OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Malhèras

Malhèras (en francès Maillères) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 138 | 169 | 134 | 136 | 176 | 182 | 193 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Pebayle | |
| 2008- | Jeanne Coutière | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Lo Vèrn de Labrit

Vert (en francès Vert) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 189 | 221 | 213 | 206 | 193 | 209 | 238 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2010 | Marie-Claude Lamarque | |
| 2010- | Philippe Darpheuil | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Sent Avit (Landes)

Sent Avit (en francès Saint-Avit) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 278 | 281 | 263 | 411 | 481 | 541 | 618 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001 | Claude Lafargue | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# El jove Winston

El jove Winston (títol original en anglès: Young Winston) és una pel·lícula estatunidenco-britànica dirigida per Richard Attenborough, estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula explica la joventut del futur Primer Ministre britànic Winston Churchill. La primera part de la pel·lícula mostra Churchill quan anava a l'escola, un període de la seva vida on va ser desgraciat; l'episodi s'acaba amb la mort del seu pare. La segona part evoca l'època en què era oficial de cavalleria a l'Índia i al Sudan, i la seva participació en la càrrega de cavalleria a Omdurman, després les seves experiències com a corresponsal de guerra en la Segona Guerra Bòer, i els episodis de la seva captura i de la seva evasió, finalment la seva elecció al Parlament als 26 anys.

## Repartiment

* Robert Shaw: Lord Randolph Churchill
* Anne Bancroft: Lady Jennie Churchill
* Simon Ward: Winston Churchill
* Jack Hawkins: Mr. Welldon
* Ian Holm: George E. Buckle
* Anthony Hopkins: David Lloyd George
* Patrick Magee: el general Bindon Blood
* Edward Woodward: el comandant Aylmer Haldane
* John Mills: el general Kitchener
* Peter Cellier: el comandant du 35th Sikhs
* Jane Seymour: Pamela Plowden
* Robert Flemyng: El Doctor Buzzard
* Richard Leech: Mr Moore

## Premis i nominacions
### Premis

* Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera
* BAFTA al millor vestuari per Anthony Mendleson

### Nominacions

* Oscar al millor guió original per Carl Foreman
* Oscar a la millor direcció artística per Donald M. Ashton,Geoffrey Drake, John Graysmark, William Hutchinson, Peter James
* Oscar al millor vestuari per Anthony Me ndleson
* BAFTA a la millor actriu per Anne Bancroft
* BAFTA al millor actor per Robert Shaw
* BAFTA a la millor direcció artística per Geoffrey Drake, Donald M. Ashton

## Referències

* 1 2 esadir.cat. El jove Winston. esadir.cat.
* ↑ «Young Winston». The New York Times.
# Les quatre plomes (pel·lícula de 2002)

Les quatre plomes (títol original en anglès: The Four Feathers) és una pel·lícula estatunidenco-britànica del realitzador indi Shekhar Kapur, estrenada l'any 2002. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'any 1898, Harry Feverham, un oficial de l'imperi britànic, rebutja anar a lluitar al Sudan i abandona l'exèrcit. Sinònim de deshonor, el seu acte l'exclou immediatament de l'alta societat londinenca.
Tres dels seus amics i la seva promesa, li envien llavors 4 plomes blanques simbolitzant la covardia.
Incomprès i turmentat, Harry s'assabenta que el seu antic regiment ha caigut a les mans dels rebels sudanesos. Decideix llavors recuperar el seu honor anant a salvar els seus amics.

## Repartiment

* Heath Ledger: Harry Feversham
* Wes Bentley: Jack Durrance
* Kate Hudson: Ethne Eustace
* Djimon Hounsou: Abou Fatma
* Rupert Penry-Jones: Willoughby
* Lucy Gordon: Isabelle
* Kris Marshall: Edward Castleton
* Michael Sheen: William Trench
* James Cosmo: Coronel Sutch
* Tim Pigott-Smith: General Feversham
* Christian Coulson: el noi del tambor (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ «Les quatre plomes». Ésadir.cat. [Consulta: 11 setembre 2018].
* ↑ «'The Four Feathers'; A Point of View» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 25 octubre 2022].
# Maseròlas (Landes)

Maseròlas (en francès Mazerolles) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 240 | 302 | 288 | 400 | 481 | 566 | 648 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Lartigue | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 19 desembre 2010].
# Sindèras

Sindèras (en francès Sindères) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 181 | 210 | 174 | 134 | 154 | 179 | 187 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Antoine Menaut | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 19 desembre 2010].
# Tefrodornítids

Els tefrodornítids (Tephrodornithidae) són un grup d'ocells que formen una família actualment obsoleta. Són petits ocells que habiten la selva tropical d'Àsia.
Aquesta família va ser reconeguda en la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010) arran els treballs de Moyle et al.,2006. La família estava formada per tres gèneres amb un total de 8 espècies.
* Gènere Hemipus.
** Hemipus picatus.
** Hemipus hirundinaceus.
* Gènere Tephrodornis.
** Tephrodornis virgatus.
** Tephrodornis sylvicola.
** Tephrodornis pondicerianus.
** Tephrodornis affinis.
* Gènere Philentoma.
** Philentoma pyrhoptera.
** Philentoma velata.
Segons la classificació de Clements 6a edició (2009), el gènere Hemipus pertanyia a la família dels campefàgids (Campephagidae) i els altres dos gèneres, que han figurat a moltes classificacions com "incertae sedis", a la dels prionòpids (Prionopidae). Actualment tots tres gèneres són inclosos als vàngids.

## Referències

* 1 2 Moyle, R.G; J. Cracraft. «Reconsideration of the phylogenetic relationships of the enigmatic Bornean Bristlehead (Pityriasis gymnocephala)» (en anglès). vol.39 p. 893-898. Molecular Phylogenetics and Evolution, 2006. [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «TiF Checklist: CORVIDA II--Malaconotoidea» (en anglès). John Boyd's Home Page. [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «Taxonomic Updates – IOC World Bird List Version 8.2», 27-06-2018. [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Batises, bushshrikes, boatbills, vangas (sensu lato) – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists – Clements Checklist». [Consulta: 16 novembre 2024].
# Arua

Arua (en francès Arue) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 379 | 425 | 347 | 294 | 290 | 286 | 299 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Christian Conte | PCF |
| 2001-2008 | Yvette Notredame | |
| 2008- | Gérard Fabre | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 19 desembre 2010].
# Casa Pagès-Bassols

La Casa Pagès-Bassols és un edifici situada al nord-est de la Rambla de Figueres (Alt Empordà), catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

En aquest indret hi havia l'antic casal dels Vilallonga, que a les dècades del 1910 i inicis de la del 1920 va allotjar l'escola dels Maristes.
El 1928, l'adroguer figuerenc Josep Maria Pagès i Bassols (1885-1979), descendent d'aquesta família per via materna, hi va endegar la construcció d'una nova residència. El projecte original dels arquitectes Raimon Duran i Reynals i Pelai Martínez estava influït per l'ús de la terracota que n'havia proposat Adolf Florensa per a l'Exposició Internacional de Barcelona. Finalment, aquest va ser substituïda per estuc, la qual cosa va proporcionar a l'edifici la fesomia que el caracteritza. Acabat el 1929, va ser premiat per la Cambra de la Propietat Urbana de la província de Girona.

## Descripció

L'ordenació de la façana destaca per l'acurada simetria dels elements de què es compon, tant a la planta baixa com en els altres tres nivells. Així, la planta baixa presenta tres grans portalades d'accés, que reprodueixen les mateixes motllures decoratives en l'emmarcament.
La central, d'accés a l'edifici, és de dimensions lleugerament inferiors a les altres dues, que es destinen a locals comercials. Al primer pis s'hi disposa una gran tribuna central de planta mixtilínia que exhibeix pilastres estriades, capitells corintis i entaulament. A banda i banda, hi ha balcons amb balustres als quals s'accedeix des de finestrals de generoses dimensions, resolts amb arcs de mig punt.
Al segon i tercer pis s'obren quatre finestrals en cadascun, amb terrassa amb barana de ferro forjat als dels extrems, a excepció dels dos centrals del segon pis, que s'obren al sostre de la tribuna. El recobriment de la façana presenta diferents solucions decoratives.
La planta baixa es cobreix amb aplacat de pedra ben escairada, mentre els pisos superiors hi ha un estuc que imita un carreuat. La cornisa està força desenvolupada; en primer lloc, n'hi ha una de discreta, motllurada, sobre la qual s'obren quatre respiralls circulars. Al damunt, n'hi ha una altra de més potent, esglaonada, que incorpora diferents motius ornamentals.

## Vegeu també

* Asil Vilallonga
* Casa-fàbrica Abril-Vila

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Casa Pagès-Bassols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 Gimbernat, Antònia. «Can Turà. Casa Pagès Bassols de Figueres». Cabanes - Alt Empordà, 03-11-2014.
* ↑ «Josep Mª Pagès Bassols». geneanet. Sergi Pagès Bolibar.

## Enllaços externs

* «Casa Pagès-Bassols». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Caishen

Caishen (en francès Cachen) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 346 | 312 | 260 | 242 | 211 | 216 | 216 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1995 | André Taris | |
| 1995- | André Bernadet | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 19 desembre 2010].
# O Herói

O Herói és una pel·lícula realitzada per Zézé Gamboa, una coproducció d'Angola, França i Portugal, però filmat totalment a Angola. Es va estrenar a Portugal el 13 de maig de 2004.

## Argument

Reclutat a la força en l'exèrcit angolès als quinze anys, desmobilitzen Vitorio al cap de 20 anys de lluita. Durant una de les seves últimes missions, va trepitjar una mina antipersona i va caldre amputar-li la cama. Al cap de mesos d'espera, aconsegueix una pròtesi amb la qual espera poder començar una nova vida. Sol, desemparat, passeja pels carrers de Luanda a la recerca de treball i de la seva família, de la qual no té notícies. En aquesta ciutat que solament desitja oblidar la guerra, sotmesa a la creixent arribada de refugiats i a tota classe de penúries, Vitorio només troba compassió, burla o indiferència. Una nit, mentre dorm al carrer, li roben la pròtesi i, al mateix temps, el seu somni d'integració. No obstant això, unes trobades fortuïtes li ajudaran a recuperar l'esperança: Judith, una prostituta que li ofereix la seva casa; Manu, un nen de deu anys que busca en ell al pare al que amb prou feines va conèixer, i Joana, la jove mestra de Manu, que l'ajuda a recuperar la pròtesi a través d'un programa de ràdio.

## Repartiment

* Oumar Makéna Diop… Vitório
* Milton Coelho… Manu
* Maria Ceiça… Maria Bárbara
* Patrícia Bull… Joana
* Neuza Borges… Flora

## Premis

* Jornades Cinematogràfiques de Cartago 2004
* Festival de Cinema de Sundance 2005

## Referències

* ↑ The Hero California Newsreel
* ↑ O Herói Arxivat 2017-10-27 a Wayback Machine. al web del FCAT
* ↑ Zézé Gamboa a africine.net
* ↑ Filme angolano triunfa no Festival de Sundance, BBC, 1 de febrer de 2005

## Enllaços externs

* O Herói a Youtube
# Fintar o Destino

Fintar o Destino és una pel·lícula capverdiana de temàtica esportiva dirigida pel director de cinema portuguès Fernando Vendrell. Els protagonistes eren Carlos Germano, Betina Lopes i Paulo Miranda.

## Argument

Mané, de 50 anys, resident de Mindelo a l'illa de São Vicente on regenta un pub i entrenador de futbol juvenil. Se'l recorda cada dia com un ex porter reeixit. La vella admiració per ell desapareix constantment. Per tant, no té la possibilitat de fitxar pel S.L. Benfica, i entrena al jove Kalu en l'equip perquè algun dia jugui al Benfica. Contra la voluntat de la seva esposa, fer un viatge a Lisboa. No volia veure millorar el seu fill, sinó al Benfica amb motiu del partit final i com a oportunitat perquè Kalu hi jugués. També li va instar a trobar un esportista que, a diferència d'ell, decideix canviar al Benfica. Posteriorment va tornar a la seva illa natal de São Vicente.

## Repartiment

* Carlos Germano - Mané
* Betina Lopes - Lucy
* Paulo Miranda - Kalu
* Manuel Estevão - Djack
* Figueira Cid - Joaquim
* Daniel Martinho - Alberto
* Rita Loureiro - Julia
* Diogo Dória
* Rui Águas
* António Veloso

## Recepció

La pel·lícula va rebre crítiques moderades dels directors relacionats amb la lusofonia africana. El focus de la pel·lícula no era el problema d'una zona, sinó també els seus personatges i visions i expectatives diferents de la vida, el seu entusiasme pel futbol.
La pel·lícula va guanyar alguns premis, inclosa una nominació a la secció panoràmica al Festival de Cinema Internacional de Berlín de 1998 (Berlinal) i un Premi del Jurat al Festival de Fantasporto.

## Vegeu també

* Cinema de Cap Verd

## Referències

* ↑ «Nomimations and awards of Fintar o Destino». IMDb, 1998. [Consulta: 29 juliol 2012].

## Enllaços externs

* (portuguès) Fintar o destino, crítica al diari Público.
# Trilobitomorfs

Els trilobitomorfs (Trilobitomorpha) són un subembrancament dels artròpodes on es trobarien, inicialment, les classes dels trilobits i els trilobitoïdeus, totalment independents i diferenciades. D'una banda, els trilobits es van desenvolupar durant tot el Paleozoic i es distribueixen en uns nou o deu ordres amb les seves subfamílies. Per l'altra, els que es van classificar com a trilobitoïdeus en un principi, són únicament del Cambrià mitjà, trobats a la Colúmbia Britànica (Canadà), i només constarien d'una vintena de gèneres.

## Taxonomia controvertida

Ha existit controvèrsia en la utilització del subfílum trilobitomorf per a englobar el que en un principi es van considerar dues classes diferents, els trilobits i els trilobitoïdeus. Aquests últims, en un primer moment se'ls va considerar una classe; però la diversitat morfològica de les seves espècies i el fet que no semblen tenir un parentiu proper als trilobits o entre elles mateixes, ha comportat que actualment se'ls classifiqui en subfílums independents dins dels artròpodes.

## Generalitats dels trilobitomorfs

Malgrat aquesta polèmica, als trilobitomorfs se'ls va classificar tenint en compte que només s'hi engloben formes fòssils d'aparença trilobítica, amb tres lòbuls i no amb tres segments. Tanmateix, el cos se sol distribuir en tres regions bàsiques: cèfalon, soma i pigidi. I tots disposaven d'antenes preorals monorràmies.

## Referències

* ↑ Pinna, Giovanni. The Dawn of Life (en anglès). World Publishing, 1972, p. 50. ISBN 9780529048240.
# Mireille Mathieu

Mireille Mathieu (Avinyó, 22 de juliol de 1946) és una cantant occitana o francesa.
Es feu conèixer l'any 1965, va ser l'arquetip de la cantant popular dels anys 1960 i 70 del segle passat. Durant aquells anys té els seus grans èxits discogràfics. A partir de la meitat dels anys 1980, enforteix la seva carrera internacional en nombrosos països on és considerada com un símbol de la cançó francesa.
Ha venut més de 125 milions de discs de 33 rpm i prop de 50 milions de discs de 45 rpm a tot el món i ha enregistrat i interpretat més d'un miler de cançons en 11 llengües (francès, alemany, anglès, espanyol, italià, rus, finès, japonès, xinès, català i occità.)
Mireille Mathieu va ser nomenada Cavaller de la Legió d'Honor el 9 de desembre de 1999 pel president Jacques Chirac. El 26 de gener de 2011 el president Nicolas Sarkozy eleva la seva condecoració al grau d'Oficial de la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ «Mireille Mathieu» (en castellà). Discogs. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ Domain, Valérie. «Mireille Mathieu, officier et gente dame.» (en francès). Gala, 27-01-2011. [Consulta: 26 maig 2020].

## Enllaços externs

* Web de Mireille Mathieu (en francès)
# John Latham

John Latham FRS (27 de juny del 1740, Eltham, Kent, Gran Bretanya - 4 de febrer del 1837) fou un metge, naturalista i escriptor anglès.

## Resum biogràfic

Latham fou qualificat com l'avi dels ornitòlegs australians. Fou ell el que estudià la major part de les aus enviades a Anglaterra i qui les classificà. Entre ells es pot citar l'emú (Dromaius novaehollandiae), la cacatua blanca (Cacatua alba), l'àguila audaç australiana (Aquila audax), l'alcodó australià (Gymnorhina tibicen) i el guacamaig blau (Anodorhynchus hyacinthinus).
Fill d'un cirurgià, Latham practicà la medecina a Dartford, comtat de Kent, on va descriure la curruca rabillarga (Sylvia undata). Es retirà el 1796 i s'instal·là a Hampshire.
La seva primera obra sobre ornitologia fou A General Synopsis of Birds (1781-1801) que conté 106 làmines, totes realitzades per ell. Va descriure nombroses espècis desconegudes que descobrí en diverses "sales de curiositats". Dins de la seva obra, igual que Buffon, no concedeix importància al nom de les espècies. Més endavant s'adonà que únicament la utilització del sistema binomial de noms de Carl von Linné permet la posterior identificació de noves espècies. El 1790 publicà un Index Ornithologicus on hi inclou el nom binomial de totes les espècies que ell havia descrit prèviament. Arribà tard, car Johann Friedrich Gmelin ja havia fet aparèixer la seva pròpia versió del Systema Naturæ de von Linné en la que nombrava les espècies de Latham, tenint en compte les normes de la nomenclatura, la de Gmelin té prioritat.
La tercera obra de Latham sobre les aus és la seva General History of Birds (1821-1828), on hi inclou el nom de nombroses espècies de la seva col·lecció personal. Aquesta es va perdre i la determinació precisa de les espècies és molt precària. A més, només empleà parcialment la nomenclatura binomial.
Latham mantingué una correspondència regular amb Thomas Pennant, Joseph Banks, Ashton Lever i d'altres.
Fou admès a la Royal Society el 1775 així com en altres societats científiques estrangeres. També participà en la creació de la Societat Linneana de Londres.

## Algunes de les seves obres

* A general synopsis of birds, with a suppl White, Leigh & Sothebys, Londres (1781-1802).
* Index ornithologicus sive Systema ornithologiæ Londres, París (1790-1809).
* Allgemeine Übersicht der Vögel Weigel, Nürnberg (1793).
* Faunula Indica id est Catalogus animalium Indiae orientalis Gebauer, Halle (1795).
* A general history of birds Jacob & Johnson, Winchester (1821-1828).
# Cop, amb la llei o sense

Cop, amb la llei o sense (títol original: Cop) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per James B. Harris adaptació de la novel·la de James Ellroy, estrenada l'any 1988. Ha estat doblada al català.

## Argument

Lloyd Hopkins (Woods), un detectiu solitari, sospita que una última onada de crims es deu a una mateixa persona, un assassí en sèrie. Decideix caçar-lo qualsevol preu, i això que la seva vida familiar s'erosiona i que els seus companys de feina comencen a donar-li l'esquena.

## Repartiment

* James Woods: Lloyd Hopkins
* Lesley Ann Warren: Kathleen McCarthy
* Charles Durning: Dutch Peltz
* Charles Haid: Delbert 'Whitey' Odis
* Raymond J. Barry: El Capità Fred Gaffney
* Randi Brooks: Joanie Pratt
* Annie McEnroe: Amy Cranfield
* Rick Marotta: Wilson
* Helen Page Camp: Estelle Peltz

## Referències

* ↑ Lew, Janine «Variety: Digital Editions». Variety.com [Consulta: 14 octubre 2010].
* ↑ esadir.cat. Cop, amb la llei o sense. esadir.cat.
* ↑ «Cop». The New York Times.
# Orduspor Kulübü

L'Orduspor Kulübü és un club de futbol turc de la ciutat d'Ordu.

## Història

El club va néixer el 1967 com a resultat de la fusió dels clubs Ordugücü, Karadeniz İdman Yurdu, Yolaçspor, 19 Eylül i Ocakspor. Els seus colors són el violeta i blanc. El seu nom popular és Çotanak, floc d'avellanes verdes que apereixen en el seu emblema; çotanak és el simbol d'una part de la mar Negra (provincies d'Ordu i Giresun) la zona de major producció d'avellanes al món.
El club ha participat onze cops a primera divisió ente els anys 1975-81, 1983-86 i 2011-13. La temporada 1979-80 va participar en la Copa de la UEFA. En els seus millors temps va tenir equip femenì de futbol, equip femenì de basquetbol i activitates en altres esports. Després de baixar a les lligues regionales d'amateurs, la temporada 2019-20 va decidir tancar la secció de futbol, però conserva la personalitat jurídica com una associació, l'Orduspor Kulübü Derneği, instrument legal que sempre li pot donar el dret de tornar a fer servir el seu nom en el futbol turc.

## Referències

* 1 2 Orduspor turkish-football.com (anglès)
* ↑ «Turkey - All time table». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* [ Orduspor Kulübü - Lloc web oficial] (turc) (anglès)