OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yuji Ide

Yuji Ide (japonès: 井出有治) (Saitama, 21 de gener de 1975) és un pilot de Fórmula 1 japonès.

## Salt a la Fórmula 1

Yuji Ide va participar en les curses de la Fórmula Nippon acabant segon a la classificació general l'any 2005.
Ide va ser escollit com a segon pilot titular de l'equip Super Aguri a la Fórmula 1, debutant al Gran Premi de Bahrain però després de quatre Grans Premis disputats, el novell pilot va ser rellevat pel francès més experimentat Franck Montagny. Dies més tard després del Gran Premi d'Europa, que va ser la primera carrera a on va ser substituït, la FIA li va retirar la llicència que li permetia conduir en la categoria. D'aquesta manera, Ide no pot participar a cap més carrera de la Temporada 2006 de Fórmula 1.
La raó de la seva substitució va ser deguda al fet que va ocasionar greus problemes durant les quatre úniques carreres que disputà. A les dues primeres carreres el pilot no va ocasionar grans problemes, però quedava lluny del seu company, el també japonès Takuma Sato. Ja a la tercera carrera, en el Gran Premi d'Austràlia, en la que va fer una virolla en la que va deixar el seu monoplaça al mig de la pista en la sessió de classificació. Això va ocasionar que el cotxe de seguretat sortís a pista.
Al següent Gran Premi, el G.P. de San Marino, Ide va provocar un accident a la primera volta, en col·lidir amb Christijan Albers, pilot de Midland F1, tot deixant a aquest fora de la carrera en un espectacular accident amb tres voltes de campana. És per això que la FIA va avisar a l'equip Super Aguri de què no haurien de deixar pilotar al pilot japonès. L'equip el va substituir per Franck Montagny pel G.P. d'Europa. Montagny, ex pilot provador de Renault F1, el va substituir en les següents curses del calendari.
A la temporada 2007, la plaça a Super Aguri l'ocupa Anthony Davidson.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial

## Palmarès

* Curses disputades: 4 • Millor classificació: 13è a Austràlia '06
# Galea (gènere)

Galea és un gènere de rosegadors de la família dels càvids. Les espècies d'aquest grup viuen a Sud-amèrica i es reprodueixen a diversos moments de l'any, sense que importi gaire el clima o la disponibilitat d'aliment. La gestació dura 48 dies i culmina en una ventrada d'entre dues i quatre cries (ambdues xifres són més baixes que en el conill porquí). El desenvolupament placentari és molt similar al del conill porquí.

## Referències

* ↑ Oliveira, M. F.; Mess, A.; Ambrósio, C. E.; Dantas, C. A.; Favaron, P. O.; Miglino, M. A. «Chorioallantoic placentation in Galea spixii (Rodentia, Caviomorpha, Caviidae)» (en anglès). Reproductive Biology and Endocrinology, vol. 6, 2008, pàg. 39. DOI: 10.1186/1477-7827-6-39. PMC: 2543018. PMID: 18771596.
# Trinomys

Trinomys és un gènere de rosegadors histricomorfs de la família de les rates espinoses.

## Descripció
### Dimensions

El gènere Trinomys agrupa rosegadors de grans dimensions, amb una llargada corporal de 152-246 mm, una cua de 148-246 mm i un pes de fins a 350 g.

### Característiques cranials i dentals

El crani és estret i presenta el rostre curt i prim, la regió interorbitària estreta i les bul·les timpàniques de mida variable. Els forats palatins anteriors són amples i ovals. Les dents mastegadores són simplificades, amb no més de dues concavitats.

### Aspecte

El pelatge és espinós. Les parts dorsals varien del marró-rogenc clar al marronós fosc i els flancs són més clars, mentre que les parts ventrals són blanques. El musell és puntegut, els ulls grans i les vibrisses molt llargues. Les extremitats són allargades, els peus llargs i prims i les urpes curtes i corbes. La cua és aproximadament igual de llarga que el cap i el cos, fosca a dalt, més clara a sota i amb pocs curts pèls, a vegades més llargs a l'extrem. Les femelles tenen un parell de mamelles abdominals.

## Referències

* ↑ Patton et al., 2015

## Bibliografia

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. ISBN 9780801857898
* Patton JL, Pardiňas UFJ i D'Elía G, The Mammals of South America. Volume 2: Rodents, The University of Chicago Press, 2015. ISBN 978-0-226-16957-6.
# Endoperplexa

Endoperplexa és un gènere del regne dels fongs de l'ordre Auriculariales. El Dictionary of the Fungi (10th edition, 2008) (en anglès: Diccionari dels fongs) indica que el gènere està format per quatre espècies, i dues més que han estat incloses dins del gènere des d'aleshores.

## Referències

* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10th. Wallingford, UK: CAB International, 2008, p. 234. ISBN 9780851998268.
* ↑ Roberts P. «Caribbean Heterobasidiomycetes: 3. British Virgin Islands». Mycotaxon, vol. 105, 2008, pàg. 137–47.
* ↑ Roberts P. «Heterobasidiomycetes from Belize». Kew Bulletin, vol. 63, 1, 2008, pàg. 87–99. DOI: 10.1007/s12225-007-9006-6. JSTOR: 20443411.
# Notocitellus

Notocitellus és un gènere de rosegadors de la família dels esciúrids que conté dues espècies oriündes de Mèxic. Tenen una llargada corporal de 28-48 cm, amb una cua de mida comparable que és prima i recorda més les cues dels esciürinis que les dels altres xerins. Les orelles mesuren 14-18 mm i les potes posteriors 38-64 mm.
Les dues espècies d'aquest gènere tenen el dors amb taques de color gris negrenc. El seu pelatge és bast en comparació amb els pèls suaus d'altres espècies de xerins. Tenen el cos llarg i esvelt.

## Referències

* ↑ Helgen, Kristofer M., Cole, F. Russel; Helgen, Lauren E. i Wilson, Don E «Generic Revision in the Holarctic Ground Squirrel Genus Spermophilus». Journal of Mammalogy, 90, 2, 2009, pàg. 270-305. Arxivat de l'original el 2013-10-04. DOI: 10.1644/07-MAMM-A-309.1 [Consulta: 4 novembre 2015].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol rupestre

Els esquirols rupestres (Sciurotamias) són un gènere de rosegadors de la família dels esciúrids. Inclou dues espècies vivents i dues d'extintes. Tant les espècies actuals com les prehistòriques són oriündes de la Xina, tret d'una espècie no identificada que visqué a Polònia durant el Pliocè i S. gromovi, que ocupà allò que avui en dia és el sud d'Ucraïna durant el Miocè superior.

## Referències

* 1 2 Entrada «Sciurotamias» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Topatxevski, V. A «Remains of Sciurotamias gromovi (Rodentia, Sciuridae) from the Upper Miocene deposits of the Black Sea area in the Ukraine» (en anglès i rus). Véstnik Zoologui, 4, 1971, pàg. 46—50.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Hyphantria

Hyphantria és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.
Les papallones es troben principalment a l'Amèrica del nord i central.
Una espècie, Hyphantria cunea, va ser introduïda a Euràsia occidental, central i oriental.

## Galeria

* Hyphantria cunea larva
* Hyphantria cunea niu
* Hyphantria cunea mascle
* Hyphantria cunea femella
* Hyphantria cunea

## Referències

* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 26 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Funetː Hyphantria (en)
# Hypogeomys

Hypogeomys és un gènere de rosegadors de la família dels nesòmids oriünds de Madagascar. L'única espècie vivent, H. antimena, és considerada una espècie amenaçada i té un àmbit de distribució poc extens. L'altra espècie, H. australis, és coneguda a partir de subfòssils d'uns quants centenars de milers d'anys d'antiguitat. H. antimena fa 33 cm de llargada, cosa que en fa el rosegador més gros de Madagascar avui en dia, tot i que H. australis fins i tot era una mica més gros.

## Referències

* ↑ Entrada «Hypogeomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Goodman, S. M.; Rakotondravony, D. 1996. «The Holocene distribution of Hypogeomys (Rodentia: Muridae: Nesomyinae) on Madagascar». Biogéographie de Madagascar, 1.996: 283–293
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Proedromys

Proedromys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les dues espècies conegudes d'aquest grup són endèmiques de la Xina. Es diferencia de la resta d'arvicolins pel seu crani robust, l'amplada de les seves incisives superiors, les seves incisives inferiors curtes, molars que manquen d'arrel i són hipsodontes i amples, i una tercera molar inferior que manca d'angle exterior al triangle anterior.

## Referències

* ↑ Liu, S; Sun, Z; Zeng, Z; Zhao, E «A New Vole (Cricetidae: Arvicolinae: Proedromys) from the Liangshan Mountains of Sichuan Province, China» (en anglès). Journal of Mammalogy, 88, 5, 2007, pàg. 1.170–1.178.
# Delphinapterus

Delphinapterus és un gènere d'odontocets cetacis de la família dels monodòntids. Només conté una espècie vivent, la beluga (Delphinapterus leucas). Es troba sobretot a l'oceà Àrtic i l'extrem nord dels oceans l'Atlàntic i Pacífic. L'espècie fòssil D. brocchii visqué a Itàlia durant el Miocè.

## Taxonomia

El gènere fou descrit el 1804 pel zoòleg francés Bernard-Germain de Lacépède.

## Referències

* 1 2 Entrada «Delphinapterus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Jefferson, T. A. et al. Delphinapterus leucas. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 20 agost 2016.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Soricomys

Soricomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids.

## Descripció
### Dimensions

El gènere Soricomys agrupa rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 91–115 mm, una cua de 82–101 mm i un pes de fins a 36 g.

### Característiques cranials i dentals

El crani presenta ossos nasals que arriben fins al marge anterior dels ossos premaxil·lars. Els forats incisius són curts i amples, mentre que les plaques zigomàtiques tenen el marge dret. Les incisives superiors són ortodontes, o amb puntes que apunten cap avall.

### Aspecte

El pelatge, llarg i espès, és més fosc i llarg al dors. El musell és llarg i cònic, mentre que les orelles són petites i rodones. Els ulls són petits. Les potes posteriors són llargues i primes com a adaptació a la vida a nivell de terra. Hi ha cinc coixinets al palmell de les mans i sis a la planta dels peus. La cua és aproximadament igual de llarga que el cap i el cos. Les femelles tenen dos parells de mamelles inguinals.

## Distribució

L'àmbit de distribució del gènere abasta l'illa de Luzon.

## Referències

* ↑ Balete et al., 2012

## Bibliografia

* Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Heaney, L. R.; Alviola, P. A.; Duya, M. V.; Duya, M. R. M.; Sosa, T.; Jansa, S. A. 2012. «Archboldomys (Muridae, Murinae) reconsidered: a new genus and three new species of shrew mice from Luzon Island, Philippines». American Museum Novitates, 3.754: 1-60.
# Eligmodontia

Eligmodontia és un gènere de rosegador de rates i ratolins del Nou Món que viuen a Sud-amèrica. Conté set espècies.
Són relativament petits, però tenen la cua llarga i les orelles grosses. La llargada de cap a gropa és d'entre 7 i 11 cm i la llargada de la cua d'entre 5 i 11 cm. El pes és d'entre 7 i 31 grams. El pelatge és marró groguenc a la part superior i blanc a la part inferior. Viuen als herbassars i les zones rocoses des del sud del Perú, passant per Bolívia, fins al sud de Xile i l'Argentina. Són actius de nit i mengen llavors, plantes i insectes.

## Bibliografia

* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Chibchanomys

Chibchanomys és un gènere de rosegador de la família dels cricètids. Les dues espècies d'aquest grup són oriündes de Sud-amèrica. Igual que la resta d'ictiominis, presenten adaptacions a un estil de vida aquàtic. Tenen una llargada de cap a gropa d'11-13 cm, sense comptar la cua, que té més o menys la mateixa llargada. El seu hàbitat natural són els boscos de muntanya.

## Referències

* ↑ Entrada «Chibchanomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Neusticomys

Neusticomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les espècies d'aquest grup són oriündes del nord de Sud-amèrica. Tenen una llargada de cap a gropa de 10–13 cm i una cua de 9–11 cm. Els seus hàbitats naturals són les ribes de rierols. A diferència d'altres ictiominis, no tenen membranes entre els dits de les potes posteriors.

## Referències

* ↑ Entrada «Neusticomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Myotomys

Myotomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les dues espècies d'aquest grup són oriündes del Karoo (Àfrica Austral). Encara que molts científics les inclouen en el gènere Otomys, les dades genètiques indiquen que ocupen una posició intermèdia entre Otomys i Parotomys, més propera a aquest últim. Tenen una llargada de cap a gropa de 93–205 mm, la cua de 47–106 mm i un pes de 45–156 g.

## Referències

* ↑ Kingdon, J. The Kingdon Field Guide to African Mammals (en anglès). 2a edició. Bloomsbury Publishing, 2015, p. 291. ISBN 9781472925312.
# Pelomys

Pelomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les espècies d'aquest grup són oriündes de l'Àfrica subsahariana. Tenen una llargada de cap a gropa de 10–21 cm, la cua de 10–18 cm i un pes de 50–170 g. El pelatge dorsal va des del gris groguenc fins al gris fosc, mentre que el dorsal va des d'un color blanquinós fins al gris clar.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Phyllodoce (planta)

Phyllodoce és un petit gènere de plantes dins la família Ericàcia. Són plantes natives d'Amèrica del Nord i Euràsia, on tenen una distribució circumboreal.
Són subarbusts que es presenten a la regió àrtico-alpina. Sovint tenen rizomes. La inflorescència és amb flors solitàries o en un conjunt de fins 30 flors acampanades. Fruit en càpsula.

## Algunes espècies

* Phyllodoce aleutica – Aleutian mountain heath
* Phyllodoce breweri – purple mountain heath, red mountain heather, Brewer's mountain heath
* Phyllodoce caerulea – blue mountain heath, purple mountain heather
* Phyllodoce empetriformis – pink mountain heath, red mountain heath
* Phyllodoce glanduliflora – yellow mountain heath
Hi pot haver híbrids.
El nom genèric, Phyllodoce, prové d'una de les nereides de la mitologia grega.

## Referències

* 1 2 3 Phyllodoce. Flora of North America, Volume 8.
* ↑ Phyllodoce. The Jepson eFlora. Jepson Herbarium, UC Berkeley.
* ↑ Rochefort, R. M., & Peterson, D. L. (2001). Genetic and morphologic variation in Phyllodoce empetriformis and Phyllodoce glanduliflora (Ericaceae) in Mount Rainier National Park, Washington. Canadian Journal of Botany, 79(2), 179-191.
# Edaphocyon

Edaphocyon és un gènere extint de mamífers de la família dels prociònids que visqueren durant el Miocè en allò que avui en dia són els Estats Units. Es tractava d'un animal arborícola que s'alimentava de carn i fruita. Se n'han trobat restes fòssils a Florida, Louisiana, Nebraska i Texas. D'entre els prociònids vivents, els bassariscos són els que tenen les dents molars més semblants a les d'aquest gènere.

## Referències

* 1 2 Entrada «Edaphocyon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Wilson, J. A. «Miocene carnivores, Texas Coastal Plain» (en anglès). Journal of Paleontology, 34, 5, 1960, pàg. 983–1.000.
# Civettictis

Civettictis és un gènere de carnívors de la família dels vivèrrids. Conté una espècie vivent, la civeta africana (C. civetta), i una d'extinta, C. braini. La civeta africana té una àmplia distribució a l'Àfrica subsahariana, mentre que les restes fòssils de C. braini foren descobertes al jaciment de Kromdraai (Sud-àfrica). El nom genèric Civettictis significa 'mostela civeta' en llatí.

## Referències

* ↑ Fourvel, Jean-Baptiste «Civettictis braini nov. sp. (Mammalia: Carnivora), a new viverrid from the hominin-bearing site of Kromdraai (Gauteng, South Africa)» (en anglès). Comptes Rendus Palevol, 2018. DOI: 10.1016/j.crpv.2017.11.005. ISSN: 16310683.
* ↑ Entrada «Civettictis» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Murexia

Murexia és un gènere de marsupials de la família dels dasiúrids. Les espècies d'aquest grup són oriündes de Nova Guinea, on viuen a altituds de fins a 2.000 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos. Probablement s'alimenten d'insectes i altres invertebrats petits. Tenen una llargada de cap a gropa de 8–29 cm, una cua de 15–28 cm i un pes de 30–400 g. Els mascles pesen bastant més que les femelles. El nom genèric Murexia significa ‘semblant a Murex’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Murexia» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Leggadina

Leggadina és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Aquest grup conté quatre espècies, dues de vivents i dues d'extintes, totes oriündes d'Austràlia. Es tracta d'un gènere de ratolins de cua curta adaptat a les zones àrides. Les espècies d'aquest grup es caracteritzen per tenir la primera molar superior gran, la tercera molar superior reduïda, una cúspide accessòria al davant de la primera molar superior, les incisives apuntant cap endavant, els forats palatals posteriors estrets però grans i la vora anterior de la làmina zigomàtica recta o convexa. El nom genèric Leggadina significa 'Leggada petita' en llatí.

## Referències

* ↑ Klinkhamer, Ada J.; Godthelp, Henk «Two new species of fossil Leggadina (Rodentia: Muridae) from Northwestern Queensland» (en anglès). PeerJ, 3, 2015, pàg. e1088. DOI: 10.7717/peerj.1088. ISSN: 2167-8359.
* ↑ Entrada «Leggadina» d'Animalia (en anglès).
# Coelomys

Coelomys és un subgènere del gènere Mus. Les espècies d'aquest grup són oriündes de les muntanyes del sud i sud-est d'Àsia. Es tracta de ratolins petits i semblants a musaranyes que viuen als cims. Tenen el pelatge vellutat o espinós i els ulls petits. Viuen al sòl dels boscos. De vegades s'inclou M. famulus en aquest grup, però les dades genètiques i morfològiques el situen dins el subgènere Mus.

## Referències

* 1 2 Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* 1 2 Marshall, J. T., Jr. 1977. «A synopsis of Asian species of Mus (Rodentia, Muridae)». Bulletin of the American Museum of Natural History, 158: 173–220.
# Vandeleuria

Vandeleuria és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les tres espècies d'aquest grup són oriündes del sud d'Àsia, on viuen des de l'Índia i Sri Lanka fins al sud de la Xina i Tailàndia. Tenen una llargada de cap a gropa de 6–9 cm, la cua de 9–13 cm i un pes d'aproximadament 10 g. Es tracta d'animals arborícoles que s'alimenten de fruita i brots.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Gulo

Gulo és un gènere de carnívors de la família dels mustèlids. Conté un sol representant vivent, el golut (G. gulo), i diverses espècies extintes. El registre fòssil indica que aquest grup probablement s'originà a Nord-amèrica i s'estengué a Euràsia durant el Pliocè. La P2 és reduïda. La P4 és robusta i té tres arrels. Les molars superiors són més petites que en altres gulonins. En general, les dents estan adaptades a una dieta hipercarnívora.

## Referències

* 1 2 Samuels, Joshua X.; Bredehoeft, Keila E.; Wallace, Steven C. «A new species of Gulo from the Early Pliocene Gray Fossil Site (Eastern United States); rethinking the evolution of wolverines» (en anglès). PeerJ, 6, 2018, pàg. e4648. DOI: 10.7717/peerj.4648. ISSN: 2167-8359.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :