OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hípica als Jocs Olímpics d'Estiu de 1924

Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1924 :
| Doma clàssica | Individual |
| Concurs complet | Individual | Equips |
| Salts d'obstacles | Individual | Equips |
| < 1920 1928 > |||||
Als Jocs Olímpics de 1924 celebrats a la ciutat de París (França) es disputaren cinc proves d'hípica, tres en categoria individual (doma clàssica, concurs complet i salts) i dues per equips (concurs complet i salts). Respecte als anteriors Jocs s'eliminaren les proves individuals i per equips de figures. Les proves es realitzaren entre els dies 21 i 27 de juliol de 1924 entre l'Hipòdrom d'Auteuil i l'Estadi Olímpic de Colombes.

## Nacions participants

Hi participaren un total de 97 genets de 17 nacions diferents:
| Àustria (2) Bèlgica (11) Bulgària (2) Dinamarca (1) Espanya (4) Estats Units (5) Finlàndia (1) França (12) Itàlia (5) | Iugoslàvia (1) Països Baixos (5) Polònia (6) Portugal (4) Regne Unit (6) Suècia (12)  Suïssa (9) Txecoslovàquia (11) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Doma individual detalls | Ernst Linder i Piccolomino | Bertil Sandström i Sabel | Xavier Lesage i Plumard |
| Concurs complet individual detalls | Adolph van der Voort i Silver Piece | Frode Kirkebjerg i Meteor | Sloan Doak i Pathfinder |
| Concurs complet per equips detalls | Països BaixosAdolph van der Voort i Silver Piece Charles de Mortanges i Johnny Walker Gerard de Kruijff i Addio Antonius Colenbrander i King of Hearts | SuèciaClaës König i Bojar Torsten Sylvan i Anita Gustaf Hagelin i Varius Carl Gustaf Lewenhaupt i Canter | Itàlia Alberto Lombardi i Pimplo Alessandro Alvisi i Capiligio Emanuele di Pralormo i Mount Félix Tommaso di Assaba i Torena |
| Salts d'obstacles individual detalls | Alphonse Gemuseus i Lucette | Tommaso di Assaba i Trebecco | Adam Królikiewicz i Picador |
| Salts d'obstacles per equips detalls | SuèciaÅke Thelning i Loke Axel Ståhle i Cecil Åge Lundström i Anvers | SuïssaAlphonse Gemuseus i Lucette Werner Stuber i Girandole Hans Bühler i Sailor Boy | PortugalAntónio Borges i Reginald Hélder de Souza i Avro José Mouzinho i Hetrugo |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Suècia | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 2 | Països Baixos | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | Suïssa | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Itàlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Portugal | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Equestrian Dressage at the 1924 Summer Olympics». [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Equestrian Eventing at the 1924 Summer Olympics». [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Equestrian Jumping at the 1924 Summer Olympics». [Consulta: 15 setembre 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) Hípica - París 1924 Arxivat 2007-06-18 a Wayback Machine.
# Challenger (pel·lícula)

Challenger és un telefilm estatunidenc dirigit per Glenn Jordan, estrenat el 1990.

## Argument

Tracta de l'accident del transbordador espacial Challenger que va tenir lloc quatre anys abans, sobre un guió de George Englund.

## Repartiment

* Karen Allen
* Angela Bassett
* Lane Smith
* Peter Boyle.

## Premis

Va guanyar el «Outstanding Sound Editing for a Miniseries or a Special» i va ser nominat per a la categoria «Outstanding Sound Mixing for a Drama Miniseries or a Special» el 1990 als Premi Emmy.
# Lo Martinet

Lo Martinet (en francès Le Martinet) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Rhizomys pruinosus

Rhizomys pruinosus és una espècie de la família dels espalàcids que viu a Cambodja, la Xina, l'Índia, Laos, Malàisia, Myanmar, Tailàndia i el Vietnam. Ocupa una gran varietat d'hàbitats, incloent-hi els boscos de bambú situats a turons i montà. Està amenaçada per la seva caça com a aliment, però no es tracta d'una amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Lunde, D.; Molur, S. Rhizomys pruinosus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 gener 2016.
Espècies vivents d'espalàcids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Myospalacinae :
Rhizomyinae :
Spalacinae :
Categoria :
# Raymond Berenger

Raymond Berenger fou Mestre de l'Hospital des de 1365 fins a 1374, quan va succeir a Roger de Pins de qui era lloctinent. Els seus orígens són francesos, per bé que podria ser que la seva família fos d'ascendència italiana o catalana.
Va organitzar, juntament amb el rei Pere I de Xipre una croada contra Alexandria, capital dels mamelucs d'Egipte amb una flota de l'orde i van aconseguir prendre la ciutat el 1366. També van poder conquerir Trípoli.
Amb el papa Gregori X es va convertir en nunci apostòlic a Xipre el 1371.
# Garin de Montaigu

Garin de Montaigu, gentilhome d'Alvèrnia, mariscal dels hospitalers de l'orde de Sant Joan de Jerusalem, fou elegit 13è Mestre de l'Hospital, el 1207 o potser el 1208.
Va socórrer els cristians d'Armènia contra Solimà d'Icònium, va fer aixecar el setge que el sultà de Damasc tenia sobre Sant Joan d'Acre.
La conquesta de Damiata li va donar prestigi i va recórrer l'Europa occidental per tal de buscar ajuda. De retorn a Palestina va trobar els cristians enfrontats, sobretot hospitalers i templers. El 1228 va demanar al papa de trencar les treves que havien conclòs amb els musulmans. Aquest mateix any es va negar a rendir-se i ajudar l'exèrcit de l'emperador Frederic II.
Va morir a Palestina el 1230.
# Mairanas

Mairanas (en francès Meyrannes) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Niviventer fulvescens

Niviventer fulvescens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 180 i 2.682 msnm a l'Índia, Indonèsia, Laos, Malàisia, Myanmar, el Nepal, Tailàndia i la Xina. El seu hàbitat natural són els boscos de diferents tipus. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, fulvescens, significa ‘groguenc’ en llatí.

## Referències

* ↑ Musser, G.; Aplin, K.; Molur, S. Niviventer fulvescens. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 març 2018.
* ↑ Entrada «Niviventer» d'Animalia (en anglès).
# Richeval

Richeval (lorenès Rougeri) és un municipi francès situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 138 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Richeval era de 138 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 24 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família i 4 eren segones residències. 52 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 50 habitatges principals, 48 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 16 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Richeval el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 84 persones, 64 eren actives i 20 eren inactives. De les 64 persones actives 53 estaven ocupades (30 homes i 23 dones) i 10 estaven aturades (4 homes i 6 dones). De les 20 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Richeval a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Richeval a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Serra de Crestabocs

La Serra de Crestabocs és una serra situada al municipi de Subirats, a la comarca de l'Alt Penedès, amb una elevació màxima de 536,6 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ernesto Paternò Castello di Carcaci

Ernesto Paternò Castello di Carcaci (Paternò, 1882 – Roma, 1971) fou lloctinent de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem durant la manca de Gran Mestre després de la mort de Ludovico Chigi Albani della Rovere i la renúncia d'Antonio Hercolani-Fava-Simonetti com a lloctinent.

## Biografia

Ernesto Paternò Castello di Carcaci va néixer a la família noble dels Ducs de Carcaci, Prínceps de Biscari, una de les més importants de Sicília.
Cavaller de l'orde de Malta el 1953 es va negar a donar suport a la "Orde Militar del Collar de Santa Àgata de Paterna", fundada per una branca menor de la família.
Va ser triat lloctinent del gran mestre del Consell d'Estat de l'Orde de Malta el 25 d'abril 1955, després de la gobernatura provisional de l'agent judicial amb Antonio Hercolani-Fava-Simonetti. Sota el seu mandat l'Orde de Malta va començar a encunyar monedes després d'una pausa d'un segle i mig. Va ocupar el càrrec fins a l'11 de maig 1962, quan, després d'11 anys d'absència, va ser elegit un nou Gran Mestre del Sobirà Orde Militar de Malta.
# Sent Cesari de Grasinhan

Sent Cesari de Grasinhan (en francès Saint-Césaire-de-Gauzignan) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Montclar d'Armanhac

Montclar d'Armanhac (en francès Monclar) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 219 | 162 | 147 | 144 | 153 | 129 | 172 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Josette Fitte | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Darrere la pista de l'assassí

Darrere la pista de l'assassí (títol original en anglès, Midnight in the Switchgrass) és una pel·lícula de thriller policial estatunidenca del 2021 dirigida per Randall Emmett en el seu debut com a director, a partir d'un guió d'Alan Horsnail. És protagonitzada per Megan Fox, Bruce Willis, Emile Hirsch, Lukas Haas, Colson Baker i Lydia Hull. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar en una selecció limitada de cinemes i a la carta el 23 de juliol de 2021 a càrrec de Lionsgate i va ser valorada negativament per la crítica quan es va estrenar.

## Referències

* ↑ Fleming, Mike Jr. «Producer Randall Emmett Making Directorial Debut On 'Midnight In The Switchgrass'; Emile Hirsch To Star», 22-01-2020.
* ↑ Fleming, Mike Jr. «Machine Gun Kelly, Lukas Haas, Sistine Stallone Join Randall Emmett-Helmed 'Midnight In The Switchgrass'». Deadline Hollywood, 12-03-2020. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ Monopoly, Alec. «💲Acting in my first movie with the incredibly talented @emilehirsch 💲Happy Bday Bro!💲 @randallemmettfilms @meganfox @dobledebruce @machinegunkelly @lukashaas 💲 This movie is legendary!!!💲». Instagram, 15-03-2020. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ Emmett, Randall. «This was four months ago before I started my journey of directing my first film! 8 days and we head back to finish what we started!!!! @meganfox @machinegunkelly @reallycaitlinxox @emilehirsch @lukashaas @alexeckert @teemboslice @jackiecruz». Instagram, 25-06-2020. [Consulta: 26 juny 2020].
* ↑ «Tras la pista del asesino». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ Boone, John. «Megan Fox and Colson Baker (aka Machine Gun Kelly) Thrill in 'Midnight in the Switchgrass' Trailer (Exclusive)». Entertainment Tonight, 09-06-2021. [Consulta: 9 juny 2021].
* ↑ «Midnight in the Switchgrass (2021)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 20 novembre 2022].
# Niviventer confucianus

Niviventer confucianus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 150 i 4.000 msnm a Myanmar, Tailàndia, el Vietnam, la Xina i, possiblement, Laos. Ocupa una gran varietat d'hàbitats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, confucianus, es refereix a Confuci, filòsof xinès del mil·lenni I aC.

## Referències

* ↑ Lunde, D.; Smith, A. T. Niviventer confucianus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 18 març 2018.
* ↑ Entrada «Niviventer» d'Animalia (en anglès).
# Geoffrey le Rat

Geoffrey le Rat fou el 13è Mestre de l'Hospital. Va ser elegit el 1206 i va restar en el magisteri només un any, fins al 1207. Com que l'orde havia crescut molt territorialment i s'havia fet present a molts països, fou durant el seu mandat que va organitzar l'orde en llengües, que al seu torn es dividien en priorats o castellanies i aquests en comandes.
# Ieti

El Ieti, o abominable home de les neus, és un ésser llegendari antropomorf de la mitologia del Tibet i del Nepal. És considerat un críptid en la criptozoologia i interpretat com un simi gegant emparentat amb el Peus Grans nord-americà. Mesura uns 3 metres i pesa entre 300 i 500 kg. Davant l'absència total de proves, només es compta amb relats que el descriuen com un simi gegant bípede que es creu està localitzat en les zones boscoses de la serralada de l'Himàlaia, on habiten els monjos tibetans els quals temen el Ieti per robar i violar petits monjos nepalesos. També hom afirma que hi ha ietis a una zona remota de les Muntanyes de Luang Prabang.

## Investigacions

Els qui avalen la seva existència el consideren un parent llunyà de l'orangutan i descendent del Ramapithecus que va habitar en aquesta serralada fa milions d'anys; i que per les característiques que presentaria el ieti, possiblement estàs emparentat amb els Peus Grans i el Wendigo. No obstant això, no existeixen proves concloents de l'existència d'aquest primat. Fins i tot altres investigacions relacionen al ieti amb els ossos. En alguns monestirs de Nepal es conserven restes suposadament pertanyents al ieti, però que posteriorment s'ha demostrat que pertanyen a un tipus de cabra local.
Per altra banda, és molt dubtosa l'existència de simis de semblant grandària. Segons altres autors, com el paleontòleg Juan Luis Arsuaga, els primats en general i els simis en particular només viuen en llocs on existeixen fruites tot l'any, és a dir, en les zones tropicals. A més, no hi ha primats en les estepes, ni en les pinedes mediterrànies, ni en els boscos de coníferes.

## Chuchuna

Chuchuna és la versió russa del ieti. Habitaria suposadament en el fred etern de Sibèria i, igual que el Sasquatch, el ieti i els Peus Grans, es diu que és molt difícil veure'l. El Sr. Nikolàiev — membre directiu de l'Acadèmia Iakutiana — ha proposat com explicació que Chuchuna seria un dels últims supervivents dels aborígens paleoasiàtics siberians, que va buscar refugi en les regions més inaccessibles dels rius Iana i Indigirka.

## El Ieti a la cultura popular

El Yetti Club és una organització que aconseguí ser coneguda en l'àmbit internacional. Es fundà a València el 1956 a partir d'un programa radiofònic sobre muntanyisme de la Ràdio Nacional d'Espanya.

## Referències

* ↑ «ieti». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Soler Carnicer, José; Faus, Agustín. «Vocabulario montañero». A: Pequeño diccionario de montaña de la Comunidad Valenciana. Elx: Federació d'Esports de Muntanya i Escalada de la Comunitat Valenciana, 2013, p. 106. ISBN 978-84-942062-0-7.
* ↑ «The yetis of Northern Thailand». Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 8 febrer 2012].

## Vegeu també

* Nonell de la neu, personatge mitològic dels Pirineus.

## Enllaços externs

* El Web page oficial del grup d'estudi del recurs d'Internet Arxivat 2007-03-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Sent Estève de l'Ome

Sent Estève de l'Ome (en francès Saint-Étienne-de-l'Olm) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Rejaumont (Gers)

Rejaumont (en francès Réjaumont) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 265 | 204 | 200 | 185 | 183 | 175 | 181 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alain Reinaudo | |
| 2008- | Patricia Paillarès | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Distant Drums

Distant Drums és un western americà dirigit per Raoul Walsh, estrenat el 1951.

## Argument

1840. El valerós Capità Quince Wyatt, que havia adquirit justa fama de temerari per les seves arriscades lluites en els pantans de Florida, té concertada una cita amb el Tinent Richard Tufts, de la Marina dels Estats Units, per posar-se d'acord en les tàctiques a seguir per resistir amb les seves tropes a les agressions dels bel·licosos i despietats indis seminoles, que els són hostils. Després d'haver destruït un fort seminola, soldats americans i la gent que han salvat de les seves urpes han d'enfrontar els Everglades i els feroços indis que els poblen per retrobar-se en lloc segur.

## Producció

La pel·lícula es va rodar en el cor dels pantans de Florida, en els monuments nacionals del sud-est de Silver Spring i al castell de Sant Marcos.

## Repartiment

* Gary Cooper: Capità Quincy Wyatt
* Mari Aldon: Judy Beckett
* Richard Webb: Tinent Richard Tufts
* Ray Teal: Mohair
* Arthur Hunnicutt: Monk
* Carl Harbaugh: Duprez
* Robert Barrat: General Zachary Taylor
* Clancy Cooper: Sergent Shane
* Larry Carper: El cap O'Cala

## Vegeu també

* Crit Wilhelm

## Referències

* ↑ «Distant drums». The New York Times.
# Mangosta menjacrancs

La mangosta menjacrancs (Urva urva) és una de les espècies de mangosta del gènere Urva.

## Descripció

Generalment té un pelatge de color gris, amb una banda blanca que s'estén des de la part inferior de la boca cap a les espatlles. La seva cua és relativament curta i de color més clar, amb l'extrem de color més blanquinós. Les potes del darrere tenen les plantes peludes.
La longitud conjunta del cap i del cos varia entre 45 i 50 cm, i la cua, relativament curta, fa entre 25 i 30 centímetres, i el seu pes varia entre 1,8 i 2,3 quilos.

## Dieta

Malgrat el seu nom, la seva dieta no es basa exclusivament en crancs, sinó que també menja gairebé tot el que pot caçar: peixos, cargols, granotes, rosegadors, ocells, rèptil i insectes. També menja petits mamífers.

## Distribució

Es troba al nord-oest de l'Índia, al Nepal, a Myanmar, al sud de la Xina, i al sud-est asiàtic, a països com el Vietnam, Malàisia, Taiwan, Laos i Tailàndia.

## Comportament

Aquesta espècie és més aquàtica que la majoria de la resta d'espècies de mangosta. Són excel·lents nedadors, que passen gran part del temps a l'aigua o a prop, o en zones de terres humides. És d'hàbits preferentment nocturns i caça al llarg dels llits del rierols cercant sota les pedres i en escletxes de les roques.
La mida de la ventrada és petita, potser dues cries.

## Esperança de vida

El període de vida més llarg registrat és d'uns 12 anys en captivitat.

## Subespècies

* Urva urva annamensis
* Urva urva formosana
* Urva urva sinensis
* Urva urva urva

## Referències

* ↑ (anglès) Mustelids, Viverrids and Herpestids of India: Species Profile and Conservation Status
* ↑ (anglès) Haysson V, van Tienhoven A, van Tienhoven A. Asdell's Patterns of Mammalian Reproduction: A Compendium of Species-specific Data. Cornell University Press, Ithaca, 1993. 1030 pàg. ISBN 0-8014-1753-8

## Bibliografia

* (anglès) Vivek Menon. 2008. A field guide to Indian mammals. DK Publishing Inc, 2008. ISBN 0143029983
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Gerland de Caltagirone

Gerland d'Apol·lònia o de Caltagirone (Polònia o Alemanya, final del segle xii – Caltagirone, Sicília, ca. 1242) fou un cavaller de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Era originari d'Alemanya o Polònia (possiblement d'aquí deriva la denominació Gerland d'Apol·lònia) i va fer-se cavaller de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem. En temps de Frederic II de Sicília va ésser enviat a Sicília des de Jerusalem pel gran mestre de l'orde perquè prengués possessió d'unes propietats llegades a l'orde. Va anar a Caltagirone (Sicília), prop de Licata, seu de la cort reial. Molt pietós, vestia una camisa de pèl sota l'uniforme, i vivia en una extrema austeritat, amb contínues penitències. Va servir en una esglesiola del poble, tenint cura de les vídues i els orfes i fent caritat a tothom que ho necessités. Va morir cap al 1242 amb fama de santedat.

## Veneració

Sebollit fora muralla, començaren a atribuir-se-li miracles. El temps va fer que se'n perdés la memòria del lloc d'enterrament. La tradició diu que en 1327, Giacomo Calatasini va tenir un somni que li revelà on eren les restes del cavaller, en les ruïnes d'una capella prop de Caltagirone. Van trobar-s'hi les relíquies i van ésser portades a l'església de San Giacomo, dintre del poble, el 18 de juny, dia que es trià per a la seva festivitat litúrgica.

## Enllaços externs

* "Blessed Gerland". Arxivat 2010-04-25 a Wayback Machine.
# Sent Orenç de Mauvesin

Sent Orens (en francès Saint-Orens) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània. Limita al nord amb Mauvesin, a l'est amb Toget, al sud amb Sent Sauvi i al nord-oest amb Sent Jòrdi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 72 | 47 | 40 | 39 | 58 | 75 | 76 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marceau Dorbes | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 16 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó