OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mother, Jugs & Speed

Mother, Jugs & Speed és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Peter Yates, estrenada el 1976. La pel·lícula presenta el dia a dia difícil i mogut d'un grup de conductors d'ambulància de Los Angeles enfrontats a les situacions més divertides. Però el que és còmic, per desgràcia, voreja sovint el drama...

## Argument

L'empresa d'ambulàncies F+B està immersa en una batalla intensa amb la Unity Ambulance Company per guanyar un contracte pel servei d'ambulàncies a Los Angeles. El seu conductor estrella és "Mother" Tucker (Cosby), un talentós antiheroi que beu alcohol estant de servei, assetja monges, i es comporta descaradament cap a pràcticament tothom que troba, incloent-hi el seu company Leroy (Bruce Davison). En efecte, l'empresa sencera és una banda d'inadaptats, incloent-hi l'hipersexual John Murdoch (Larry Hagman), el seu company Walker (Michael McManus), l'estudiant de medecina Bliss (Allan Warnick), i el texà insolent "Rodeo" Moxey (Dick Butkus). La gestió del telèfon està en mans de Jennifer (Welch), que els conductors anomenen "Jugs" per la seva pitrera. Harry "Doughnut" Fishbine (Allen Garfield). Porta la companyia, utilitzant ocasionalment recursos sotamà per mantenir el flux d'ingressos.

## Repartiment

* Raquel Welch: Jugs (Jennifer)
* Bill Cosby: Mare
* Harvey Keitel: Tony Malatesta
* Allen Garfield: Harry Fishbine
* L.Q. Jones: Sergent Davey
* Bruce Davison: Leroy
* Dick Butkus: Rodeo
* Larry Hagman: Murdoch
* Severn Darden: Moran
* Toni Basil: Drogat
* Edwin Mills: Doctor
* Queenie Smith (no surt als crèdits): paper indeterminat

## Al voltant de la pel·lícula

El títol original "Mother, Jugs & Speed" designa amb el seu malnom els tres protagonistes principals de la pel·lícula, per respectivament interpretats Bill Cosby, Raquel Welch i Harvey Keitel: "Mother" és igualment l'abreviatura "black slang" (argot afroamericà) del molt vulgar "motherfucker". "Jugs" ("pits") designa sense elegància els grans pits de la secretària. Pel que fa a "Speed" ("velocitat"), el malnom fa alhora referència a la conducció ràpida del conductor d'ambulàncies i a la seva implicació no verificada en un tema de drogues.
# Nancy Drew

Nancy Drew és una pel·lícula estatunidenca de 2007 dirigida per Andrew Fleming, basada en el personatge de llibres "Nancy Drew". Els seus protagonistes són: Emma Roberts (Nancy), Max Thieriot (Ned), Josh Flitter (Corky) i Daniella Monet (Inga). Ha estat doblada al català.

## Argument

Nancy Drew és una noia molt apassionada pels misteris, de manera que sempre vol resoldre tota mena de secrets, de manera que ja és una estrella local a la seva ciutat. Però quan per assumptes de treball seu pare ella s'han de traslladar als Angeles, Califòrnia ella ha de començar una nova vida i nova escola. Però els misteris segueixen a Nancy a tots costats i en la seva nova casa es troba amb un cas que mai ha estat resolt: L'assassinat d'una famosa estrella de Hollywood. Això desperta l'interès de Nancy per resoldre aquest misteri i trobar l'assassí de la celebritat morta.

## Repartiment

* Emma Roberts: Nancy Drew
* Max Thieriot: Ned Nickerson
* Josh Flitter: Corky Veinshtein
* Daniella Monet: Inga
* Rachael Leigh Cook: Jane Brighton
* Tate Donovan: Carson Drew
* Amy Bruckner: Bess
* Kay Panabaker: George
* Kelly Vitz: Trish.
* David Doty: Pare Murphy
* Caroline Aaron: Barbara
* Marshall Bell: Leshing
* Cliff Bemis: Cap McGinnis
* Adam Clark: Sergent Billings
* Rich Cooper: Charlie
* Laura Harring: Dehlia Draycott

## Curiositats

* Abans de rebre el paper de Nancy Drew l'actriu Emma Roberts mai havia llegit un llibre sobre Nancy Drew.
* El cotxe de Nancy Drew en la pel·lícula és un Blue Nash Metropolitan descapotable.
* El director de la pel·lícula (Andrew Fleming) és una gran fanàtic dels llibres de Nancy Drew.
* Originalment l'actriu Amanda Bynes va ser considerada per al paper de Nancy Drew.
* Igual que en els llibres, Nancy Drew té 16 anys en la pel·lícula. Va tenir gran des del primer llibre publicat el 1930, fins a 1950, on la seva edat va canviar a 18.
* La vella mansió de Dehlia Draycott en la pel·lícula és una creació del director a partir de les mansions que apareixen en els llibres de Nancy Drew: The Hidden Staircase i The Secret in the Old Attic.
* Aquesta pel·lícula no va ser basada en un llibre de Nancy Drew, però diverses de les escenes de la pel·lícula recorden parts descrites en els llibres.

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Nancy Drew». [Consulta: 2018-12-].
* ↑ «Nancy Drew» (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* Página oficial de la película
* Página oficial del soundtrack de la película (banda sonora)
* MySpace Oficial de la Película
* MySpace Oficial del soundtrack
# Sent Martin de Valgalga

Sent Martin de Valgalga (en francès Saint-Martin-de-Valgalgues) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Lo Chambon (Gard)

Lo Chambon (en francès Chambon) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Monts (Gard)

Monts (en francès Mons) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Kaarlo Soinio

Kaarlo "Keppari" Kyösti Soinio (Hèlsinki, 28 de gener de 1888 – Hèlsinki, 24 d'octubre de 1960) va ser un futbolista i gimnasta finlandès que va competir durant els primers anys del segle xx. Era germà del també futbolista Eino Soinio.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del concurs complet per equips.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, va disputar la competició de futbol, on quedà quart amb la selecció finlandesa.

## Referències

* 1 2 3 «Elis Sipilä Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 14 novembre 2015].
# La gla i la carbassa

La gla i la carbassa és el nom d'una història publicada en 1678 dins el segon volum que aplega les faules de Jean de La Fontaine.

## Argument

Un pagès qüestiona els designis de Déu, veient la diferència entre un gla i una carbassa i els arbres o plantes que els fan créixer. Creu que seria millor que un gros arbre donés carabasses i una planta amb una feble tija fos la llar de llavors més petites. Una tarda mentre fa la migdiada li cau al cap una gla i comprova que tot és com ha de ser.

## Anàlisi

La lliçó de la faula és que no s'han de qüestionar les decisions divines o el món tal com està fet. Dins del món anglosaxó, però, s'ha volgut llegir com una prova del disseny intel·ligent i un atac a l'ateisme, malgrat el to irònic de la faula original, similar a altres relats de temes afins.

## Referències

* ↑ Jayne Elizabeth Lewis, The English Fable: Aesop and Literary Culture, 1651-1740, Cambridge University 1996
# Nevada-tan

Nevada-tan és el nom pel qual es va conèixer una estudiant japonesa, el nom veritable de la qual és Natsumi Tsuji, que va assassinar una companya a 2004. Nevada-tan tenia aleshores 11 anys i la seva víctima 12.
L'homicidi va tenir lloc l'1 de juny de 2004 a una escola primària de Sasebo (Prefectura de Nagasaki). La gola i els braços de la víctima havien estat esberlats amb un cúter. Des de llavors s'ha convertit en un fenomen d'internet.
Poc després que es publiqués una fotografia presa de la nena aquest mateix dia, van aparèixer les primeres historietes en què es representava a Nevada-tan amb un jersei esportiu amb la inscripció «NEVADA». La fotografia era una presa de tota la classe, assassina i en la qual portava un jersei esportiu amb aquesta mateixa inscripció. Com la llei japonesa prohibeix la publicació dels noms dels menors implicats en delictes, el veritable nom de la nena no va aparèixer a la premsa, i va ser la inscripció de NEVADA la qual va passar a donar-li nom a internet. El sufix -tan significa "petita", també es va usar la forma "Nevada-Chan" que és un sufix de significat afectuós / familiar "petit" -chan.
L'agressora va ser traslladada al setembre de 2004 des del reformatori en el qual es trobava reclosa a la presó de Ujiie, a la Prefectura de Tochigi. La institució és l'única presó de dones en tot el Japó en la qual les recluses poden ser posades en règim d'aïllament.

## Referències

* ↑ «Japan in shock at school murder» (en anglès). BBC.
* ↑ «nevada-top». Arxivat de l'original el 2009-03-17. [Consulta: 11 desembre 2017].
# Noturins

Els noturins (Nothurinae) o rincotins (Rhynchotinae) són una de les dues subfamílies en què habitualment hom classifiquin els tinamús. De vegades conegudes com a tinamús de terres àrides, habiten normalment a turons i planures àrides, més que no pas als medis boscosos que són l'hàbitat de l'altra subfamília, els tinamins (Tinaminae).

## Llista de gèneres

Conté sis gèneres amb 18 espècies vives, segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.8, 2011):
* Gènere Rhynchotus, amb dues espècies.
* Gènere Nothoprocta, amb 6 espècies.
* Gènere Nothura, amb 5 espècies.
* Gènere Taoniscus, amb una espècie: el tinamú nan (T. nanus)
* Gènere Eudromia, amb dues espècies.
* Gènere Tinamotis, amb dues espècies.

## Referències

* 1 2 Els noturins a Tree of Live 09-06-2011
* ↑ Els rincotins a ADW Rev. 09-06-2011
* ↑ Michael Hutchins; Jerome A. Jackson; Walter J. Bock i col. Grzimek's Animal Life Encyclopedia. 8 Birds I Tinamous and Ratites to Hoatzins. (2 ed.). Farmington Hills, MI: Gale Group. pp. 57–67. ISBN 0 7876 5784 0.
# Marc Wright

Marc Snowell Wright (Chicago, Illinois, 21 d'abril de 1890 - Reading, Massachusetts, 5 d'agost de 1975) va ser un atleta estatunidenc, especialista en salt de perxa, que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics, d'Estocolm, on disputà la prova del salt de perxa del programa d'atletisme. En ella guanyà la medalla de plata amb un millor salt de 3m 85cm, empatat amb el seu compatriota Frank Nelson, deu centímetres menys que Harry Babcock, medalla d'or.
Als Trials de classificació pels Jocs de 1912 havia establert un nou rècord mundial de salt de perxa, en superar el llistó situat a 4m 02cm. Amb aquest salt es convertia en el primer home en superar els 4 metres en la història. Mai guanyà cap campionat nacional. El rècord no fou millorat fins al 1920, quan Frank Foss saltà 4m 09cm.
Wright es graduà al Dartmouth College el 1913.

## Referències

* 1 2 «Frank Nelson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «12th IAAF World Championships In Athletics: IAAF Statistics Handbook. Berlin 2009.» (pdf) p. Pages 546, 555–6. Monte Carlo: IAAF Media & Public Relations Department, 2009. Arxivat de l'original el 23 novembre 2012. [Consulta: 5 agost 2009].
* ↑ «Men's Track & Field Olympians». Big Green Sports. [Consulta: 10 desembre 2006].
# Ferrandina Enriqueta de Stolberg-Gedern

Ferrandina Enriqueta de Stolberg-Gedern (en alemany Ferdinande Henriette zu Stolberg-Gedern) va néixer a Gedern (Alemanya) el 2 d'octubre de 1699 i va morir a Starkenburg el 31 de gener de 1750. Era una noble alemanya, filla del comte Lluís Cristià de Stolberg-Gedern (1652-1710) i de la princesa Cristina de Mecklenburg-Gustrow (1663-1749).

## Matrimoni i fills

El 15 de desembre de 1719 es va casar a Gedern amb el comte Jordi August d'Erbach-Schönberg (1691-1758), fill del comte Jordi Albert II d'Erbach-Fürstenau (1648-1717) i d'Anna Dorotea de Hohenlohe-Waldenburg (1656-1724). El matrimoni va tenir dotze fills:
* Cristina (1721-1769), casada amb el comte Enric XII de Reuss-Schleiz (1716-1784).
* Jordi LLuís II (1723-1777), casat amb la princesa Frederica de Holstein-Sonderburg-Plön.
* Francesc Carles (1724-1788), casat amb la comtessa Augusta Carolina d'Isenburg.
* Cristià Adolf, nascut i mort el 1725.
* Carolina Ernestina 1727-1796), casada amb Enric XXIV de Reuss-Ebersdorf (1724-1779).
* Cristià (1728-1799)
* Augusta Frederica (1730-1801), casada amb el comte Cristià de Giech-Wolfstein.
* Jordi August (1731-1799)
* Carles (1732-1816), casat amb Maria Josefina Victòria Zadubska (1757-1787).
* Frederic (1733-1733)
* Lluïsa Elionor (1735-1816), casada amb el comte Leopold Casimir de Rechteren.
* Casimir (1736-1760)
* Gustau Ernest (1739-1812), casat amb la princesa Enriqueta de Stolberg-Stolberg (1753-1816).

## Enllaços externs

* Roots Web
* Royalty Pages Arxivat 2011-06-10 a Wayback Machine.
* http://awt.ancestrylibrary.com
# Francisco Cabarrús

Francisco Cabarrús Lalanne (Baiona, Iparralde, 1752 - Sevilla, 27 d'abril de 1810), fou un financer d'origen francès naturalitzat espanyol.
Les seves qualitats per les finances i la seva visió il·lustrada de la societat l'ajudaren a guanyar-se l'amistat de Gaspar Melchor de Jovellanos i dels comtes de Campomanes, Floridablanca i Aranda. A Cabarrús es va deure la idea d'emetre vals reials per fer front a les despeses de la guerra amb Regne Unit (1779-1783), i en 1782 el projecte de creació del Banc de San Carlos, primer banc nacional espanyol. En 1789 Carles IV li va atorgar el títol de comte de Cabarrús.
Va crear també la Companyia de Comerç de les Filipines i va iniciar el Canal de Cabarrús, avui dia Canal d'Isabel II. Es va interessar també en diversos projectes per a l'obertura de canals de navegació, que mai es van completar. Un d'ells va ser el Canal de Guadarrama, amb la pretensió d'obrir una via navegable des de Madrid fins a l'Atlàntic, via la connexió amb el Guadalquivir. Igualment es va interessar per fer navegable el riu Llobregat a Barcelona i així donar impuls a la zona, seguint els bons resultats obtinguts a França amb el canal del Midi i el canal del Llenguadoc.
La seva carrera es va veure alterada per l'enemistat amb importants personatges polítics. Qüestionat per les seves idees i per un suposat frau, va ser empresonat el 1790. Dos anys més tard, quan va recobrar la llibertat, va tornar a ocupar alts càrrecs durant els regnats de Carles IV i Josep I Bonaparte. En 1809 Josep Bonaparte el va nomenar Cavaller Gran Banda de l'Orde Reial d'Espanya, màxim rang de la màxima condecoració que podia lluir un afrancesat.
Va morir a Sevilla el 1810, sent ministre de Finances amb Josep I Bonaparte. Va ser enterrat en la Capella de la Concepció de la catedral de Sevilla, en panteó proper al del Comte de Floridablanca. En 1814, acabada la Guerra del Francès, el seu cadàver va ser exhumat i precipitats els seus ossos en la fossa comuna del Pati dels Tarongers, on s'enterrava als reus de pena capital. Segons altres versions, els seus ossos van ser llançats al Guadalquivir.

## Enllaços externs

* "Francisco Cabarrús" Juan Pedro Rodríguez Hernández Arxivat 2009-09-14 a Wayback Machine.
# James Edward Smith

Sir James Edward Smith (Norwich, 2 de desembre del 1759 - 17 de març del 1828) fou un botànic anglès, fundador de la Societat Linneana de Londres.
Smith va néixer a Norwich el 1759, fill d'un adinerat comerciant de llana. A principis de la dècada dels 1780 assistí a la Universitat d'Edimburg, on estudià química amb Joseph Black i John Walker com a professors. Després es traslladà a Londres el 1783 per continuar-hi els seus estudis. Smith era amic de Sir Joseph Banks, a qui li havia ofert la col·lecció sencera de llibres, manuscrits i espècimens de l'historiador natural i botànic suec Carl von Linné, després de la mort del seu fill Carl von Linné el Jove. Banks no acceptà l'oferiment, però Smith la comprà pel preu d'oferta de 1.000£; la col·lecció arribà a Londres el 1784. El 1786 Smith fou escollit membre de la Royal Society.
Entre el 1786 i el 1788, Smith realitzà el Grand Tour pels Països Baixos, França, Itàlia i Suïssa, visitant-hi altres botànics, galeries d'art i herbolaris. Fundà la Societat Linneana de Londres el 1788, convertint-se'n en el seu primer president, plaça que ocupà fins que morí. Tornà a Norwich per viure-hi fins al 1796, portant-hi la col·lecció linneana completa. La seva biblioteca i col·leccions botàniques varen adquirir fama a Europa i foren visitades per nombrosos entomòlegs i botànics de tot el continent. El 1797 publicà The Natural History of the Rarer Lepidopterous Insects of Georgia, el primer llibre sobre insectes dels Estats Units. Incloïa il·lustracions i notes de John Abbot i descripcions de Smith sobre noves espècies basades en els dibuixos d'Abbot.
Smith passà els últims trenta anys de la seva vida escrivint llibres i articles sobre botànica. Les seves obres inclouen Flora Britannica i The English Flora (4 volums, 1824-1829). Va contribuir amb 3.348 articles per a la Cyclopaedia d'Abraham Rees entre el 1808 i el 1819, després de la mort del capellà William Word, qui havia començat el treball. En morir Smith, la col·lecció linneana i altres de les seves col·leccions foren comprades per la Societat Linneana pel preu de 3.150£.

## Vegeu també

* John Abbot.
# Scream 3

Scream 3 és la tercera part de la saga Scream. Es va estrenar el 2000 i va suposar una gran protesta dels fans, ja que l'acció no transcorria a Woodsboro i va rebre males crítiques. El gran canvi va ser per la substitució del guionista Kevin Williamson, pel guionista Ehren Krüeger el qual va voler situar els protagonistes a Hollywood.
Però la recaptació no va anar molt malament, ja que al primer dia va recaptar 32 milions i en total va recaptar 89 milions, tot i ser mal rebuda pels fans i pels crítics cinematogràfics.

## Argument

La Sidney viu amagada de la civilització amb el seu pare, mentre es prepara l'última pel·lícula "Stab" a Hollywood. Però algú torna a assassinar, i en aquest cas, assassina per l'ordre de les víctimes que van apareixent a "Stab 3". Això farà que Sidney hagi de sortir del seu amagatall i enfrontar-se finalment amb el nou assassí.

## Resum de la pel·lícula

La pel·lícula comença amb la mort de Cotton Weary i la seva dona. L'endemà, Gale es troba al plató de "Stab 3" i descobreix que Dewey és el guardaespatlles de l'actriu que interpreta el paper de Gale a "Stab", la Jennifer. Però la següent víctima és una noieta i juntmanet amb el seu cadàver, troben una fotografia de Maureen Prescott, igual que als cadàvers de Cotton Weary i la seva dona. Gale espia a Dewey i Jennifer, i mentrestant maten a un guardaespatlles i a un actor, Tom, el qual mor en una explosió. I tornen a trobar una altra fotografia. El detectiu Kinckaid investiga el cas i Sidney surt del seu amagatall quan s'adona que l'assassí sap on s'amaga. Mentrestant, Sidney és atacada de nou per Ghostface i Jennifer i Gale descobreixen que Maureen va ser actriu.
A l'acte final, tots els protagonistes són atrapats dintre una mansió en la qual moren Jennifer, Angelina i Tyler (dos actors de "Stab"). Finalment, Sidney els va a rescatar i és tancada a una habitació on confronta amb l'assassí, que resultava ser Roman, el director de "Stab 3". Sidney és disparada, però portava una armilla antibales i sobreviu. Sidney, Gale, Dewey i el detectiu Kincaid s'amaguen a l'amagatall de Sidney deixant enrere a Hollywood.

## Repartiment

| David Arquette: Dewey Riley Neve Campbell: Sidney Prescott Courteney Cox: Gale Weathers Patrick Dempsey: Detectiu Mark Kinkaid Parker Posey: Jennifer Jolie Scott Foley: Roman Bridger Jenny McCarthy: Sarah Darling Deon Richmond: Tyson Fox Emily Mortimer: Angelina Tyler Matt Keeslar: Tom Prinze Patrick Warburton: Steven Stone | Liev Schreiber: Cotton Weary Jamie Kennedy: Randy Meeks Heather Matarazzo: Martha Meeks Roger L. Jackson: Ghostface (veu) Carrie Fisher: Bianca Burnette Kelly Rutherford: Christine Hamilton Lance Henriksen: John Milton Kevin Smith: Silent Bob Jason Mewes: Jay Matthew Lillard: Stu Macher Skeet Ulrich: Billy Loomis |

## Vegeu també

* Scream (pel·lícula de 1996)
* Scream 2
* Scream 4
* Scream VI
# John Whitaker

John T. Whitaker (Birmingham, 9 d'abril de 1886 – Birmingham, 1977) va ser un gimnasta artístic anglès que va competir a començament del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou vuitè en la prova del concurs complet per equips del programa de gimnàstica.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, va guanyar la medalla de bronze en el concurs complet per equips, mentre fou vint-i-unè en la prova del concurs complet individual, ambdues del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «John Whitaker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de novembre 2012. [Consulta: 21 setembre 2016].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
# Auriça

Aurice (en francès Aurice) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 509 | 541 | 543 | 549 | 610 | 633 | 649 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2008 | Henri Dauga | |
| 2008- | Francis Cazaux | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 desembre 2010].
# Manuel Pessanha Lelé

Manuel Pessanha, més conegut com Lelé, fou un futbolista brasiler de la dècada de 1940.
Fou internacional amb la selecció del Brasil entre 1940 i 1945, i formà part de la selecció al Campionat Sud-americà de futbol de 1946.
Destacà a la davantera del club Madureira, on juntament amb Isaias i Jair Rosa Pinto formó un trio d'atac conegut amb el sobrenom Os Três Patetas. Més tard destacà al Vasco da Gama, on jugà 188 partits i marcà 153 gols.

## Palmarès
### Vasco da Gama

* Campionat carioca: 1945, 1947
* Campionat Sud-americà de Campions: 1948
* Taça Centenários de Portugal: 1947
* Torneio Início do Rio de Janeiro: 1944, 1945 e 1948
* Torneio Relâmpago: 1944 e 1946
* Torneio Municipal de Futebol do Rio de Janeiro: 1944, 1945, 1946 e 1947
* Torneio Gérson dos Santos Coelho: 1948

### São Paulo

* Campionat paulista: 1948 e 1949

### Ponte Preta

* Campionat campineiro: 1951
* Campionat paulista de l'interior: 1951

### Selecció carioca

* Campionat brasiler de seleccions estatals: 1943, 1944 e 1946

### Selecció brasilera

* Copa Roca: 1945

## Referències

* ↑ «Manoel Pessanha». worldfootball.net. [Consulta: 5 juliol 2021].
* ↑ «South American Championship 1946». RSSSF. [Consulta: 5 juliol 2021].
* ↑ «LELÉ, O CANHÃO DA COLINA». Museu da Pelada, 10-08-2021. [Consulta: 26 maig 2024].
# Acanthophis

Acanthophis és un gènere de serps, de la família dels elàpids, extremadament verinoses. Comunament cridades escurçons de la mort tot i que no estan pas relacionades amb els escurçons (vipèrids).
Són natives d'Austràlia, Nova Guinea i d'altres illes properes. Són entre les més verinoses del món. El nom del gènere és format dels mots de l'antic grec ἄκανθα (àcantha) "espina" i ὄφις (óphis) "serp", referint-se a l'espina en la cua de l'escurçó de la mort.

## Taxonomia

El gènere Acanthophis inclou vuit espècies:
* Acanthophis antarcticus (Shaw, 1802)
* Acanthophis cryptamydros Maddock et al., 2015
* Acanthophis hawkei Wells & Wellington, 1985
* Acanthophis laevis Macleay, 1877
* Acanthophis praelongus Ramsay, 1877
* Acanthophis pyrrhus Boulenger, 1898
* Acanthophis rugosus Loveridge, 1948
* Acanthophis wellsei Hoser, 1998

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Iolana

Iolana és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels licènids (Lycaenidae), subfamília poliommatins, present als Països Catalans.

## Llista d'espècies

* Iolana alfierii Wiltshire, 1948 - D'Egipte.
* Iolana andreasi Sheljuzhko, 1919 - De l'Iran.
* Iolana gigantea Grum-Grshimailo, 1885 - De l'Afganistan i el Pakistan.
* Iolana iolas Ochsenheimer, 1816 - De l'Àfrica del nord, Europa i Orient Mitjà.
Espècies per confirmar:
* Iolana arjanica Rose, 1979
* Iolana gilgitica Tytler, 1926
* Iolana kermani Dumont Dominique, 2004

## Referències

* ↑ «Iolana Bethune-Baker, 1914» (en castellà). GBIF. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Iolana». Funet. [Consulta: 26 març 2022].