OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sent Jòrdi (Avairon)

Sent Jòrdi (en francès Saint-Georges-de-Luzençon) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 793 | 827 | 777 | 1.027 | 1.144 | 1.301 | 1.635 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Cros | |
| 2008- | Gérard Prêtre | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Enllaços externs

* Web del municipi
# Nostin

Nostin (en francès Nousty) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 553 | 503 | 574 | 727 | 762 | 794 | 833 | 869 | 767 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 788 | 773 | 734 | 752 | 738 | 733 | 750 | 674 | 604 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 612 | 635 | 570 | 503 | 501 | 506 | 463 | 421 | 453 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 507 | 539 | 578 | 610 | 672 | 736 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1953-1971 | Marcel Vignau Loustau |
| 1971-1984 | Jean Sarthou |
| 1984-1995 | Anselme Bernadets |
| 1995- | Alain Nouguez |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 6 desembre 2010].
# Faurós

Faurós (en francès Fauroux) és un municipi francès situat al departament de Tarn i Garona i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 263 | 277 | 221 | 196 | 217 | 222 | 207 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Émile Poujals | PRG |
| 2008- | Pierre Vieillevigne | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Barbairan

Barbairan (francès: Barbaira) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Seron

Seron (en francès Séron) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 236 | 250 | 247 | 261 | 240 | 223 | 275 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Touya | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Excel·lentíssims cadàvers

Excel·lentíssims cadàvers (títol original: Cadaveri eccellenti) és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Francesco Rosi, el 1976, adaptació de la novel·la Il Contesto de Leonardo Sciascia, publicada el 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'inspector Amerigo Rogas porta la investigació després d'una sèrie d'homicidis que afecten la magistratura italiana. Com més avança, més es troba pres en el context polític de la Itàlia dels « anys de plom », quan el temor d'una revolució va inspirar al poder l'enfrontament entre dues opcions: la « estratègia de la tensió » i la del « compromís històric ». Aquesta pel·lícula dona a veure la manera com la « teoria de la conspiració » és menys una opinió que un dispositiu.

## Decoració

El començament de la pel·lícula de Rosi ha estat rodada en les Catacombes dels Caputxins de Palerm. S'hi veu un llarg pla en el qual Charles Vanel travessa un dels passadissos al llarg del qual s'exposen les famoses mòmies que daten dels segles xviii i xix.

## Repartiment

* Lino Ventura: Inspector Amerigo Rogas
* Tino Carraro: El cap de la polícia
* Marcel Bozzuffi: El gandul
* Paolo Bonacelli: Doctor Maxia
* Alain Cuny: Jutge Rasto
* Maria Carta: Madame Cres
* Luigi Pistilli: Cusan
* Tina Aumont: La Prostituta
* Renato Salvatori: Comissari de policia
* Paolo Graziosi: Galano
* Anna Proclemer: esposa de Nocio
* Fernando Rey: Ministre de l'interior
* Max von Sydow: President de la Cor Suprema
* Charles Vanel: Procurador Varga
* Claudio Nicastro: General
* Carlo Tamberlani: Capellà
* Alfonso Gatto: Nocio

## Referències

* ↑ esadir.cat. Excel·lentíssims cadàvers. esadir.cat.
* ↑ «Cadaveri eccellenti». The New York Times.
# Cantó de Rohan

El cantó de Rohan (bretó Kanton Roc'han) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 7 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Bréhan | Brehant-Loudieg | 2.314 | 51,.65 | 56580 | 56024 |
| Crédin | Kerzhin | 1.368 | 33,74 | 56580 | 56047 |
| Lantillac | Landeliav | 299 | 7,72 | 56120 | 56103 |
| Pleugriffet | Ploueg-Grifed | 1.124 | 38,49 | 56120 | 56160 |
| Radenac | Radeneg | 825 | 21,65 | 56500 | 56189 |
| Réguiny | Regini | 1.530 | 27,92 | 56500 | 56190 |
| Rohan | Roc'han | 1.521 | 23,43 | 56580 | 56198 |
| Kanton | Roc'han | 8.981 | 204,60 | - | 5633 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 9.712 | 9.645 | 9.554 | 9.390 | 8.988 | 8.981 |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Gramont (Tarn i Garona)

Gramont (en francès Gramont) és un municipi francès situat al departament de Tarn i Garona i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 171 | 226 | 183 | 170 | 143 | 145 | 157 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2008 | Maurice Ramirez |
| 2008-2009 | Jean-Claude Suné |
| 2009- | Denis Bordes |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Codificació diferencial

En les comunicacions digitals, la codificació diferencial és una tècnica utilitzada per proporcionar una recepció de senyal inequívoca quan s'utilitzen alguns tipus de modulació. Fa que les dades a transmetre depenguin no només de l'estat actual del senyal (o símbol), sinó també de l'anterior.
Els tipus comuns de modulació que requereixen codificació diferencial inclouen el canvi de fase i la modulació d'amplitud en quadratura. Codificació diferencial

## Propòsits de la codificació diferencial

Quan les dades es transmeten a través de línies equilibrades, és fàcil invertir accidentalment la polaritat del cable entre el transmissor i el receptor.
De la mateixa manera per a BPSK. Per demodular BPSK, cal fer que un oscil·lador local sigui sincrònic amb el remot. Això s'aconsegueix mitjançant un circuit de recuperació de la portadora. Tanmateix, la part sencera de la portadora recuperat és ambigua. Hi ha n desplaçaments de fase vàlids però no equivalents entre els dos oscil·ladors. Per a BPSK, n = 2; els símbols apareixen invertits o no.
La codificació diferencial evita que la inversió del senyal i dels símbols, respectivament, afectin les dades.
Assumint que $x_{i}$ està una mica destinat a la transmissió i $y_{i-1}$ era el símbol que s'acabava de transmetre, després el símbol per a què s'havia de transmetre $x_{i}$ és
    $y_{i}=y_{i-1}\oplus x_{i},$         (1)
on $\oplus$ indica addició binària o mòdul 2. Pel que fa a la descodificació, $x_{i}$ es recupera com
    $x_{i}=y_{i}\oplus y_{i-1}.$         (2)
Això és, $x_{i}$ depèn només d'una diferència entre els símbols $y_{i}$ i $y_{i-1}$ i no en els seus valors (invertits o no).
Hi ha diversos codis de línia diferents dissenyats per ser insensibles a la polaritat: tant si el flux de dades està invertit com si no, les dades descodificades sempre seran correctes. Els codis de línia amb aquesta propietat inclouen codificació Manchester diferencial, codificació bipolar, NRZI, codi de marca bifàsica, inversió de marca codificada i codificació MLT-3.

## Aplicacions

La codificació diferencial s'utilitza àmpliament en comunicacions per satèl·lit i ràdio juntament amb modulacions PSK i QAM.

## Referències

* ↑ Juillion, Perrine. «What is meant by differential encoding? - Studybuff» (en anglès). https://studybuff.com,+08-04-2020. Arxivat de l'original el 2023-05-16. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ «The Why and How of Differential Signaling» (en anglès). https://www.allaboutcircuits.com.+[Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «Encode binary signal using differential coding - MATLAB» (en anglès). https://www.mathworks.com.+[Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ "Spread spectrum direct sequence" by Daniel Kraus
# Gissac

Gissac (en occità Gissac) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 138 | 146 | 117 | 152 | 139 | 97 | 110 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Roger Cremien | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Mar de Lincoln

La mar de Lincoln (en anglès Lincoln Sea, en danès Lincoln Havet) és una mar de l'oceà Àrtic que s'estén des del cap Columbia, a l'illa canadenca d'Ellesmere, fins al cap Morris Jesup, al nord de Groenlàndia. La profunditat de la mar de Lincoln va dels 100 als 300 m. Les aigües del canal de Robeson, la part més septentrional de l'estret de Nares, que comunica amb la badia de Baffin, van a parar a aquesta mar àrtica. Era coberta de glaç durant tot l'any; de fet, es tracta de la capa de gel més gruixuda de tot l'Àrtic, ja que pot arribar a tenir un gruix de més de 15 m. Pel canvi climàtic la taxa de desglaç s'accelera i la capa de glaç podria desaparèixer durant l'estiu en les dècades vinents.
La mar es diu així en honor de Robert Todd Lincoln, el secretari de Guerra dels Estats Units de l'època de l'expedició àrtica cap a la badia de Lady Franklin de 1881-1884, conduïda per per Adolphus Greely.

## Referències

* ↑ «Mar de Lincoln». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Lincoln Sea, a sea in Arcic Ocean» (en enb). Deep Sea Waters, 2015. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ Pavés, Verònica «Cap a un Àrtic sense gel a l’estiu». Regió7, 09-04-2023.
# Portada/efemèride desembre 31

Resclosa de Miraflores, al canal de Panamà.
« 30 de desembre · 31 de desembre · 1 de gener »
# Puèigalhard

Puèigalhard de Lomanha (en francès Puygaillard-de-Lomagne) és un municipi francès situat al departament de Tarn i Garona i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 73 | 90 | 94 | 81 | 62 | 58 | 54 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Julien-Pierre Laporte | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# War (pel·lícula)

War és una pel·lícula americana del 2007, dirigida per Phillip Atwell que fa el seu debut al cinema, amb la coreografia de la lluita per Corey Yuen. La pel·lícula va ser llançada a Amèrica del Nord el 24 d'agost de 2007, i va ser classificada com a R per la MPAA per tenir seqüències de violència, sang i un vocabulari amb molts d'insults. La pel·lícula és protagonitzada per Jet Li i Jason Statham, fent la seva segona col·laboració després de la pel·lícula de 2001 L'únic. És la segona col·laboració entra Jet Li i Jason Statham després de L'únic. Es trobaran per The Expendables i The Expendables 2. És la primera vegada que l'actriu francesa Nadia Farès actua a Hollywood.

## Argument

Des de l'assassinat del seu millor amic, l'agent de l'FBI Jack Crawford no té més que una obsessió: trobar Rogue, al que tot assenyala com a culpable, i fer justícia ell mateix. Però com atrapar el més temible dels assassins, un autèntic fantasma capaç d'aparèixer no importa d'on per sembrar el caos abans d'evaporar-se?
Quan Rogue torna a la superfície, tan misteriós com imperceptible, desencadena una guerra espectacular entre la Triada xinesa i els Yakuza japonesos. Malgrat els riscos, Crawford està més decidit que mai a acabar amb Rogue i es llença a la baralla.
Mentre que la guerra de les bandes estava en el seu apogeu, Crawford s'apropa cada cop més al seu enemic per descobrir el secret que s'amaga darrere de cada combat.

## Repartiment

* Jet Li — Rogue
* Jason Statham — John Crawford
* Terry Chen — Tom Lone
* John Lone — Li Chang
* Mathew St. Patrick — Wick
* Sung Kang — Goi
* Luis Guzmán — Benny
* Devon Aoki — Kira Yanagawa
* Ryo Ishibashi — Shiro Yanagawa
* Mark Cheng — Wu Ti
* Nadine Velázquez — Maria Chang
* Steph Song — Diane Lone
* Andrea Roth — Jenny Crawford

## Referències

* ↑ Fitxa de la pel·lícula. Box Office Mojo. (anglès)
* ↑ «trivia». ImdB.
* ↑ «War». Allociné.

## Enllaços externs

* War - Lloc web oficial
# Micromamífer

Un micromamífer és un mamífer de talla petita. Es tracta d'un terme gairebé col·loquial, sense valor taxonòmic, però molt utilitzat en les publicacions científiques per indicar els ordres de mamífers –i, per extensió, els individus o espècies que hi pertanyen– en els que la majoria de les espècies que els formen són de mida reduïda. No s'inclouen les espècies petites o exemplars infantils d'altres grups de mamífers en els que, en general, els seus individus són de mida més gran (carnívors, primats, etc.).
Se solen incloure sota aquesta denominació els insectívors, quiròpters, rosegadors i lagomorfs, encara que algunes espècies de rosegadors siguin de mida gran (com el capibara o el castor). A Amèrica del Sud s'inclou també els tàxons pertanyents a la subclasse metateris.
En el registre fòssil és freqüent trobar jaciments en els que els únics tàxons representats són de mamífers de petita mida (micromamífers), a causa, principalment, de les especials condicions d'acumulació de restes (tafonomia), per exemple per l'activitat d'aus de presa (egagròpiles). Els paleomastòlegs també tendeixen a especialitzar-se (i en conseqüència les publicacions que produeixen) en funció de la mida dels objectes d'estudi (macro- o micromamífers), car les tècniques de prospecció/mostratge, extracció i preparació són molt diferents.
Els micromamífers fòssils, en conjunt, tenen una gran importància per la bioestratigrafia de les conques sedimentàries continentals del Terciari i com indicador paleoclimàtics.
Les poblacions de micromamífers sovint es troben a la base de la piràmide tròfica i són la font principal d'aliment de multitud de carnívors. A més, la seva elevada capacitat de reproducció fa que responguin ràpidament als canvis ambientals. Per això, el seu estudi ofereix dades d'utilitat sobre l'evolució dels ecosistemes i la seva adaptació al canvi climàtic. A Catalunya, el Museu de Ciències Naturals de Granollers va posar en funcionament, l'any 2008, un projecte de ciència ciutadana per al seguiment dels micromamífers comuns anomenat SEMICE, mitjançant la captura en viu i recaptura de rosegadors i insectivors.

## Referències

* ↑ «Projecte SEMICE».

## Bibliografia

* Delany, M.J. (1981[1974]). Ecología de los micromamíferos. Ediciones Omega, S.A. 72 págs ISBN 978-84-282-0642-6
* Sesé, C. (2006). «Los roedores y lagomorfos del Neógeno de España». Estudios Geológicos, 62(1): 429-480
# La inspiració. El gran Pirandello

La inspiració. El gran Pirandello (títol original, La stranezza) és una pel·lícula italiana de 2022 dirigida per Roberto Andò i protagonitzada per Toni Servillo, Salvatore Ficarra i Valentino Picone. S'ha doblat i subtitulat al català.
Ambientada en els anys 1920, aquesta pel·lícula d'època és una comèdia amb personatges irònics, en la qual el protagonista, Luigi Pirandello, es troba un dia amb una parella d'actors aficionats que es dediquen a la producció d'un espectacle.
El rodatge de la pel·lícula va tenir lloc principalment a Sicília, a les ciutats de Palerm, Catània, Trapani i Erice del 7 de febrer al 25 de març de 2022. El primer tràiler de la pel·lícula es va estrenar el 26 de setembre de 2022.

## Referències

* ↑ «La inspiració: El gran Pirandello». ésAdir. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ «A Catania le riprese del film "La Stranezza" con Salvo Ficarra e Valentino Picone».
* ↑ «La stranezza, il trailer del film con Toni Servillo e Ficarra & Picone».
# Diego Fernández de Córdoba y Zúñiga

Diego Fernández de Córdoba y Zúñiga (Orà, 1524-Arbeca, 27 de setembre de 1601) dit l'Africà (el Africano) per haver nascut a Orà, va ser un noble castellà, III marquès de Comares.
Fill de Luis Fernández Córdoba, marquès de Comares, i Francisca Fernández de Córdoba y de la Cerda. Va heretar tots els estats del seu pare, entre ells Lucena, Espejo i Chillón, a més de l'alcaidia dels donzells. Va ser nomenat també cavaller de l'orde del Toisó d'Or per Carles I l'any 1517. Va ser també conestable d'Aragó i governador i capità general d'Orà. Es va casar amb la duquessa Joana d'Aragó i de Cardona, noble que posseïa nombrosos títols i estats, el 1497.. Diego va ser un gran aficionat a les antiguitats i l'erudició

## Referències

* 1 2 «Fitxa de Diego Fernández de Córdoba» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli. Arxivat de l'original el 2016-06-16. [Consulta: 11 juny 2016].
* ↑ Soler Salcedo, 2009, p. 176.
* ↑ Vincencio de Vidania, 1696, p. 25.
* ↑ López de Cárdenas, 1777, p. 241-242.
* ↑ Ruano i Ribadas, 1779, p. 81 -82.
* ↑ Segons el testimoni de l'antiquari Juan Fernández Franco, home que va estar al servei del marquès,

## Bibliografia

* López de Cárdenas, Fernando Josef. Memorias de la ciudad de Lucena y su territorio (en castellà). Écija: Imprenta de Benito Daza, 1777.
* Ruano, Francisco; Ribadas, Juan. Casa de Cabrera en Córdoba (en castellà). Còrdova: Oficina de D. Juan Rodríguez, 1779.
* Soler Salcedo, Juan Miguel. Nobleza española: grandeza inmemorial (en castellà). Madrid: Visión Libros, 2009.
* Vincencio de Vidania, Diego. Al rey nuestro señor... (en castellà). Nàpols: Dominico Antonio Parrino i Miguel Luis Mucio, 1696.
# .co

.co és l'actual domini de primer nivell territorial (ccTLD) de Colòmbia. Actiu des de 1991, és administrat per la Universidad de los Andes.
Està administrat per .CO Internet S.A.S., una filial de Neustar des del 2014. A partir del 10 de juliol de 2010, no hi havia restriccions de registre als dominis .co de segon nivell; qualsevol persona o entitat del món pot registrar un domini .co.
Els registres només s'admeten al tercer nivell sota subdominis de segon nivell com com.co, org.co o edu.co. Un dels motius és per evitar hi hagi empreses que l'utilitzen e forma anàloga al domini .com (per companyia).

## Referències

* ↑ «GO.CO | Official Website for the .CO domain |Learn About .CO». [Consulta: 7 desembre 2024].
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Còrdas (Tarn i Garona)

Còrdas (en francès Cordes-Tolosannes) és un municipi francès situat al departament de Tarn i Garona i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 351 | 351 | 316 | 292 | 249 | 256 | 257 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2003 | Christian Salut |
| 2003-2008 | Agnès Beautes |
| 2008- | Christian Hurreau |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Flora (Aude)

Flora (en francès Floure) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.

## Referències

Viccionari
# Ugo Agostoni

Ugo Agostoni (Lissone, 27 de juliol de 1893 – Desio, 26 de setembre de 1941) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1911 i 1924. En el seu palmarès destaquen la Milà-Sanremo de 1914 i una etapa al Giro d'Itàlia de 1920.
Morí el 1941 després d'una operació quirúrgica i el 1946, al seu poble natal, es creà la Copa Agostoni en honor seu.

## Palmarès

* 1910 (amateur)
** 1r a la Gran Cursa del Segle
** 1r de la cursa Mar-Muntanya-Llac
* 1911
** Vencedor d'una etapa a la Roma-Nàpols-Roma
* 1912
** 1r al Giro de l'Emília
* 1914
** 1r a la Milà-Sanremo
* 1920
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultat al Giro d'Itàlia

* 1911. Abandona
* 1912. 2n de la classificació per equips, junt a Carlo Durando, Angelo Gremo i Domenico Alassia
* 1913. 11è de la classificació general
* 1914. Abandona
* 1919. 5è de la classificació general
* 1920. 7è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1921. Abandona
* 1922. Abandona
* 1923. Abandona

### Resultat al Tour de França

* 1912. Abandona (2a etapa)

## Vegeu també

* Copa Agostoni

## Referències

* ↑ «AGOSTONI Ugo». [Consulta: 4 desembre 2024].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Ugo AGOSTONI» (en italià). [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «Palmarès d'Ugo Agostoni (Ita)». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ Lissoni, Silvano «Due campioni nella leggenda, Ugo Agostoni e Isacco Mariani». Brianze, n. 58, juny2011, pàg. 30-35.

## Enllaços externs

* Palmarès d'Ugo Agostoni (francès)
# Col·lapse d'una societat

El col·lapse societari és la fi més o menys abrupta, o la desaparició, d'una cultura, a diferència del declivi o absorció gradual pròpia d'alguns pobles històrics. Una societat a la qual es considera que ha patit un col·lapse pot desaparèixer o tornar a la cultura o política, per exemple, d'un període anterior. Alguns factors que provoquen el col·lapse poden ser mediambientals; com el canvi climàtic, un desastre natural o períodes perllongats de mala collita, que poden fer disminuir dràsticament les possibilitats d'una comunitat i portar a la seva extinció; una epidèmia massiva; una invasió per part d'una altra civilització (el motiu més freqüent) o una revolució interna que canvia totalment la cultura, usualment per dominar un territori o per la seva gestió. L'aïllament i la sobrepoblació (malthusianisme) poden ser acceleradors del col·lapse.

## Vegeu també

* Capacitat de càrrega
* Col·lapsologia

## Referències

* ↑ Ben Ehrenreich «How Do You Know When Society Is About to Fall Apart?». , 04-11-2020.