OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Karamanlı Mehmed Paixà

Karamanlı Mehmed Paixà (o Nishandj Karamani Mehmed Pasha) fou gran visir otomà del 1476 al 1481, i historiador.
Es va criar a Konya i ja més gran va exercir diversos càrrecs arribant al rang de visir el 13 de setembre de 1458. Fou nomenat gran visir el maig de 1476 després de la revocació de Gedik Ahmed Pasha. Va promoure la política de Mehmet II i va crear la institució dels kadi askers (jutges suprems), un per Rumèlia i un per Anatòlia, i va crear el sistema de terres en timar, concedides a individuals pel seu manteniment mentre servien a l'exèrcit. Va donar suport com a successor al príncep Gem (que era governador de Karaman) en contra del príncep Baiazet. El 1481 va acompanyar al sultà a la darrera campanya quan va morir a Maltepe, i va amagar la mort del sultà (3 de maig de 1481) avisant només a Gem i Baiazet. Va portar el cadàver en secret a Istanbul i pretenia impedir que es pogués arribar a la ciutat i se sabés la mort del sultà abans d'arribar Gem, però finalment es va saber i els geníssers van començar l'agitació que va derivar en revolta; Karamani fou perseguit a la seva residència i assassinat (4 de maig de 1481). Gem no va arribar fins al dia 7.
Va escriure una història de l'imperi de la fundació el 1451, i una altra del 1451 al 1480.

## Referències

* Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volum 1 a 18
Gran visir otomà :
# William Laud

William Laud (Reading, 7 d'octubre de 1573 - Londres, 10 de gener de 1645) fou un eclesiàstic anglès. Ordenat sacerdot el 1601, fou bisbe de Londres (1628) i canceller d'Oxford (1630) abans de ser consagrat com a arquebisbe de Canterbury en 1633. Fou empresonat a la Torre de Londres i posteriorment decapitat, com a part de la Guerra Civil Anglesa pel seu suport al rei Carles I d'Anglaterra.

## Referències

* ↑ «William Laud».

## Vegeu també

* Guerres episcopals
# Ribennas

Ribennas (en francès Ribennes) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Friedrich August von Alberti

El Dr. Friedrich August von Alberti (Stuttgart, 1795 - Heilbronn, 1878) fou un geòleg alemany que va reconèixer la uniformitat de tres estrats característics que componen el període Triàsic (del llatí trias, que vol dir "tríada"), en un assaig del 1834; Monographie des Bunten Sandsteins, Muschelkalks und Keupers, und die Verbindung dieser Gebilde zu einer Formation ("Monogràfic sobre el gres acolorit, el guix i els esquistos, i la unió d'aquests components en una formació"). A partir dels fòssils que contenien les tres capes diferents, von Alberti va deduir que pertanyen a una sola formació, el que avui en dia s'anomena un "sistema".
Va créixer a Stuttgart, on va anar a l'Escola Militar. Després de l'Escola Militar, va anar a Rottweil, una petita ciutat, 100 km al sud de Stuttgart. Va aprendre el sistema de processament de la sal i esdevingué un tècnic de la salinització, i en poc temps va anar ascendint.
El 1823, se li va acudir minar en busca de sal a Rottenmünster. Vuit mesos més tard, el seu projecte tingué èxit i trobaren sal. El que ho fa especial és que mai ningú havia pensat que en aquell lloc hi pogués haver sal.
Von Alberti es comprà una casa a Rottenmünster i hi visqué entre el 1829 i el 1853. Mentre hi visqué, va treballar per a dues companyies de sal. Quan es va jubilar, es va mudar a Heilbronn, on prengué un càrrec com a assessor, tècnic de la sal i geòleg. Tenia grans habilitats pel que fa al gres i la pedra calcària. Va descobrir que si es troba una combinació d'aquests dos tipus de roca, sempre hi haurà sal. Va escriure llibres sobre la seva experiència en la detecció i extracció de sal.
Va inventar un métode d'extracció de sal consistent en bombar aigua dins la mina. Quan l'aigua salada arribava a la superfície, simplement s'esperava que l'aigua s'assequés per després recollir la sal.
La Eberhard Karls Universität de Tübingen el va nomenar Doctor Honoris Causa pels seus èxits en la indústria salina. La ciutat va donar el seu nom a un carrer.
La gent el tenia molt en consideració per la seva personalitat, la seva alegria i el fet que era molt obert i honest amb tothom. Quan va morir, sa família va romandre a Rottweil.

## Enllaços externs

* Museu de la sal a Rottweil, Alemanya Arxivat 2005-05-14 a Wayback Machine.
* Manfred Stephan, introducció al llibre Monographie des Bunten Sandsteins...
# Pelahiga

Pelahiga (en francès Pellefigue) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 181 | 183 | 148 | 129 | 88 | 102 | 116 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Sancerry | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 7 agost 2010].
# Alexandre I de Kakhètia

Alexandre I fou rei de Kakhètia del 1476 al 1511. Nascut el 1445 era el fill gran de Jordi I de Kakhètia (VIII de Geòrgia). Associat al tron el 1460 va succeir al pare 1476 i aviat va acceptar la sobirania otomana. Geòrgia el va reconèixer com a independent el 1490. Es va casar abans del 23 de gener del 1479 amb Anna Tinatina, filla de Beena Irubakidze Xolokashvili, príncep de Satxolakao. Va ser assassinat pel seu fill Jordi el 27 d'abril de 1511. L'assassí el va succeir.

## Referències

* Genealogia
Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# La Faja de Sent Julian

La Faja de Sent Julian (en francès La Fage-Saint-Julien) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# El Pujol de Muntanya

El Pujol de Muntanya, conegut com a Pujol de Guenaumons durant l'edat mitjana, és una masia situada al municipi de Viladrau, a la comarca catalana d'Osona.

## Referències

* ↑ «El Pujol de Muntanya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Hendrikus van de Sande Bakhuyzen

Hendrikus van de Sande Bakhuyzen (La Haia, 2 de gener de 1795 – 12 de desembre de 1860) fou un pintor holandès, conegut pels seus paisatges i marines.
La seva muller va ser Sophia Wilhelmine Kiehl (1804 – 1881). El seu fill, Julius van de Sande Bakhuyzen (1835 – 1925), fou també un pintor conegut. La seva filla, Gerardine Jacoba van de Sande Bakhuyzen (1826 – 1895), va ser també una pintora de natures mortes, flors, i fruita; es quedà soltera.

## Enllaços externs

* Pintures a l'oli de Hendrikus van den Sande Bakhuyzen a 1st-art-gallery.com
* Sande Bakhuyzen, Hendrikus van de a Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie
# Pompiac

Pompiac (en francès Pompiac) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 150 | 139 | 135 | 126 | 146 | 144 | 165 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Daubert | |
| 2008- | Bernard Daubert | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# El carrer gran

El carrer gran (original: The Big Street) és una pel·lícula de Irving Reis rodada el 1942, amb Henry Fonda. Ha estat doblada al català.

## Argument

És la història d'amor entre A. Pinkerton (àlies Little Pinks: Henry Fonda), cambrer en un music hall i la seva cantant estrella Gloria Lyons (Her Highness : Lucille Ball). A Pinks li agrada secretament Glòria, mantinguda pel patró del local, Case Ables (Barton MacLane), fins al dia en què es troba a l'hospital per una caiguda provocada per Ables, gelós d'un ric ociós, Decatur Reed (William T. Orr) a punt de deixar-lo.
Pinks posarà tot el seu temps i els seus diners, amb l'ajuda dels seus amics, a intentar cuidar Glòria, que venera sempre com "la seva altesa", després fer-li veure la vida sota un prisma menys fosc i mantenir les seves esperances de curació quan ella s'instal·la a casa seva, tot tractant-lo com un criat. Per a ella i sense una paraula d'agraïment - ni per als seus amics i la seva amiga Violeta (Agnes Moorehead) que tracta amb menyspreu - ell anirà a Florida empenyent la seva cadira de rodes, es convertirà en lladre i organitzarà una vesprada en honor d'una misteriosa princesa, amb l'ajuda d'alguns amics malfactors, per fer-li trobar una mica de la vivor d'abans, i evitar que mori de tristesa (de paranoia). Pinks, acusat d'un robatori de joies, aconsegueix posar al seu costat la policia (Ables és al capdavant d'una estafa en la seguretat per a les joies robades) i un ric marit a qui ha mostrat el seu infortuni conjugal. La sala aplaudeix l'última cançó de Glòria i Pinks esbossa un ball portant-la en els seus braços. Ella fa llavors tres passos, primer pas cap a la seva curació... i mor als seus braços.

## Repartiment

* Henry Fonda: Little Pinks
* Lucille Ball: Gloria Lyons
* Barton MacLane: Case Ables
* Eugene Pallette: Nicely Nicely Johnson
* Agnes Moorehead: Violette Shumberg
* Marion Martin: Mimi Venus
* George Cleveland: Coronel Samuel Venus
* William T. Orr: Decatur Reed
* Ray Collins
* Sam Levene

## Al voltant de la pel·lícula

Inicialment pensats per Charles Laughton i Carole Lombard (que morirà en un accident d'avió abans de l'estrena de la pel·lícula), els papers van ser proposats a Henry Fonda, dos anys després d'El raïm de la ira, entre nombrosos papers de boy scout i d'amant embalbits, i Lucille Ball, amiga de Carole Lombard (i examant de Henry Fonda, que no apreciava gaire la seva companya de llavors). Aquesta pel·lícula menor era per a ell la persecució d'una filmografia prestigiosa, per a ella un dels seus principals papers abans de ser desposseïda de l'estudi alguns anys més tard.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El carrer gran. esadir.cat.
* ↑ «The Big Street». The New York Times.
# Sent Pau de la Còsta

Sent Pau de la Còsta (en francès Saint-Paul-la-Coste) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Montblanc (Gers)

Montblanc (en francès Monblanc) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 300 | 288 | 270 | 276 | 251 | 286 | 344 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Ribes | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Fabricant l'home perfecte

Fabricant l'home perfecte (títol original: Making Mr. Right) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Susan Seidelman i estrenada l'any 1987. Ha estat doblada al català

## Argument

Frankie Stone és una cotitzada assessora d'imatge de personatges famosos. Un dia rep una oferta poc usual: idear la campanya d'Ulysses, un androide d'última generació, dissenyat per realitzar viatges espacials i creat al gust de Jeff Peters.

## Repartiment

* John Malkovich: Dr.Jeff Peters / Ulysses
* Ann Magnuson: Frankie Stone
* Glenne Headly: Trish
* Ben Masters: Steve Marcus
* Laurie Metcalf: Sandy
* Polly Bergen: Estelle Stone
* Harsh Nayyar: Dr. Ramdas
* Hart Bochner: Don
* Susan Berman: Ivy Stone
* Polly Draper: Suzy Duncan
* Christian Clemenson: Bruce
* Merwin Goldsmith: Moe Glickstein
* Sid Raymond: Manny
* Sidney Armus: Jeweler
* Robert Trebor: Tux Salesman

## Referències

* ↑ esadir.cat. Fabricant l'home perfecte. esadir.cat.
* ↑ «Making Mr. Right». The New York Times.
# Deuce Bigalow: Gigoló europeu

Deuce Bigalow: Gigoló europeu (títol original: Deuce Bigalow: European Gigolo) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mike Bigalow. l'any 2005. És la continuació de Deuce Bigalow: Male Gigolo, estrenada l'any 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

Deuce Bungalow és convidat pel seu amic proxeneta TJ Hicks a Amsterdam. Accepta de bon grat la invitació, ja que acaba de provocar una massacre involuntària en un club de natació per a cecs. Va doncs als Països-Baixos emportant-se la cama artificial de la seva dona morta a Malibu d'un atac de tauró feia alguns mesos. A Amsterdam, Deuce descobreix la ciutat, les seves prostitutes i els seus coffee shops, TJ Jicks li presenta alguns dels seus amics gigolós entre els quals Heinz Hummer. S'assabenta, que un assassí de gigolós és en aquest moment a la ciutat. Passejant-se pels carrers, percep Heinz Hummer inanimat mentre una silueta femenina revestida d'un abric lleopard s'escapa al fons. Pensant que està drogat, transporta el cos fins a la barcassa de TJ Hicks, aquest comprova que està mort i està per treure's de sobre el cos tirant-lo a l'aigua. Però en aquest moment precís passa un vaixell de turistes que el fotografia obrint la bragueta del cadàver. Per a la policia i la premsa, és doncs clar: TJ Hicks és l'assassí del gigoló. Aquest últim és obligat a amagar-se i Deuce Bigalow intenta provar la seva innocència. Paral·lelament Deuce coneix Eva, la neboda del comissari encarregat de la investigació, aquesta pateix un trastorn obsessiu compulsiu, i un petit idil·li comença entre ells dos. Després d'haver presenciat un congrés del sindicat dels gigolós, Deuce arriba a procurar-se la llista de les últimes clientes dels gigolós assassinats. Amb l'ajuda de TJ Hicks disfressat, va a visitar-les unes després de les altres però no troba l'assassí.

## Repartiment

* Rob Schneider: Deuce Bigalow
* Eddie Griffi: T.J. Hicks
* Jeroen Krabbé: Gaspar Voorsboch
* Til Schweiger: Heinz Hummer
* Carlos Ponce: Rodrigo
* Hanna Verboom: Eva
* Alex Dimitriades: Enzo Giarraputo
* Kostas Sommer: Assapopoulos Mariolis
* Federico Dordei: Mahmoud
* Oded Fehr: Antoine Laconte
* Norm MacDonald: Earl McManus (no surt als crèdits)
* Adam Sandler: Javier Sandooski (no surt als crèdits)
* Monika Kuczewska: La presentadora del temps (no surt als crèdits)

## Crítica

* "'Deuce Bigalow' és extremadament dolenta, com si volgués fer patir a l'audiència. El millor de la pel·lícula és que només dura 75 minuts."
* "'Deuce Bigalow 2' està més centrada i és més divertida que l'original (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
* "És una successió de bromes sobre penis, pets, postures sexuals, homofòbia, coprofàgia... totes elles mal expressades i gens divertides."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >Deuce Bigalow: Gigoló europeu». [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ «Deuce Bigalow: European Gigolo» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Ebert, Roger. «Deuce Bigalow: European Gigolo». rogerebert.com.
* ↑ Hewitt, Chris. «Deuce Bigalow: European Gigolo». Empire.
* ↑ French, Philip. «Deuce Bigalow: European Gigolo». The Guardian.
# Pebeas

Pebeas (en francès Pébées) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 74 | 63 | 46 | 68 | 66 | 67 | 88 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Moïse Albert | |
| 2008- | Michel Steffen | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Miami blues

Miami Blues és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Armitage, estrenada l'any 1990, amb Alec Baldwin, Fred Ward, Jennifer Jason Leigh i Charles Napier als papers principals. Es tracta d'una adaptació de la novel·la policíaca Miami Blues de l'escriptor americà Charles Willeford. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'ex pres i lladre professional Frederick J. Frenger Jr. (Alec Baldwin) s'instal·la a Miami. Coneix Susie Waggoner (Jennifer Jason Leigh), una antiga prostituta. A l'aeroport, Frenger amaga la identificació i la pistola del sergent Hoke Moseley (Fred Ward). Es fa llavors passar per un policia de la ciutat per cometre les seves malifetes. Furiós, Moseley es llança a la seva persecució.

## Repartiment

* Alec Baldwin: Frederick J. Frenger Jr.
* Jennifer Jason Leigh: Susie Waggoner
* Fred Ward: Sergent Hoke Moseley
* Charles Napier: Sergent Bill Henderson
* Nora Dunn: Ellita Sanchez
* Obba Babatundé: Blink Willie
* Jose Perez: Pablo
* Paul Gleason: Sergent Frank Lackley
* Martine Beswick
* Buddy Joe Hooker
* Shirley Stoler
* Julie Caitlin Brown
* Bobo Lewis
* Kenneth Utt
* Gary Goetzman
* Edward Saxon

## Al voltant de la pel·lícula

* Una part d'aquest film ha estat rodat a la ciutat de Miami i al comtat de Miami-Dade a Florida.
* Entre d'altres artistes, es troba en la banda sonora del film peces de Norman Greenbaum, Freddie McGregor, Desmond Dekker, Highway 101, Hollywood Rose o The Forester Sisters.

## Premis

* Jennifer Jason Leigh rep dos premis a la millor actriu secundària per aquest film. L'un per l'associació Nova York Film Critics Circle l'any 1990, l'altre pel Boston Society of Film Critics en l'11a cerimònia dels premis Boston Society of Film Critics l'any 1991.

## Referències

* ↑ «Miami blues». esadir.cat.
* ↑ «Miami blues». The New York Times.
# Estació de tren de Benifallet

Estació de tren de Benifallet és un edifici de Benifallet (Baix Ebre) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'estació de ferrocarril de Benifallet, actualment en desús, està formada per tota una sèrie de dependències necessàries per al desenvolupament de les funcions a les que estava destinada: petites edificacions pels guardaagulles; magatzems pel material de llums, maquinària, etc.; oficines i taquilla; i la casa dels homes de l'estació.
L'estructura de les edificacions és molt simple i sòbria, com totes les estacions del país.

## Història

Segons recull Pau Vila a la plana 62 del volum CXVI del seu resum de Geografia de Catalunya (1934): "Hom treballa, encara que amb moltes intermitències, en el ferrocarril de Sant Carles de la Ràpita a Val de Zafán (Aragó) que en part segueix les vores de l'Ebre".
Les obres van finalitzar l'any 1940 i va estar en ús fins al 19 de setembre de 1973. Entre les causes de l'abandonament de la línia (L-48) hi ha el fet que les estacions es trobessin molt allunyades de les poblacions corresponents i que la densitat de tràfic de mercaderies no era gaire elevada. Es va considerar una línia no rendible i s'abandonà.
La seva entrada en funcionament es va fer per parts, com ens diu Pere Blasi, op. cit., plana 710: "El ferrocarril de Val de Zafán a Sant Carles ja presta servei fins a Tortosa, i les obres del darrer tram prossegueixen amb activitat".
Encara es conserva en bon estat el camí asfaltat de porta a l'estació des d'on deixa la barcassa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Estació de tren de Benifallet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Estació de tren de Benifallet». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Faget Abadiau

Faget Abadiau (en francès Faget-Abbatial) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 278 | 228 | 201 | 217 | 201 | 211 | 228 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1937-1959 | Armand Caufepé | |
| 1959-1995 | Albert Ferrand | |
| 1995- | Henri Chavarot | les Verts |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Mapa del Gers amb els municipis en gascó». Arxivat de l'original el 2020-10-24. [Consulta: 9 agost 2010].
# Butlletí Oficial de la Comunitat de Madrid

El Butlletí Oficial de la Comunitat de Madrid (en castellà: Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid; acrònim: BOCM) és un diari oficial espanyol. Segons estableix l'estatut d'autonomia de la Comunitat de Madrid, és el mitjà pel qual es publiquen les lleis aprovades per l'Assemblea de Madrid i els reglaments aprovats pel Govern de la comunitat autònoma.
Va ser creat el 16 de juny de 1983, substituint al Butlletí Oficial de la Província de Madrid, que havia estat durant 150 anys el mitjà de publicació de disposicions i anuncis de la Diputació Provincial de Madrid.
Té dependències al carrer Valportillo d'Alcobendas i al número 51 del carrer de Fortuny a Madrid.

## Referències

* ↑ «Boletín Oficial de la Provincia de Madrid. Comienzos y finalidad». Bibliotecas de la Comunidad de Madrid.. Arxivat de l'original el 2017-10-18. [Consulta: 26 abril 2018].
# Macilhargues e Atuèg

Macilhargues e Atuèg (en francès Massillargues-Attuech) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Municipis del Gard
# Madisyn Shipman

Madisyn Shipman (nascuda el 20 de novembre de 2002) és una actriu i cantant nord-americana, coneguda pel seu paper de Kenzie Bell a la sèrie de Nickelodeon Game shakers. Shipman va començar la seva carrera a una edat primerenca i s'ha destacat tant a la televisió com en la música, guanyant una gran base de seguidors gràcies a la seva personalitat carismàtica i el seu talent.

## Inicis i vida personal

Madisyn Shipman va néixer el 20 de novembre de 2002 a Jacksonville, Carolina del Nord, Estats Units. Des de petita va mostrar un gran interès pel teatre, la dansa i la música, i va començar a fer classes de ball abans d'incursionar en la interpretació. A més de la seva carrera d'actriu, Shipman és també una jove cantant i compositora, amb una passió per la música pop i el ball.
Va créixer a Carolina del Nord amb els seus pares i té una germana petita. A més d'actuar, Madisyn també és activa a les xarxes socials, on comparteix les seves passions, aficions i moments personals amb els seus seguidors.

## Carrera professional

Madisyn Shipman va aconseguir la fama gràcies al seu paper de Kenzie Bell a la sèrie de Nickelodeon Game shakers, estrenada el 2015. La sèrie, creada per Dan Schneider, va seguir les aventures de dues noies que creen una empresa de videojocs. Shipman va interpretar a Kenzie, una noia intel·ligent i creativa, una de les dues protagonistes principals del programa. La sèrie va ser molt popular entre el públic adolescent i va permetre a Shipman guanyar una base de fans fidelitzada.
A banda de Game Shakers, Madisyn Shipman ha aparegut en altres sèries de televisió, pel·lícules i publicitat, mostrant la seva versatilitat com a actriu i demostrant la seva capacitat per interpretar una varietat de personatges. També ha treballat en diversos projectes musicals, amb alguns senzills de la seva pròpia autoria.

## Projectes futurs

Després de la seva feina a Game Shakers, Shipman ha continuat treballant en nous projectes cinematogràfics i musicals. Tot i que va aconseguir la fama a través de la seva feina televisiva, ha expressat el seu interès per explorar més rols en la indústria del cinema i la música. Ha mostrat també el desig de treballar en produccions independents i musicals en el futur.

## Vida personal

Madisyn Shipman és coneguda per la seva simplicitat i la seva actitud positiva. A més de la seva carrera artística, està involucrada en diverses causes benèfiques, com la defensa dels drets dels animals i la lluita contra el canvi climàtic. Li encanta passar temps amb la seva família i amics, i sovint comparteix moments d'oci i viatges a les xarxes socials.
A més, Shipman és una gran aficionada a les xarxes socials i la fotografia, i manté una relació estreta amb els seus seguidors en plataformes com Instagram i Twitter.

## Filmografia
### Sèries de televisió

* Game shakers (2015–2019) — Kenzie Bell

### Pel·lícules

* [Títol de pel·lícula] (any) — [personatge]
* [Títol de pel·lícula] (any) — [personatge]

### Altres aparicions

* [Títol de programa] (any) — [personatge]