OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eupetaurus tibetensis

Eupetaurus tibetensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels esciúrids. Viu a altituds d'entre 2.700 i 4.000 msnm al nord-est de l'Índia, el sud del Tibet i, possiblement, el Bhutan. No se sap gaire cosa sobre la seva ecologia. L'holotip tenia una llargada de cap a gropa de 468 mm i la cua (que estava trencada) de 350 mm. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat, però els científics que la descrigueren recomanaren classificar-la com a espècie amb «dades insuficients». El seu nom específic, tibetensis, significa ‘tibetà’ en llatí.

## Referències

* ↑ Jackson, S. M.; Li, Q.; Wan, T.; Li, X.-Y.; Yu, F.-H.; Gao, G.; He, L.-K.; Helgen, K. M.; Jiang, X.-L. «Across the great divide: revision of the genus Eupetaurus (Sciuridae: Pteromyini), the woolly flying squirrels of the Himalayan region, with the description of two new species» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, zlab018, 2021. DOI: 10.1093/zoolinnean/zlab018.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Llebre de Corea

La llebre de Corea (Lepus coreanus) és una espècie de llebre de la família dels lepòrids que viu a la península de Corea i parts adjacents de la Xina. Ocupa diversos hàbitats, que van des de les planes fins a les muntanyes. Es tracta d'un herbívor generalista. La sobreexplotació de recursos i l'empitjorament de la destrucció i fragmentació del seu hàbitat són amenaces per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, coreanus, significa 'coreà' en llatí.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. «Lepus coreanus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2008, 2008, pàg. e.T41279A10430505. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2008.RLTS.T41279A10430505.en.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Llebre de Manxúria

Lepus mandshuricus és una espècie de llebre de la família Leporidae que viu al nord-est de la Xina, a la conca del riu Amur i a Corea del Nord. Els adults pesen aproximadament 2 kg i mesuren 40–48 cm. En comparació amb Lepus coreanus, les potes posteriors són relativament curtes i les orelles relativament petites (7,5–10,4 cm).

## Referències

Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Marmota siberiana

La marmota siberiana (Marmota sibirica) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a la Xina, Mongòlia i Rússia. S'alimenta d'herba i plantes llenyoses com ara l'artemísia. Els seus hàbitats naturals són les estepes obertes, les zones semidesèrtiques, els boscos-estepa, els pendents de muntanya i les valls. Està amenaçada per la seva caça furtiva i per brots de pesta.

## Referències

* ↑ Batbold, J.; Batsaikhan, N.; Tsitsulina, K.; Sukhchuluun, G. Marmota sibirica. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 agost 2016.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Mostela de llom ratllat

La mostela de llom ratllat (Mustela strigidorsa) és un dels mamífers més enigmàtics de la regió oriental nord-oriental, malgrat la seva distribució, que s'estén del Nepal fins al Vietnam i el centre de Laos, passant per l'Índia nord-oriental i la Xina meridional. Viu a una altitud d'entre 1.000 i 2.500 m.

## Referències

* ↑ Choudhury, A. U. 1997a. Checklist of the mammals of Assam. Revised 2a ed., revisada. Gibbon Books & ASTEC, Guwahati (anglès)
* ↑ Datta, Aprajita. (1999). SMALL CARNIVORES IN TWO PROTECTED AREAS OF ARUNACHAL PRADESH. Journal of Bombay Natural History Society. 96: 399-404 (anglès)
* ↑ Pocock, R. I., 1941. The Fauna of British India, including Ceylon and Burma. Mammalia Vol. II. Carnivora (suborders Aeluroidae (part) and Arctoidae). Taylor & Francis, Ltd., London, United Kingdom. 503 p. (anglès)
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Muntjac negre

El muntjac negre (Muntiacus crinifrons) es troba a Zhejiang, Anhui, Jiangxi i Fujian al sud de la Xina, tanmateix al nord de Myanmar. Encara que és extremadament difícil estudiar-lo a causa de la seva timidesa, es considera en perill d'extinció, possiblement, a només 5.000-10.000 individus repartits per una àmplia zona. Es tracta d'una quantitat similar a la del muntíac comú.
Aquesta espècie va ser, durant molt de temps, una de les menys conegudes de cérvol en el món. També es va considerar altament en perill d'extinció, fins a 1975, que només se'n sabia d'uns pocs espècimens de museu, almenys pels científics occidentals. L'espècie va estar disminuint en gran manera al llarg del segle 20 i el 1978 almenys 2.000 animals moriren. La població actual de la Xina s'avaluà a la dècada del 1990, proclamant 10.000 exemplars. Però ha disminuït molt des d'aleshores i la població actual és probable que estigui al voltant de 7.000.
Les mostres d'ADN preses de la pell de muntjacs que habitaven Myanmar demostren que són idèntics als animals que es troben a la Xina. S'ha suggerit que el nombre d'animals a Myanmar és comparable de la Xina, amb el que el total de la població mundial puja a uns 10.000-13.000 animals.

## Referències

* ↑ Entrada «Muntiacus crinifrons» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Musaranya d'espatlla ratllada

La musaranya d'espatlla ratllada (Sorex cylindricauda) és una espècie de musaranya endèmica de la Xina.
Es troba amenaçada per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Sorex cylindricauda. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 9 desembre 2007 (en anglès).
# Campo de Níjar

El Campo de Níjar és una comarca natural situada al sud de la província d'Almeria, Andalusia. Està a uns 23 km d'Almeria. Té uns 950 km² d'extensió.
Topogràficament està deprimida i emmarcada per la Serra de Alhamilla i Serra de Cabrera al nord i el Cap de Gata al sud. Una alineació volcànica anomenada "La Serrata" divideix longitudinalment la comarca.

## Localitats

* Níjar
* San Isidro
* Campohermoso
* Puebloblanco
* Atochares
* El Viso
* Los Nietos

## Història

A principi del segle XX el Campo de Níjar tenia poca població i els productes agricoles eren cultivats en règim de secà amb baixos rendiments per l'aridesa del clima i els sòls afectats per la salinitat. A partir de la dècada de 1950 s'hi va desenvolupar l'agricultura intensiva de regadiu, és típic el conreu de síndries en el sòl enarenado, i l'ús dels hivernacles de plàstic

## Enllaços externs

* aguas.igme.es Arxivat 2012-07-12 a Wayback Machine.
# Pica de Ladak

La pica de Ladak (Ochotona ladacensis) és una espècie de pica de la família dels ocotònids, que viu a les valls de les zones muntanyoses del Pakistan fins al nord de l'Índia, l'oest de la Xina i les planes tibetanes, a alçades d'entre 4.300 i 5.450 metres.
Abans de la seva identificació com a espècie, s'havia considerat que els seus espècimens eren exemplars de pica de llavis negres, per la seva aparent semblança de color del pelatge i de la forma del crani. No obstant això, ambdues espècies es diferencien precisament en la forma del crani i en la presència de protuberàncies auditives en el cas de la pica de Ladak. No s'han definit subespècies de pica de Ladak, que els habitants dels llocs on es troba acostumen a anomenar zabra, karin i phisekarin.
Es tracta d'un animal petit (entre 7 i 9 cm de llargada en adults), herbívor i amb el pelatge de color marró clar al llom i de color blanc o groc a la zona de l'abdomen, i amb la zona exterior de les orelles d'un color que recorda l'òxid. Acostuma a viure en grups familiars de caràcter territorial, i la seva època reproductiva es concentra entre finals de juny i principis de juliol.

## Referències

* 1 2 3 Smith, A.T. & Johnston, C.H. Pica de Ladak. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el .
* 1 2 3 4 Chapman, Joseph A.; Flux, John E.C. Rabbits, Hares and Pikas: Status Survey and Conservation Action Plan. Gland, Switzerland: International Union for Conservation of Nature and Natural Resources, 1990, p. 38-39. ISBN 9782831700199.
* 1 2 Sterndale, Robert Armitidge. Natural History of the Mammalia of India and Ceylon. Calcutta, India: Simla, Thacker, Spink, 1929.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Suslic dàuric

El suslic dàuric (Spermophilus dauricus) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. Es troba a la Xina, Mongòlia i Rússia.

## Distribució

El suslic dàuric està força expandit al nord-est de la Xina, estenent-se cap a Mongòlia i a la regió russa de Transbaikal. Existeixen dues subespècies a la Xina, el S. d. mongolicus es troba a Hebei, Pequín, Tianjin, Henan i Shandong, i el S. d. ramosus, que es troba a Jilin, Heilongjiang, Liaoning, a l'est de Mongòlia Interior i Shanxi.

## Descripció

Aquest petit esquirol de terra mesura entre 165 i 270 mil·límetres de llarg amb una cua curta que té una llargada al voltant d'una cinquena part de la seva longitud del cos. El seu pes varia entre 165 i 265 grams. El color del pelatge és beige o grisenc-vermellós sense taques. La cua té tocs de groc i té una banda fosca distintiva immediatament anterior a aquesta. Hi ha un anell pàl·lid voltant de l'ull que s'estén fins a l'orella. Les plantes dels peus davanters estan nus, mentre que els de les potes del darrere estan cobertes de pèls. El pelatge és curt i gruixut a l'estiu, però més llarg i més suau a l'hivern.

## Biologia

Aquest esquirol de terra viu en planes obertes i en la perifèria de les zones desèrtiques, com l'extrem nord del desert de Gobi a Mongòlia. Es tracta d'un espècie colonial, que caven caus relativament simples que solen tenir només dos orificis d'entrada. Els túnels rares vegades superen els dos metres de longitud, encara que a vegades s'estenen molt més enllà. Les cries neixen a la primavera en un niu folrat d'herba a una profunditat de mig metre. La mida de la ventrada varia entre dues i nou cries. La dieta es compon de les parts verdes de plantes, llavors i grans.

## Referències

* ↑ Shar, S.; Lkhagvasuren, D.. «Spermophilus dauricus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 30 octubre 2015].
* 1 2 3 A Guide to the Mammals of China (en anglès). Princeton University Press, 2008. ISBN 978-0-691-09984-2.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Chattaroy

Chattaroy és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 1.136 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chattaroy tenia 1.136 habitants, 475 habitatges, i 342 famílies. La densitat de població era de 61,5 habitants per km².
Dels 475 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.563 $ i la renda mediana per família de 37.692 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.321 $ mentre que les dones 17.841 $. La renda per capita de la població era de 14.074 $. Entorn del 16,5% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chattaroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chattaroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vicente Agulleiro Aguilella

Vicente Agulleiro Aguilella (Saragossa, 1945 - Burjassot, 21 de maig de 2008) va ser un artista faller. Estudia a l'Escola d'Arts i Oficis de Burjassot i continua la seua formació a l'Escola de Belles Arts de Sant Carles a València. Comença als tallers dels grans artistes fallers Vicente Luna i Regí Mas. Debuta com artista faller l'any 1968 plantant "L'aigua és per als ànecs" per la comissió Visitació-Oriola. Aquesta obra li serveix per a superar l'examen d'accés al Gremi Artesà d'Artistes Fallers.
Després de plantar Falles en diferents seccions i guanyar el primer premi en primera en 1977 amb "La sort i la fortuna" per Sapadors-V.Lleó, debuta en la màxima categoria a l'any següent realitzant el cadafal faller de Na Jordana. A la dècada dels 80 aconsegueix els seus majors èxits fent-se amb el guardó més alt als anys 1980 per la comissió del Carme i en 1983, 1984, 1985 i 1987 plantant Falla a la Plaça del Pilar.
Al seu palmarés compta amb 6 Ninot indultats que es caracteritzen per un gran realisme i que tracten aspectes de la festa, escenes clàssiques o oficis en perill de desaparició. Amb l'ajuda de Rafael Gallent treballa per la recuperació del moviment als ninots.
El seu estil es caracteritza per un academicisme i classicisme exquisits que mostra no només a les escenes sinó als remats de gran volum de les seues Falles. S'allunya de la tendència caricaturesca d'altres artistes com, per exemple, Miguel Santaeulalia.
L'artista de Burjassot guanya en la dècada dels 90 nombrosos premis amb la comissió Almirall Cadarso-Comte d'Altea convertint-se així en un dels professionals més premiats de la història de les Falles de València. A les darreries del segle XX planta dues obres a la Plaça de l'Ajuntament de València: "València cap al 2000" al 1999 i "Tercer mil·lenni" al 2000. És autor de la primera falla municipal plantada a la localitat de Torrent en 2001 continuant fins al 2007, any en què signa la seua última Falla.
A més de la seua producció com artista faller realitza treballs per a museus i parcs d'atraccions. Durant alguns anys exerceix el càrrec de delegat del Museu de l'Artista Faller

## Referències

* ↑ «El artista fallero más premiado» (en castellà). ABC, 06-06-2008. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ «Mor Vicente Agulleiro, l'artista faller més premiat en els anys 80». Levante-EMV, 21-05-2008. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ «Los 6 indultos de Agulleiro» (en castellà). Distrito Fallas. Arxivat de l'original el 2019-08-09. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ «Vicente Agulleiro Aguilella» (en castellà). [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ «Històric Falles Municipals». Junta Central Fallera. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ «[http://llibretfallasantrocdetorrent.com/2017%20FALLA%20SANT%20ROC%20LLIBRET%20DIGITAL.pdf La història de les Falles municipals de Torrent (2001-2012): La falla de tots els torrentins?]». A.C. Fallera Plaça Sant Roc Gömez Ferrer i voltants. [Consulta: 22 octubre 2019].

## Bibliografia

* Comissió fallera Mendizábal de Burjassot. Homenatge a Vicente Agulleiro, 2005.
# Vicepresident de la Nació Navajo

El càrrec de vicepresident de la Nació Navajo fou creat en 1991 després de la reestructuració del govern nacional de la Nació Navajo. El president i el vicepresident són escollits cada quatre anys.
En 2010, Ben Shelly esdevingué el primer vicepresident que fou elegit president de la Nació Navajo.

## Vicepresidents

| Nom | Inici mandat | Fi mandat | President de la Nació Navajo |
| Marshall Plummer | 15 de gener de 1991 | 10 de gener de 1995 | Peterson Zah |
| Thomas Atcitty | 10 de gener de 1995 | 19 de febrer de 1998 | Albert Hale |
| Milton Bluehouse, Sr. | febrer de 1998 | 24 de juliol de 1998 | Thomas Atcitty |
| Frank Chee Willeto | agost de 1998 | 12 de gener de 1999 | Milton Bluehouse, Sr. |
| Taylor McKenzie | 12 de gener de 1999 | 14 de gener de 2003 | Kelsey Begaye |
| Frank Dayish, Jr. | 14 de gener de 2003 | 9 de gener de 2007 | Joe Shirley, Jr. |
| Ben Shelly | 9 de gener de, 2007 | 11 de gener de 2011 | Joe Shirley, Jr. |
| Rex Lee Jim | 11 de gener de 2011 | Present | Ben Shelly |

## Referències

* ↑ Calvin, Carolyn «Many firsts in primary, general elections». Navajo Times, 31-12-2010 [Consulta: 12 juliol 2012]. Arxivat 2018-08-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Democracy Era Begins For Largest U.S. Tribe». New York Times, 17-01-1991 [Consulta: 7 juliol 2012].
* ↑ Becenti, Deenise «With Law on Heels, Navajo Boss Quits; Hale Steps Down As Navajo Boss». Salt Lake Tribune, 20-02-1998 [Consulta: 9 juliol 2012].
* ↑ «Navajo name new present - again; Bluehouse appointed». Associated Press. Kingman Daily Miner, 26-07-1998 [Consulta: 9 juliol 2012].
* ↑ Brunt, Charles D. «Former Navajo Code Talker Willeto Dies». Albuquerque Journal, 25-06-2012 [Consulta: 11 juliol 2012].
* ↑ Rushlo, Michelle «Navajo inauguration is all-day event». Associated Press. Eugene Register-Guard (page 3A), 12-12-1999 [Consulta: 9 juliol 2012].
# Liac

Liac (en francès Liac) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 178 | 198 | 172 | 157 | 175 | 163 | 172 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Geneviève Gerde | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Acácio Cordeiro Barreto

Acácio Cordeiro Barreto (20 de gener de 1959) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1990.

## Referències

* ↑ «Acácio Cordeiro Barreto». Sambafoot. [Consulta: 14 juny 2008].
* ↑ «Acácio Cordeiro Barreto». National-football-teams. [Consulta: 22 maig 2013].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1990» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Lorenzo Lasa (organista)

Lorenzo Lasa Sebastián (Tarazona (província de Saragossa, 1841 - Girona, 25 de febrer de 1908) fou un organista aragonès del segle xix. L'any 1867 va ser el nou titular de l'orgue de la Catedral de Girona i el 1871 va assumir el magisteri, fins a l'any 1886, data en la qual es va suprimir finalment el càrrec de mestre de capella.
Mor a Girona a l'edat de 66 anys.

## Obres

Es conserven obres seves al fons musical de la catedral de Girona (GiC):
* Lletra Venid i manos todos
* Lletania per a 6 veus i Orquestra (1873)

## Referències

* ↑ El Baluarte, 18-10-1893, pàg. 3.
* ↑ «notícia de la defunció». Diari de Girona, 02-04-1908, pàg. 8.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria. «La Música a la Catedral de Girona». Universitat Autònoma de Barcelona, 2019. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «Obres de Lorenzo Lasa als fons musicals de Catalunya». Universitat Autònoma de Barcelona, 2019. [Consulta: 29 desembre 2020].
# Victor Cosson

Victor Cosson (Lorges, 11 d'octubre de 1915 - Boulogne-Billancourt, 18 de juny de 2009) fou un ciclista francès, professional entre 1937 i 1949. En el seu palmarès destaca el Gran Premi Wolber de 1939 i una tercera posició al Tour de França de 1938.

## Palmarès

* 1938
** Vencedor d'una etapa de la Volta dels Mosqueters
* 1939
** 1r del Gran Premi Wolber
* 1941
** 1r d'una cursa americana de 60 km a Lió, amb Victor Pernac
* 1942
** 1r dels 4 dies de la ruta a Bourg-en-Bresse
** 1r d'una cursa americana a Toulon
* 1943
** 1r del Gran Premi Camembert a Vimoutiers
** 1r de la Challenge nacional Interclubs de ciclocross a Suresnes
** 1r de la Challenge nacional Interclubs de ciclocross a Saint-Cloud
* 1945
** 1r d'una cursa americana a Dijon

### Resultats al Tour de França

* 1937. 17è de la classificació general
* 1938. 3r de la classificació general
* 1939. 25è de la classificació general
* 1947. Abandona (10a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1942. Abandona

## Referències

* ↑ «Cyclismag, le cyclisme � visage humain : magazine du cyclisme», 04-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-01-04. [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «COSSON Victor». [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «Welcome to the history of the Tour de France», 09-08-2007. Arxivat de l'original el 2007-08-09. [Consulta: 17 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Victor Cosson (francès)
# Talp de l'Himàlaia

El talp de l'Himàlaia (Euroscaptor micrura) és una espècie de mamífer de la família dels tàlpids. Viu a Bhutan, la Xina, l'Índia, Laos, Malàisia, Nepal, Tailàndia i el Vietnam.

## Referències

Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Coal Fork

Coal Fork és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest. Segons el cens del 2000 tenia 1.350 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coal Fork tenia 1.350 habitants, 581 habitatges, i 415 famílies. La densitat de població era de 101,4 habitants per km².
Dels 581 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 29.808 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.568 $ mentre que les dones 21.667 $. La renda per capita de la població era de 14.002 $. Entorn del 16,5% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coal Fork». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coal Fork». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.