OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alderson (Virgínia de l'Oest)

Alderson és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 1.091 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alderson tenia 1.091 habitants, 481 habitatges, i 305 famílies. La densitat de població era de 468 habitants per km².
Dels 481 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.043 $ i la renda mediana per família de 29.028 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.000 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 14.474 $. Entorn del 17,8% de les famílies i el 22,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Daniel Domingo i Montserrat

Daniel Domingo i Montserrat (Tortosa, Baix Ebre 1900 - Castelldefels, Baix Llobregat, 1968) fou un polític nacionalista i socialista català.

## Biografia

El 1916 marxà a París per enrolar-se amb els Voluntaris Catalans en la Primera Guerra Mundial. Influït per la Declaració Balfour de 1917, amb alguns voluntaris catalans va fundar els Voluntaris Catalans Nacionalistes. El 1918 els aconvertí en Legió Catalana i més tard en Comitè Nacional Català, amb seu a París, per tal d'aconseguir el suport del president dels Estats Units Woodrow Wilson a la causa catalana.
Després de la guerra, restà a París, treballà de periodista i mantingué contacte amb els dirigents d'Estat Català. El 1926 participà en els fets de Prats de Molló. El 1929 abandonà definitivament París per instal·lar-se a Barcelona on ingressà al Bloc Obrer i Camperol (BOC) el 1930. Fou el primer director de L'Hora (1930) i professor d'estadística a l'escola marxista del BOC. Els seus coneixements econòmics els aplicà a la Comissió d'Estudis Econòmics del BOC. Membre actiu de l'Ateneu Enciclopèdic Popular, en dirigí la sots-secció internacional de la Secció d'Estudis Polítics i Socials. Analitzà el sistema econòmic vigent a l'estat espanyol, amb els elements de producció feudal, capitalista i petit-burgesa, i el paper central del capital financer.
Fou secretari de l'Associació de Funcionaris de la Generalitat de Catalunya (1934) durant la presidència de Jaume Miravitlles i Navarra.
Després de la guerra civil espanyola, fou condemnat a mort. Indultat, marxà a França on s'enrolà a la Resistència. Detingut pels nazis, fou internat a un camp prop de Stuttgart fins a la fi de la Segona Guerra Mundial. De nou a França s'hi dedicà al periodisme. El 1950 marxà a Madrid on es dedicà a la importació de films i a fer traduccions, fins que es retirà a Castelldefels, on va morir. Fou pare del periodista gastronòmic Xavier Domingo.

## Obres

* La dictadura del capitalismo (1932)

## Referències

* ↑ «Voluntaris catalans a la Primera Guerra Mundial». Sapiens. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Torres MasJoan, Enric. «El mite dels catalans que van combatre a la Primera Guerra Mundial». directa.cat, 02-12-2019. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Martínez Fiol, David «El nacionalismo revolucionario catalán: militarismo, cultura, sindicalismo y función pública.: El caso de Daniel Domingo Montserrat (1900-1968)». Hispania Nova: Revista de historia contemporánea, 16, 2018, pàg. 69–96. ISSN: 1138-7319.
* ↑ Martinez Fiol, David. Daniel Domingo Montserrat, 1900-1963: entre el marxisme i el nacionalisme radical. L'Abadia de Montserrat, 2001, p. 123. ISBN 978-84-8415-275-0.
* ↑ Martínez Fiol, David. La sindicació dels funcionaris de la Generalitat de Catalunya (1931-1939) (Tesi: Doctorat). Universitat Autònoma de Barcelona, 2006-11-15.

## Enllaços externs

* Tret de marxists.org (amb llicència GFDL).
* Daniel Domingo i Montserrat (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
# El detectiu Conan: La nau perduda al cel

El detectiu Conan: La nau perduda al cel (名探偵コナン　天空の難破船, Meitantei Konan: Tenkū no Rosuto Shippu) és una pel·lícula d'anime japonesa estrenada el 17 d'abril del 2010. És el catorzè film basat en la sèrie manga Detectiu Conan de Gosho Aoyama. Va recaptar 3.100 milions de iens al Japó i fou nominat als Premis de l'Acadèmia Japonesa del 2011 com a millor film d'animació. Es va estrenar doblada al català el 16 de novembre del 2019.

## Argument

En un dirigible que vola de Tòquio cap a Osaka es trasllada una joia que en Kaito Kid vol robar. Però el no sap és que dins el dirigible també hi viatgen en Conan i els seus amics, el professor Agasa i la Sonoko, que faran tot el que estigui a les seves mans per evitar-ho.

## Doblatge

| Personatge | Veu japonesa | Veu catalana |
| Shinichi Kudo | Kappei Yamaguchi | Òscar Muñoz |
| Conan Edogawa | Minami Takayama | Joël Mulachs |
| Ran Mouri | Wakana Yamazaki | Núria Trifol |
| Kogoro Mouri | Akira Kamiya | Jordi Royo |
| Kaito Kid | Kappei Yamaguchi | Jordi Nogueras |
| Genta Kojima | Wataru Takagi | Miquel Bonet |
| Mitsuhiko Tsuburaya | Ikue Ōtani | Elisabet Bargalló |
| Ayumi Yoshida | Yukiko Iwai | Berta Cortés |
| Ai Haibara | Megumi Hayashibara | Roser Aldabó |
| Dr. Hiroshi Agasa | Kenichi Ogata | Fèlix Benito |
| Sonoko Suzuki | Naoko Matsui | Eva Lluch |
| Heiji Hattori | Ryo Horikawa | Hernan Fernández |
| Kazuha Toyama | Yuko Miyamura | Mònica Padrós |
| Inspector Megure | Chafūrin | Ramon Canals |
| Wataru Takagi | Wataru Takagi | Marc Gómez |
| Miwako Sato | Atsuko Yuya | Meritxell Sota |
| Ninzaburo Shiratori | Kazuhiko Inoue | Josep Maria Mas |
| Kazunobu Chiba | Isshin Chiba | Aleix Estadella |
| Ginzo Nakamori | Unsho Ishizuka | Eduard Itchart |
| Jirokichi Suzuki | Ichiro Nagai | Joan Massotkleiner |
| Toshiro Odagiri | Koji Nakada | Josep Maria Mas |
| Heizo Hattori | Takehiro Koyama | Josep Maria Mas |
| Ginshiro Toyama | Shinji Ogawa | Santi Lorenz |
| Tadayoshi Uno | Kaneomi Oya | Miquel Bonet |
| Tsuyoshi Shikatsuno | Masahi Hirose | Josep Maria Mas |
| Líder dels Gats Siamesos Vermells | Ryuzaburo Otomo | Pedro Molina |
| Kasumi Nishitani | Sawa Ishige | Marta Moreno |
| Junpei Ishimoto | Tomoaki Ikeda | Marc Torrents Manresa |
| Masaki Mizukawa | Yuji Machi | Ivan Cànovas |
| Takamichi Fujioka | Keiichi Noda | Àlex Messeguer |
| Kyosuke Itagaki | (Desconegut) | Santi Lorenz |
| Mitsuhiro Asano | Toru Okawa | Alex Molina |
| Satoshi Kawaguchi | Nozomi Ohashi | Irene Miràs |
| Font: Anime News Network |||

## Referències

* ↑ «2010 First Half Box Office». Toho. Arxivat de l'original el 27 setembre 2011. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «第 34 回日本アカデミー賞優秀賞» (en japonès). Japan Academy Prize. [Consulta: 13 abril 2011].
* ↑ «Estrena mundial de quatre pel·lícules d'"El detectiu Conan" al canal Super3». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 08-11-2019.
# Fil mortal

Fil mortal (títol original: Live Wire) és una pel·lícula d'acció estatunidenca dirigida per Christian Duguay estrenada l'any 1992. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després de violentes explosions que delmen la classe política, el govern decideix cridar un expert en explosius de l'FBI per portar la investigació. A cada atemptat, no es troba el menor indici, ni cap traça d'explosiu. Danny O'Neill (Pierce Brosnan) ha de posar fi a aquesta sèrie d'accions terroristes que sacseja el poder, però el temps juga contra ell.

## Repartiment

* Pierce Brosnan: Danny O'Neill
* Ron Silver: Frank Traveres
* Ben Cross: Mikhail Rashid
* Lisa Eilbacher: Terry O'Neill
* Tony Plana: Al-red
* Al Waxman: James Garvey
* Brent Jennings: Shane Rogers
* Philip Baker Hall: Senador Thyme
* Michael St. Gerard: Ben
* Clement von Franckenstein: Dr. Bernard
* Selma Archerd: Jutge Blair
* Norman Burton: Senador Victor

## Producció

* Christian Duguay havia pensat en principi en Wesley Snipes pel paper de Danny O'Neill, però aquest estava ocupat amb el rodatge de Passatger 57. D'altres actors com Bruce Willis, Michael Douglas i Arnold Schwarzenegger havien d'encarnar el paper, però aquest va ser finalment per Pierce Brosnan.

## Crítica

"La cosa resulta convencional, però almenys està filmada amb cert ofici"

## Referències

* ↑ «Fil mortal». esadir.cat.
* ↑ «Live Wire». Allociné.
* ↑ Palomo, Miguel Ángel «Live Wire». El País.
# Pueiagut de Perigòrd

Puei 'Gut e Pluviers (en francès Piégut-Pluviers) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.588 | 1.545 | 1.504 | 1.527 | 1.471 | 1.315 | 1.211 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Didier Vignal | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 22 novembre 2010].
# Bayard (Virgínia de l'Oest)

Bayard és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 299 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bayard tenia 299 habitants, 141 habitatges, i 93 famílies. La densitat de població era de 372,4 habitants per km².
Dels 141 habitatges en un 21,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,4% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 32,1% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.156 $ i la renda mediana per família de 31.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.313 $ mentre que les dones 14.583 $. La renda per capita de la població era de 13.882 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bayard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bayard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Discocyclinidae

Discocyclinidae és una família de foraminífers bentònics de la superfamília Nummulitoidea, del subordre Rotaliina i de l'ordre Rotaliida. El seu rang cronoestratigràfic abraça des del Paleocè mitjà fins a l'Eocè superior.

## Classificació

Discocyclinidae inclou els següents gèneres:
* Actinocyclina †
* Asterophragmina †
* Discocyclina †
* Orbitoclypeus †
Altres gèneres considerats a Discocyclinidae són:
* Asteriacites †, considerat subgènere d' Orthophragmina, Orthophragmina ( Asteriacites ), i acceptat com a Actinocyclina
* Asterodiscocyclina †, considerat subgènere d' Orthophragmina, Orthophragmina ( Asterodiscocyclina )
* Bontourina †, acceptat com a Discocyclina
* Eudiscodina †, acceptat com a Discocyclina
* Exagonocyclina †, acceptat com a Orbitoclypeus
* Hexagonocyclina †, acceptat com a Discocyclina
* Nemkovella †
* Nodocyclina †, acceptat com a Discocyclina
* Orthophragmina †, acceptat com a Discocyclina
* Pileocyclina †, acceptat com a Orbitoclypeus
* Trybliodiscodina †, considerat subgènere de Discocyclina, Discocyclina ( Trybliodiscodina )
* Umbilicodiscodina †, considerat subgènere de Discocyclina, Discocyclina ( Umbilicodiscodina )

## Referències

* ↑ Loeblich, A.R., Jr. y Tappan, H. (1987). Foraminiferal genera and their classification. Van Nostrand Reinhold Company (ed.), 2 vol., 1-970, 1-212 + 847 láminas.
* ↑ Loeblich, A.R., Jr. y Tappan, H. (1992). Present Status of Foraminiferal Classification. Studies in Benthic Foraminifera en Benthos'90, Sendai (1990), Tokai University Press, 93-102.
# Gès deths Angles

Gès eths Angles (en francès Gez-ez-Angles) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 16 | 25 | 22 | 26 | 23 | 22 | 22 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Patrice Merigot | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Heartburn

Heartburn és una pel·lícula estatunidenca de Mike Nichols estrenada el 1986, protagonitzada per Meryl Streep i Jack Nicholson. El guió és de Nora Ephron basat en la novel·la autobiogràfica del mateix nom, inspirada en el seu segon matrimoni tempestuós, amb Carl Bernstein i el seu afer amb Margaret Jay, Baronessa Jay de Gaig de Paddington, la filla de l'anterior Primer ministre del Regne Unit James Callaghan.
La cançó de tema de la pel·lícula, "Coming Around Again", escrita per Carly Simon, va arribar al lloc 18 en el Billboard Hot 100 i el lloc 5 en l'Adult Contemporary.

## Argument

Rachel (Streep) és una famosa escriptora d'una revista de Nova York que prioritza la seva carrera a l'amor i a la maternitat. Mark (Nicholson) és periodista i, a més un faldiller empedreït. Ella viu a Nova York. Ell a Washington. Es coneixen en un casament i finalment s'enamoren, malgrat les seves reserves pel matrimoni. Compren una casa, tenen una filla, i Rachel pensa que són feliços fins que descobreix que Mark té un afer mentre dona voltes amb un segon embaràs.

## Repartiment

* Meryl Streep: Rachel Samstat
* Jack Nicholson: Mark Forman
* Jeff Daniels: Richard
* Maureen Stapleton: Vera
* Stockard Channing: Julie Siegel
* Richard Masur: Arthur Siegel
* Catherine O'Hara: Betty
* Steven Hill: Harry Samstat
* Milos Forman: Dmitri
* Mamie Gummer: Annie Forman (als crèdits Natalie Stern)
* Kenneth Welsh: Dr. Appel
* Kevin Spacey: el lladre del metro
* Mercedes Ruehl: Eve
* Natasha Lyonne: la neboda de Rachel
* Tony Shalhoub: un passatger de l'avió

## Al voltant de la pel·lícula

* Primer paper en el cinema de Kevin Spacey i de Tony Shalhoub (Monk).
* Jack Nicholson i Meryl Streep es trobaran un any més tard en Espina de ferro (Ironweed). Meryl Streep retrobarà Jeff Daniels setze anys més tard a The Hours.

## Referències

* ↑ «Heartburn». The New York Times.
Viccionari
# Stola

La stola era la vestimenta característica de les dones en l'Antiga Roma, corresponent a la toga que vestien els homes. L'estola era un vestit prisat i llarg fins als peus, que es portava a sobre d'una túnica interior (túnica íntima). Generalment, tenia mànigues, encara que ocasionalment se sostenia amb tirants. També podia ser que les mànigues pertanyessin a la túnica.

## Descripció

Anava adornada generalment amb tires brodades de dibuixos i colors variats, que podien estar fins i tot recobertes amb fil d'or, plata i fins perles en els casos més luxosos. A diferència de la toga, podia ser de llana, lli, seda (les més luxoses) o cotó, de colors variats i de tela més o menys lleugera.
L'estola se cenyia, segons la moda i el gust de qui la portava, bé sota el pit o bé a la cintura, amb les mateixes tires que l'adornaven, o amb cinturons també brodats o guarnits. La variació i el gust personal residien tant en els ornaments com en la col·locació adequada dels plecs amb el cenyidor.
Era el vestit propi de les dones casades o llevadores respectables, que l'adoptaven en contraure matrimoni. No estava restringida formalment als ciutadans romans, com la toga. No obstant això, en certes èpoques va existir la prohibició d'usar-(i la imposició d'usar la toga al seu lloc) com a càstig a les dones divorciades per adulteri.
En l'època primitiva de Roma la toga, o la versió més rudimentària d'aquesta, va ser emprada tant per homes com per dones. No obstant això, ja en època primerenca, i possiblement per influència del khiton grec, les dones la van substituir per l'estola, portada amb la túnica interior sota, i sovint amb la palla per sobre (un mantell o xal que podia embolicar el cos passant sobre una espatlla o sobre els dos, i fer-se servir de vegades com caputxa), i l'ús de la toga per les dones va quedar associat a la prostitució o, com s'ha explicat, al càstig públic per adulteri.
L'estola es va seguir fent servir en l'Imperi Romà oriental durant l'època romana d'Orient.
També es va denominar així certa classe de vestit de cerimònia utilitzada entre els antics medes i perses.

## Vegeu també

* Estola: Ornament litúrgic cristià.
* Indumentària a l'antiga Roma
* Toga (vestimenta)
* Subligaculum

## Referències

* ↑ «estola». Diccionario de la lengua española. Real Academia Española (castellà).
* ↑ Merino, Eduardo Fernández. La Virgen de Luto (en castellà). Editorial Visión Libros, 2013-08. ISBN 9788415965411 [Consulta: 20 maig 2018].

## Bibliografia

* Peter Connolly, Hazel Dodge: Die antike Stadt. Ein Leben in Athen & Rom. Könemann, Köln 1998, ISBN 3-8290-1104-0.
* David J. Symons, Costume of Ancient Rome , New York, Chelsea House Publications, 1987. ISBN 1-55546-768-7.
* Ugo Enrico Paoli, Vita Romana, Oscar Mondadori, 2010. ISBN 978-88-04-33727-0.

## Enllaços externs

* Com fer una stola
* Enciclopèdia Larousse, 1986-1990
* Imperium.org
# Sent Antin

Sent Antin (en francès Saint-Santin) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 684 | 696 | 664 | 643 | 575 | 534 | 569 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Raymond Bos | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent Peir de Còla

Sent Peir de Còla (en francès Saint-Pierre-de-Côle) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 558 | 539 | 507 | 490 | 464 | 444 | 445 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-1989 | Charles Colin |
| 1989-2001 | René Buis |
| 2001-2008 | Jean Dubain |
| 2008- | Gérard Fleurat-Lessard |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 23 novembre 2010].
# Oriol Paulí i Fornells

Oriol Paulí i Fornells (Girona, 20 de maig de 1994) és un jugador de bàsquet professional català que juga pel FC Barcelona.
És fill de Joan Paulí, qui va ser també jugador de bàsquet, i tots dos van ser entrenats per Aíto García Reneses: un sent jugador del Círcol Catòlic de Badalona i l'altre de l'Herbalife Gran Canaria, amb trenta-sis anys de diferència.
El novembre de 2017 va jugar el seu primer partit oficial amb la selecció espanyola absoluta, en un partit contra Montenegro classificatori pel Mundial de la Xina de l'any 2019. La selecció espanyola, dirigida per Sergio Scariolo, va presentar una formació de circumstàncies, davant la negativa de l'NBA i els equips d'Eurolliga a cedir els seus jugadors en desacord amb el calendari fixat per la FIBA.
El febrer de 2021 va formar part de la llista de 13 jugadors seleccionats per Sergio Scariolo amb la selecció espanyola de bàsquet per disputar els darrers partits de classificació pel Campionat d'Europa de bàsquet de 2022

## Referències

* ↑ «Las grandes sagas de la Liga Endesa... ¡Cuestión de ADN!». ACB, 19-03-2019 [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ Alento, Daniel «Albert Oliver debuta amb la selecció espanyola absoluta de bàsquet amb 39 anys». 324.cat, 24-11-2017 [Consulta: 25 novembre 2017].
* ↑ «Jaime Fernández y tres debutantes para la última Ventana» (en castellà). [Consulta: 21 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Oriol Paulí i Fornells jugador a l'ACB
# Burnsville (Virgínia de l'Oest)

Burnsville és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 481 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burnsville tenia 481 habitants, 208 habitatges, i 133 famílies. La densitat de població era de 172 habitants per km².
Dels 208 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 23,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.167 $ i la renda mediana per família de 30.962 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 24.500 $. La renda per capita de la població era de 13.635 $. Entorn del 14,5% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burnsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burnsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.