Bob Roberts (títol original: Bob Roberts) és una pel·lícula estatunidenco-britànica dirigida per Tim Robbins, estrenada el 1992 i doblada al català. És una sàtira, que fa la crònica de l'ascens de Bob Roberts, un polític conservador que és candidat al Senat dels Estats Units. La pel·lícula és el debut com a director de Robbins, i es basa en un curt del mateix nom que presenta el mateix personatge que Robbins va fer per Saturday Night Live el 13 de desembre de 1986.

## Argument

Bob Roberts és un cantant folk que es presenta com a senador. El seu únic opositor és un periodista independent.

## Crítica

La pel·lícula crítica la societat americana capitalista liberal. Bob Roberts candidat considerat com un republicà cripto-feixista. Acusa els anys 1960 de ser la causa del problema estatunidenc, a més té el suport de les grans cadenes. El seu objectiu és de ser ric i se serveix de la música per a esdevenir popular.
Mentre que els crítics i les audiències han respost a aquesta pel·lícula relacionant el personatge de Roberts amb diverses figures polítiques, com George H. W. Bush i el Senador de Pennsylvania Rick Santorum, Robbins ha dit que la pel·lícula es referia més al sistema polític en general que a qualsevol polític determinat. A la pel·lícula Robbins no identifica clarament com era el candidat, encara que deia en una entrevista que el càsting de Gore Vidal indicava clarament que Bob Roberts no és demòcrata; El senador Brickley Paste també s'identifica en un anunci com a demòcrata; Molts comentaris de Robbins estan dirigits al paper del mitjans de comunicació en campanyes electorals. Alguns han criticat Robbins pel seu enfocament de sàtira política, dient que les seves referències a l'època de Reagan i a les protestes dels anys 60 són un anacronisme en el context dels anys 90, però d'altres l'han elogiat situant-la com una comèdia de Hollywood.

## Repartiment

* Tim Robbins: Bob Roberts
* Giancarlo Esposito: John Alijah Errors Raplin
* Alan Rickman: Lukas Hart III
* Brian Murray: Terry Manchester
* Gore Vidal: Senador Brickley Paiste
* Rebecca Jenkins: Dolores Perrigrew
* Harry J. Lennix: Franklin Dockett
* John Ottavino: Clark Anderson
* Robert Stanton: Bart Macklerooney
* Kelly Willis: Clarissa Flan
* Merrilee Dale: Polly Roberts
* Tom Atkins: Dr. Caleb Menck
* David Strathairn: Mack Laflin
* Pamela Reed: Carol Cruise
* Helen Hunt: Rose Pondell
* Peter Gallagher: Dan Riley
* Lynne Thigpen: Kelly Noble
* Bingo O'Malley: Robert Roberts, Sr.
* Kathleen Chalfant: Constance Roberts
* Jack Black: Roger Davis
* Fred Ward: Chip Daley
* Bob Balaban: Michael Janes
* John Cusack

## Nominacions

* 1993: Globus d'Or al millor actor musical o còmic

## Referències

* ↑ Ciutadà Bob Roberts
* ↑ Roberge, C. (1992) Tim Robbins campaigns for Bob Roberts and political change (interview). The Tech. 112(44) Page 8
* ↑ Troy, G. (1993) Bob Roberts. The American Historical Review. 98(4) pp.
* ↑ Wattenberg, D. (2001) No Nukes. National Review. 53(5) p55-57
* ↑ Ansen, D. (1992) Rattling the Political Cage. Newsweek. 120(10)
# Peiret

Peiret (en francès Peyret-Saint-André) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 58 | 63 | 60 | 68 | 64 | 57 | 59 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Louis Labat | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Cres (ciutat)

Cres (croat) o Cherso (italià) és una ciutat al županija de Primorje-Gorski Kotar, els idiomes oficials del qual són el croat i l'italià. És a una altitud de 4 msnm a 219 km de la capital nacional, Zagreb. Al cens 2011 al municipi hi constaven 2.879 ciutadans, distribuïts en les següents localitats:
* Beli - 47
* Cres - 2.289
* Dragozetići - 20
* Filozići - 6
* Grmov - 2
* Ivanje - 3
* Loznati - 40
* Lubenice - 12
* Mali Podol - 3
* Martinšćica - 132
* Merag - 10
* Miholašćica - 36
* Orlec - 192
* Pernat - 8
* Porozina - 29
* Predošćica - 3
* Stanić - 0
* Stivan - 40
* Sveti Petar - 14
* Valun - 65
* Važminež - 0
* Vidovići - 2
* Vodice - 7
* Vrana - 12
* Zbičina - 5
* Zbišina - 2
* Evolució de la població de Cres 1857-2011.

## Notes

* ↑ «Oficina estatal d'estadístiques de Croàcia.». Arxivat de l'original el 2018-08-28. [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ «Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske» (en croat). Arxivat de l'original el 2018-05-07. [Consulta: 26 juliol 2018].
# Instrumentalisme

L'instrumentalisme és una doctrina filosòfica segons la qual les idees i les teories a la ciència no posseeixen un valor absolut, sinó que aquest depèn de la seva habilitat en fer prediccions útils i verificables, i que no té la "veritat" com a objectiu, sinó les necessitats i proposicions o reptes als quals s'enfronten els humans, els quals proposa resoldre per mitjà de l'acció.
Així, per als instrumentalistes, la filosofia ha de ser un instrument que permeti a les persones adaptar-se millor al món o transformar-lo.
L'instrumentalisme (també conegut com a "pragmatisme") se centra en el desenvolupament actiu de l'individu en el seu entorn, és a dir, la realització del "jo" per la participació en l'acció col·lectiva. Segons John Dewey, l'ésser humà viu un procés d'interacció amb el seu entorn: en primer lloc en presentar-se una situació problemàtica es recerquen dades i paràmetres per finalitzar amb una fase d'elaboració reflexiva de les solucions i de proves per trobar la solució que convingui. Aquesta metodologia es troba en alguns corrents pedagògics i de presa de decisions.

## Bibliografia

* Diccionario de Filosofía. José Ferrater Mora. Editorial Sudamericana. Buenos Aires, 1965, (castellà)
* La miseria de la epistemología. J. Dewey, AM. Faerna,. Editorial Biblioteca Nueva, Madrid, 2000, (castellà) ISBN 978-8470307843

## Vegeu també

* Personalisme
# Walije Gondwe

Walije Gondwe (Mzimba, 1936) és una escriptora que va ser la primera novel·lista de Malawi que va publicar la seva obra. La majoria dels seus llibres són ficció per a joves publicats a la dècada del 1980 i 1990. Dirigeix una organització benèfica educativa, Vinjeru.

## Primers anys

Va créixer en el si d'una família cristiana devota de Kayiwonanga, al districte de Mzimba. Uns anys després de deixar l'escola va començar la seva formació com a secretària i va guanyar una beca per completar els seus estudis al Regne Unit. A causa de la situació política de Malawi, la beca es va invalidar, però Gondwe va quedar-se al Regne Unit.

## Publicacions

Gondwe va començar a escriure a Anglaterra. Va abandonar l'esborrany de llibre anomenat Will the African Flowers Bloom, que s'havia de publicar a Londres a la dècada de 1970, per dificultats econòmiques de la sucursal d'Oxford University Press que l'havia de publicar.
El seu primer llibre publicat, Love's Dilemma, va aparèixer el 1985 a la sèrie Pacesetters de l'editorial Macmillan. Des d'aleshores se la coneix com la primera novel·lista de Malawi o "una de les primeres escriptores del país". L'any 2013, el president de la Unió d'Escriptors de Malawi va dir que hi havia escassetat d'autores i que "les úniques escriptores conegudes al país són Emily Mkamanga, Walije Gondwe i Janet Karim". La seva novel·la més venuda, Double Dating, va guanyar un premi el 1994.

## Caritat

L'any 1999 va fundar l'entitat benèfica Vinjeru Education després de deixar d'escriure. L'organització benèfica recull llibres i altres materials educatius donats al Regne Unit i els distribueix a Malawi, especialment a les zones més remotes. Vinjeru diu que Gondwe "reparteix el seu temps entre Malawi i el Regne Unit". El 2016, Gondwe va guanyar un Lifetime Achiever Award de l'Alta Comissió de Malawi al Regne Unit, que atorga aquests guardons als malawians de la diàspora.
Gondwe té una filla i un fill.

## Referències

* 1 2 3 4 5 "Malawi's first female writer, Walije Gondwe!" Arxivat 2018-09-26 a Wayback Machine. The Nation, 30 October 2011.
* ↑ Caroline Davis, Creating Postcolonial Literature: African Writers and British Publishers, Palgrave Macmillan, 2013.
* ↑ Lars Eckstein, ed., English Literatures Across the Globe: A Companion, pp. 122–3.
* ↑ "Mawu decries poor women participation" Arxivat 2019-08-04 a Wayback Machine., The Nation, 26 September 2013.
* 1 2 «Vinjeru Education». Arxivat de l'original el 2018-08-17. [Consulta: 21 maig 2024].
* ↑ Malawi Awards UK Biggest Event - High Commission, Nyasa Times, 18 April 2016.