OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mínim de Dalton

El mínim de Dalton fou un període de baixa activitat solar que durà de 1790 a 1830. Pren el nom del meteoròleg britànic John Dalton. Com el mínim de Maunder i el mínim de Spörer, el mínim de Dalton coincidí amb un període de temperatura global per sota de la mitjana. Durant aquest període hi hagué una variació de temperatura d'aproximadament 1 °C.
La causa exacta de la temperatura més baixa del normal durant aquest període no se sap completament. Alguns estudis han suggerit que l'augment de vulcanisme fou en gran part responsable del refredament.
Durant l'any sense estiu, al 1816 i durant el mínim de Dalton, la raó principal per a les temperatures fredes d'aquest any fou la colossal erupció del mont Tambora a Indonèsia, una de les dues més grans erupcions dels últims 2.000 anys.

## Referències

* ↑ Komitov and Kaftan. Archibald says 1796 to 1820, p. 32.
* ↑ Wagner, Zorita i Wilson.
* Komitov Boris i Vladimir Kaftan (2004) "The Sunspot Activity in the Last Two Millenia on the Basis of Indirect and Instrumental Index: Time Series Models and Their Extrapolations for the 21st Century", en Proceedings of the International Astronomical Union, 2004, pàg. 113-114.
* Wagner, Sebastian Eduardo Zorita (2005) "The influence of volcanic, solar and CO2 forcing on the temperatures in the Dalton Minimum (1790–1830): a model study (; vegeu l'historial i l'última versió).", Climate Dynamics v. 25, pàg. 205–218, doi 10.1007/s00382-005-0029-0.
* Wilson, Robert M. (nd) "Volcanism, Cold Temperature, and Paucity of Sunspot Observing Days (1818-1858): A Connection?", The Smithsonian/NASA Astrophysics Data System, consultat al febrer de 2009.
# Eremoryzomys

Eremoryzomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les dues espècies conegudes d'aquest grup són endèmiques del Perú. La conca del riu Marañón és una part important de la seva distribució. El seu parent més proper és Drymoreomys albimaculatus. Fins al 2016 se'l considerava un gènere monotípic. El nom genèric Eremoryzomys deriva de la paraula grega ερημια (‘erm’) i el nom Oryzomys.

## Referències

* ↑ Uturunco, A. C.; Pacheco, V. R. «Còpia arxivada» (en castellà). Mastozoología Neotropical, 23, 2, 2016, pàg. 483–503. Arxivat de l'original el 2017-04-10 [Consulta: 26 abril 2017].
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Unió Esportiva Miapuesta Vilajuïga

La Unió Esportiva Miapuesta Vilajuïga fou un club de futbol del municipi de Vilajuïga.

## Història

Tot i que, legalment, el club, nascut amb el nom de UE Miapuesta Castelldefels, fou la continuació de la històrica Unió Esportiva Figueres, ja que el naixement del nou club es tractà d'un canvi de nom i ubicació i no pas d'una desaparició o refundació, a efectes pràctics el club aparegué a la vida futbolística catalana l'any 2007 de la mà de l'empresari Enric Flix. El nou club debutà a la Segona Divisió B de la lliga espanyola de futbol ocupant la plaça de la Unió.
Amb la intenció d'apropar el club a l'altra entitat de la ciutat, la Unió Esportiva Castelldefels, el Miapuesta adoptà els mateixos colors (groc i blau), un escut molt similar i el mateix estadi que aquest històric club del Baix Llobregat. Malgrat això, es tracta de dos clubs diferents.
En finalitzar la temporada 2007-08 en 17a posició, el club perdé la categoria i baixà a Tercera Divisió.
El juny del 2008 la societat decidí traslladar-se de nou de ciutat i adoptar un nou nom. Així, el club esdevingué Unió Esportiva Miapuesta Vilajuïga, passant a jugar a la vila de Vilajuïga, a pocs quilòmetres de la ciutat de Figueres.
L'any 2009 el club desaparegué. En el seu lloc, al municipi de Vilajuïga nasqué el mateix any el Vilajuïga CF.

## Temporades

El club va militar 1 vegada a Segona Divisió B i 1 temporada a Tercera Divisió.
* 2007-08: 2a Divisió B 17è
* 2008-09: Tercera Divisió 19è
Per a les temporades anteriors al 2007-08 vegeu Unió Esportiva Figueres.

## Referències

* ↑ «Mundo Deportivo - Castelldefels tendrá equipo en Segunda B (3/7/2007)». Arxivat de l'original el 2007-09-26. [Consulta: 2 agost 2008].
* ↑ «La Vanguardia - Desaparece la histórica Unió Esportiva Figueres (28/06/2007)». Arxivat de l'original el 2008-01-15. [Consulta: 2 agost 2008].
* ↑ El Mundo - La RFEF pone en duda la legalidad de una posible compra de la plaza del Figueres(23/05/2007)
* ↑ Sport - El Miapuesta podrá jugar en Castelldefels (28/05/2007)
* ↑ (castellà) Sport - El Miapuesta se traslada ahora a Vilajuïga
# Club Jorge Wilstermann

El Club Jorge Wilstermann és un club de futbol bolivià de la ciutat de Cochabamba fundat el 24 de novembre de 1949 per un grup de treballadors del Lloyd Aéreo Boliviano. Inicialment el nom adoptat fou el de San José de la Banda, amb els colors blau cel i blanc. Posteriorment adoptà el nom de l'aviador Jorge Wilstermann en honor del primer pilot comercial de Bolívia. Posteriorment, el president Dr. Jorge Rojas Tardío adoptà els colors actuals, vermell, blau i blanc.

## Jugadors destacats

* Julio César Baldivieso

## Palmarès

* Campionat bolivià de futbol:
** 1957, 1958, 1959, 1960, 1967, 1972, 1973, 1980, 1981, 2000, 2006-ST, 2010-A, 2016-C, 2018-A, 2019-C
* Copa AeroSur:
** 2004, 2011

## Referències

* ↑ «Club Jorge Wilstermann – Squad». [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ «Football stadiums of the world – Stadium List South America | Football stadiums of the world». Arxivat de l'original el 2017-06-22. [Consulta: 13 juny 2008].
* ↑ Vanauskas, Laura. An Encyclopedia of Football in Bolivia – 1914 to 1998. Heart Books – Belgium, 1999, p. 192.
* ↑ «Bolivia - list of champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Bolivia - Cup Tournaments». rsssf. [Consulta: 16 desembre 2017].
# La lletra escarlata (pel·lícula de 1973)

La lletra escarlata (títol original: Der Scharlachrote Buchstabe) és una pel·lícula alemanya dirigida per Wim Wenders, estrenada el 1973. Ha estat doblada al català. Es tracta d'una adaptació de la novel·la americana La lletra escarlata de Nathaniel Hawthorne.

## Argument

L'acció té lloc a Salem, Nova Anglaterra, al segle xvii. Esther Prynne viu sola des de la desaparició del seu marit. Té una filla i haurà de portar una carta vermella, símbol de la seva infàmia, ja que es nega a divulgar el nom del seu amant.

## Repartiment

* Senta Berger: Hester Prynne
* Hans Christian Blech: Roger Chillingworth
* Lou Castel: el Reverend Dimmesdale
* Yelena Samarina: Mrs Hibbins, la filla del governador Bellingham
* Yella Rottländer: Pearl
* William Layton: el Governador Bellingham
* Alfredo Mayo: el Governador Fuller
* Ángel Álvarez: el Reverend Wilson
* Laura Currie: Sarah
* Rüdiger Vogler: el marit

## Referències

* ↑ «La lletra escarlata». esadir.cat.
* ↑ «Der scharlachrote Buchstabe». The New York Times.
# Woutersia

Woutersia és un gènere de mamaliaformes extints que visqueren durant el Retià (Triàsic superior). Se n'han trobat restes fòssils a l'est de França. La forma de les seves dents molars indica que era capaç de triturar els seus aliments. Les dimensions de les dents fan pensar que tenia aproximadament la mateixa mida que un ratolí. Es creu que és un parent proper del kuehneoteri.

## Referències

* 1 2 Entrada «Woutersia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# (942) Romilda

(942) Romilda és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth en 1921 des de l'observatori d'Heidelberg-Königstuhl, Königstuhl, Heidelberg (Alemanya).
Porta el seu nom en honor d'una noia de l'almanac Lahrer Hinkender Bote.
La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,63096 ua. El seu T$_J$ és de 3,157.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 6,965 hores, amb una variació de lluentor de 11,0 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# El dia del proscrit

El dia del proscrit (títol original en anglès Day of the Outlaw) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per André De Toth i estrenada l'any 1959. Està doblada al català.

## Argument

L'implacable Jack Bruhn (Burl Ives) i la seva banda de desertors s'apoderen d'un remot poblat de l'Oest, que roman aïllat per la neu. Només el ranxer Blaise Starrett (Robert Ryan), al qual l'arribada dels malfactors li ha entorpit la reclamació de les seves terres, farà front a la banda d'assassins.

## Comentaris

Una pel·lícula de l'Oest que reuneix l'habitual del gènere afegint un clímax d'alta tensió, com si tractés d'una història de suspens. El duel interpretatiu entre Robert Ryan i Burl Ives és d'alt voltatge.

## Repartiment

* Robert Ryan: Blaise Starrett
* Burl Ives: Jack Bruhn
* Tina Louise: Helen Crane
* Alan Marshal: Hal Crane
* Venetia Stevenson: Ermine
* David Nelson: Gene
* Nehemiah Persoff: Dan
* Jack Lambert: Tex
* Frank DeKova: Denver
* Lance Fuller: Pace
* Elisha Cook Jr.: Larry Teter, el barber
* Dabbs Greer: Docteur Langer, el veterinari
* Betsy Jones-Moreland: Madame Preston
* Helen Westcott: Vivian
* Donald Elson: Vic, el propietari de la botiga
* Robert Cornthwaite: Tommy Preston
* Michael McGreevey: Bobby, el fill de Vic

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Day of the Outlaw». The New York Times.
# Tatera

Tatera és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Aquest grup aparegué durant el Pliocè superior i conté dues espècies: T. indica, que viu actualment a la part d'Àsia que s'estén des del sud-est de Turquia fins a Sri Lanka, i T. pinjoricus, una espècie extinta de la qual s'han trobat restes fòssils al nord-oest de l'Índia. Se l'ha relacionat amb el gènere extint Abudhabia.

## Referències

* 1 2 Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Hello Hemingway

Hello Hemingway és una pel·lícula dramàtica cubana estrenada en 1990 i dirigida per Fernando Pérez. Fou candidata al Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana. També sou seleccionada per representar Cuba a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa a la 64a cerimònia dels Oscars, però finalment no fou seleccionada.

## Sinopsi

Larita, veïna d'Ernest Hemingway, estableix un paral·lel entre la seva vida i la del vell pescador de la novel·la El vell i la mar el 1956. Vol acabar els seus estudis secundaris i ingressar a la Universitat, però el seu origen humil li impedeix aconseguir els seus somnis.

## Repartiment

* Laura de la Uz - Larita
* Raúl Paz - Victor
* José Antonio Rodríguez - Tomás
* Herminia Sánchez - Josefa
* Micheline Calvert - Miss Amalia
* Marta del Rio - Doctor Martínez
* Wendy Guerra - Estela

## Palmarès cinematogràfic

* Primer Premi Coral al millor llargmetratge de ficció, XII Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà, l'Havana, Cuba, 1990.
* Premi Coral a la millor actuació femenina (Laura de la Uz), XII Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà, l'Havana, Cuba, 1990.
* Premi de fotografia, 31 Festival Internacional de Cinema de Cartagena d'Índies, Colòmbia, 1991.
* Màxima distinció de l'Associació de Cronistes de Nova York, Festival de Cinema Llatí, Nova York, els EUA, 1991.
* Premi de guió i actuació femenina, Festival Atlantic Film de Nova Escòcia, 1991.
* Premi a la millor banda sonora, Festival de Trieste, Itàlia, 1991

## Referències

* ↑ Hello Hemingway al web dels Premis Goya
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ ‘Colón Cinema’ proyecta el filme cubano ‘Hello Hemingway’, de Fernando Pérez, Canarias Noticias, 23 de maig de 2017
* ↑ Hello Hemingway a Ecured
# Dicynodon

Dicynodon ('doble dent de gos') és un gènere de teràpsids dicinodonts que visqueren durant el Permià. Era herbívor, igual que els altres dicinodonts. Les úniques dents que tenia eren els dos ullals que donen nom a aquest gènere. Atenyia la mida d'un hipopòtam. El paleontòleg Roger Smith, del Museu de Sud-àfrica, plantejà la possibilitat que ocupés un nínxol ecològic comparable al dels bous d'avui en dia. Durant molt de temps se'l considerà un tàxon calaix de sastre, amb més de 160 espècies en aquest grup, però una sèrie de revisions taxonòmiques n'han acotat molt millor els límits.

## Referències

* ↑ Entrada «Dicynodon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «The Day The Earth Nearly Died». A: Horizon (en anglès). BBC, 2002.
# Tartécourt

Tartécourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 39 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Tartécourt era de 39 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 20 habitatges eren cases. Dels 15 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 6 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Tartécourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 24 persones, 17 eren actives i 7 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (11 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 7 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Tartécourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Tartécourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Serbia Open

El torneig de Belgrad, conegut oficialment com a Serbia Open, és una competició tennística professional que es disputa sobre terra batuda al SRPC Milan Gale Muškatirović de Belgrad, Sèrbia. Pertany a les sèries 250 del circuit ATP masculí.
El torneig es va crear l'any 2009 i és el primer torneig que tennis professional que es disputa en aquest país. La família de Novak Đoković va adquirir els drets del torneig de l'Obert dels Països Baixos i va convèncer el govern serbi per donar suport a la iniciativa i construir la seu a Belgrad.
L'any 2013 fou cancel·lat definitivament i substituït pel Power Horse Cup de Düsseldorf.

## Palmarès
### Individual masculí

| Any | Campió | Finalista | Resultat |
| 2022 | Andrei Rubliov | Novak Đoković | 6−2, 6−7(4), 6−0 |
| 2021 | Matteo Berrettini | Aslan Karatsev | 6−1, 3−6, 7−6(0) |
| 2021 | Novak Đoković (3) | Alex Molčan | 6−4, 6−3 |
| 2020 − 2013 | No celebrat | No celebrat | No celebrat |
| 2012 | Andreas Seppi | Benoît Paire | 6−3, 6−2 |
| 2011 | Novak Đoković | Feliciano López | 7−6(4), 6−2 |
| 2010 | Sam Querrey | John Isner | 6−3, 7−6(4), 6−4 |
| 2009 | Novak Đoković | Łukasz Kubot | 6−3, 7−6(0) |

### Dobles masculins

| Any | Campions | Finalistes | Resultat |
| 2022 | Ariel Behar Gonzalo Escobar | Nikola Mektić Mate Pavić | 6−2, 3−6, [10−7] |
| 2021 | Ivan Sabanov Matej Sabanov | Ariel Behar Gonzalo Escobar | 6−3, 7−6(5) |
| 2021 | Jonathan Erlich Andrei Vasilevski | André Göransson Rafael Matos | 6−4, 6−1 |
| 2020 − 2013 | No celebrat | No celebrat | No celebrat |
| 2012 | Jonathan Erlich Andy Ram | Martin Emmrich Andreas Siljeström | 4−6, 6−2, [10−6] |
| 2011 | František Čermák Filip Polášek | Oliver Marach Alexander Peya | 7−5, 6−2 |
| 2010 | Santiago González Travis Rettenmaier | Tomasz Bednarek Mateusz Kowalczyk | 7−6(6), 6−1 |
| 2009 | Oliver Marach Łukasz Kubot | Johan Brunström Jean-Julien Rojer | 6−2, 7−6(3) |

## Referències

* ↑ Harman, Neil. «The Net Post: Novak Đokovic is glowing with pride at hosting his own tournament» (en anglès). The Times, 04-05-2009. Arxivat de l'original el 2009-05-07. [Consulta: 11 març 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial (serbi) (anglès)
* Perfil del torneig a l'ATP (anglès)
Belgrad :
2009
2010
2011
2012
2021
2022 :
# La ciutat perduda

La ciutat perduda (títol original: The Lost City) és la primera pel·lícula com a director de l'actor cubà-nord-americà Andy García. Ha estat doblada al català.
És l'òpera primera de l'actor Andy García. La pel·lícula va ser filmada a República Dominicana. Està basada en un guió de Guillermo Cabrera Infante.

## Argument

Explica la història de Federico (Fico) Fellove (Andy García), amo d'un cabaret a l'Havana l'any 1958. Fico lluita per mantenir unida a la seva família enmig de canvis violents, en el context de la lluita del poble cubà per enderrocar al dictador Fulgencio Batista (Juan Fernández). Un dels seus germans és assassinat després de participar en l'Assalt al Palau Presidencial, i un altre s'incorpora a la guerrilla en la Sierra Maestra al costat del Che Guevara (Jsu García).

## Repartiment

* Andy García: Fico Fellove
* Inés Sastre: Aurora Fellove
* Tomás Milián: Don Federico Fellove
* Richard Bradford: Don Donoso Fellove
* Nestor Carbonell: Luis Fellove
* Enrique Murcià: Ricardo Fellove
* Dominik García-Lorido: Mercedes Fellove
* Dustin Hoffman: Meyer Lansky
* Bill Murray: L'escriptor
* Juan Fernández: Fulgencio Batista

## Crítica

"La pel·lícula evoca aquesta època llunyana amb manyaga i amb una certa poesia. (...) va ser rodada en la República Dominicana. Hi ha molta música, la major part d'aquell període i interpretada pels mateixos músics o els seus successors. (…) Puntuació: ★★★ (sobre 4)."
* "Un tribut a l'Havana prerevolucionària (...) Algunes de les metàfores de 'La Ciutat Perduda' són ineficaces. El que sí funciona és la sensació de la pèrdua. (...) Cabrera Infant troba un brillant mecanisme en l'aventura amorosa de Fico i Aurora (Ines Sastre), la seva cunyada, en el qual Aurora en certa manera es converteix a Cuba."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >La ciutat perduda». [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ Juliol García. «"The Lost City", de Andy García». Univision. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ «The Lost City» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Ebert, Roger «The Lost City». Chicago Sun-Times.
* ↑ Stephen, Hunter «The Lost City». The Washington Post.
# Conilurus

Conilurus és un gènere de murins oriünds d'Austràlia i Nova Guinea. Tenen una llargada de cap a gropa de 16,5–20 cm i la cua de 18–21,5 cm. La cua és peluda i té una mata a la punta. Es tracta d'animals nocturns. Els seus hàbitats naturals són les zones costaneres, els aiguamolls, les planes i els boscos. Dues de les tres espècies incloses en aquest grup estan extintes. Aparegueren durant el Pliocè inferior.

## Referències

* 1 2 Entrada «Conilurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Acidava

Acidava (Acidaua) va ser una fortalesa dàcia i posteriorment romana situada al riu Olt, prop del baix Danubi. Les restes dels assentaments es troben a l'actual Enoşeşti, comtat d'Olt, Oltènia, Romania.

## Història

Després de la conquesta romana de Dàcia per l'emperador romà Trajà, Acidava es va convertir en un centre civil i militar, amb la construcció de castres a la zona. Acidava formava part del Limes Alutanus, una línia de fortificacions construïdes sota l'emperador Hadrià que va de nord a sud al llarg de l'Alutus, el riu Olt. La funció de les línies era vigilar els Roxolani cap a l'est i dissuadir qualsevol possibilitat d'un atac enemic.
Acidava està representada a la Tabula Peutingeriana entre Romula i Rusidava.
El mateix document representa una segona Acidava, entre Cedoniae i Apula, però alguns autors creuen que en realitat es tracta d'un error de còpia i el nom correcte és Sacidava, una altra ciutat dacia.

## Vegeu també

* Dàcia

## Referències

* ↑ Grumeza, 2009, p. 13.
* ↑ Blejan, 1998, p. 42.
* ↑ Vinereanu, 2002.
* ↑ «Name: Acidava».
* ↑ Olteanu.

## Bibliografia

* Grumeza, Ion. Dacia: Land of Transylvania, Cornerstone of Ancient Eastern Europe. Hamilton Books, 2009. ISBN 978-0-7618-4465-5. «The shores of the Danube were well monitored from the Dacian fortresses Acidava, Buricodava, Dausadava (the shrine of the wolves), Diacum, Drobeta (Turnu Severin), Nentivava (Oltenita), Suvidava (Corabia), Tsirista, Tierna/Dierna (Orsova) and what is today Zimnicea. Downstream were also other fortresses: Axiopolis (Cernadova), Barbosi, Buteridava, Capidava(Topalu), Carsium(Harsova), Durostorum(Silistra), Sacidava/Sagadava (Dunareni) along with still others...»
* Blejan, Adrian. Dacia Felix – Istoria Daciei Romane (en romanès), 1998 [Consulta: 8 desembre 2010]. Arxivat 2012-03-15 a Wayback Machine.
* Vinereanu, Mihai. Originea geto-dacă a limbii române (en romanès). Chisinau: Pontos, 2002.
* Olteanu, Sorin. «Linguae Thraco-Daco-Moesorum – Toponyms Section» (en romanès). Linguae Thraco-Daco-Moesorum. Arxivat de l'original el 16 juliol 2011. [Consulta: 8 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Jaciments arqueològics al voltant d'Enoşeşti al servidor de mapes del patrimoni cultural nacional romanès
* Acidava a la Princeton Encyclopedia of Classical Sites
* Acidava al Diccionari de geografia grega i romana (1854)
* Un carrer de Bucarest, amb l'antic nom de la ciutat: Strada Acidava
# Sinraptòrids

Els sinraptòrids (Sinraptoridae) constitueixen una família de dinosaures teròpodes carnívors. Tendien a ser grans depredadors, alguns creixien fins als 10 metres. Els sinraptòrids són carnosaures, i molts foren classificats en un primer moment dins dels megalosàurids o al·losàurids abans d'anàlisis recents.

## Classificació

Cladísticament, els sinraptòrids foren definits per última vegada l'any 2005 per Paul Sereno com el grup monofilètic més inclusiu que conté Sinraptor dongi i totes les espècies més estretament emparentades amb Sinraptor que amb Allosaurus fragilis, Carcharodontosaurus saharicus, o el pardal (Passer domesticus). Sembla que aquests teròpodes representen o són propers als ancestres dels al·losàurids.

### Gèneres

* Sinraptor (tipus)
* Yangchuanosaurus
* Metriacanthosaurus
* Leshansaurus

## Enllaços externs

* Taxon Search - Sinraptoridae Arxivat 2011-07-17 a Wayback Machine.
* Carnosauria