OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Draft Day

Draft Day és una pel·lícula estatunidenca d'esports i drama de 2014 dirigida per Ivan Reitman i protagonitzada per Kevin Costner. La premissa gira al voltant del fictici mànager general dels Cleveland Browns (Costner), que ha de decidir que fer després que el seu equip aconseguisca la primera tria del draft en un Draft de la NFL que està a tocar.
El film es va estrenar a Los Angeles el 7 d'abril de 2014, i es va estrenar a tots els Estats Units l'11 d'abril de 2014. Va rebre crítiques diversos tipus i va ser un fracàs en taquilla al sumar només 29 milions de dòlars davant del seu pressupost de 25 milions de dòlars.

## Repartiment

* Kevin Costner com a Sonny Weaver Jr.
* Jennifer Garner com a Ali Parker
* Denis Leary com a Vince Penn
* Frank Langella com a Anthony Molina
* Tom Welling com a Brian Drew
* Ellen Burstyn com a Barb Weaver
* Sam Elliott com l'Entrenador Moore
* Chadwick Boseman com a Vontae Mack
* Rosanna Arquette com a Angie
* Russ Brandon com ell mateix
* Terry Crews com a Earl Jennings
* Arian Foster com a Ray Jennings
* Griffin Newman com a Rick l'Intern
* Patrick St. Esprit com a Tom Michaels
* Chi McBride com a Walt Gordon
* W. Earl Brown com a Ralph Mowry
* Kevin Dunn com a Marvin
* Sean Combs com a Chris Crawford
* Josh Pence com a Bo Callahan
* Wallace Langham com a Pete Begler
* Christopher Cousins com a Max Stone
* Patrick Breen com a Bill Zotti
* Pat Healy com a Jeff Carson
* Timothy Simons com a Marx
* Roger Goodell com ell mateix
* Jon Gruden com ell mateix
* Jim Brown com ell mateix
* Bernie Kosar com ell mateix
* Chris Berman com ell mateix
* David Ramsey com a Thompson
* Wade Williams com a O'Reilly
* Rich Eisen com ell mateix
* Ray Lewis com ell mateix

## Referències

* ↑ Burton, Danielle. «'Draft Day' Premiere: Kevin Costner, Jennifer Garner Cheered as Stars Take the Field-Like Carpet». The Hollywood Reporter, 08-04-2014. [Consulta: 13 abril 2014].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 «Production Begins on Sports Dramedy DRAFT DAY; Sean Combs and Terry Crews Join the Cast». [Consulta: 16 maig 2013].
* ↑ Venable, Nick «Smallville's Tom Welling Hits The Gridiron In Ivan Reitman's Draft Day». cinemablend.com, 13-05-2013 [Consulta: 18 abril 2014].
* ↑ Patten, Dominic «Sam Elliott Joins Ivan Reitman's ‘Draft Day’». deadline.com, 14-05-2013 [Consulta: 18 abril 2014].

## Enllaços externs

* Draft Day - Lloc web oficial
* Draft Day a The Numbers (anglès)
# Alpha and Omega

Alpha and Omega és una pel·lícula d'animació estatunidenca dirigida per Anthony Bell, estrenada el 2010. La epl·lícula està realitzada en infografia i va ser projectada en alguns cinemes en format estereoscòpic (3D). És l'última pel·lícula en què va participar l'actor Dennis Hopper abans de morir el mateix 2010, la pel·lícula està pòstumament dedicada a ell. La pel·lícula no va rebre bones crítiques, però va resultar la pel·lícula d'animació de Lionsgate que més ha recaptat a les taquilles fins ara.

## Argument

Kate i Humphrey són dos llops que pertanyen a un dels dos ramats al "Parc Nacional Jasper" al Canadà, però en extrems oposats de l'ordre social. Kate és la filla del mascle Alfa del ramat oest, Winston, que està a punt d'ocupar el lloc del seu pare. Humphrey és un llop Omega, ple de fantasies que es passa el dia divertint-se amb els seus amics. Humphrey és també un vell amic de Kate, i malgrat el seu baix rang al ramat, està secretament enamorat d'ella des que era cadell, amor prohibit per les lleis dels llops. Les dues escoles competeixen pel mateix territori, l'únic on encara hi ha caribús, de manera que Winston es posa d'acord amb Tony, el llop Alfa del ramat est, per unir els ramats amb el casament de Kate i el fill de Tony, Garth (també un Alfa). Però una nit, quan Kate i Humphrey són capturats i traslladats a una reserva a Idaho per repoblar l'espècie per guardaparcs es troben en territori desconegut, Tony considera l'assumpte com una negativa de Winston per fusionar els dos ramats i decideix prendre el territori per la força. Per sobreviure i tornar a casa, Kate i Humphrey ha de vencer l'instint i deixar de banda les seves rivalitats i enfrontar junts la difícil situació. Amb el pas del temps, i després d'haver experimentat diversos contratemps durant el viatge de tornada, Kate i Humphrey finalment es declaren el seu amor amagat des de la infància.

## Repartiment (veus)

* Justin Long: Humphrey
* Hayden Panettiere: Kate
* Christina Ricci: Lilly
* Danny Glover: Winston
* Dennis Hopper: Tony
* Christine Lakin: Reba
* Vicki Lewis: Eve
* Bitsie Tulloch: Sweets
* Brian Donovan: Salty
* Mela Lee: Candy
* Eric Price: Paddy

## Premis i nominacions
### Nominacions

* Nominada a l'Artios Award, de la Casting Society of America, destacant el responsable del repartiment Bernie Van De Yacht.

## Productes derivats

A més de l'estrena en DVD i Blu-ray de la pel·lícula el 2011, també se'n va fer un videojoc per a la Nintendo DS i un llibre, tots dos publicats el 2010.

## Referències

* ↑ Pressupost de la pel·lícula a The numbers.com (anglès)
* ↑ Ingressos de la pel·lícula a Box Office Mojo (anglès)
* ↑ Fitxa i crítiques de la pel·lícula a Rotten Tomatoes. (anglès)

## Enllaços externs

* Lloc oficial Arxivat 2010-09-25 a Wayback Machine.
* Tràiler de la pel·lícula. (anglès)
# Iris i Stanley

Iris i Stanley (títol original en anglès: Stanley & Iris) és una pel·lícula dels Estats Units de Martin Ritt estrenada el 1990, amb Jane Fonda i Robert De Niro de protagonistes. El guió de Harriet Frank Jr. i Irving Ravetch es basa en la novel·la de Pat Barker Union Street. La música original és composta per John Williams i la fotografia és de Donald McAlpine. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un cuiner analfabet que treballa en una cafeteria comercial intenta atreure l'atenció d'una jove vídua. A mesura que aprenen a conèixer-se un i l'altre, descobreix la seva incapacitat per llegir. Quan perd la seva feina, ella l'ensenya a llegir a la seva cuina cada vespre.

## Repartiment

* Robert De Niro: Stanley Cox
* Jane Fonda: Iris King
* Swoosie Kurtz: Sharon
* Martha Plimpton: Kelly
* Harley Cross: Richard
* Jamey Sheridan: Joe
* Feodor Chaliapin Jr.: Leonides Cox
* Zohra Lampert: Elaine
* Loretta Devine: Bertha
* Julie Garfield: Belinda
* Karen Ludwig: Melissa
* Kathy Kinney: Bernice
* Laurel Lyle: Muriel
* Mary Testa: Joanne
* Katherine Cortez: Jan

## Diferències amb la novel·la

La pel·lícula es basa en la novel·la anglesa de 1982 Union Street escrita per Pat Barker . La novel·la té lloc al Nord-est d'Anglaterra en els anys 1970, i conta la història de set dones de classe obrera que viuen totes al mateix carrer. Encara que l'adaptació cinematogràfica sigui sobretot una pel·lícula romàntica, la novel·la aborda temes tals com la prostitució, la violació, l'avortament i les malalties en fase terminal i és molt més fosca. Molts personatges que apareixen a la novel·la no apareixen a la pel·lícula.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Stanley & Iris. esadir.cat.
* ↑ «Stanley & Iris». The New York Times.
# La gran boda

La gran boda (títol original en anglès, The Big Wedding) és una comèdia romàntica estatunidenca de 2013 dirigida per Justin Zackham. La pel·lícula és una nova versió de la cinta francesa Mon frère se marie escrita per Jean-Stéphane Bron i Karine Sudan. S'ha doblat al català.
L'equip interpretatiu està format per grans actors de Hollywood com Robert De Niro, Katherine Heigl, Diane Keaton, Amanda Seyfried, Ben Barnes, Susan Sarandon i Robin Williams.

## Argument

Don (Robert De Niro) i Ellie Griffin (Diane Keaton) són una parella de Nova Anglaterra que va estar casada vint anys abans de divorciar-se. Del seu matrimoni tenen tres fills – Lyla (Katherine Heigl), Jared (Topher Grace), i un noi adoptat, Alejandro (Ben Barnes), que és de Colòmbia.
Alejandro està a punt de casar-se amb Missy (Amanda Seyfried) i per això, Ellie torna a la casa familiar deu anys després que el seu marit Don l'enganyés amb Bebe, la seva millor amiga. Però, quan l'Alejandro els anuncia que la seva mare biològica (Patricia Rae) desitja assistir al casament i que, a causa de les seves estrictes creences religioses, no pot saber que Ellie i Don estan divorciats, aquests es veuen obligats a aparentar que són un matrimoni feliç i Bebe haurà de marxar.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge | Veu en català |
| Robert De Niro | Don Griffin | Ricard Solans |
| Diane Keaton | Ellie Griffin | Maria Luisa Solá |
| Susan Sarandon | Bebe McBride | Mercè Montalà |
| Katherine Heigl | Lyla Griffin | - |
| Robin Williams | Sacerdot Monighan | Albert Mieza |
| Ben Barnes | Alejandro Griffin | Raúl Llorens |
| Amanda Seyfried | Melissa "Missy" O'Connor | Isabel Valls |
| Topher Grace | Jared Griffin | Roger Pera |
| Christine Ebersole | Muffin | Teresa Manresa |
| Patricia Rae | Madonna Soto | Rosa Pastó |
| Ana Ayora | Nuria Soto | Marta Barbarà |
| Kyle Bornheimer | Andrew | - |
| David Rasche | Barry | Jaume Comas |
| Megan Ketch | Jane | Elisabet Bargalló |

## Referències

* ↑ Títol català
* ↑ Doblatge en català
# Nit i dia

Nit i dia (títol original en anglès: Night and Day) és una pel·lícula biogràfica estatunidenca sobre la vida de l'autor i compositor Cole Porter dirigida per Michael Curtiz estrenada el 1946. Ha estat doblada al català.
La banda sonora de la pel·lícula signada per Ray Heindorf i Max Steiner va ser nominada per l'Oscar a la millor banda sonora. La pel·lícula conté nombroses cançons famoses de Cole Porter, entre les quals la cançó del títol, Night and Day, Begin the Beguine i My Heart Belongs to Daddy.
La pel·lícula és una versió de ficció i expurgada de la vida del famós autor i compositor, deixant sobretot de costat la seva homosexualitat. Una nova biografia filmada estrenada el 2004, De-Lovely amb Kevin Kline, aborda més obertament la seva sexualitat.

## Argument

Biopic sobre el famós compositor dels anys vint Cole Porter, una vida plena de moments dramàtics i memorables, des de la seva graduació a la Universitat Yale fins que va assolir l'èxit mundial.

## Repartiment

* Cary Grant: Cole Porter
* Alexis Smith: Linda Lee Porter
* Monty Woolley: ell mateix
* Mary Martin: ella mateixa
* Jane Wyman: Gracie Harris
* Eve Arden: Gabrielle
* Alan Hale: Leon Dovling
* Dorothy Malone: Nancy
* Donald Woods: Ward Blackburn
* Ginny Simms: Carole Hill
* Henry Stephenson: Omar Cole
* Paul Cavanagh: Bart McClelland
I, entre els actors que no surten als crèdits :
* Joyce Compton: Chorine
* Howard Freeman: Max Fisher

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1947: Oscar a la millor banda sonora per Ray Heindorf i Max Steiner

## Referències

* ↑ esadir.cat. Nit i dia. esadir.cat.
* ↑ The New York Times. Night and day (en anglès). The New York Times.
# Dixie (pel·lícula de 1943)

Dixie és una pel·lícula musical estatunidenca d'A. Edward Sutherland estrenada el 1943.

## Argument

Dixie és una pel·lícula biogràfica del compositor americà Daniel Decatur Emmett, protagonitzada per Bing Crosby i Dorothy Lamour. La pel·lícula va tenir un èxit moderat i va rebre crítiques oposades. Contràriament al que es va dir, no va ser retirada de la circulació per temes racials (Crosby en un moment surt pintat de negre en un número musical) sinó que és simplement una de centenars de films de la Paramount dels anys 1930 i 1940 ara propietat de la Universal i no comercialitzada. La pel·lícula es va emetre unes quantes vegades a finals dels anys 1980 pel canal American Movie Classics. La pel·lícula conté una de les cançons més populars de Crosby, "Sunday, Monday, or Always".

## Repartiment

* Bing Crosby: Daniel Decatur Emmett
* Dorothy Lamour: Millie Cook
* Billy De Wolfe: M. Bones
* Marjorie Reynolds: Jean Mason
* Lynne Overman: M. Whitlock
* Eddie Foy Jr.: M. Felham
* Raymond Walburn: M. Cook
* Grant Mitchell: M. Mason
* Clara Blandick: Sra. Mason

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula està inspirada en la vida del compositor de cançons Dan Emmett
* Dixie és una cançó composta per Dan Emmett el 1859, es va fer molt popular i va ser ràpidament identificada amb la imatge nostàlgica i a la ideologia dels Estats del Sud.
# Escàndol al poder

Escàndol al poder (títol original en anglès, The Runner) és una pel·lícula de drama polític estatunidenca del 2015 escrita i dirigida per Austin Stark en el seu debut com a director. La pel·lícula és protagonitzada per Nicolas Cage, Connie Nielsen, Peter Fonda i Sarah Paulson. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar el 7 d'agost de 2015, en un llançament limitat i a la carta a càrrec de la distribuidora Alchemy.

## Premissa

Arran del vessament de petroli de Deepwater Horizon del 2010 al golf de Mèxic, un polític idealista (Nicolas Cage) es veu obligat a enfrontar-se a la seva vida disfuncional després que la seva carrera sigui destruïda en un escàndol sexual. El vídeo surt a la llum després de concedir una entrevista en directe. El seu equip treballa conjuntament per salvar la situació.

## Referències

* ↑ «Nicolas Cage Returns to New Orleans in Austin Stark's Directorial Debut 'The Runner'». Indiewire, 16-05-2014. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «Madeleine Stowe Joins Cage On 'The Runner'». screenrelish.com. Arxivat de l'original el August 18, 2015. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «Mad Men Actor Bryan Batt, Peter Fonda Join Nicolas Cage Political Drama». Variety.com, 18-06-2014.
* ↑ «Escàndol al poder». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ «Nicolas Cage Political Drama 'The Runner' Goes to Alchemy». Hollywood Reporter, 05-06-2015. [Consulta: 22 juliol 2015].
# Tres tristes tigres (pel·lícula)

Tres tristes tigres és una pel·lícula xilena de 1968, dirigida per Raúl Ruiz Pino.És un drama inspirat en l'obra de teatre homònima escrita per Alejandro Sieveking, basada en la novel·la homònima de Guillermo Cabrera Infante, amb adaptació del guió realitzada pel mateix Ruiz, convertint-se en el seu primer llargmetratge.
Després del Cop militar de l'11 de setembre de 1973, la pel·lícula es va perdre de Xile, però gràcies a una còpia guardada a l'Uruguai va poder ser restaurada i tornada a exhibir al Festival Internacional de Cinema de Viña del Mar, en 1993. Així mateix, la Cinemateca Francesa té en la seva col·lecció en línia una versió restaurada.

## Argument

La pel·lícula narra la història de 3 personatges, Tito (Nelson Villagra), Amanda (Shenda Román) i Lucho (Luis Alarcón), que se submergeixen en un viatge entre bars i cantines de la ciutat tractant d'ocultar la seva misèria mentre van de gresca. Mentre Rudy (Jaime Vadell), espera que Tito li porti uns documents que li han enviat des de la província.
Els 3 personatges posseeixen una història de misèries i frustracions, Tito viu en la pobresa, la seva germana Amanda és ballarina de club nocturn i ocasionalment oficia de prostituta, Lucho és un professor provinent d’Angol.

## Repartiment

Repartiment de Tres tristes tigres :
| Actor | Personatge |
| Nelson Villagra | Tito |
| Shenda Román | Amanda |
| Luis Alarcón | Lucho |
| Jaime Vadell | Rudi |
| Delfina Guzmán | Alicia |
| Fernando Colina | |
| Belén Allasio | |
| Alonso Venegas | |
| Jaime Celedón | |
| Luis Melo | |
| Gabry Liz | |
| Nino Malerba | |
| Luis Torres | |
| Santiago Zúñiga | |
| Humberto Miranda | |

## Premis

* Pardo d’ Oro del Festival Internacional de Cinema de Locarno (1969)

## Referències

* ↑ «Le Cinéma de Raoul Ruiz: Tres tristes tigres». lecinemaderaoulruiz.com. Arxivat de l'original el 21 de març 2017. [Consulta: 25 octubre 2009].
* ↑ Valeria de los Ríos. El Cine de Raúl Ruiz: Fantasmas, simulacros y artificios. UQBAR, 2010, p. 209. ISBN 978-956-8601-78-2.
* ↑ CineChile.cl Detalles de la película Tres tristes tigres
* ↑ «Trois tristes tigres (Raoul Ruiz, 1968) à voir en ligne sur HENRI, la plateforme des collections films de la Cinémathèque française» (en francès). [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ CineChile.cl Elenco Tres tristes tigres
* ↑ CineChile.cl Op. Cit.

## Bibliografia

* es.CineChile.wikia.com Reseña de la película Tres tristes tigres.
* CineChile.cl Tres tristes tigres. Referencias técnicas. Última vez visitado 7 de octubre de 2011.
# Tossal Gros (la Pobla de Segur)

El Tossal Gros, és un cim de 1.082 metres d'altitud situat en el terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà. Està situat a prop de l'extrem est del terme. És un dels Rocs de Queralt, que fan de dosser septentrional a la vall de la Noguera Ribagorçana just en deixar aquest riu l'estret de Collegats, dins del sector de Gramuntill, antic poble que queda al sud-est del Tossal Gros.
Al seu est-nord-est hi ha el Tossal del Graell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Zigmantas Balčytis

Zigmantas Balčytis (Districte municipal de Šilutė, 16 de novembre de 1953) és un economista, matemàtic i polític lituà. Va ser primer ministre interí entre l'1 juny de 2006 i el 4 de juliol de 2006. Va ser ministre d'Hisenda entre el 17 de maig de 2005 i l'1 de juny de 2006 i el 20 juliol 2006-març 27, 2007.
Balčytis va ser ministre de Transports entre el 12 de juliol de 2001 fins al 17 de maig de 2005. Després va esdevenir ministre d'Hisenda. Amb la dimissió d'Algirdas Brazauskas l'1 de juny de 2006, Balčytis va esdevenir primer ministre interí, però el seu nomenament no va ser aprovat pel parlament, que elegí Gediminas Kirkilas al 4 de juliol. Igual que el seu predecessor, Balčytis és un membre del Partit Socialdemòcrata de Lituània (Lietuvos Socialdemokratu Partija). El 15 de juny va ser nomenat pel president Valdas Adamkus per formar un nou govern de coalició, però el 20 de juny la seva sol·licitud va ser rebutjada pel Seimas.
El President Adamkus, a continuació, va nomenar com a primer ministre interí Gediminas Kirkilas, que va obtenir la confiança del Seimas el 20 de juliol i també amplià Zigmantas Balčytis com a Ministre de Finances.
El 27 de març de 2007 va renunciar com a ministre de Finances, després d'un escàndol relacionat amb el seu fill i l'ús dels fons de la UE.
Va ser elegit diputat a les Eleccions al Parlament Europeu de 2009.
| Precedit per: Algirdas Brazauskas | Primer Ministre de Lituània (1 de juny - 4 de juliol) 2006 | Succeït per: Gediminas Kirkilas |
# Abeer Odeh

Abeer Odeh (àrab: عبير عودة, ʿAbīr ʿŪda) (Jerusalem, 17 de juliol de 1961) és una política palestina, que va ser la primera dona que va exercir com a ministra d'Economia Nacional de l'Autoritat Nacional Palestina. Ha ocupat múltiples càrrecs internacionals en els camps de les finances i l'economia.

## Educació

Odeh es va llicenciar en comptabilitat per la Universitat de Birzeit, a Cisjordània. Va rebre el seu MBA a la Kellogg School of Management de la Universitat Northwestern (1999-2001), als Estats Units. Odeh també està certificada per l'Institut Americà de Comptables Públics Certificats.

## Carrera i activisme

Odeh va ocupar múltiples càrrecs directius dins del sector privat i amb agències donants. Va treballar com a auditora en el sector públic des de 1987 fins a 1995. Odeh va treballar com a directora de projectes al Banc Mundial des del 1998 fins al 2000. Del 2001 al 2009, va treballar com a analista financera en cap de l'Agència dels Estats Units per al Desenvolupament Internacional a Cisjordània i Gaza. Va passar sis anys treballant com a directora executiva de l'Autoritat de Mercats de Capitals de Palestina, del 2009 al 2015. El 2015 va ser nomenada ministra d'Economia Nacional de Palestina, convertint-se així en la primera dona que ocupava aquest càrrec. Va exercir com a ministra tres anys. Des de 2019, és l'ambaixadora de l'Estat de Palestina a Itàlia.
Com a ministra, va presidir l'Agència Palestina de Promoció d'Inversions, l'Autoritat de Polígons Industrials i de Zones Franques i l'Institut d'Estàndards de Palestina. Odeh és una defensora dels drets palestins. Com a ambaixadora de Palestina a Itàlia, Odeh va emetre una declaració demanant suport internacional als drets palestins. En ella, va destacar els esforços pacífics de Palestina per resistir, però també va assenyalar que «és comprensible que un poble oprimit intenti exercir el seu dret a l'autodefensa».

## Referències

* 1 2 3 4 Odeh LinkedIn Accessed 8 June 2021.
* 1 2 3 4 Abeer Odeh. World Economic Forum. (n.d.). World Economic Forum Accessed 8 June 2021.
* 1 2 1, E., & Per favore inserisci il tuo nome qui. (19 May 2021). DICHIARAZIONE DELL'AMBASCIATRICE DELLA PALESTINA IN ITALIA ABEER ODEH. LAGONE. Ambassador to Italy Arxivat 2024-01-12 a Wayback Machine. Accessed 8 June 2021.
* ↑ «The Ambassador» (en anglès americà). Embassy of Palestine, 13-04-2016. [Consulta: 11 juliol 2021].
* ↑ Redazione, Bertoni, R., Marnetto, M., Notaris, F. D., Ruocco, R., Galgano, I. L., Alasia, B., & Pitino, L. Home. Articolo21. Abeer Odeh Accessed 8 June 2021.
# Tony Dallara

Tony Dallara és un cantant comercial italià que, instal·lat durant uns anys a Catalunya, enregistrà un sol SG en català (1966) amb "El seu nom és Maria" (Donaggio) i "Norma" (Garay).

## Referències

* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, plana 125.

## Enllaços externs

* Fotografies de Tony Dallara al Festival de Sanremo del 30 de gener de 1960. (italià)
* Tony Dallara a l'IMDB. (anglès)
# Divergència ultraviolada

En física teòrica, una divergència ultraviolada és una situació on una integral, que apareix per exemple en el càlcul d'un diagrama de Feynman, divergeix a causa de contribucions d'objectes d'energia molt alta (apropant-se a l'infinit), o de forma equivalent, a causa de fenòmens físics a distàncies molt curtes. Les divergències ultraviolades (UV) estan sovint relacionades amb efectes no-físics que poden ser resolts matemàticament mitjançant tècniques de regularització i renormalització. Si no poden ser eliminades, la teoria no és ben definida pertorbativament a distàncies molt curtes.
El nom prové de l'exemple més antic d'una divergència similar, la "catàstrofe ultraviolada" que afectava la descripció matemàtica de la radiació de cos negre. En el model antic de la teoria de la radiació (llum, aleshores), la quantitat de l'energia alliberada a qualsevol longitud d'ona hauria d'augmentar a mesura que aquesta decreixia —és a dir, un cos negre hauria d'emetre molta més llum ultraviolada que infraroja. Les mesures mostraven el contrari i la majoria d'energia era emesa en longituds d'ona entre els dos extrems, confirmant que la mecànica clàssica no descrivia el fenomen correctament. Aquest problema va portar al desenvolupament de la mecànica quàntica.
L'èxit de la resolució de la catàstrofe ultraviolada original va portar al desenvolupament de tècniques que són àmpliament utilitzades en física moderna. Un problema similar en teoria quàntica de camps aplicada a l'electromagnetisme fou solucionat mitjançant l'ús de grups de renormalització tot portant a la creació exitosa de l'electrodinàmica quàntica (QED). Tècniques similars han permès desenvolupar el model estàndard modern de física de partícules. Les divergències ultraviolades són un procés clau en l'exploració de noves teories físiques, com la supersimetria.
Una resolució exitosa d'una divergència ultraviolada d'una teoria sovint és coneguda com a "completesa ultraviolada".

## Referències

* ↑ J.D. Bjorken, S. Drell. Relativistic Quantum Fields (en anglès). McGraw-Hill, 1965. ISBN 0-07-005494-0.

## Vegeu també

* Divergència infraroja