OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hoquei sobre herba als Jocs Olímpics d'Estiu de 1952

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 celebrats a la ciutat de Hèlsinki (Finlàndia) es realitzà una competició en hoquei sobre herba en categoria masculina.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 144 jugadors de 12 comitès nacionals diferents:
| Alemanya (15) Àustria (11) Bèlgica (11) Finlàndia (11) | França (13) Índia (14) Itàlia (11) Països Baixos (11) | Pakistan (12) Polònia (11) Regne Unit (13)  Suïssa (11) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Hoqui sobre herba | ÍndiaLeslie Claudius Meldric Daluz Keshav Dutt Chinadorai Deshmutu Ranganathan Francis Raghbir Lal Govind Perumal Muniswamy Rajagopal Balbir Singh Randhir Singh Gentle Udham Singh Dharam Singh Grahanandan Singh K. D. Singh | Països BaixosJules Ancion André Boerstra Harry Derckx Han Drijver Dick Esser Roepie Kruize Dick Loggere Lau Mulder Eddy Tiel Wim van Heel Leonard Wery | Regne UnitDenys Carnill John Cockett John Conroy Graham Dadds Derek Day Dennis Eagan Robin Fletcher Roger Midgley Richard Norris Neil Nugent Anthony Nunn Anthony John Robinson John Paskin Taylor |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Índia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Països Baixos | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Resultats

| Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| Índia | | | | | | | |
| bye | | | | | | | |
| bye | | Índia | 4 | | | | |
| | | Àustria | 0 | | | | |
| Àustria | 2 | Àustria | 0 | | | | |
| Suïssa | 1 | | | | | | |
| Suïssa | 1 | | | Índia | 3 | | |
| | | | | Regne Unit | 1 | | |
| Regne Unit | | | | Regne Unit | 1 | | |
| bye | | | | | | | |
| bye | | Regne Unit | 1 | | | | |
| | | Bèlgica | 0 | | | | |
| Bèlgica | 6 | Bèlgica | 0 | | | | |
| Finlàndia | 0 | | | | | | |
| Finlàndia | 0 | | | | | Índia | 6 |
| | | | | | | Països Baixos | 1 |
| Països Baixos | | | | | | Països Baixos | 1 |
| bye | | | | | | | |
| bye | | Països Baixos | 1 | | | | |
| | | Alemanya | 0 | | | | |
| Alemanya | 7 | Alemanya | 0 | | | | |
| Polònia | 2 | | | | | | |
| Polònia | 2 | | | Països Baixos | 1 | | |
| | | | | Pakistan | 0 | Tercer lloc | Tercer lloc |
| Pakistan | | | | Pakistan | 0 | Tercer lloc | Tercer lloc |
| bye | | | | | | | |
| bye | | Pakistan | 6 | | | Regne Unit | 2 |
| | | França | 0 | | | Pakistan | 1 |
| França | 5 | França | 0 | | | Pakistan | 1 |
| Itàlia | 0 | | | | | | |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Hockey at the 1952 Summer Olympics». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Miramont e la Tor

Miramont e La Tor (en francès Miramont-Latour) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 141 | 167 | 122 | 112 | 125 | 136 | 148 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Patrick de Lary de Latour | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# L'Arribèra (Landes)

L'Arribèra de Sent Savin (en francès Larrivière-Saint-Savin) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 595 | 622 | 546 | 547 | 550 | 577 | 580 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Milet | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Can Riquer (Castellbisbal)

Can Riquer és una masia de Castellbisbal (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta quadrada coberta a dos vessants que consta de planta baixa i primer pis. La façana principal està orientada a ponent i presenta un portal, una finestra quadrangular i dues finestres més a nivell de primer pis. Actualment està arrebossada amb ciment i pintada de color blanc, molt reformada i amb la incorporació d'una dependència rectangular de planta baixa.

## Referències

* ↑ «Can Riquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 1r abril 2019].
# Floritmont e Gaumièr

Florimont e Gaumièr (en francès Florimont-Gaumier) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 262 | 252 | 230 | 181 | 164 | 132 | 141 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1965-1977 | Georges Gaussinel |
| 1977-2001 | Claude Fresquet |
| 2001-2008 | Georges Caramel |
| 2008- | Michel Trémoulet |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 7 novembre 2010].
# Perros callejeros II

Perros callejeros 2: Busca y captura (1979) és una pel·lícula espanyola dirigida per José Antonio de la Loma i protagonitzada per Ángel Fernández Franco, àlies El Torete. Forma part del gènere cinematogràfic conegut com a cinema quinqui i és la segona part d'una trilogia. Seqüela de Perros callejeros (1977) i seguida per Perros callejeros III: Los últimos golpes de «El Torete» (1980).

## Sinopsi

Ángel, “El Torete”, és acusat injustament de participar en l'assassinat de l'empleat d'una gasolinera. Després d'entrar a la presó, i ajudat pels seus amics, reconstrueix els fets que són la seva coartada; però mentre està a la presó sofreix les conseqüències del terrible motí de “La Model" i possiblement va ser mort, atropellat per un Chrysler 150, quan va sortir de la presó.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Ángel Fernández Franco | Ángel |
| Teresa Giménez | Charo |
| Reyes Poveda | Tony |
| José Febles | El Chino |
| Raúl Ramírez | Fernando |
| Agustí Villaronga | Vicente |
| Pep Corominas | El Pijo |
| Conrado Tortosa 'Pipper' | Julián |
| Verónica Miriel | Verónica |
| Bernard Seray | El Vaca |
| Florencio Calpe | El juez |
| Basilio Fernández Franco | Basilio |
| César Sánchez | El Choto |
| Carlos Lucena | Inspector en Cap |
| Isabel Mestres | Mari Carmen |
| Amparo Moreno | La Fina |
| Grace Renat | La Chelo |

## Referències

* ↑ Historia de nuestro cine: Perros Callejeros II a rtve.es
* ↑ Perros Callejeros II a todocine.es
* ↑ Perros Callejeros II a Fotogramas

## Enllaços externs

* Trailer de Perros Callejeros II a Youtube
# Aswang

Aswang, "The Unearthing" en la versió per a vídeo, és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Wrye Martin i Barry Poltermann, estrenada el 1994. El rodatge és desenvolupat a Wisconsin. L'aswang també és un vampir en el folklore filipí.

## Argument

Katrina és una jove embarassada sense un duro, que rep una proposta d'una forta suma de diners si accepta casar-se amb un home de bona família i portar al món el seu fill a la casa familiar. Una vegada sobre el terreny, Katrina descobrirà ràpidament que és davant d'una raça particular de vampirs anomenats Aswang.

## Repartiment

* Norman Moses: Peter Null
* John Kishline: el doctor Harper
* Flora Coker: Olive Null
* Victor Delorenzo: el xèrif
* Mildred Nierras: Cupid
* Jamie Jacobs Anderson: Claire Null
* Daniel Demarco: Paul
* John Garekis: l'advocat
* Lee Worrell: la petita
* Rosalie Seifert: Nancy

## Referències

* ↑ «Aswang». The New York Times.

## Enllaços externs

* «Aswang» (en francès). devildead.com. [Consulta: 31 octubre 2010].
# Poi e Ròcalaura

Poi e Ròcalaura (en francès Pouy-Roquelaure) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 168 | 141 | 128 | 139 | 152 | 137 | 140 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Mario dal Zovo | |
| 2008- | Bertrand Stiers | |

## Història

El municipi es va crear a la revolució francesa per la unió de Poi Carrejalard e de Ròcalaura.
Rinhac hi se va unir el 1823.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 15 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Sent Maurici (Landes)

Sent Maurici d'Ador (en francès Saint-Maurice-sur-Adour) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 278 | 292 | 376 | 484 | 490 | 509 | 621 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alexis Brethous | |
| 2008- | Jacques Chopin | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Can Roig (Figueres)

Can Roig és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici cantoner situat a l'eixample de la ciutat.

## Descripció

La façana de l'edifici al carrer Pi i Margall presenta una porta d'accés i dues finestres en la planta baixa i una finestra i un balcó en el primer pis. La façana de la calçada del Monjos té en la planta baixa 4 finestres i en el primer pis dues finestres amb un balcó al mig. El cos central de la casa, que fa la cantonada, presenta en la planta baixa les dues finestres ja esmentades amb decoració de ceràmica blava, fent un arc apuntat. El primer pis presenta dos balcons que estan units en la cantonera per una jardinera de ceràmica i reixa de ferro. El balcons tenen llindes piramidals d'estuc amb relleus i ceràmica. El cos central presenta un altell de finestres d'arc apuntat. Totes les obertures tenen porticons. Sòcol de pedres de riu, i terrassa.

## Referències

* 1 2 «Can Roig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# La Vaur (Dordonya)

La Vaur (en francès Lavaur) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 151 | 153 | 113 | 107 | 102 | 88 | 81 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2008 | Marguerite Puech | |
| 2008- | Michel Lapouge | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 7 novembre 2010].
# Professione: reporter

Professione: Reporter és una pel·lícula dramàtica espanyola, francesa, italiana, americana, dirigida per Michelangelo Antonioni, estrenada el 1975. Va ser presentada al Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

Mentre David Locke, un reporter nord-americà una mica a la deriva, es troba a l'Àfrica, descobreix el seu veí de cambra, un cert Robertson, estès sobre el seu llit i mort. Desitjant posar una mica d'emoció a la seva vida, decideix prendre la seva identitat i anar a les cites previstes del seu nou personatge. S'adona de seguida que ha agafat la identitat d'un espia al servei de terroristes.

## Repartiment

| David Locke | Jack Nicholson |
| La filla | Maria Schneider |
| Rachel Locke | Jenny Runacre |
| Martin Knight | Ian Hendry |
| Stephen | Steven Berkoff |
| Achebe | Ambroise Bia |
| El vigilant de l'hotel | José Maria Caffarel |
| El doctor | James Campbell |
| L'estranger alemany | Manfred Spies |
| L'assassí | Jean-Baptiste Tiemele |
| L'inspector | Angel del Pozo |
| Robertson, l'home mort | Chuck Mulvehill |

## Al voltant de la pel·lícula

* Michelangelo Antonioni declararà: "Considero Professió: Reporter una de les meves pel·lícules més acabades estèticament. Considero igualment que és una pel·lícula política, ja que tracta de les relacions de l'individu amb la societat."
* La pel·lícula fa servir nombroses imatges d'arxiu, Antonioni tenia la preocupació de donar un aspecte documental a la pel·lícula.
* El director de fotografia ha treballat d'altra banda en aquesta òptica: ha utilitzat més sovint una llum natural i cap escena no ha estat rodada a l'estudi, a banda de l'escena final.
* Ja que la pel·lícula presenta diverses imatges documentals, Antonioni hi ha inserit l'execució real d'un presoner polític. El pla ha estat censurat a nombrosos països
* El pla de la seqüència final (que és sens dubte el més conegut de la pel·lícula) dura 7 minuts. Un sistema enginyós i complex amb una base de tubs molt lleugers que permet que la càmera travessi els barrots d'una finestra amb una facilitat desconcertant.
* L'escena final inclou la «Cançó del lladre», probablement en versió de Miquel Llobet.
* Joan Gaspart, empresari i expresident del FC Barcelona, apareix breument a la pel·lícula en el paper de recepcionista d'hotel.

## Referències

* ↑ «IMDB» (en anglès). [Consulta: 23 març 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa allociné
# Montauban de Luishon

Montauban-de-Luishon (francès Montauban-de-Luchon) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 21 agost 2010].
# Public Hero No.1

Public Hero No.1 és un thriller estatunidenc en blanc i negre dirigit per J. Walter Ruben, estrenat el 1935 i produït per la MGM. Va ser protagonitzada per Lionel Barrymore, Jean Arthur, Chester Morris i Joseph Calleia.
El film va tenir un remake el 1941, The Get-Away, amb Robert Sterling fent el paper de Chester Morris, i Donna Reed reemplaçant Jean Arthur.

## Argument

L'agent encobert de l'FBI Jeff Crane es fica a la presó on està detingut Sonny Black, integrant d'una perillosa banda. Jeff ajuda Sonny a escapar amb l'esperança que això el porti a la resta del grup.

## Repartiment

* Lionel Barrymore: Dr. Josiah Glass
* Jean Arthur: Maria Theresa "Terry" O'Reilly
* Chester Morris: Jeff Crane
* Joseph Calleia: Sonny "Dinkie" Black
* Paul Kelly: Agent especial James Duff
* Lewis Stone: Warden Alcott
* Paul Hurst: Rufe Parker
* George E. Stone: Butch
* Sam Baker: Mose Jones

## Referències

* ↑ «Public Hero No.1». The New York Times.
# Gondrin

Gondrin (en francès Gondrin) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.117 | 1.162 | 1.074 | 1.041 | 999 | 1.127 | 1.112 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Didier Dupront | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ «Mapa del Gers amb els municipis en gascó». Arxivat de l'original el 2020-10-24. [Consulta: 17 agost 2010].
# La Bastida de Pont-la-reina

La Bastida de Shalòssa (en francès Labastide-Chalosse) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 115 | 135 | 130 | 138 | 138 | 117 | 122 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Bernadet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Prats de Perigòrd

Prats de Perigòrd (en francès Prats-du-Périgord) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 247 | 238 | 197 | 212 | 199 | 183 | 166 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Gauthier-Milhac | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 7 novembre 2010].
# Diamants (pel·lícula)

Diamants (títol original: Diamonds ) és una pel·lícula estatunidenco-alemanya dirigida per John Mallory Asher, estrenada el 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

Antic boxador afectat d'un Accident vascular cerebral, vidu, Harry Agensky s'entrena cada dia per remuntar la seva paràlisi facial parcial. Visitat pel seu fill i el seu net, comparteix la seva angoixa davant la perspectiva de trobar-se en una residència, i explica una de les seves llegendes, un combat on hi hauria estat pagat per un truà en diamants, els quals haurien estat amagats en un lloc ben precís. Harry, el seu fill i el seu net decideixen marxar a investigar sobre els diamants: un periple entre homes que els porta al casino i a un bordell de luxe, on el net, encara menor, considera fer la seva primera experiència amb una rosa de llenguatge provocador, Sugar. És justament en aquest lloc de perdició on es troba la pista dels diamants, cosa que permetrà tothom de marxar cap a un nou futur més serè.

## Repartiment

* Kirk Douglas: Harry Agensky
* Dan Aykroyd: Lance Agensky
* Corbin Allred: Michael Agensky
* Lauren Bacall: Sin-Dee
* Kurt Fuller: Moses Agensky
* Jenny McCarthy: Sugar
* Mariah O'Brien: Tiffany
* June Chadwick: Roseanne Agensky
* Lee Tergesen: guàrdia fronterer
* Val Bisoglio: Tarzan
* John Landis: jugador al casino

## Crítica

* "Hi ha bons tocs d'humor encara que és una pel·lícula de pols irregular. Però està el miracle Douglas, l'exquisida col·laboració de Lauren Bacall i els fantàstic Donen Aykroyd i Corbin Allred."

## Referències

* ↑ «Diamants». esadir.cat.
* ↑ «Movie Review - - FILM REVIEW; Kirk Douglas Plays a Guy Resembling Kirk Douglas - NYTimes.com» (en anglès). [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ Casanova, María «Diamantes». Cinemanía.
# Cupè

El cupè, cupé o coupé (del francès couper, 'tallar') és un tipus de carrosseria d'automòbil de dos o tres volums i dues portes laterals. Un cupè s'anomena fastback o de tres volums (notchback) segons l'angle que forma el vidre del darrere amb la tapa del maleter o del motor. Els cupès, juntament amb els descapotables, conformen el grup dels automòbils esportius.
El terme «cupè» té un ús més ampli o reduït segons les marques, els models i les modes; així, alguns models amb carrosseria sedan de dues portes o hatchback de tres portes es publiciten com a cupè. De vegades és difícil distingir entre un cupè i un sedan de dues portes. Normalment les marques tendeixen a identificar com a cupè als models amb un aire esportiu.
Històricament, els cupès gairebé sempre han tingut capacitat per a dues o quatre persones. Generalment les places posteriors són petites i serveixen per a nens petits o per dipositar-hi objectes. Aquesta configuració de seients es diu 2+2: hi ha dos seients legals al darrere però són incòmodes per a viatges llargs. A la primera dècada del segle XXI començaren a generalitzar-se les grans berlines de disseny cupè però amb quatre places reals i quatre portes d'accés. Exemples d'aquesta carrosseria són el Porsche Panamera, el Mercedes Benz CLS, el Lamborghini Estoque, l'Aston Martin Rapide o el Volkswagen Passat CC.

## Etimologia i significat

El terme «cupè» prové del francès coupé, que significa tallat (del verb couper). Atenent a l'origen etimològic i temporal de la paraula, es dedueix que originalment el terme era aplicat als cotxes de cavalls. El coupé, és a dir, el tall, feia referència als cotxes de quatre places on l'habitacle estava retallat deixant dues places obertes davant (per al conductor i un acompanyant) i dues places tancades darrere per als passatgers. En evolucionar els vehicles des de la tracció animal a l'autopropulsió generalitzant que el passatger sigui el mateix conductor, el cupè es va quedar en un vehicle de dues places de dos passatgers.

## Vegeu també

* Hatchback
* Notchback

## Referències

* ↑ Cupé segons la pronúncia occidental i cupè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil
# Pèira

Pèira (en francès Peyre) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 227 | 267 | 221 | 229 | 216 | 223 | 194 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Marie-Claude Darriau | |
| 2008- | Régis Moncade | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Dragan Ćirić

Dragan Ćirić (Belgrad, 15 de setembre de 1974) és un futbolista serbi professional ja retirat que va jugar com a Migcampista ofensiu al Partizan, Barcelona, AEK Athens i Real Valladolid. A nivell internacional, va jugar a la Selecció de Iugoslàvia, guanyant 4 partits.

## Biografia

Nascut a Belgrad el 15 de setembre de 1974, quan aquesta ciutat era administrativament República Federal Socialista de Iugoslàvia, es va formar com a futbolista al Partizan de Belgrad. Va ser en aquest equip on va assolir major rellevància, fins que el 1997 el va fitxar el FC Barcelona. No va quallar a l'equip català i va marxar a provar fortuna en altres equips: l'AEK Atenes de la lliga grega i el Reial Valladolid de la lliga espanyola, equip on va estar quatre anys. No va gaudir de gaire oportunitats ni a Grècia ni a Espanya, i el 2004 va tornar al Partizan, on es va retirar l'any següent.
Va ser quatre vegades internacional amb la selecció iugoslava.

## Títols

* Lliga iugoslava: 1993, 1994, 1996, 1997, 2005
* Copa iugoslava: 1994
* Lliga espanyola: 1998, 1999
* Copa del Rei: 1998
* Supercopa d'Europa: 1997
* Copa grega: 2000

## Referències

* ↑ Jovan Sekulić «Ćirić: Nisam bio u sukobu sa Van Galom» (en serbian). , 06-11-2016 [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ Jovan Sekulić «Ćirić: Nisam bio u sukobu sa Van Galom» (en serbian). , 06-11-2016 [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ «Barcelona sell Dehu and Ciric». ESPN FC, 04-07-2000. [Consulta: 22 novembre 2016].
* ↑ «Ciric: "No creo que yo salvara a Moré"» (en spanish), 23-04-2003. [Consulta: 21 març 2017].
* ↑ «Potpisali Ćirić i Marinković» (en serbian). FK Partizan, 24-06-2004. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2023. [Consulta: 22 novembre 2016].
* ↑ «Dragan Ćirić, international football player». EU-football.info. [Consulta: 25 maig 2024].
# Larzac (Dordonya)

Larzac (en francès Larzac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 137 | 105 | 106 | 117 | 105 | 115 | 137 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Serge Orhand | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 8 novembre 2010].
# Nevada exprés

Nevada exprés (títol original en anglès: Breakheart Pass) és un western estatunidenc dirigit per Tom Gries el 1975. Ha estat doblada al català.

## Argument

Deakin és un trampós sorprès en un tren de soldats que ha de tornar a Fort Humboldt, per reforçar-hi una guarnició delmada per una epidèmia. Però els passatgers del tren són curiosament eliminats un darrere un altre.

## Repartiment

* Charles Bronson: Deakin
* Ben Johnson: Pearce
* Richard Crenna: governador Fairchild
* Jill Ireland: Marica
* Charles Durning: O'Brien
* Ed Lauter: Major Claremont
* Bill McKinney: Reverend Peabody
* David Huddleston: Dr. Molyneux
* Roy Jenson: Chris Banion
* Rayford Barnes: Sergent Bellew
* Scott Newman: Rafferty
* Robert Tessier: Levi Calhoun
* Joe Kapp: Henry
* Archie Moore: Carlos
* Sally Kirkland: Jane-Marie
* Sally Kemp: Prostituta

## Referències

* ↑ esadir.cat. Nevada exprés. esadir.cat.
* ↑ «Breakheart Pass». The New York Times.