OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cynthia Maung

Cynthia Maung (Mawlamyaing, Myanmar, 6 de desembre de 1959) és una metgessa birmana que fa tres dècades que ofereix serveis sanitaris gratuïts per a desplaçats interns (IDP) i treballadors migrants a la frontera entre Tailàndia i Birmània.
Va néixer el 6 de desembre de 1959 a la població de Mawlamyaing. Membre de l'ètnia karenni, l'any 1989 va abandonar el seu país i es va establir a Mae Sot (Tailàndia), població situada en la frontera entre ambdós països, des d'on ha creat una clínica mèdica que tracta els refugiats brimans, els immigrants i els orfes.
És fundadora de la Clínica Mae Tao, organització basada en la comunitat (CBO) que des de 1989 ofereix serveis d'atenció primària de salut i protecció a la comunitat de Birmània/Myanmar a l'oest de Tailàndia. Fa serveis d'atenció mèdica interna i ambulatòria per a adults, nens, clients de salut reproductiva i pacients amb serveis quirúrgics.
Maung ha rebut en total sis premis internacionals pel seu treball. El 1999 va ser la primera guanyadora del premi Jonathan Mann, patrocinat per organitzacions sanitàries suïsses i nord-americanes. El 2002 va rebre el premi Ramón Magsaysay del sud-est asiàtic per al lideratge comunitari i va ser inclosa com una de les heroïnes asiàtiques de la revista Time el 2003. L'any 2008 va ser guardonada amb el Premi Internacional Catalunya, juntament amb Aung San Suu Kyi i concedit per la Generalitat de Catalunya, en reconeixement de la lluita democràtica contra la junta militar birmana que dirigia el país. El 2018 va rebre el premi UNDP's N-Peace.

## Referències

* ↑ «Interview | Accessible Healthcare Requires Local Participation: Dr. Cynthia Maung» (en anglès americà), 18-07-2019. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «The 2002 Ramon Magsaysay Award for Community Leadership. Biography of Cynthia Maung» (en anglès). Wayback Machine. Arxivat de l'original el 2011-06-11. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «From Rice Cooker to Autoclave at Dr. Cynthia’s Mae Tao Clinic» (en anglès). Wayback Machine. Arxivat de l'original el 2010-06-13. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «The World Press Review - People - Cynthia Maung». [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «DR. CYNTHIA Maung, 2002 Magsaysay Award Winner, HEAR VOA'S COVERAGE!! - 2002-10-09» (en birmà). [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «2008. Daw Aung San Suu Kyi». Arxivat de l'original el 2022-01-18. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «L'activista birmana San Suu Kyi i la doctora Cynthia Maung, premis Internacional Catalunya», 09-05-2008. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «La cap opositora birmana, Premi Internacional Catalunya». [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «Dr. Cynthia Maung Wins UNDP’s N-Peace Award» (en anglès americà), 28-11-2018. [Consulta: 16 gener 2022].

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia de Cynthia Maung
* (anglès) Dr. Cynthia Maung Arxivat 2003-04-22 a Wayback Machine. a la revista Time
# Guèitas e la Bastida

Guèitas e La Bastida (en francès Gueytes-et-Labastide) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Sieisforns de Mar

Sieisforns de Mar (en francès Six-Fours-les-Plages) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 1999 tenia 32.742 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 423 | 2 600 | 2 874 | 2 798 | 3 081 | 3 001 | 1 836 | 2 910 | 2 924 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 649 | 2 805 | 2 830 | 2 840 | 2 981 | 2 661 | 2 646 | 2 771 | 2 823 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 508 | 3 238 | 3 373 | 3 292 | 3 730 | 3 869 | 4 615 | 4 750 | 5 925 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 9 057 | 15 118 | 20 090 | 25 526 | 28 957 | 32 742 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1965 | Eugène Montagne | |
| 1965-1982 | Antoine Baptiste | UDF |
| 1982-1995 | Philippe Estève | UDF |
| 1995- | Jean-Sébastien Vialatte | UMP |
# Tancant el cercle

Tancant el cercle (títol original en anglès: Closing the Ring) és una pel·lícula dramàtica de 2007 dirigida per Richard Attenborough i coproduïda pel Regne Unit, Canadà i Estats Units. El repartiment està encapçalat per Christopher Plummer, Shirley MacLaine i Neve Campbell. La pel·lícula es va doblar al català i es va estrenar el 18 de maig de 2011 a TV3.

## Argument

Durant el funeral d'un exveterà de la Segona Guerra Mundial de l'exèrcit dels Estats Units en 1991, es reuneixen els familiars i companys de la seva mateixa promoció per donar el condol a la família i un últim adéu al mort. No obstant això, Ethel (Shirley MacLaine), la dona i vídua de l'exveterà es nega a plorar la seva mort i a entrar a l'església durant la cerimònia religiosa, fet que sorprendrà i indignarà a la seva única filla, Marie (Neve Campbell). Després de l'enterrament, es dirigeixen cap a l'antiga casa on vivia la família abans de traslladar-se. El retorn a la seva antiga llar provoca una estrany comportament en Ethel, que únicament el seu amic i company del seu exmarit, Jack (Christopher Plummer), sembla entendre. La seva filla, comença a sospitar que potser no ho sap tot sobre els seus pares.
La pel·lícula recorre a flashbacks amb records d'Ethel quan era jove i anava amb els seus amics, Jack (Christopher Plummer), Chuck David Alpay i Teddy (Stephen Amell) abans que comencés la Segona Guerra Mundial. Ethel, de família amb diners, estava enamorada de Teddy, un jove agricultor orfe.
La trama va barrejant la història d'un jove de Belfast que troba un anell d'or a la muntanya, al costat de diverses restes d'un avió nord-americà B-17. Fascinat per les restes, decideix indagar sobre el propietari de l'anell per poder-li retornar.

## Repartiment

* Shirley MacLaine és Ethel Ann
* Christopher Plummer és Jack Etty
* Mischa Barton és Ethel Ann (Jove)
* Gregory Smith és Jack Etty (Jove)
* Stephen Amell és Teddy Gordon
* Neve Campbell és Marie
* Brenda Fricker és Àvia Reilly
* Martin McCann és Jimmy Reilly
* Pete Postlethwaite és Michael Quinlan
* John Travers és Michael Quinlan (Jove)
* David Alpay és Chuck

## Referències

* ↑ «Tancant el cercle». Ésadir.cat. [Consulta: 26 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial en castellà (castellà)
# Praissàs

Praissàs (en francès Prayssas) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 957 | 881 | 758 | 732 | 784 | 921 | 930 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Alain Merly | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Lucien Lesna

Lucien Lesna (Le Locle, Suïssa, 11 d'octubre de 1863 - Évreux, 1 de juliol de 1932) va ser un ciclista francès que va córrer a cavall del segle xix i xx.
Nascut a Suïssa, de pares francesos, no va començar a practicar el ciclisme fins als 26 anys. El 1890 va guanyar el Campionat de la Unió Velocípeda de Romandia. El 1894 va guanyar la Bordeus-París, la clàssica més important de l'època, amb una bicicleta de la marca Peugeot. Creada el 1891, aquell any es va disputar en un recorregut de 591 quilòmetres. Va creuar la meta en solitari després de 25 h 11' 07" de cursa. El mateix any va guanyar la París-Saint-Malo i la París-Bar-le-Duc.
En anys posteriors se centrà en les proves en pista. El 1895 va guanyar el campionat francès de mig fons. El 1896 i 1897 guanyà el Campionat d'Europa de mig fons. El 1901 i 1902 guanyà la París-Roubaix.
El 1903, durant la París-Madrid, en la qual va participar com a motociclista en un Peugeot, va patir un accident en el qual es va trencar un genoll que l'obligà a deixar de córrer.
A finals de 1909 va aprendre a pilotar avions a Pau a l'escola Blériot amb Graham White. El 1909, 1910 i 1911 va patir accidents d'avió. Va morir en un accident de motocicleta l'11 de juliol de 1932 a l'entrada d'Évreux.
El 2002 va ser inclòs al Saló de la Fama de la Unió Ciclista Internacional.

## Palmarès

* 1890
** Campió de la Unió Velocípeda de Romandia
* 1892
** 1r la Basilea-Estrasburg
* 1894
** 1r a la Bordeus-París
** 1r de la París-Saint Malo
** 1r de la París-Bar-le-Duc
* 1895
** Campió de França de mig fons
* 1896
** Campió d'Europa de mig fons
* 1898
** Campió d'Europa de mig fons
* 1901
** 1r a la París-Roubaix
** 1r a la Bordeus-París
* 1902
** 1r a la París-Roubaix
** 1r a la Marsella-París

## Referències

* ↑ «LESNA Lucien». [Consulta: 20 novembre 2024].
* 1 2 3 Alain Rivolla. «Coup de chapeau à Lucien Lesna», 01-11-2005. [Consulta: 9 août 2016]..
* ↑ «La course Bordeaux-Paris». Le Petit Parisien, mai 1894.
* ↑ «Palmarès de Lucien Lesna (Fra)». [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Lucien LESNA» (en italià). [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ Le Matin, 27 mai 1903
* ↑ La Revue aérienne, 10 février 1910.
* ↑ L'Aérophile, 1 de gener de 1910.
* ↑ Revue de l'Association générale automobile, octubre 1910.
* ↑ « Chute grave de l'aviateur Lesna », Le Temps, 4 de juliol de 1911.
* ↑ «Un Parisien victime d'un accident mortel de motocyclette à Évreux». Journal de Rouen, juliol 1932..
* ↑ «Mort accidentelle de Lucien Lesna». Journal de Rouen, juliol 1932..
* ↑ «UCI - PRESS RELEASE / COMMUNIQUE DE PRESSE», 23-08-2018. [Consulta: 20 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Lucien Lesna (francès)
# Permiso para pensar

Permiso para pensar és una pel·lícula documental de l'Argentina en color dirigida per Eduardo Meilij segons el seu propi guió escrit en col·laboració amb Alberto Borello i Noemí Duhalde que es va estrenar el 30 de març de 1989. Està realitzada amb recopilació de noticiaris i de material de propaganda del peronisme.

## Comentaris

H. Alsina Thevener a Página/12 va escriure:
| « | «Com a realitzador debutant (Meilij) va fer molt...no sols per la cerca i la inversió sinó pel propòsit mateix d'utilitzar imatges i paraules irrefutables.» | » |
Adrián Soria a El Cronista Comercial va dir:
| « | «El '83 La República perdida va contribuir a la campanya proselitista que es vivia llavors. Però ho va fer dignament, per objectiva i clara. De Permiso para pensar no es pot dir el mateix.» | » |
Fernando Ferreira a Heraldo de Buenos Aires va opinar:
| « | «Supèrflua i arbitrària visió del primer peronisme.» | » |
Eduardo Marrazi a La Razón va opinar:
| « | «Més enllà de la seva importància revisionista, el film segurament no quedarà en els anals del documental com a exemple d'art.» | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | «Recopilació del pitjor de la propaganda peronista del període 1946-55, estrenada abans de les eleccions de 1989, i d'indubtable valor històric.» | » |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2001.

## Enllaços externs

* Informació sobre Permiso para pensar cinenacional.com
* Permiso para pensar a YouTube
# Cyphogastra javanica

Cyphogastra javanica és una espècie de coleòpter polífag de la família dels buprèstids. Oscil·la entre els 30 i els 40 mm de llargada. El color principal de l'èlitre és un blau fosc metàl·lic, mentre que el tòrax i el cap són de color vermell metàl·lic. L'espècie ha estat descrita a Indonesia.

## Referències

* ↑ Biolib
* ↑ «Coleoptera Atlas». Arxivat de l'original el 2017-02-26. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Vilafòrt (Aude)

Vilafòrt (en francès Villefort) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Alèst

Alès (en occità Alèst, i en francès Alès) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània. L'any 2004 tenia 41.054 habitants.

## Personatges il·lustres

* Antoine Deparcieux (1703-1768), químic
* Jean-Baptiste Dumas (1800 - 1884), químic
* Roger Roucaute (Cendrats (Gard), 1912 - Sent Alari de Bretmàs, 1991), diputat, alcalde d'Alèst del 1965 al 1985
* Maurice André (1933-2012), trompetista
* Laurent Blanc (1965), futbolista i entrenador
* Stéphane Sarrazin (1975), pilot automobilístic
* Pierre Ligou, compositor avinyonenc que fou organista de la catedral durant més de 50 anys, fins a la mort
* Jacqueline Ferrand (1918-2014), matemàtica

## Educació

* École nationale supérieure des mines d'Alès

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Presoners del cel

Presoners del cel (títol original: Heaven's Prisoners) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Phil Joanou, estrenada l'any 1996. Ha estat doblada al català.

## Argument

Dave Robicheaux, antic detectiu de la policia criminal de Nova Orleans, viu als bayous amb la seva dona Annie. S'ha reconvertit en venedor d'articles de pesca després de desenganys deguts a l'alcohol. En una sortida per fer submarinisme, un avió de turisme s'espatlla al llac Pontchartrain, no lluny del seu vaixell. Dave es submergeix de seguida per auxiliar eventuals supervivents i arriba a treure una noieta a la superfície.

## Repartiment

* Alec Baldwin: Dave Robicheaux
* Kelly Lynch: Annie Robicheaux
* Mary Stuart Masterson: Robin Gaddis
* Teri Hatcher: Claudette Rocque
* Eric Roberts: Bubba Rocque
* Vondie Curtis-Hall: Minos Dautrieve
* Badja Djola: Batiste
* Samantha Lagpacan: Alafair
* Joe Viterelli: Didi Giancano
* Tuck Milligan: Jerry Falgout
* Hawthorne James: Victor Romero
* Don Stark: Eddie Keats
* Carl A. McGee: Toot
* Paul Guilfoyle: detectiu Magelli

## Rebuda

* Premis 1996: Nominada als Premis Razzie: Pitjor actriu secundària (Teri Hatcher)
* Crítica
** "Correcte thriller rodat sota els típics clixés del cinema negre. (...) Molt entretingut"
** "Té una insuperable atmosfera. (...) Però quan els personatges comencen a parlar, la qual cosa surt de les seves boques és forçat, una paròdia de diàlegs durs. No importa el sinistres que semblin, simplement no te'ls creïs."
** "Un recarregat exemple d'excés melodramàtic (...) Té argument suficient per a tres pel·lícules, encara que no prou perquè tingui sentit aquesta. (...) a cert nivell és possible apreciar el treball posat en ella. (...) Puntuació: ★★ (sobre 4)."

## Referències

* ↑ «Presoners del cel». esadir.cat.
* ↑ «Heaven's Prisoners». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «Prisioneros del cielo». El País.
* ↑ Holden, Stephen «Heaven's Prisoners». The New York Times.
* ↑ Ebert, Roger «Heaven's Prisoners». Chicago Sun-Times.
# La Cepèda

La Cepèda (en francès, Lacépède) és un municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 296 | 324 | 328 | 252 | 275 | 247 | 283 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Emile Freyche-Mougat | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana no proposa cap nom. Transcripció a la grafia occitana
# Pam Bondi

Pam Bondi (Tampa, 17 de novembre de 1965) és una advocada, lobbista i política estatunidenca. Militant del Partit Republicà, va exercir com a fiscal general de Florida del 2011 al 2019, sent la primera dona escollida per al càrrec.
El 2020, Bondi va ser un dels advocats defensors del president Donald Trump durant el seu primer judici de destitució. El 2024, va dirigir el braç legal de l'America First Policy Institute, alineat amb Trump. El novembre El 21 de desembre de 2024, el president electe Trump va anunciar que seria nominada com a fiscal general dels Estats Units després que l'anterior candidat Matt Gaetz es retirés.
La ciutat natal de Bondi és Temple Terrace. El seu pare, Joseph Bondi, va ser regidor de l'ajuntament i llavors alcalde d'aquest municipi. Pam Bondi va estudiar al C. Leon King High School de Tampa.
Bondi es va graduar d'un Bachelor of Arts amb una especialitat en justícia penal a la Universitat de Florida el 1987 i es va graduar en dret de la Facultat de Dret de la Universitat Stetson el 1990. Va ser membre de la sororitat d'estudiants Delta Delta Delta com a alumne de grau, i va ser admesa al Col·legi de l'Advocacia de Florida el 24 de juny de 1991.
Bondi va ser fiscal i portaveu al comtat de Hillsborough, on va ser advocada assistent de l'estat. Vaa processar l'exjugador de la Major League Baseball Dwight Gooden el 2006 per violar els termes de la seva llibertat condicional i per abús de substàncies. El 2007, Bondi també va processar els acusats de la mort de Martin Anderson.

## Referències

* ↑ «Member Profile – Pamela Jo Bondi – The Florida Bar» (en anglès americà). The Florida Bar. [Consulta: 22 novembre 2024].
* 1 2 «Legally Bondi | Business Observer». Business Observer, 05-11-2010. Arxivat de l'original el July 24, 2019. [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Hon. Pam Bondi» (en anglès americà). Concordia. [Consulta: 22 novembre 2024].
* 1 2 "Lawyer info-Pam Bondi" Arxivat July 26, 2011, a Wayback Machine. Florida Bar, Find a Lawyer
* ↑ «Early on, Florida attorney general Pam Bondi shows ambition». .
* ↑ «Dwight Gooden chooses prison over rehab». Red Orbit, 05-04-2006. Arxivat de l'original el September 23, 2013. [Consulta: 21 setembre 2013].
* ↑ «Attorney General Pam Bondi juggles home life, sudden celebrity». , 08-08-2011.
* ↑ «Martin Lee Anderson Death Case Goes to Trial Wednesday». WJHG, 04-10-2007. Arxivat de l'original el September 25, 2013. [Consulta: 21 setembre 2013].
# Pim de la Parra

Pim de la Parra (Paramaribo, 5 de gener de 1940 - Paramaribo, 6 de setembre de 2024) va ser un director de cinema natiu de Surinam, que va desenvolupar la seva carrera professional als Països Baixos.

## Biografia

De la Parra era el major de dos germans, nebot de Gerard Spong i descendent de jueus sefardites que es van establir a Surinam fa quatre segles. De la Parra va ser educat per les seves ties.
Va concórrer a l'Acadèmia de Cinematografia d'Amsterdam i en 1964 va fundar juntament amb Nicolai van der Heyde i Gied Jaspars Skoop una revista de cinematografia. De la Parra va realitzar el seu debut en 1965 amb la pel·lícula Jongens, jongens wat en meid. Des de 1966 va dirigir i va produir pel·lícules juntament amb Wim Verstappen, a partir de 1967 sota el nom de Scorpio Films. Després d'alguns curtmetratges, va començar la seva carrera internacional amb Obsessions (1969), coescrita amb Martin Scorsese. El seu primer gran èxit va ser en 1971 amb la pel·lícula Blue Movie.

## Filmografia

* Jongens, jongens wat een meid (1965)
* Joszef Katùs (1966)
* Obsessions a.k.a. Bezeten, Het Gat in de Muur (1969; Pim de la Parra, Wim Verstappen i Martin Scorsese)
* Rubia's Jungle (1970)
* Blue Movie (1971)
* De inbreker (1972)
* Frank en Eva (1973)
* Mijn nachten met Susan, Olga, Albert, Julie, Piet & Sandra (1975)
* Wan Pipel (1976)
* Paul Chevrolet en de ultieme hallucinatie (1985)
* Als in een Roes... (1986)
* Odyssée d'Amour (1987)
* Lost in Amsterdam (1989)
* De nacht van de wilde ezels (1990)
* Let the Music Dance (1990)
* Dagboek van een zwakke yogi (1993; com Ronald da Silva)
* Dream of a Shadow (1996)
* Ala di (2006)
* Het geheim van de Saramacca rivier (2007; primera pel·lícula de l'Acadèmia de Cinema Surinamesa)

## Referències

* ↑ «Surinamese director Pim de la Parra (84) passed away» (en anglès americà), 06-09-2024. [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ «NPO 2 broadcasts film Parradox after death of Pim de la Parra» (en anglès americà), 07-09-2024. [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ «Obsessions – Hitchcock, Scorsese en seks» (en dutch). Neerlands Filmdoek, 04-06-2007.
* ↑ «Vertoning filmklassieker ‘Wan Pipel’ in A’dam» (en dutch). Waterkant.net, 11-05-2015.
# Bisanet

Bisanet (en francès Bizanet) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Bèrra (Boques del Roine)

Bèrra o Bèrra de l'Estanh (nom occità) (en francès Berre-l'Étang) és un municipi francès situat al departament de les Boques del Roine i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 1999 tenia 13.415 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 630 | 1 069 | 1 374 | 1 622 | 1 871 | 1 928 | 1 926 | 1 905 | 1 883 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 930 | 2 091 | 1 980 | 1 918 | 2 036 | 1 922 | 1 811 | 1 695 | 1 570 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 938 | 1 976 | 1 725 | 2 376 | 2 355 | 4 611 | 5 998 | 5 859 | 7 922 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 10 327 | 11 588 | 12 069 | 12 562 | 12 672 | 13 414 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1949-1983 | Roger Martin | PCF |
| 1983-1989 | Maurice Guiou | PCF |
| 1989- | Serge Andréoni | PS |
# Pena de mort (pel·lícula)

Pena de mort (títol original en anglès: Dead Man Walking) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Tim Robbins, estrenada el 1995, segons el llibre del mateix títol de Sor Helen Prejean, religiosa americana de l'Institut de les germanes de sant Josep que ha acompanyat alguns condemnats a mort fins al moment de la seva execució. Des d'aleshores, no ha deixat de fer campanya per a l'abolició de la pena de mort arreu al món. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

La Germana Helen Prejean acompanyarà fins a la seva mort Matthew Poncelet, condemnat a la pena capital per l'assassinat de dos adolescents.

## Repartiment

* Susan Sarandon: Sor Helen Prejean
* Sean Penn: Matthew Poncelet
* Robert Prosky: Hilton Barber
* Raymond J. Barry: Earl Delacroix
* R. Lee Ermey: Clyde Percy
* Celia Weston: Mary Beth Percy
* Lois Smith: Mare de Helen
* Scott Wilson: Chaplain Farlely
* Roberta Maxwell: Lucille Poncelet
* Margo Martindale: Sor Colleen
* Barton Heyman: Capità Belliveau
* Steve Boles: Sergent Neal Trapp
* Nesbitt Blaisdell: Warden Hartman
* Ray Aranha: Luis Montoya
* Larry Pine: Guy Gilardi

## Premis i nominacions
### Premis

* 1996: Oscar a la millor actriu per Susan Sarandon
* 1996: Os de Plata a la millor interpretació masculina per Sean Penn

### Nominacions

* 1996: Oscar al millor director per Tim Robbins
* 1996: Oscar al millor actor per Sean Penn
* 1996: Oscar a la millor cançó original per Bruce Springsteen amb "Dead Man Walking"
* 1996: Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Susan Sarandon
* 1996: Globus d'Or al millor actor dramàtic per Sean Penn
* 1996: Globus d'Or al millor guió per Tim Robbins
* 1996: Os d'Or

## Referències

* ↑ «Pena_de_mort». esadir.cat.
* ↑ «dead man walking» (en anglès). The New York Times.
# The Sound and the Fury

The Sound and the Fury és una pel·lícula dramàtica dels Estats Units, realitzada per Martin Ritt i estrenada el 1959. Es tracta d'una versió de la novel·la de William Faulkner El brogit i la fúria (1929).

## Argument

Els Compson havien estat una família rica del sud dels Estats Units, orgullosos i arrogants a l'època de la seva prosperitat, però que amb la misèria s'enfonsen en l'alcoholisme i l'abjecció. És d'aquest univers familiar decadent i auster que somia defugir la jove Caddy Compson. Un vespre de fuga es troba amb un foraster...

## Repartiment

* Yul Brynner: Jason Compson
* Joanne Woodward: Quentin Compson
* Margaret Leighton: Caddy Compson
* Jack Warden: Benjy Compson
* Stuart Whitman: Charlie Busch
* Ethel Waters: Dilsey
* Françoise Rosay: Sra. Caroline Compson
* John Beal: Howard Compson
* Albert Dekker: Earl Snopes
* Stephen Perry: Luster
* Roy Glenn: Job
* Esther Dale (no surt als crèdits): Sra. Maud Mansfield

## Al voltant de la pel·lícula

* En aquesta pel·lícula l'actor Yul Brynner (famós pel seu crani sense pèl) porta de manera excepcional una perruca per al seu paper de Jason Compson.

## Critiques

* "Una obra on l'alè de William Faulkner passa amb tot el seu lirisme i la seva grandesa. Una admirable interpretació anima en profunditat caràcters intensos i apassionats."
* " No queda res de la novel·la de Faulkner, traïda, castrada, ridiculitzada."

## Referències

* ↑ «The Sound and the Fury». The New York Times.
* ↑ Répertoire General des films 1960 , edició Penser-Vrai, - 3r trimestre 1960
* ↑ Jean Tulard - Guide des Films, editions Robert Laffont, 1990