OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moon Geun-young

    En aquest nom coreà, el cognom és Moon.
Moon Geun-young o Moon Geun Young —en coreà 문근영— (Gwangju, 6 de maig de 1987) és una actriu de cinema i de televisió sud-coreana. Coneguda pel seu malnom de "germaneta de la nació coreana".

## Treballs

* 1999 길 위에서 - On the Way
* 2002 연애소설 - Lovers' Concerto (germana de Ji-hwan's)
* 2003 장화·홍련 - A Tale of Two Sisters (Bae Su-yeon)
* 2004 어린 신부 - My Little Bride (Suh Boeun)
* 2005 댄서의 순정 - Innocent Steps (Jang Chae-ryn)
* 2006 사랑따윈 필요 없어 - Love Me Not (Ryu Min)
* 2008 The Painter of the Wind
* 2010 Cinderella's Sister

## Referències

* 1 2 Herskovitz, Jon «South Korea's little sister just wants to grow up». Reuters, 21-01-2007 [Consulta: 4 novembre 2018].
* 1 2 3 «Moon to Play Villain in TV Drama». The Korea Times, 16-12-2009.

## Enllaços externs

* Tale of two sisters fan site Arxivat 2007-02-25 a Wayback Machine.(japonès)
* Super Moon Geun Young Fansite(anglès)
# Pedro Argüelles Salaverría

Pedro Argüelles Salaverría (Madrid, 10 de febrer de 1950) és un empresari i polític madrileny, de família asturiana vinculada a Banesto. El 1975 es graduà en enginyeria industrial a la Escuela Técnica Superior de Ingeniero Industriales de Madrid, i el 1977 va obtenir un master en Administració d'empreses a Universitat Stanford (Califòrnia).
Va desenvolupar la seva activitat al sector privat com a conseller i Director General d'Asturiana de Zinc, S.A i Consejo de Exploración Minera Internacional España, SA (1979-1989), i posteriorment fou conseller i secretari de Patrimonio de Títulos SA (1982-1989). També fou soci fundador del Banco Alcalá el 1989.
Durant la seva estada a Gijón el 1985 es va afiliar a Alianza Popular, partit del que en fou membre de la comissió economia i candidat per Astúries a les eleccions generals espanyoles de 1986, però no fou escollit. Sí que fou elegit diputat a les eleccions al Parlament Europeu de 1987. De 1987 a 1989 fou membre de la Comissió d'Afers Econòmics i Monetaris i de Política industrial i de la Delegació per a les relacions amb l'URSS del Parlament Europeu. Fou candidat a les eleccions europees de 1989, però no fou escollit.
Fou elegit diputat a l'Assemblea de Madrid pel Partit Popular a les eleccions autonòmiques de 1991 i 1995. Va ser Director del Banc Granada Jerez a Madrid de 1993 fins a 1995. De 1996 a 2000 fou director del Gabinet del Ministre de Defensa d'Espanya, càrrec que deixà per a dirigir AENA de 2000 a 2002. El 2002 fou nomenat vicepresident de Boeing Internacional i president de Boeing España fins a gener de 2012, quan fou nomenat secretari d'Estat de Defensa del ministeri liderat per Pedro Morenés, i en va prendre possessió el 9 de gener. Va cessar com a secretari de Defensa en 2016, després de l'entrada de María Dolores de Cospedal al càrrec de ministra de Defensa, qui va nomenar Agustín Conde com a nou secretari d'estat.
En febrer de 2018 fou nomenat president de Relacions Corporatives de l'IE Business School.

## Referències

* ↑ gonzález, Miguel «El presidente de Boeing en España será el nuevo secretario de Estado de Defensa». El País, 04-01-2012.
* ↑ «Relevo de altos cargos en el Departamento». Revista Española de Defensa. Ministerio de Defensa [Madrid], pàg. 25. ISSN: 1131-5172.
* ↑ «Agustín Conde, nuevo secretario de Estado de Defensa». Eldiario.es, 18-11-2016.
* ↑ «La Ministra Cospedal destaca de los nuevos altos cargos su “reconocida competencia, capacidad y reputación”». Ministerio de Defensa, 21-11-2011.
* ↑ «Pedro Argüelles, presidente de Relaciones Corporativas de IE Business School». EFE Empresas, 21-02-2018. Arxivat de l'original el 2018-06-28 [Consulta: 16 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'Assemblea de Madrid Arxivat 2018-06-28 a Wayback Machine.
* Fitxa del Parlament Europeu
* Biografia Arxivat 2010-03-28 a Wayback Machine. al web de Boeing España
# Trofeu Joan Antoni Samaranch (futbol)

El Trofeu Joan Antoni Samaranch va ser una competició que va acollir des de l'any 1996 a les millors seleccions autonòmiques i a potències del futbol femení europees. El què fóra president del Comitè Olímpic Internacional va dur a terme una gran tasca de promoció del futbol femení i és per això què la Federació Catalana de Futbol va decidir anomenar així aquest trofeu perquè ell fou qui va aconseguir que les noies participessin en els Jocs Olímpics.
En el seu honor, aquest trofeu es disputava cada any al camp de futbol de Santa Cristina d'Aro, lloc de residència estiuenca de l'expresident del COI.
El torneig es va disputar fins al 2006 i durant deu edicions Catalunya s'ha enfronta per aquest ordre a les seleccions de Madrid, Llenguadoc-Rosselló, Iugoslàvia, Andalusia, Suïssa, Euskadi, València, Itàlia, Holanda i Aragó amb un balanç de set victòries i tres derrotes (davant Llenguadoc-Rosselló, Itàlia i Iugoslàvia).

## Resultats

Catalunya 2 - Holanda 1
Itàlia 1 - Catalunya 1 (4-2 als penals)
Catalunya 12 - Aragó 0

## Referències

* ↑ «Torna a escena el trofeu 'Joan Antoni Samaranch'». Mundo Deportivo, 10-08-2001. [Consulta: 10 juny 2018].
* 1 2 3 «El millor futbol femení al Trofeu Samaranch», 26-12-2014. [Consulta: 5 juny 2018].
* ↑ «La selecció catalana de futbol femení s'enfrontarà a Itàlia l'11 de setembre». 324.cat, 08-09-2004. [Consulta: 10 juny 2018].
* ↑ «La selecció catalana femenina de futbol perd contra Itàlia a la tanda de penals». 324.cat, 11-09-2004. [Consulta: 10 juny 2018].
# Castell de Brahan

El Castell de Brahan es trobava a 3.5 milles al sud-oest de Dingwall, a Ross-shire, Escòcia i pertanyia al Comte de Seaforth, cap del Clan Mackenzie, que dominaven la zona.

## Història

El Castell de Brahan va ser construït pel 1.$^{er}$ Comte de Seaforth Colin Mackenzie l'any 1611. Kenneth Mackenzie, un treballador de la finca, era un prestigiós vident, qui va fer una sèrie de profecies a la fi del segle xvii. És recordat com el Vident de Braham. Mackenzie era un prominent membre del Jacobitisme i va prendre part a la revolta jacobita de 1715.
William Mackenzie, 5° Comte de Seaforth va ser derrotat i condemnat a lliurar la hisenda, que l'any 1725 es va convertir a la seu del General Wade, durant el procés de "pacificació" de les terres altes d'Escòcia. Després de la segona revolta jacobita de 1745, els Mackenzies van ser el primer clan a rendir-se, sent forçats a jurar lleialtat a la Corona britànica en els camps del castell.
La finca es va tornar a vendre posteriorment a la família Mackenzie, encara que la línia de descendència directa s'havia extingit l'any 1781. La propietat va passar a les mans de l'1.er Baró de Seaforth Francis Mackenzie, que va plantar arbres en els terrenys. En morir l'any 1815 sense hereus, va passar a ser propietat de Brahan Stewart-Mackenzie. Durant la primera meitat del segle xix, el castell va ser reconstruït i ampliat a una gran casa de camp.
James Stewart-Mackenzie, 1.$^{er}$ Baró de Seaforth va ser ascendit a Baron Seaforth l'any 1921, però en morir sense hereu l'any 1923, va deixar els béns a un fideïcomís.
El castell Brahan va ser requisat breument durant la Segona Guerra Mundial, però després de la guerra el seu estat es va deteriorar. A la dècada de 1950 l'edifici va ser demolit, quedant només la paret nord de l'edifici pertanyent al període del segle xix, que va servir com un adorn de jardí. El bloc estable encara sobreviu, i ara és conegut com la Càmera Brahan. Diversos panells heràldics i altres pedres decoratives es conserven a la casa.
Un monument a la finca, al voltant d'una milla (1,6 km) a l'oest del castell, commemora la mort l'any 1823 de Caroline Mackenzie, última filla del comte, que va morir després de caure d'un cotxet de cavalls prop del mateix lloc.

## Referències

* 1 2 «Brahan Castle». CANMORE. Arxivat de l'original el 2014-12-15. [Consulta: 3 setembre 2009].
* 1 2 «Brahan Castle: Site history». An Inventory of Gardens and Designed Landscapes in Scotland. Arxivat de l'original el 2012-09-27. [Consulta: 3 setembre 2009].
* ↑ «Brahan Castle». Arxivat de l'original el 12 d'octubre de 2008. [Consulta: 3 setembre 2009].
* ↑ «Seaforth Monument, Listed Building Report». [Consulta: 3 setembre 2009].
# Phi 1618

Phi 1618 (títol original en búlgar, ф 1.618) és una pel·lícula d'aventures de ciència-ficció distòpica búlgarocanadenca del 2022 dirigida per Theodore Ushev (en el seu debut com a director) i escrita per Vladislav Todorov. És protagonitzada per Nikolai Stanoev, Deian Donkov i Martina Apostolova. Està basat en una novel·la del mateix Todorov. La pel·lícula es va incloure a la llista final de candidates búlgares per a l'Oscar a la millor pel·lícula internacional ala 95a edició dels premis, però no va acabar sent seleccionada. Es va tornar a considerar quan Maika va ser desqualificada, però, no va ser seleccionada.

## Referències

* ↑ «PHI1.618» (en anglès americà). Cinelibri - Кино-литературен фестивал. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Theodore Ushev to explore a dystopian future in Phi 1.618» (en anglès). Cineuropa - the best of european cinema, 11-03-2021. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ Phi 1.618 (Movie, 2022) - MovieMeter.com, <https://www.moviemeter.com/movies/scifi/phi-1-618>. Consulta: 19 març 2023
* ↑ Lavallée, Eric. «Top 100 Most Anticipated Foreign Films of 2022: #87. Theodore Ushev's Phi 1.618» (en anglès americà). IONCINEMA.com, 07-01-2022. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ Димитрова, Кремена. «"МАЙКА" НА РЕЖИСЬОРА ЗОРНИЦА СОФИЯ Е БЪЛГАРСКОТО ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА НАГРАДАТА "ОСКАР"» (en búlgar). Национален Филмов Център, 05-09-2022. [Consulta: 18 març 2023].
* ↑ Andreeva, Nellie. «Academy Rejects Bulgaria's International Oscar Submission 'Mother'» (en anglès americà). Deadline, 21-09-2022. [Consulta: 18 març 2023].
* ↑ «Bulgaria Submits "In the Heart of the Machine" for Best International Feature Film at 95th Academy Awards» (en anglès). www.bta.bg. [Consulta: 18 març 2023].
# Portada/efemèride desembre 3

John W. Backus
« 2 de desembre · 3 de desembre · 4 de desembre »
# 52nd Street

52nd Street és el sisè àlbum d'estudi del cantant i compositor nord-americà Billy Joel. Va ser tret al mercat per la discogràfica Columbia Records el 13 d'octubre del 1978. Presentant-se com a continuació del seu àlbum d'estudi innovador, The Stranger, Joel va intentar donar un so fresc al nou àlbum, contractant diversos músics de jazz per diferenciar-lo dels seus àlbums d'estudi anteriors. Va ser també el primer, de molts àlbums, de Billy Joel en arribar al primer lloc de la llista Billboard, acompanyat del seu primer premi Grammy. 52nd Street també va arribar a ser, el 1982, el primer àlbum a ser llançat en disc compacte de Sony.
Tres cançons van aconseguir el top 100 als Estats Units, ajudant a augmentar l'èxit de l'àlbum. "My Life" va aconseguir el número 3, "Big Shot" va aconseguir el 19 i "Honesty" va aconseguir el 24.
La línia d'aquest disc segueix la que havia donat a conèixer l'anterior àlbum The Stranger, amb cançons i balades de mig temps, encara que explora una vena més jazzística de Joel amb el suport del trompetista Freddie Hubbard.

## Llista de cançons

Totes les cançons per Billy Joel.
* "Big Shot" – 4:07
* "Honesty" – 3:52
* "My Life" – 4:48
* "Zanzibar" – 5:17
* "Stiletto" – 4:45
* "Rosalinda's Eyes" – 4:44
* "Half a Mile Away" – 4:11
* "Until the Night" – 6:38
* "52nd Street" – 2:35
(C) MCMLXXVIII. Columbia Records.

## Guardons
### Premis

* 1980: Grammy a l'àlbum de l'any.

## Referències

* ↑ RIAA lists October 11 as the release date. Billy Joel tweeted that it was October 12. «Billy Joel – 52nd Street». Gold and Platinum Certification. RIAA, 2020. [Consulta: 3 juliol 2020]. @billyjoel. «52nd St Release Date», 12-10-2019.
* ↑ «Remember When? Billy Joel's '52nd Street'» (en anglès). GRAMMY.com, 13-10-2017. [Consulta: 29 setembre 2021].
* ↑ «Sony Global - Sony History», 26-06-2010. Arxivat de l'original el 2010-06-26. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «How Billy Joel's '52nd Street' Became the First Compact Disc Released». Ultimate Classic Rock, 01-10-2012. Arxivat de l'original el July 6, 2017.
* ↑ «52nd Street - Billy Joel | Album | AllMusic» (en anglès). [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «52nd Street - Billy Joel | Songs, Reviews, Credits | AllMusic», 15-07-2020. Arxivat de l'original el 2020-07-15. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ «Past Winners Search | GRAMMY.com», 01-08-2013. Arxivat de l'original el 2013-08-01. [Consulta: 22 novembre 2024].
# Roger David Kornberg

Roger David Kornberg (Saint Louis, EUA 1947) és un bioquímic i professor universitari nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 2006.

## Biografia

Va néixer el 24 d'abril de 1947 a la ciutat de Saint Louis, població situada a l'estat nord-americà de Missouri. És fill del bioquímic Arthur Kornberg, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de 1959. Va estudiar bioquímica a la Universitat Harvard, on es llicencià el 1967, i amplià els seus estudis a la Universitat Stanford, on es doctorà el 1972. Posteriorment realitzà una recerca postdoctoral a la Universitat de Cambridge d'Anglaterra. L'any 1976 inicià la docència a Harvard esdevenint professor ajudant de química biològica, per esdevenir el 1978 professor d'aquesta matèria a la Universitat Stanford, càrrec que ocupa avui dia.

## Recerca científica

Interessat en la biologia estructural i els mecanismes de la transcripció genètica, Kornberg i el seu grup d'investigadors ha realitzat diversos descobriments fonamentals referents als mecanismes i a la regulació de la transcripció en cèl·lules eucariotes. Durant la dècada del 1970 descobrí el nucleosoma com el complex bàsic de la proteïna que empaqueta l'ADN en el nucli de cèl·lules ucariotes. Dins el nucleosoma Kornberg va trobar que al voltant de 200 parells de dades d'ADN estan embolicades al voltant d'un oligomer de proteïnes de la histona.
L'any 2006 fou guardonat amb el Premi Nobel de Química pels seus estudis sobre la base molecular de transcripció genètica.

## Referències

* 1 2 «Roger David Kornberg». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Roger David Kornberg» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Tristan Valentin

Tristan Valentin (Le Blanc-Mesnil, 23 de febrer de 1982) és un ciclista francès, que va debutar professionalment el 2003 i es va retirar el 2013.
El 2006 va ser suspès per 6 mesos degut a un positiu de Heptaminol. L'equip Cofidis va culpar el metge i el va expulsar.

## Palmarès

* 2005
** 1r al Gran Premi de la vila de Nogent-sur-Oise
** 1r a la Tro Bro Leon

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. 132è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2011. 118è de la classificació general

## Referències

* ↑ El francés Valentin, positivo sin responsabilidad en Cofidis

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Platja de Tavernes

La platja de Tavernes és una platja d'arena daurada, amb un onatge moderat situada al terme municipal de Tavernes de la Valldigna (la Safor). Disposa de bandera blava a les dues platges de què disposa, Tavernes i la Goleta, i està situada a uns 5 km del municipi i a 1 km de l'estació de rodalia RENFE de la línia C-1. Té 1.627 habitants censats, dels quals 849 són homes i 778 són dones. Però la població que arriba a tindre a l'estiu pot superar els 40.000 habitants a causa de l'arribada de turistes. Té una longitud de 1.987 metres i una amplària mitjana de 30 metres, encara que té molta variació.

## Referències

* ↑ «Tavernes - Guía de Playas». Arxivat de l'original el 2016-11-12. [Consulta: 12 novembre 2016].
# Neferkare

Neferkare fou un faraó de la dinastia II de l'antic Egipte, de posició i fets desconeguts.
No s'esmenta a la llista d'Abidos; a la de Saqqara, s'esmenta Neferkara i al papir de Torí s'havia traduït com a Neterka (o Neferka), traducció avui qüestionada. Manethó esmenta un rei anomenat Nepherkeres, que hauria regnat vint-i-cinc anys, però això seria una mala interpretació o una exageració.
El seu nom al papir fou transcrit per Gardiner com a Aaka i, probablement, no es podia llegir mai com a "nefer" ni "ankh", mentre que en l'anterior traducció Nfrka deixava aquest nom similar al que apareix a l'altra llista i a la troballa. La diferència entre Aaka i Neferka només es pot explicar per un error de l'escriba, però sembla que aquest error és difícil d'explicar. Si al papir el nom és Aaka, no podria ser identificat amb Neferkare.
No s'ha trobat cap inscripció del seu nom o segell, ni tampoc la seva tomba, que hauria de ser a Saqqara.
El seu successor, segons les llistes de Saqqara i Torí, fou Neferkaseker.

## Referències

* 1 2 Gardiner, Alan H. The Royal canon of Turin – Book of the Kings of Egypt (en anglès). edició 1987. Oxford: Griffith Institute, 1959, p. 20.
* ↑ Manéthon; Waddell, William Gillan. Works (en anglès). Londres: ambridge (Mass.) Harvard university press W. Heinemann, 1980, p. 37-41. ISBN 978-0-674-99385-3.

## Bibliografia

* Schneider, Thomas. Lexikon der Pharaonen [Lèxic dels faraons] (en alemany). Düsseldorf: Albatros, 2002. ISBN 978-3-491-96053-4.
# Castell de Finlarig

El castell de Finlarig és una fortificació de principis del segle XVII amb planta en forma de L (encara que és possible que fos construïda com a castell de planta en Z) situada prop del llac Tay i Killin, a Stirling, Escòcia.
Construït l'any 1609, és una de diverses fortificacions que van construir el clan Campbell de Breadalbane a la zona.
Sir Walter Scott l'esmenta en les seves novel·les històriques Rob Roy (1817) i més tard, en Fair Maid of Perth (1828), on l'assenyala com el lloc on va morir el cap del clan Quhele.

## Referències

* ↑ (en anglès) Fitxa. Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine.
* ↑ (en anglès) «Culture & Heritage. Arxivat 2017-10-11 a Wayback Machine.
* ↑ (en anglès) Informació a scottish-places.

## Enllaços externs

* The Killin Web Site Arxivat 2020-06-11 a Wayback Machine.
* El castell de Finlarig a Gazetteer for Scotland
* perthshire-scotland.co.uk -informació del castell Arxivat 2017-08-30 a Wayback Machine.
# El Ejido

El Ejido és un municipi de la província d'Almeria, situat a l'est d'Andalusia. L'any 2006, tenia 75.969 habitants i era la localitat més poblada de la província després de la capital. La seva extensió superficial és de 227 km² i té una densitat de 334,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 46′ N, 2° 48′ O. Està situada a una altitud de 80 metres i a 32 quilòmetres de la capital de província, Almeria. Limita al nord amb Dalías, a l'est amb Roquetas de Mar, La Mojonera i Vícar, a l'oest amb Berja i al sud amb la mar Mediterrània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 47.610 | 50.170 | 51.485 | 53.008 | 55.710 | 57.063 | 61.265 | 63.914 | 68.828 | 75.969 | 78.105 |

## Entitats de població

| Entitat de Població | Pob. (2006) |
| El Ejido | 40.637 |
| Santa María del Águila | 10.011 |
| Las Norias de Daza | 7.854 |
| Balerma | 4.113 |
| Almerimar | 4.367 |
| San Agustín | 3.502 |
| Matagorda | 2.483 |
| Pampanico | 1.322 |
| Tarambana | 1.114 |
| Los Baños de Guardias Viejas | 566 |

## Esports

Destaca l'equip de futbol del Club Polideportivo Ejido, més conegut com "el Poli", que des de la temporada 2001/2002 juga a la Segona Divisió.

## Persones il·lustres

* Manolo Escobar (1931-2013), cantant.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'ajuntament
# Propietat condemnada

Propietat condemnada (títol original en anglès: This Property Is Condemned) és una pel·lícula estatunidenca de Sydney Pollack estrenada el 1966. Va tenir un pressupost de 4,62 milions de dòlars i a taquilla va recaptar 2,6 milions. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Inspirada en una obra de Tennessee Williams, aquesta pel·lícula amb el fons de la Gran Depressió (anys 1930) es desenvolupa a Dodson a Mississipi, una petita ciutat particularment tocada per la crisi i on l'arribada d'Owen Legate (Robert Redford), un agent dels ferrocarrils encarregat d'acomiadar una part dels ferroviaris de la ciutat, es revelarà devastadora. Alva Starr (Natalie Wood), una noia presumida, afalagada per tots però que no desitja més que una cosa: fugir lluny d'aquesta existència mesquina i sense futur per temptar l'aventura a Nova Orleans. Somniadora, s'inventa un món fet de màgia i de bellesa fins al dia en què el seu camí creua el d'Owen. La passió que viuran desencadenarà la còlera de Hazel, una dona sense cor i freda, més preocupada pels seus propis interessos que per la felicitat de la seva filla.

## Repartiment

* Natalie Wood: Alva Starr
* Robert Redford: Owen Legate
* Kate Reid: Hazel Starr, la mare d'Alva
* Charles Bronson: J. J. Nichols
* Mary Badham: Willie Starr, la jove germana d'Alva
* Alan Baxter: Knope
* Robert Blake: Sidney
* John Harding: Johnson
* Dabney Coleman: viatjant
* Ray Hemphill: Jimmy Bell
* Brett Pearson: Charlie Steinkamp
* Jon Provost: Tom
* Quentin Sondergaard: Hank
* Michael Steen: Max
* Bruce Watson: Lindsay Tate

## Referències

* 1 2 Títol en català a Ésadir
* ↑ Dick, Bernard F. "Engulfed: the death of Paramount Pictures and the birth of corporate Hollywood" (p. 105). The University of Kentucky, Lexington, KY (2001). ISBN 0-8131-2202-3
* ↑ "Big Rental Pictures of 1966", Variety, 4 January 1967 p 8
# Nilòmetre de Rawda

El nilòmetre de Rawda (o Roda), construït per l'astrònom al-Farghaní, és un dels monuments islàmics més antics de la ciutat del Caire, forma part del conjunt arquitectònic conegut com a Caire històric, declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Porta el número 79 del catàleg de monuments islàmics gestionat pel Suprem Consell d'Antiguitats. Està situat a l'extrem sud de l'illa de Rawda, que emergeix al Nil, a ponent de l'antiga ciutat d'al-Fustat, al sud de l'actual centre històric. Està al costat del Museu d'Umm Kulthum, la famosa cantant àrab.

## Història

Aquesta construcció fou concebuda perquè servís d'instrument de mesura de la inundació anual del Nil, fenomen que ara ha desaparegut a causa de la construcció de la resclosa d'Assuan.
Malgrat que aquest nilòmetre ha sofert restauracions en diverses èpoques, bàsicament encara es conserva en el seu estat original; es va fer sota el govern del califa al-Mutawàkkil (847-861). Hi havia una inscripció alcorànica, que es va modificar en època d'Àhmad Ibn Tulun (872-73), que situava la fundació del nilòmetre en el 861, tot i que existia un nilòmetre anterior, del segle viii i és molt possible que també n'existís un altre encara més vell, d'època faraònica.

## Edifici

Es tracta d'una construcció subterrània, rematada per una cúpula i una coberta cònica exterior, del segle xix. Bàsicament és una excavació, un pou circular a la part inferior i quadrangular a la superior, al qual hom accedeix per unes escales. Tres conduccions deixaven passar l'aigua del Nil al seu interior, i l'alçada era mesurada per una columna octogonal de marbre situada al centre del pou, graduada en «cubits» (aproximadament mig metre cada un). Si l'aigua atenyia un cert nivell, indicava que podia desviar-se pels canals cap a l'interior de la ciutat; els desnivells se salvaven mitjançant rodes hidràuliques. Si quedava més baixa, indicava que la ciutat patiria sequera i si, al contrari, l'alçada n'era important es preveien inundacions. El nivell de les aigües també s'utilitzava per a establir el pagament dels impostos: si el nivell era l'adequat, la collita es preveia millor i els impostos s'incrementaven.

## Vegeu també

* Rawda.

## Bibliografia

* Doris Behrens-Abouseif. Islamic Architecture in Cairo. American University in Cairo Press. El Caire, 1998. ISBN 977-424-203-3.
* Caroline Williams. Islamic Monuments in Cairo. American University in Cairo Press. El Caire i Nova York, 2004. ISBN 977-424-695-0.

## Enllaços externs

* El Nilòmetre de Rawda a Tour Egypt (anglès).