OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paulinella

Paulinella és un gènere amb unes 9 espècies d'ameboides d'aigua dolça.
El seu membre més conegut és l'espècie fotosintètica P. chromatophora que és molt recent des del punt de vista evolutiu es considera un cianobacterii un endosimbionst. De manera especial mentre el cloroplast de tots els altres eucariotes deriva d'un sol cianobacteri endosimbiòtic que va trigar probablement mil milions d'anys en evolucionar d'un ancestral arqueoplastidi, el simbionst de P. chromatophora està relacionat amb els cianobacteris Prochlorococcus i Synechococcus. P. chromatophora està estretament relacionat amb l'heteròtrof P. ovalis.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Paulinella». Integrated Taxonomic Information System. [Consulta: 28 gener 2008].
* 1 2 Birger Marin, Eva CM Nowack, Gernot Glöckner, and Michael Melkonian «The ancestor of the Paulinella chromatophore obtained a carboxysomal operon by horizontal gene transfer from a Nitrococcus-like γ-proteobacterium». BMC Evol Biol., 7, 2007, pàg. 85. DOI: 10.1186/1471-2148-7-85. PMC: 1904183. PMID: 17550603.
* ↑ «Paulinella ovalis». [Consulta: 31 gener 2008].
* ↑ «Eukaryotes». [Consulta: 28 gener 2008].
* ↑ Laura Wegener Parfrey, Erika Barbero, Elyse Lasser, Micah Dunthorn, Debashish Bhattacharya, David J Patterson, and Laura A Katz «Evaluating Support for the Current Classification of Eukaryotic Diversity». PLoS Genet., 2, 12, 2006 December, pàg. e220. DOI: 10.1371/journal.pgen.0020220. PMC: 1713255. PMID: 17194223.
* ↑ Patrick J. Keeling «Diversity and evolutionary history of plastids and their hosts». American Journal of Botany, 91, 10, 2004, pàg. 1481–1493. Arxivat de l'original el 2008-02-27. DOI: 10.3732/ajb.91.10.1481. PMID: 21652304 [Consulta: 15 abril 2012]. Arxivat 2008-02-27 a Wayback Machine.
# Strychnos

Strychnos és un gènere de plantes amb flor pertanyent a la família de les loganiàcies. El gènere inclou unes 190 espècies d'arbres i lianes de distribució tropical.
* Matacà (Strychnos nux-vomica), d'Àsia tropical és la font del verí de l'estricnina.
* Fava de Sant Ignasi (Strychnos ignatii), arbust arbori asiàtic estretament relacionat amb el matacà.
* L'espècie Strychnos toxifera és una de les dues fonts del verí curare
* Altres espècies notables són Strychnos spinosa (Lam.), comunament coneguda com la taronja de Natal i Strychnos pungens, des del sud d'Àfrica, que són tolerants a la sequera i produeixen fruits comestibles.
Les llavors madures de Strychnos potatorum, poden moldre's i usades com a coagulant per purificar l'aigua, o poden ser fregats contra les parets interiors dels recipients de fang d'aigua.

## Selecció d'espècies

* Strychnos actua Progel
* Strychnos aculeata Soler.
* Strychnos acuta Progel
* Strychnos acutissima Gilg
* Strychnos afzelii Gilg
* Strychnos alvimiana Krukoff & Barneby
* Strychnos amazonica Krukoff
* Strychnos angolensis Gilg
* Strychnos angustiflora Benth.
* Strychnos araguaensis Krukoff & Barneby
* Strychnos asperula Sprague & Sandwith
* Strychnos asterantha Leeuwenb.
* Strychnos atlantica Krukoff & Barneby
* Strychnos axillaris Colebr.
* Strychnos bahiensis Krukoff & Barneby
* Strychnos barbata A.W. Hill
* Strychnos barnhartiana Krukoff
* Strychnos cathayensis Merr.
* Strychnos cogens Benth.
* Strychnos decussata (Pappe) Gilg
* Strychnos gerrardii N. E. Br.
* Strychnos gilletii De Wild.
* Strychnos guianensis (J.B. Aublet, Martius)
* Strychnos gossweileri Exell
* Strychnos icaja Baillon
* Strychnos ignatii P.J. Bergius
* Strychnos innocua Delile
* Strychnos lucida R. Br.
* Strychnos mellodora S. Moore
* Strychnos minor Dennst.
* Strychnos mitis S. Moore
* Strychnos nitida G. Don
* Strychnos nux-vomica L.
* Strychnos potatorum L. f.
* Strychnos pungens Soler.
* Strychnos spinosa Lam.
* Strychnos suberosa De Wild.
* Strychnos tonga Gilg
* Strychnos toxifera R.H. Schomb. ex Benth.
* Strychnos tricalysioides Hutch. & M.B. Moss
* Strychnos umbellata (Lour.) Merr.
* Strychnos usambarensis Gilg
* Strychnos variabilis De Wild.
* Strychnos wallichiana Steud. ex A. DC.

## Notes

* ↑ http://almashriq.hiof.no/lebanon/600/610/614/solar-water/unesco/35-46.html
* ↑ http://www.deccanherald.com/deccanherald/apr192005/cbytes165242005417.asp
* ↑ http://www.botanical.com/botanical/mgmh/n/nuxvom08.html
* ↑ http://www.ncbi.nlm.nih.gov/entrez/query.fcgi?cmd=Retrieve&db=PubMed&list_uids=15952450&dopt=Abstract

## Enllaços externs

* «6460.000 Strychnos L. Description of the genus» (en anglès). Flora of Zimbabwe. [Consulta: 11 agost 2012].
# Paranyctimene

Paranyctimene és un gènere de ratpenats de nas tubular que viuen a Papua Occidental (Indonèsia) i Papua Nova Guinea. El gènere conté dues espècies: el ratpenat de nas tubular petit (P. raptor) i el ratpenat de nas tubular tenaç (P. tenax).
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Radiola

Radiola és un gènere de plantes amb flors dins la família Linaceae. Va ser descrit per John Hill i publicat a The British Herbal 227 l'any 1756. (Jun 1756). La seva espècie tipus és Radiola linoides Roth. Als Països Catalans està representat per la mateixa espècie, Radiola linoides.

## Referències

* ↑ Radiola.
* ↑ Bolòs, Oriol; Vigo, Josep. Flora dels Països Catalans. Ed. Barcino. Barcelona, 1984. ISBN 9788472265974.
# Albizia

Albizia (sinònim Albizzia Benth.) és un gènere de plantes amb flors amb unes 150 espècies d'arbres i arbusts de creixement ràpid, subtropicals i tropicals, dins la subfamília Mimosoideae de les fabàcies.

## Distribució

És un gènere pantropical d'Asia, Àfrica, Madagascar, Amèrica Central, Amèrica del Sud, sud d'Amèrica del Nord i Austràlia.
Una espècie: l'Albizia julibrissin, és pròpia de zones de clima temperat càlid de l'est d'Àsia i també és planta en jardineria en zones temperades de tot el món, per exemple a Barcelona, ja que tolera glaçades de fins -30 °C.

## Taxonomia

Nombroses espècies ubicades primer dins el gènere Albizia amb el temps es van traslladar a altres gèneres, principalment Archidendron (arquidendron). Altres gèneres d'Ingeae (Abarema, Archidendropsis, Balizia, Blanchetiodendron, Calliandra, Cathormion, Enterolobium, Havardia, Hesperalbizia, Hydrochorea, Pararchidendron, Paraserianthes, Pseudosamanea i Serianthes) i també les Mimoseae Newtonia i Schleinitzia, i Acacia. Alguns arbres dits "de la seda" s'han considerat erròniament dins el gènere Albizia com Lebeckia.
La delimitació de Falcataria i Pithecellobium, parents propers d'Albizia, és molt complexa. Per exemple, Falcataria moluccana (anteriorment Albizia moluccana, un arbre d'ombra corrent en les plantacions de te Altres gèneres relacionats són Chloroleucon i Samanea que sovint es fusionen amb Albizia totalment.

### Etimologia

Albizia: és un nom dedicat al naturalista del segle xviii Filippo del Albizzi.

## Referències

* 1 2 ILDIS (2005)
# Tilletia

Tilletia és un gènere de fongs basidiomicets dins la família Tilletiaceae. Tant la família com el gènere reben el nom en honor de Mathieu Tillet Les espècies d'aquest gènere fitopatogen afecten diverses herbes poàcies Tilletia indica i Tilletia horrida, ataquen el blat i l'arròs respectivament i els seus danys tenen gran importància econòmica. Aquest gènere conté unes 175 espècies.

## Referències

* ↑ Carris LM, Castlebury LA. «Nonsystemic bunt fungi – Tilletia indica and T. horrida: A review of history, systematics, and biology». Annual Review of Phytopathology, vol. 44, 2006, pàg. 113–33.
* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10th. Wallingford, UK: CABI, 2008, p. 691. ISBN 978-0-85199-826-8.

## Enllaços externs

* IndexFungorum 16350
# Riucau

Riu Cau (en francès Riocaud) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 160 | 215 | 184 | 179 | 164 | 179 | 196 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Marie-Hélène Desrozier | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Rousettus

Rousettus és un gènere de ratpenats de la família dels pteropòdids, coneguts com a «ratpenats frugívors». L'àmbit de distribució d'aquest grup s'estén des d'Àfrica fins al sud-est asiàtic, passant per Madagascar i diversos arxipèlags de l'oceà Índic. Tal com indica el seu nom vulgar, la seva dieta es compon principalment de fruita.
El gènere conté deu espècies diferents, repartits entre tres subgèneres:
Gènere Rousettus
* Subgènere Boneia
** Ratpenat frugívor de Boné, Rousettus (Boneia) bidens
* Subgènere Rousettus
** Ratpenat frugívor de Geoffroy, Rousettus amplexicaudatus
** Ratpenat frugívor de Sulawesi, Rousettus celebensis
** Ratpenat frugívor d'Egipte, Rousettus aegyptiacus
** Ratpenat frugívor de Leschenault, Rousettus leschenaulti
** Ratpenat frugívor de Lore Lindu, Rousettus linduensis
** Ratpenat frugívor de les Comores, Rousettus obliviosus
** Ratpenat frugívor d'esquena nua, Rousettus spinalatus
* Incertae sedis
** Ratpenat frugívor de Madagascar, Rousettus madagascariensis

## Referències

* ↑ Nom vulgar compartit amb altres grups de ratpenats.
* ↑ Mammal Species of the World - Browse: Rousettus Arxivat 2012-09-12 a Wayback Machine. (anglès)
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Rousettus (subgènere)

Rousettus és un dels tres subgèneres en els quals se subdivideix generalment el gènere homònim. El subgènere conté els ratpenats que serviren per a la descripció que John Edward Gray feu del gènere l'any 1821. Hi ha un corrent minoritari de mastòlegs que opinen que no cal subdividir el gènere Rousettus en subgèneres.

## Referències

* ↑ Chelmala Srinivasulu; Bhargavi Srinivasulu. South Asian Mammals: Their Diversity, Distribution, and Status (en anglès). Edició il·lustrada. Springer, 2012. ISBN 9781461434498.
* ↑ Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder. Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, Volum 1 (en anglès). 3a edició. The Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 9780801882210.
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Batis (planta)

Batis és un gènere amb dues espècies de plantes amb flors, és l'únic gènere dins la família Bataceae. Són plantes halòfites que viuen en aiguamolls salats a l'Amèrica tropical i temperada càlida (B. maritima) i Australàsia tropical (B. argillicola).

## Morfologia i taxonomia

Són plantes perennifòlies arbustives que fan 10–70 cm d'alt. Les fulles són suculentes. Les flors són petites i floreixen des de l'estiu a la tardor.
Alguns botànics divideixen B. maritima en 5 espècies amb B. californica, B. fruticosa, B. spinosa i B. vermiculatus.

## Usos

B. maritima va servir d'aliment als indígenes americans, mastegaven les arrels o la bullien. Fulles i tigeses podien menjar crues o cuites. També B. argillicola esmenjava crua.
Les anàlisis modernes mostren que aquestes plantes (i les llavors) són molt nutritives

## Referències

* ↑ «Supercrop thrives on saline soil».
* Batis argillicola in Flora of Western Australia Arxivat 2020-01-04 at Archive-It
* Batis argillicola in Online Field guide to Common Saltmarsh Plants of Queensland Arxivat 2009-10-17 a Wayback Machine.
* Article on the studies done on Saltwort by Massimo Marcone. It was originally published at newscientist.com:
* Listing of Halophytes & Salt-Tolerant Plants
Viccionari
# Sent Andriu e Apèla

Sent Andriu e Apela (en francès Saint-André-et-Appelles) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 527 | 532 | 583 | 607 | 667 | 686 | 675 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Aurélien Rosin | |
| 2008- | René Gourgousse | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Epomophorus

Epomophorus és un gènere de ratpenat de la família dels pteropòdids. Els membres d'aquest grup viuen a Àfrica, sobretot a l'Àfrica subsahariana.
Epomophorus conté les espècies següents:
Gènere Epomophorus
* Ratpenat de xarretera angolès (Epomophorus angolensis)
* Ratpenat de xarretera d'Ansell (Epomophorus anselli)
* Epomophorus crypturus
* Ratpenat de xarretera gambià (Epomophorus gambianus)
* Ratpenat de xarretera de Sanborn (Epomophorus grandis)
* Ratpenat de xarretera llavigròs (Epomophorus labiatus)
* Epomophorus minimus
* Ratpenat de xarretera petit (Epomophorus minor)
* Ratpenat de xarretera de Wahlberg (Epomophorus wahlbergi)

## Referències

* ↑ http://www.eol.org/pages/42145
* ↑ http://www.ubio.org/browser/details.php?namebankID=2477126
* ↑ http://www.organismnames.com/details.htm?lsid=486793
* ↑ http://data.gbif.org/species/13187305
* ↑ http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2010/browse/tree/id/2319533
* ↑ http://starcentral.mbl.edu/microscope/portal.php?pagetitle=classification&BLCHID=24-1121 Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.biolib.cz/en/taxon/id33882/
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Bungarus

Bungarus és un gènere de serps verinoses de la família Elapidae, que es troben en l'Índia i el Sud-est asiàtic. Hi ha 12 espècies i 5 subespècies.
Les espècies d'aquest grup són endèmiques d'Àsia i comparteixen una sèrie de caràcters morfològics que en fan un tàxon coherent. El gènere conté 15 espècies que, segons McDowell (1987), presenten diferències morfològiques respecte al gènere Naja i els elàpids africans. McDowell exposà que «Àfrica té la major diversitat d'espècies, però els [gèneres] asiàtics Bungarus i Ophiophagus tenen una anatomia tan peculiar que apunta cap a una divergència molt antiga».
Altres investigadors, com ara Slowinski, creuen que Bungarus formen part d'un clade afí al grup que inclou la cobra reial (Ophiophagus hannah) i, sorprenentment, les mambes africanes (Dendroaspis) en l'arbre de major parsimònia o els elapoïdeus en l'arbre de major probabilitat. Els descobriments de McDowell sobre el tàxon germà de Bungarus i les serps marines (Hydrophiinae) suggereixen que Bungarus podria ser un clade permutable entre els elàpids «erectors del palatí» i els hidrofins «arrossegadors del palatí».

## Taxonomia

El gènere Bungarus conté 15 espècies:
* Bungarus andamanensis
* Bungarus bungaroides
* Bungarus caeruleus
* Bungarus candidus
* Bungarus ceylonicus
* Bungarus fasciatus
* Bungarus flaviceps
* Bungarus lividus
* Bungarus magnimaculatus
* Bungarus multicinctus
* Bungarus niger
* Bungarus persicus
* Bungarus sindanus
* Bungarus slowinskii
* Bungarus walli

## Referències

* ↑ McDowell, S. B. Siegel, R. A.. Snakes: Ecology and Evolutionary Biology (en anglès). Toronto: Canada Macmillan Canada, Inc., 1987, p. 3–50. ISBN 978-1-930665-15-6.
* ↑ Reptile Database
# Nactus

Nactus és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels gecònids. Els membres d'aquest gènere es troben en totes les terres que circumden l'oceà Índic (Austràlia, Malàisia, Moluques, Illes Mascarenyes, etc.). Fou descrit per Arnold G. Kluge (1983)

## Taxonomia

Segons The Reptile Database:
* Nactus acutus Kraus, 2005
* Nactus cheverti (Macleay, 1877)
* Nactus coindemirensis Bullock, Arnold i Bloxam, 1985
* Nactus eboracensis (Macleay, 1877)
* Nactus galgajuga Ingram, 1978
* Nactus kunan Fisher & Zug, 2012
* Nactus multicarinatus (Günther, 1872)
* Nactus pelagicus Duméril, 1851
* Nactus serpensinsula (Loveridge, 1951)
* Nactus soniae Arnold & Bour, 2008
* Nactus sphaerodactylodes Kraus, 2005
* Nactus vankampeni (Brongersma, 1933)

## Referències

* ↑ Nactus a BioLib
* ↑ ITIS (Integrated Taxonomic Information System). www.itis.gov.
* ↑ Zug, George R.; Fisher, Robert N. A preliminary assessment of the Nactus pelagicus species group (Squamata: Gekkonidae) in New Guinea and a new species from the Admiralty Islands. Zootaxa, 2012, pàg. 22-37.
# Bossugan

Bossugan (en francès Bossugan) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 57 | 65 | 41 | 59 | 55 | 55 | 45 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Annie Ehrsam | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Isotus

Isotus és un subgènere de ratpenats del gènere Myotis, dins de la família dels vespertiliònids. Aquest grup conté diverses espècies que viuen a Euràsia. Tenen les orelles grosses en comparació amb altres espècies del mateix gènere. Són animals insectívors. Dues de les espècies d'aquest subgènere, M. escalerai i M. nattereri, es troben als Països Catalans.

## Referències

* ↑ «Isotus» (en anglès). Nomenclator Zoologicus. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 8 setembre 2013].
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# La Élite

La Élite és un duo musical de synthpunk català format el 2016 a Tàrrega per David Burgués «Diosito» i Nil Roig «Yung Prado». El grup fa música electrònica de teclat amb ritmes energètics i lletres àcides sobre aventures gamberres.
El 2024 La Élite va publicar Escaleras al cielo, el seu segon àlbum d'estudi, aquest cop autoeditat amb el seu flamant segell, del qual n'havia avançat els senzills «Gran noche», «Cucaracha sexy», «Vida de 1€» i «Plan de mierda», i que van presentar a la Sala Apolo el 24 de maig. A finals d'octubre del mateix any, el grup va publicar un segon treball, Directos al infierno, un àlbum de dotze cançons que reprèn la seva dinàmica musical més descarnada i visceral amb unes lletres carregades d'exabruptes i ironia.

## Discografia

* 12 Latas E.P. (2016)
* Sorry not sorry (EP, 2019)
* Nuevo punk (Montgrí, 2022)
* Escaleras al cielo (Discos Gele, 2024)
* Directos al infierno (Discos Gele, 2024)

## Referències

* ↑ Abascal, Luis. «Nos llega a fichar antes un sello y estaríamos muertos» (en castellà). El Plural, 05-06-2022. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ Ortega, Paula. «Yung Prado, entrevista en Mondo Sonoro (2023)» (en castellà). Mondo Sonoro, 24-09-2023. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «La Élite» (en castellà). Lafonoteca. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ Hernández Sánchez, Gara. «Teníamos claro que queríamos punk y electrónica, no había otro camino» (en castellà). El altavoz musical, 09-03-2022. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ Ribera, Àlex. «La Élite y Diego Ibáñez (Carolina Durante) juntos en “Plan de Mierda”» (en castellà). Mondo Sonoro, 10-04-2024. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «La Élite - Directos al Infierno (2024)» (en castellà), 31-10-2024. [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ Bardagí, Jordi. «LA ÉLITE se entregan a la pista de baile en el synth-punk de 'Bailando'» (en castellà). Jenesaispop.com, 17-12-2021. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ Tomé, Jaime. «Crítica del disco "Nuevo Punk" del dúo La Élite» (en castellà). Mondo Sonoro, 05-01-2023. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ «La Elite muestra sus irreverentes escaleras al cielo» (en castellà), 11-05-2024. [Consulta: 13 maig 2024].
# Regnellidium

Regnellidium és un gènere monotípic de falgueres dins la família Marsileaceae.
És l'únic gènere de falgueres que té cèl·lules lactíferes que produeixen làtex.
L'única espècie actualment viva és l'aquàtica Regnellidium diphyllum i és planta nativa del sud-est del Brasil i zones adjacent de l'Argentina. És similar a les espècies del gènere Marsilea, però té dues fulles lobulades (en lloc de quatre). Aquesta falguera de vegades es cultiva en aquaris.

## Referències

* Lupia, R.; Schneider, H.; Moeser, G. M.; Pryer, K. M.; Crane, P. R. «Marsileaceae Sporocarps and Spores from the Late Cretaceous of Georgia, U.S.A». International Journal of Plant Sciences, 161, 6, 2000, pàg. 975–988. DOI: 10.1086/317567.
* Mabberley, D. J. (1997). The Plant-Book. Cambridge University Press.
# Chiloguembelina

Chiloguembelina és un gènere extint de foraminífers planctònics del subordre Globigerinina i de l'ordre Globigerinida. La seva espècie tipus és Guembelina midwayensis. El seu rang cronoestratigràfic abasta des del Danià (Paleocè inferior) fins al Chattià inferior (Oligocè superior).
Classificacions posteriors han inclòs Chiloguembelina en l'ordre Heterohelicida.

## Classificació

Chiloguembelina inclou les següents espècies:
* Chiloguembelina circumlabiata †
* Chiloguembelina crinita †
* Chiloguembelina cubensis †
* Chiloguembelina midwayensis †
* Chiloguembelina multicellaris †
* Chiloguembelina subtriangularis †
* Chiloguembelina taurica †
* Chiloguembelina trinitatensis †
* Chiloguembelina victoriana †
* Chiloguembelina wilcoxensis †
Altres espècies considerades dins el gènere Chiloguembelina són:
* Chiloguembelina morsei †
* Chiloguembelina parallela †
* Chiloguembelina strombiformis †
* Chiloguembelina subcylindrica †

## Bibliografia

* ↑ Loeblich, A.R., Jr. y Tappan, H. (1987). Foraminiferal general and their clasification. Van Nostrand Reinhold Company (ed.), 2 vol., 1-970, 1-212 + 847 láminas.
* ↑ Loeblich, A.R., Jr. i Tappan, H. (1992). Present Status of Foraminiferal Classification. Studies in Benthic Foraminifera en Benthos'90, Sendai (1990), Tokai University Press, 93-102.
* ↑ BouDagher-Fadel, M.K. (2013). Biostratigraphic and geological significance of planktonic foraminifera. Office of the Vice Provost Research (OVPR), University College, London, 287 p.
* ↑ Beckmann, J.P. (1957). Chiloguembelina Loeblich and Tappan and related Foraminifera from the lower Tertiary of Trinidad. United States National Museum Bulletin, 215, 83-95.
* ↑ Olsson, R.K., Berggren, W.A., Hemleben, C. y Huber, B.T. (1999). Atlas of Paleocene Planktonic foraminifera. Smithsonian Contributions to Paleobiology, 85:1-252.
* ↑ Pearson, P.N., Olsson, R.K., Hemleben, C., Huber, B.T. y Berggren, W.A. (2006). Atlas of Eocene Planktonic Foraminifera, Cushman Foundation Special Publication: Allen Press, Lawrence, Kansas, Lawrence, Kansas, p. 1-513.
# Halina Zakharova

Halina Zakharova (ucraïnès: Галина Петрівна Захарова) (Kíiv, 22 de març de 1947) fou una jugadora d'handbol ucraïnesa que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Halyna Zakharova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-16. [Consulta: 10 març 2019].