OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jaume Pi i Figueras

Jaume Pi i Figueras (Pals, Baix Empordà, 21 d'agost de 1900 - 23 d'agost de 1991) fou un metge cirurgià català.

## Biografia

Era fill del músic Josep Pi i Pascual i fou deixeble de Manuel Corachan i Garcia i treballà de professor adjunt a la Universitat Autònoma de Barcelona abans de la guerra civil espanyola.
Després de la guerra fou depurat i deixà la docència. El 1946 fou director de l'Institut Corachan i el 1950 cap del servei de cirurgia de l'Hospital de Sant Pau. El 1944 va fer un destacat treball de recerca sobre les apendicitis agudes, i el 1949 un altre sobre el tractament del càncer de còlon. Més tard va treballar sobre el tractament preoperatori i postoperatori del càncer de recte, de les lesions biliars i la pràctica quirúrgica. Un dels seus col·laboradors fou el doctor Pere Gabarró i Garcia, considerat el pare de la cirurgia plàstica a Catalunya. El 1963-1967 Pi i Figueras fou vicepresident de l'Asociación Española de Cirujanos. Va ser el president de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears des del 1966 al 1970. El 1967 ingressà a la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya i el 1973 va rebre els Premis Virgili i Gimbernat de la Societat Catalana de Cirurgia. El 1984 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Obres

* Práctica quirúrgica

## Referències

* ↑ Jaume Pi i Figueras, médico, El País, 27 d'agost de 1991
* ↑ In Memoriam Jaume Pi i Figueras, Revista de la Reial Acadèmia de Medicina de Barcelona > 1991: Vol.: 6 Núm.: 3
* ↑ Pi i Figueras, Jaume al web de la RAMC
* ↑ «Jaume Pi i Figueras». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Petita biografia al Servei d'Arxiu de Ciència
* Museu d'Història de la Medicina de Catalunya
* Jaume Pi i Figueras - Galeria de Metges Catalans
# Videoclub (banda)

Videoclub (estilitzat com a VIDEOCLUB) va ser un duo francès format a Nantes, França el 2018 per Adèle Castillon i Matthieu Reynaud.
Es van fer populars per la cançó "Amour Plastique", publicada el setembre del 2018, que va acumular més de 62 milions de visualitzacions a YouTube fins a l'abril del 2021. A més, es caracteritzaven per ser parella afectiva la major part del temps que el duo va estar en actiu.
Van publicar un total de 7 senzills, una col·laboració amb Natalia Lacunza i un àlbum d’estudi, "Euphories".
El 31 de març de 2021, el duo va anunciar la seva dissolució a causa de la separació de la parella.

## Discografia
### Àlbums d’estudi

| Títol | Detalls |
| Títol | Detalls | Euphories | Llançament: 29 de gener de 2021 Segell: Petit Lion Productions, Sony Music Formats: CD, LP, casset, descàrrega digital |

### Senzills

| Títol | Any |
| Títol | Any | "Amour Plastique" | 2018 |
| "Roi" | | | 2018 |
| "En nuit" | 2019 |
| "What Are You so Afraid Of" | 2019 |
| "Mai" | 2019 |
| "Enfance 80" | 2020 |
| "Euphories" | 2020 |
| "Enfance 80 (amb Natalia Lacunza)" | 2020 |

## Referències

* ↑ «Videoclub – Sonic Visions» (en anglès britànic). [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ «Vidéoclub annonce sa séparation» (en francès). [Consulta: 13 maig 2021].
# CS-102

La CS-102 (Carretera Secundària 102) és una carretera de la Xarxa de Carreteres d'Andorra, que comunica la carretera CS-101 amb el Centre de Tractament de Residus d'Andorra (Cetrasa). També és anomenada Carretera de Cal Rosselló.
Segons la codificació de carreteres d'Andorra aquesta carretera correspon a una Carretera Secundària, és a dir, aquelles carreteres què comuniquen una Carretera General amb un poble o zona.
Aquesta carretera només l'utilitza la gent que vol accedir al Forn Incinerador per tant és d'ús reduït, també cal remarcar que la carretera té només en total 0,5 quilòmetres de recorregut.

## Història

Abans de 2007, aquest eix va ser sobrenomenat "Forn Incinerador" (Carretera del Forn Incinerador). A partir d'aquest any s'anomena CS-102 o Carretera de Cal Rosselló.

## Centre de Tractament de Residus d'Andorra

Centre de Tractament de Residus d'Andorra, S.A., CTRA,SA, realitza l'explotació en règim de servei públic del Centre de Tractament de Residus del Principat d'Andorra, que està format per una unitat d'incineració de residus amb valorització energètica, una deixalleria i una planta de transferència i emmagatzematge de residus valoritzables.
CTRASA és una societat anònima de capital andorrà, la seva composició accionarial està formada per:
* Govern d'Andorra
* Forces Elèctriques d'Andorra (FEDA)
El Centre de Tractament de Residus ocupa una superfície d'uns 23.000 m2 als quals s'hi accedeix per la Carretera de la Comella o CS-101.
El fet que el Centre de Tractament de Residus estigui situat a la muntanya i a prop del nucli urbà d'Andorra la Vella ha fet imprescindible desenvolupar molt acuradament els aspectes arquitectònics i tecnològics del nou Centre per tal d'aconseguir una bona integració paisatgística i reduir al màxim els impactes en el medi natural.

### Deixalleria

La deixalleria presta el servei de recollida de residus als industrials del Principat, a la resta de deixalleries, i permet recollir i reciclar els materials que no disposen de contenidor específic i que no és convenient que vagin barrejats amb la bossa del rebuig. Així, a la nostra deixalleria recollim des de residus reciclables (vidre, olis vegetals, ferralla, etc) fins a residus especials que poden ser perjudicials pel medi ambient i per les persones si no es gestionen adequadament (aerosols, bateries, pintures, piles, fluorescents, electrodomèstics, etc). D'aquesta forma, ens assegurem que cada residu tingui el destí més adequat.

## Recorregut

* CS-101
* Centre de Tractament de Residus (Cetrasa)
| Tipus de Sortida | Direcció de la sortida | Carretera que hi enllaça | Qm |
| CS-102 | | CS-101 | 0 |
| | Centre de Tractament de Residus (Cetrasa) | | 0,5 |

## Referències

* ↑ «Mapa General de Carreteres Andorranes». Arxivat de l'original el 2018-03-28. [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ «Centre de Tractament de Residus d'Andorra». [Consulta: 7 abril 2018].
* ↑ «Carreteres de La Massana». Arxivat de l'original el 2018-04-05. [Consulta: 4 abril 2018].

## Vegeu també

* Llista de Carreteres d'Andorra

## Enllaços externs

* Informació sobre la carretera a aquesta pàgina (en francès)
# CS-340

La CS-340 (Carretera Secundària 340) és una carretera de la Xarxa de Carreteres d'Andorra, que comunica la CG-3 a Ordino amb la CS-240 al Coll d'Ordino al límit d'aquesta parròquia amb la de Canillo. També és anomenada Carretera del Coll d'Ordino.
Segons la codificació de carreteres d'Andorra aquesta carretera correspon a una Carretera Secundària, és a dir, aquelles carreteres què comuniquen una Carretera General amb un poble o zona.
Aquesta carretera és d'ús local ja què només l'utilitzen los veïns de les poblacions que recorre.
La carretera té en total 8,9 quilòmetres de recorregut.

## Punts d'interès

* Museu de la Miniatura
* Museu iconogràfic i del cristianisme

### Museu de la Miniatura

Matrioixques i crucifixos que cal admirar amb lupa i microscopi. Les obres del Museu de la Miniatura d'Ordino et deixaran bocabadat amb el seu detall.
Museu de la Miniatura, a Andorra, és un espai expositiu de gran interès per als amants de l'art, particularment per aquelles persones que valorin la minuciositat dels detalls. Està ubicat a la localitat d'Ordino i es compon d'obres molt variades, resultat de l'esforç de Nicolai Siadristy, un artista ucraïnès considerat un dels millors del món en aquesta especialitat. El museu es troba a l'interior de l'Edifici Maragda, al Carrer Mossèn Cinto Verdaguer, a Ordino.
Què es pot veure al Museu de la Miniatura d'Ordino
El Museu de la Miniatura acull microminiatures elaborades amb materials nobles, com l'or i el platí, a més de materials comuns, com paper, llavors de fruites o grans d'arròs, i creades a mà per Nicolai Siadristy. Al museu podem trobar nombroses mostres de les famoses matrioixques o nines russes; els exemplars més petits són un autèntic prodigi en aquesta disciplina. També podràs contemplar crucifixos, objectes d'art sacre i altres tipus de peces d'art. Per poder apreciar aquest treball al 100%, el visitant pot (i deu) utilitzar un microscopi en alguns casos.
Malgrat les reduïdes dimensions, el Museu de la Miniatura també dedica un espai a la comprensió de l'elaborada feina de Nicolai Siadristy, amb una petita àrea d'audiovisuals on es projecten imatges sobre la seva vida i la seva obra.

## Recorregut

* Ordino (CG-3)
* Coll d'Ordino (CS-240)
| Tipus de Sortida | Direcció de la sortida | Carretera que hi enllaça | Qm |
| CS-340 | Ordino | CG-3 | 0 |
| | Coll d'Ordino | | 8,5 |
| | Límit parroquial de Ordino-Canillo | CS-240 | 8,9 |

## Referències

* ↑ «Mapa General de Carreteres Andorranes». Arxivat de l'original el 2018-03-28. [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ «Carreteres de La Massana». Arxivat de l'original el 2018-04-05. [Consulta: 4 abril 2018].
* ↑ «Museu de la Miniatura (Ordino)». [Consulta: 25 abril 2018].

## Vegeu també

* Llista de Carreteres d'Andorra

## Enllaços externs

* Informació sobre la carretera a aquesta pàgina (en francès)
# Cabeçuts d'Olot

Els Cabeçuts d'Olot formen part del Seguici Festiu de la ciutat d'Olot.
Els Cabeçuts d'Olot van sortir per primera vegada el 1902, però en el programa de les Festes del Tura de 1859, el primer que es conserva, s'anuncia un ball de nans i en el de 1864, el segon conservat, ja no s'esmenta. La següent notícia és ja la seva estrena, el 1902, tot i que sembla que Francesc Estorch només va fer els treballs de restauració d'uns cabeçuts que ja existien.
L'any 1991, El Arte Cristiano en va fer una còpia en fibra de vidre. El 1997 van estrenar uns nous vestits, còpia dels models que duien en la dècada de 1960, confeccionats per Teresa de Bodas, qui es basà en documentació gràfica de l'època. També en aquests darrers anys han estrenat unes llances noves. Es tracta de nou caps, tots de diferents mides, amb uns trets facials molt marcats i tots diferents, que marxen aparellats després del capità. Els caps de fila són els més grossos i en va disminuint la grandària a mesura que tirem enrere. Surten només per les Festes del Tura i dansen per parelles - excepte el capità - dos balls, el vell i el nou, amb la mateixa música, composta per Joan Casanovas, músic i director de l'antiga Banda Municipal d'Olot. En el primer, es col·loquen encarats en dues fileres mentre el capità passa per entremig fent ziga-zagues i després passa per la part exterior; en el segon, els Cabeçuts es posen en rodona i el capità al mig.

## Referències

* ↑ Moya, Bienve. Calendes, impressions sobre mites, festes i celebracions catalanes. Edicions El Mèdol, 1996, p. 126. ISBN 9788488882455.
* ↑ «Festes del Tura d'Olot». Festes i elements festius catalogats o declarats. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2021-11-08. [Consulta: 18 maig 2022].
# La Vialadiu

La Vialadiu (en francès La Villedieu) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Alianza Bajío-Occidente

L'Alianza Centro-Bajío-Occidente és un bloc regional de 21 milions de persones, que ha establert un pla de treball i solucions en qüestions de medi ambient, desenvolupament social, economia i educació. Agrupa els cinc estats amb el major creixement econòmic de Mèxic. Té l'objectiu de convertir-se a la regió amb major Índex de Desenvolupament Humà de Llatinoamèrica i posicionar-se com una de les de major competitivitat i benestar social a nivell global.
És una regió geogràfica, històrica, econòmica i cultural del Centrenord-Occident de Mèxic. La formen els Estats d'Aguascalientes, Jalisco, Guanajuato, San Luís Potosí i Querétaro.

## Referències

* ↑ https://codiceinformativo.com/2019/06/expone-fds-ante-alfonso-romo-el-proyecto-de-la-alianza-centro-occidente/
* ↑ https://www.eleconomista.com.mx/economia/Alianza-Bajio-Occidente-crea-3-de-cada-10-empleos-20190529-0010.html Arxivat 2022-11-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 14 de març de 2017. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ https://books.google.com.mx/books?id=h9WXGiF4-dYC&pg=PA273&lpg=PA273&dq=bajio+guadalajara+claude+bataillon&source=bl&ots=u8whuNd3g-&sig=h6_WEk0Aae5ubJohtsaU2MAIhjc&hl=ca&sa=X&ei=8TUjVZfwNbbIsASuoIHgBw&ved=0CB0Q6AEwAA#v=onepage&q=bajio%20guadalajara%20claude%20bataillon&f=false
* ↑ http://sadabombon.com/industrializados/
* ↑ http://t21.com.mx/opinion/bitacora/2013/08/16/bajio-nuevo-milagro-mexicano Arxivat 2019-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://eleconomista.com.mx/sistema-financiero/2015/02/16/ven-potencial-corredor-bajio
# El Jardí de Sant Gervasi i Sarrià

El Jardí de Sant Gervasi i Sarrià és una publicació mensual de distribució gratuïta, centrada en el districte de Sarrià - Sant Gervasi de Barcelona. Hi pot col·laborar tothom enviant els seus articles, i compta amb l'opció de subscripció mensual de 50 €, amb la qual hom pot participar en les assemblees.

## Història

Entre 2011 i 2013, Jesús Mestre Campi estava treballant en els llibres L’Abans de Sarrià i de Sant Gervasi, dos volums que recollien documentació gràfica entre 1875 i 1975. En parlà amb el rector de la Bonanova Salvador Albuixech, també president de Barnavasi i vicepresident del Consell de Barri, i amb altres agents socials com Lluís Arboix, president de l’Associació de Veïns de Sant Gervasi de Cassoles, Bartolomé Criado, president de l’Associació de Comerciants i Veïns del Turó Parc, la Junta de l’Associació de Veïns del Farró, on hi havia Pep Arisa, Alícia Cercós i Ester Rodríguez, amb Fran Ribera, de l’Associació de Veïns i Amics del Putxet, o amb en Jordi Llorach, entre molts altres. Llavors els compartí la voluntat de crear el projecte d'una revista de barri, gratuïta i amb suport del comerç local que es diria Sant Gervasi Informació, publicada mensualment per Barnavasi entre 1988 i 2003. L'any 2014, Jesús Mestre i Martí Rodríguez, que treballaven a la revista La Fada de Sarrià, constituïren El Jardí de Sant Gervasi SL, que acabaria amb el nom d'El Jardí «com a record de l’antiga identitat d’una vila que va créixer com una ciutat-jardí entre turons al peu de Collserola». El primer número va sortir el novembre del 2014.
Després de tres anys publicant la revista, el setembre del 2018 es va incloure la zona de Sarrià, passant-se a dir-se El Jardí de Sant Gervasi i Sarrià. D'aquesta manera, incloïa ja els barris: la Bonanova, Monterols, Galvany, Turó Parc, el Farró, el Putxet, Sarrià, les Tres Torres, Pedralbes, Vallvidrera, les Planes i Tibidabo. Aquell mateix any, la revista va passar a ser publicada per una cooperativa, de tal manera que ja no hi hauria director.

## Redacció
### Director

* Jesús Mestre (2014-2018)

### Col·laboradors

* Jesús Mestre (coordinador general)
* Carme Rocamora (cap de redacció)
* Sergi Alemany, Elena Bulet, Juanjo Compairé, Maria Antònia Font, Eduardo Sant, Marta Trius i Roser Díaz (redacció)
* Maria Antònia Font (correccions)
* Gràcia Farràs (disseny de maqueta i maquetació)
* Josep Maria Farràs i Enric Móra (comercials)

## Referències

* ↑ «El Jardí de Sant Gervasi». [Consulta: 25 agost 2023].
* 1 2 «Qui som?». El Jardí, 03-05-2016.
* 1 2 Mestre Campi, Jesús «Així va néixer El Jardí». El Jardí, 01-11-2023.
* ↑ «Número 1, novembre», 10-11-2014.
# Donzac

Donzac (en francès Donzacq) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 497 | 505 | 462 | 447 | 392 | 388 | 438 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | François Caille | |
| 2008- | Philippe Mora | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Nassiet

Nassiet (en francès Nassiet) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 286 | 334 | 313 | 285 | 262 | 279 | 288 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Patrick Campet | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 23 desembre 2010].
# Sent Miquèu e Escalús

Sent Miquèu e Escalús (en francès Saint-Michel-Escalus) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 144 | 161 | 153 | 134 | 161 | 231 | 280 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marie Gondron | |
| 2008- | Pierre Inda | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 24 desembre 2010].
# Benessa de Dacs

Benessa d'Acs (en francès Bénesse-lès-Dax) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 294 | 346 | 335 | 404 | 399 | 454 | 502 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1991- | Jean-Marie Abadie | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 25 desembre 2010].
# Annie (pel·lícula de 1982)

Annie és una pel·lícula de 1982 dirigida per John Huston i amb coreografia per Arlene Phillips; música de Charles Strouse, lletra de Martin Charnin, i escrita per Thomas Meehan. Protagonitzada per Albert Finney, Carol Burnett, Bernadette Peters, Ann Reinking i Tim Curry. La pel·lícula és una adaptació del musical de 1977 del mateix nom. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

* Albert Finney com Oliver Warbucks.
* Carol Burnett com Agatha Hannigan.
* Tim Curry com Rooster Hannigan.
* Bernadette Peters com Lily St. Regis
* Ann Reinking com Grace Farrell.
* Edward Herrmann com el president Franklin Delano Roosevelt.
* Aileen Quinn com Annie.
* Steven Kynman com Steve.
* Geoffrey Holder com Panjab.
* Roger Minami com Asp.
* Toni Ann Gisondi com Molly.
* Rosanne Sorrentino com Pepper.
* Lara Berk com Tessie.
* April Lerman com Kate.
* Robin Ignico com Duffy.
* Lucie Stewart com July.
* Lois de Banzie com Eleanor Roosevelt.
* Peter Marshall com Bert Healy.
* Irving Metzman com Sr. Bundles
* I. M. Hobson com Drake.
* Colleen Zenk Pinter com Ceceil.
* Mavis Ray com la senyora Greer
* Pamela Blair com Annette.
* Lu Leonard com la senyora Pugh
* Victor Griffin com Saunders.
* Jerome Collamore com Frick.
* Jon Richards com Frack.

## Banda sonora

* "Tophans"
* "I Think I'm Going To Like It Here" - Grace, Annie, Steve, Warbucks' Staff
* "Little Girls" - Miss Hannigan
* "Maybe" - Pepper, July, Duffy, Tessie, Kate
* "Let's Go to the Movies" - Annie, Steve, Warbucks, Grace, Chorus
* "We Got Annie" - Grace, Mrs. Pugh, Punjab, Asp, Servants
* "Sign" - Warbucks, Miss Hannigan
* "You're Never Fully Dressed Without a Smile" - Bert, Boylan Sisters
* "You're Never Fully Dressed Without a Smile (Reprise)" - Orphans
* "Easy Street" - Rooster, Lily, Miss Hannigan
* "Tomorrow (White House Version)" - Annie, Steve, Warbucks, Srs. Roosevelt FDR
* "Maybe (Reprise)" - Warbucks
* "Finale (I Don't Need Anything But You / We Got Annie / Tomorrow)" - Annie, Steve, Warbucks, Company
# Cal Bernat Joan

Cal Bernat Joan és una masia situada al municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ «Montmajor». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 550, 2003. Arxivat de l'original el 2024-01-28. [Consulta: 28 gener 2024].
# Liber Census Daniæ

El Liber Census Daniæ (Llibre del cens de Dinamarca, en llatí) o Llibre del cens del rei Valdemar (en danés: Kong Valdemars Jordebog) és un document comissionat durant el regnat de Valdemar II (1202-1241) i consta de diversos manuscrits separats. Els manuscrits originaris es troben als Arxius Nacionals (en danés: Rigsarkivet), de Copenhaguen.
És un manuscrit d'un valor incalculable per al cens de localitats, pobles, ciutats i propietats de la Dinamarca medieval. Molts pobles de Dinamarca, del nord d'Alemanya, del sud de Suècia i del nord d'Estònia s'hi documentaren per primera vegada.
Fou reemplaçat pel cadastre de Cristià V el 1688.

## Referències

* ↑ «Kong Valdemars Jordebog» (en danés). Den Store Danske. [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ The Scandinavians in History. Books for Libraries Press, 1970, p. 73. ISBN 0-8369-5302-9.
* ↑ Att tolka Svitjod. Göteborgs universitet. CLTS, 2012, p. 45-47. ISBN 978-1-4408-6298-4.

## Enllaços externs

* Liber census Daniae, edició digitalitzada.
# Los Plans (Gard)

Los Plans (en francès Les Plans) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Bacoreta

La bacoreta (Euthynnus alletteratus) és una espècie de peix del gènere del eutúnids (proper als túnids), de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes. Es troba als mars i oceans tropicals i subtropicals, incloent-hi la mar Mediterrània, la mar Negra, el Carib i el Golf de Mèxic. Els mascles poden assolir els 122 cm de longitud total i els 16,5 kg de pes.

## Referències

* ↑ «Bacoreta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 FishBase (anglès)
# Comanda de Carlat

La Comanda de Carlat se situava al poble de Carlat, al departament francès de Cantal, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Era la comanda més important de la Priorat d'Alvèrnia. El 1128 Ramon Berenguer III, espòs de Dolça de Carlat, va ser rebut a l'orde del Temple al castell de Carlat, fortalesa templera de 1176 a 1311. En aquest darrer any, aquesta possessió va passar a l'Orde de l'Hospital. Darrerament s'han fet excavacions arqueològiques per veure el paper de la comanda.

## Referències

* ↑ Lucien Gerbeau et Jean-Eric Lung, « », Revue de la Haute-Auvergne, vol. 62, 2000, p. 169-180
* ↑ Lucien Gerbeau, «Les bâtiments de la commanderie de Carlat aux XVIIe et XVIIIe siècles», Revue de la Haute-Auvergne, vol. 62, 2000, p. 181-229
# Sent Privat de Champclaus

Sent Privat de Champclaus (en francès Saint-Privat-de-Champclos) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Montelhs (Gard)

Montelhs (en francès Monteils) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Uèirelui

Ueire Lui (en francès Oeyreluy) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 390 | 635 | 914 | 1.136 | 1.063 | 1.119 | 1.530 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Lucette Marchand | |
| 2008- | Jean-Louis Daguerre | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana