OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barcelona Pensa

Barcelona Pensa és el primer festival català sobre filosofia que promou la Facultat de Filosofia de la Universitat de Barcelona. L'objectiu és difondre, apropar i transmetre la filosofia a nivell de carrer. La primera edició va ser del 17 al 22 de novembre del 2014 i es fa cada any coincidint amb el Dia Mundial de la Filosofia, que la UNESCO va decretar pel tercer dijous de novembre. Les activitats són sempre gratuïtes i es fan en llocs coneguts de la ciutat de Barcelona com el CCCB, la Filmoteca de Catalunya o les facultats de la Universitat de Barcelona.
El festival aposta pel dret a la filosofia com a tret fonamental d'una cultura crítica i participativa en la que tothom ha de poder sentir-se implicat. Per això, el projecte està destinat a convertir el discurs filosòfic en un bé comú i compartit, esborrant la frontera tradicional entre alta i baixa cultura, i fent del pensament teòric i reflexiu un element fonamental de la nostra experiència.

## Història

La primera directora del Barcelona Pensa va ser Laura Llevadot. Actualment, els responsables del Barcelona Pensa són el José Díez i la Núria Sara Miras.
La primera edició del Barcelona Pensa es va fer del 17 al 22 de novembre del 2014, amb uns 2.000 assistents. La Segona, del 16 al 21 de novembre del 2015, va doblar el nombre de participats. El tercer Barcelona Pensa va ser del 14 al 19 de novembre del 2016, amb 36 activitats als carrers de Barcelona. Des de la primera edició, el disseny i la imatge del festival és obra de Genís Carreras.
El 2017, el Barcelona Pensa es va convertir en una marató amb dotze hores ininterrompudes d'activitats sobre filosofia, i el festival d'una setmana va passar a ser biennal a partir del 2018.

## Referències

* ↑ «Barcelona Pensa, el primer festival de filosofia de l'estat». BTV, 18-11-2014. Arxivat de l'original el 2017-08-18 [Consulta: 18 agost 2017]. Arxivat 2017-08-18 a Wayback Machine.
* ↑ «Universitat de Barcelona- Barcelona Pensa 2016». [Consulta: 17 agost 2017].
* ↑ «Web Barcelona Pensa». Arxivat de l'original el 2016-11-20. [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ «Càtedra de Filosofia Contemporània-Laura Llevadot» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-08-18. [Consulta: 17 agost 2017].
* ↑ Geli, Carles. «Barcelona, el rincón de pensar» (en castellà). El País, 15-11-2021. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «La meva Barcelona. Ajuntament de Barcelona». [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ «Notícies. Universitat de Barcelona». [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ Hernàndez, Òscar «Barcelona es posa a pensar». El Periódico de Catalunya, 11-11-2016. Arxivat de l'original el 2017-08-22 [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ «La Vanguardia: El III Festival Barcelona Pensa saca la filosofía a la calle con 36 actividades» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ Néspolo, Matías «Fiebre Filosófica en Barcelona». El Mundo, 16-11-2016.
* ↑ «Estudi Genís Carreras». [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ «Guia BCN». Arxivat de l'original el 2017-08-22. [Consulta: 21 agost 2017].
# Barri Marítim del Francàs

El Barri Marítim del Francàs és una entitat de població del Vendrell, situada a la costa, a la platja del Francàs. Limita a l'oest amb el Barri Marítim de Coma-ruga i a l'est, amb el Roc de Sant Gaietà, ja al municipi de Roda de Berà. L'any 2005 tenia 945 habitants.
El veïnat es va formar al voltant del mas del Francàs. Antigament era una zona pantanosa amb l'antic estany del Francàs, avui dia dessecat i urbanitzat.
La façana marítima de la zona es troba afectada per un procés d'erosió constant de la platja, i requereix aportacions artificials de sorra per prevenir danys a les infraestructures residencials.

## Referències

* ↑ Guitart, Marc «El Vendrell busca estratègies per frenar la contínua erosió de la platja del Francàs». Tarragonadigital, 07-03-2021. Arxivat de l'original el 11 de juny 2021 [Consulta: 11 juny 2021].
# William John Bremner

William John Bremner, conegut com a Billy Bremner, fou un destacat futbolista escocès dels anys 60 i 70.

## Trajectòria esportiva

Bremner va néixer a Stirling el 9 de desembre del 1942. Quasi tota la seva trajectòria la desenvolupà al Leeds United, on fou el seu capità, a més de ser votat com el millor jugador de la història del club. Jugava de migcampista. Fou 54 cops internacional amb la selecció de futbol d'Escòcia entre 1965 i 1976, amb la qual disputà la fase final del campionat del món de 1974. Marcà 3 gols. És membre del saló de la fama del futbol escocès i també del futbol anglès. Un cop retirat fou entrenador del mateix Leeds, així com del Doncaster Rovers. Va morir, a Doncaster el 7 de desembre de 1997 per un atac de cor.
El 1998 fou escollit per la Football League a la llista de les 100 llegendes del futbol anglès.
Com a jugador
* Leeds United: 1959-1976, 587 partits, 90 gols
* Hull City AFC: 1976-1979, 61 partits, 6 gols
* Doncaster Rovers: 1979-1981, 5 partits, 0 gols
Com a entrenador
* Doncaster Rovers: 1978-1985
* Leeds United: 1985-1988
* Doncaster Rovers: 1989-1991

## Estadístiques com entrenador

| Equip | Nac. | De | A | Rècord | Rècord | Rècord | Rècord | Rècord |
| Equip | Nac. | De | A | PJ | PG | PP | PE | % |
| Doncaster Rovers | | 25 de novembre 1978 | 1 d'octubre 1985 | 319 | 115 | 121 | 83 | 36.05 |
| Leeds United | | 11 d'octubre 1985 | 28 de setembre 1988 | 143 | 59 | 52 | 32 | 41.25 |
| Doncaster Rovers | | 3 de juliol 1989 | 2 de novembre 1991 | 115 | 33 | 54 | 28 | 28.69 |

## Referències

* ↑ «Football Legends list in full». BBC Sport, 05-08-1998 [Consulta: 10 gener 2009].

## Enllaços externs

* Perfil al English Football Hall of Fame Arxivat 2006-05-15 a Wayback Machine.
* Perfil a la BBC
* Tribut
Billy Bremner - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Escòcia – Copa del Món de Futbol de 1974
1 Harvey •
2 Jardine •
3 McGrain •
4 Bremner (c) •
5 Holton •
6 Blackley •
7 Johnstone •
8 Dalglish •
9 Jordan •
10 Hay •
11 Lorimer •
12 Allan •
13 Stewart •
14 Buchan •
15 Cormack •
16 Donachie •
17 Ford •
18 Hutchison •
19 Law •
20 Morgan •
21 McQueen •
22 Schaedler •
Entrenador: Ormond :
# Beatrice Hastings

Beatrice Hastings era el pseudònim d'Emily Alice Haigh (27 de gener de 1879 – 30 d'octubre de 1943) una escriptora anglesa, poetessa i crítica literària. Molt del seu treball va ser publicat a The New Age sota una varietat de pseudònims. Va viure amb l'editor A. R. Orage un temps, abans de l'esclat de la Primera Guerra Mundial. Va ser amiga i amant de Katherine Mansfield, el treball de la qual va ser publicat per primera vegada a The New Age. Un altre dels seus amants va ser Wyndham Lewis.

## Biografia

Nascuda a Londres i criada a Sud-àfrica, just abans de la guerra es va mudar a París, convertint-se en una figura destacable en l'ambient bohemi gràcies a la seva amistat amb Max Jacob. Va compartir un apartament en Montparnasse amb Amedeo Modigliani, de qui també va ser musa d'alguna de les seves obres.
Un altre dels seus grans amics va ser el novel·lista Charles Beadle, amb qui tenia diverses aficions en comú. Beadle va créixer a Hackney, va viure un temps a Sud-àfrica (va participar en la Guerra Bòer com a membre de la policia sud-africana britànica), i va publicar diverses novel·les sobre la vida bohèmia a París. Quan Beadle es va mudar a Amèrica des de París al novembre de 1916, parlava de Hastings com la seva amiga més propera a París.
Cap al final de la seva vida, Hastings es va sentir exclosa del reconeixement literari que sentia merèixer i va culpar a A. R. Orage per haver-la mantingut fora de les tertúlies i cercles literaris a Gran Bretanya. En 1936 va publicar un pamflet, The Old New Age, on criticava l'actitud de Orage respecte a la seva persona.
En 1943, probablement patint càncer, es va suïcidar inhalant gas monòxid de carboni a la cuina de casa seva.

## Obra

* Woman's Worst Enemy – Woman, 1909
* The Maids' Comedy: A Chivalric Romance in Thirteen Chapters, 1911
* The Old "New Age"—Orage and Others, Blue Moon Press, 1935
* Defence of Madame Blavatsky Volumes 1 and 2, Worthing, Hastings Press, 1937

## Bibliografia

* Carswell, John, Lives and Letters, New York, New Directions, 1978.
* Gray, Stephen (1999). "Beatrice Hastings". Free-lancers and Literary Biography in South Africa. Amsterdam: Rodopi. pp. 59–76. ISBN 90-420-0666-8.
* Mairet, Philip, A. R. Orage – a Memoir, New York, University Books, 1966
* Mann, Carol, Modigliani, New York, OUP, 1980.
* Sichel, Pierre, Modigliani, New York, Dutton, 1967.

## Referències

* ↑ "As mad and bad as it gets" Arxivat 2011-06-16 a Wayback Machine., Frank Witford, The Sunday Times, 30 July 2006
* ↑ Born in London, raised in S.A. based in Paris Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. Retrieved 09/10/07

## Enllaços externs

* Reial Acadèmia d'Arts Arxivat 2013-03-30 a Wayback Machine.
* El Projecte de Revistes Modernista Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Leont de Metapont

Leont de Metapont (en llatí Leo o Leon Metapontus, en grec antic Λέων, -οντος) fou un filòsof pitagòric grec natural de Metapont.
L'esmenta Iàmblic (Pythag. Vit. 100.36) que no en dona cap detall ni tampoc l'època. Se l'ha identificat amb el Lleó al que Alcmeó de Crotona (segle vi aC) va dedicar el seu llibre Δόλος Φυσικός, o el Lleó fill de Neoclis, autor de Στοιχεῖα, Elementa sc. Geometrica, però aquesta obra és d'una data potser massa posterior (segle v aC).

## Referències

* ↑ 20.Leo of Metapontum a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 745
# Francavièla

Francavièla (francès Franquevielle) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Turó de Sant Andreu (Farrera)

El Turó de Sant Andreu és una muntanya de 1.287 metres que es troba al municipi de Farrera, a la comarca catalana del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «turó de Sant Andreu». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 8 desembre 2024].
# Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - 440 iardes braça

La prova de les 440 iardes braça fou una de les que formà part del programa de natació que es disputà als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904.
Aquesta fou la primera vegada que es duia a terme aquesta prova dins el programa dels Jocs Olímpics i l'única en què la iarda s'emprà com a mesura. El 1912 i 1920 es disputaren els 400 metres braça, però a partir d'aleshores sols es disputaren les curses de 100 i 200 metres braça.
Hi van prendre part 4 nedadors procedents de 2 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Georg Zacharias (GER) | Walter Brack (GER) | Henry Jamison Handy (USA) |

## Resultats

| Posició | Nom | Temps |
| | Georg Zacharias (GER) | 7' 23.6" |
| | Walter Brack (GER) | |
| | Henry Jamison Handy (USA) | |
| 4. | Georg Hoffmann (GER) | |

## Referències

* De Wael, Herman. «Herman's Full Olympians», 2000. [Consulta: 26 agost 2012].
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2009-02-16. [Consulta: 26 agost 2012]. (polonès)
# Agelaioides

Agelaioides és un gènere de l'ordre dels passeriformes i de la família dels ictèrids (Icteridae), considerat monotípic per alguns autors, mentre altres inclouen dues espècies.

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Agelaioides badius - federal d'ales castanyes.
* Agelaioides fringillarius - federal de Spix.
En la classificació de Clements (6th edition, 2009), la segona de les espècies és situada a un altre gènere monoespecífic amb la denominació Oreopsar bolivianus.

## Referències

* ↑ Agelaioides al IOC Arxivat 2013-04-15 a Wayback Machine. Rev. 05-04-2010 (anglès)
* ↑ Agelaioides oreopsar a l'AVIBASE Rev. 05-04-2010 (anglès)
# Maria Litoixenko

Maria Litoixenko (ucraïnès: Марія Петрівна Літошенко) (Kíiv, 24 de setembre de 1949) fou una jugadora d'handbol ucraïnesa que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Mariya Litoshenko Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 3 agost 2019].
# Béla Las-Torres

Béla von Las-Torres (Budapest, 20 d'abril de 1890 – Herceg Novi, Montenegro, 12 d'octubre de 1915) va ser un nedador hongarès que va competir a començament del segle xx. Morí en acció durant la Primera Guerra Mundial.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en els relleus 4x200 metres lliures, junt a József Munk, Imre Zachár i Zoltán Halmay. També diputà els 400 metres lliures del programa de natació, on fou eliminat en sèries.
Quatre anys més tard va disputar els Jocs d'Estocolm. Allà participà en tres proves del programa de natació: els 400 i 1500 metres lliures, i els relleus 4x200 metres lliures. Sols en els 400 metres, on fou cinquè, arribà a la final.
En el seu palmarès també destaquen 17 campionats hongaresos en diferents distàncies d'estil lliure.

## Referències

* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 3 agost 2015].
* 1 2 «Béla von Las-Torres Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «Las Torres Béla» (en hongarès). mek.oszk.hu. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Greta Carlsson

Greta Carlsson (posteriorment Nygren, Eskilstuna, Södermanland, 7 de juliol de 1898 – Estocolm, 19 de març de 1980) va ser una nedadora sueca que va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1912, on disputà dues proves del programa de natació. En la prova dels 100 metres lliures quedà eliminada en sèries, mentre en la prova dels relleus 4x100 metres lliures fou quarta amb l'equip suec, formant equip amb Greta Johansson, Sonja Johnsson i Vera Thulin.

## Referències

* ↑ «Greta Carlsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de gener 2010. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ Greta Carlsson (Nygren) - Sveriges Olympiska Kommitté
# Vera Thulin

Vera Julia Thulin (posteriorment Mirsky, Uppsala, 7 de juny de 1893 – Estocolm, 9 d'abril de 1974) va ser una nadadora sueca que va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1912, on disputà dues proves del programa de natació. En la prova dels 100 metres lliures quedà eliminada en sèries, mentre en la prova dels relleus 4x100 metres lliures fou quarta amb l'equip suec, formant equip amb Greta Johansson, Greta Carlsson i Sonja Johnsson.
La seva germana Willy va disputar la prova de palanca de 10 metres del programa de salts en aquests mateixos Jocs.

## Referències

* 1 2 «Vera Thulin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 21 juliol 2016].
* 1 2 Vera Thulin - Sveriges Olympiska Kommitté
# Karin Lundgren

Karin Lundgren (Göteborg, 4 de gener de 1895 – Estocolm, 16 de setembre de 1977) va ser una nedadora sueca que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va disputar els 100 metres lliures del programa de natació. Fou eliminada en quarts de final en finalitzar sisena de la seva sèrie.
Es canvià el cognom en casar-se amb Mr. Heijkenskjöld, de qui es divorcià el 1947.

## Referències

* ↑ «Karin Lundgren Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 24 juny 2017].
* ↑ Karin Lundgren. Comitè Olímpic Suec
# Protoxerinis

Els protoxerinis (Protoxerini) són una tribu d'esciúrids que conté una trentena d'espècies repartides en sis gèneres, totes oriündes de l'Àfrica subsahariana. El seu hàbitat són els boscos. Algunes espècies són arborícoles i d'altres són de costums més aviat terrestres. No se sap gaire cosa sobre la majoria d'aquests animals, que es reparteixen en dues subtribus: Protoxerina (Epixerus, Heliosciurus i Protoxerus) i Funisciurina (Funisciurus, Myosciurus i Paraxerus).

## Referències

* ↑ Entrada «Protoxerini» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Edgar Bruun

Edgar Bruun (Christiania, 4 d'agost de 1905 - Oslo, 30 d'octubre de 1985) fou un atleta noruec, especialista en marxa, guanyador d'una medalla al Campionat d'Europa d'atletisme.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1936, a Berlín, fou cinquè en els 50 quilòmetres marxa del programa d'atletisme. El 1948, a Londres, fou quart en l'mateixa prova i el 1952, a Hèlsinki, dissetè, novament en la cursa dels 50 quilòmetres marxa.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 50 quilòmetres marxa del Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, en finalitzar tercer rere Harold Whitlock i Herbert Dill. Guanyà fins a 20 campionats nacionals en diferents distàncies de marxa entre 1936 i 1955. També va millorar en sis ocasions algun rècord mundial de marxa.

## Millors marques

* 50 quilòmetres marxa. 4h 26' 41" (1936)

## Referències

* ↑ «Edgar Bruun Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d'agost 2011. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Norgesmesterskap i kappgang 1936 – 1949 (noruec)
* ↑ Norgesmesterskap i kappgang fra 1950 til 1959 (noruec)
* ↑ Bryhn, Rolf; Fuglum, Arve «Edgar Bruun» (en noruec bokmål). Store Norske leksikon, 10-04-2018.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 30 abril 2020].
# Limfa

La limfa és un líquid transparent que recorre els vasos limfàtics i generalment no té pigments. Es produeix després l'excés de líquid que surt dels capil·lars sanguinis a l'espai intersticial o intercel·lular, sent recollida pels capil·lars limfàtics que drenen a vasos limfàtics més gruixuts fins a convergir en conductes que es buiden a les venes subclàvies.
La limfa recorre el sistema limfàtic gràcies a febles contraccions dels músculs, de la pulsació de les artèries properes i del moviment de les extremitats. Si un vas pateix una obstrucció, el líquid s'acumula en la zona afectada, produint-se una inflor anomenada limfedema.
Aquest fluid està compost per un líquid clar pobre en proteïnes i ric en lípids, semblant a la sang, però amb la diferència que les úniques cèl·lules que conté són els glòbuls blancs, que migren dels capil·lars i procedeixen dels ganglis limfàtics, sense contenir hematies. També pot contenir microorganismes que, en passar pel filtre dels ganglis limfàtics, són eliminats. La limfa és menys abundant que la sang, es considera que hi ha aproximadament 2 litres de limfa, mentre que el volum de sang és d'uns 5 litres.

## Funcions

La limfa realitza tres funcions:
* Recollir i retornar el líquid intersticial a la sang.
* Defensar el cos contra els organismes patògens.
* Absorbir els nutrients de l'aparell digestiu i bolcar-los a les venes subclàvies.
La seva composició és similar a la del plasma sanguini i conté substàncies com:
* Proteïnes plasmàtiques
* Àcids grassos de cadena llarga (absorbits del contingut intestinal)
* Fibrinogen
* Cèl·lules hemàtiques
* Cèl·lules canceroses
* Gèrmens
* Restes cel·lulars i metabòlics
Els leucòcits, com els macròfags, limfòcits i granulòcits, són elements cel·lulars responsables de la defensa i reacció davant dels microorganismes i que s'afegeixen a la limfa procedents dels ganglis limfàtics. Aquests són, a més, estacions de filtratge de la limfa.

## Prelimfa

La prelimfa constitueix la càrrega limfàtica que es troba en els teixits i encara no ha penetrat a l'interior dels vasos limfàtics.

## Quantitat de limfa

La quantitat de limfa depèn de la circulació sanguínia. L'augment de la filtració capil·lar produeix un augment de quantitat. Davant tota dilatació capil·lar sanguínia per aplicació de calor o esforç muscular, es produeix un augment de la filtració i de la quantitat d'aquest líquid.
En el transcurs de 24 hores, circulen aproximadament de 2 a 2,4 litres de limfa (conducte toràcic). En aquells òrgans que sempre romanen actius, com ara cor, pulmó i glàndules, es produeix limfa contínuament. La limfa és afectada pel tabac, i té sabor amarg.
# Història de la pintura de l'antic Egipte

La història de la pintura a l'antic Egipte cobreix la pintura desenvolupada a Egipte durant el període arcaic i faraònic, a l'edat Antiga. A l'antic Egipte es desenvolupà una pintura mural, essencialment narrativa, amb representacions de cerimònies i fets remarcables.
Els egipcis pintaven el baix relleu que a causa de la seva escassa profunditat sovint porta a confusió respecte a un o altre art. A partir de la dinastia III, la pintura sobre les parets de les tombes substitueix al baix relleu, del qual adopta les principals convencions.
La pintura, com tot l'art de l'antic Egipte, estava regida per unes convencions o cànons i regles molt estrictes, en la que les figures representaven el màxim del cos possible, representant-les de perfil amb detalls amb vista frontal, en el Regne Mitjà sempre sobre una única línia horitzontal, sobre la qual es traçaven 18 línies equidistants que contenien tot el cos: fins a la sisena, els genolls, nou més fins a l'espatlla, una per al coll i dues per al cap, amb un eix vertical a l'alçada de les orelles, els homes mostrant la cama amagada oberta, i les dones, juntes, i tots sempre en plenitud física, representant l'ideal. Les persones d'extraccions socials més baixes es representaven treballant.
La tècnica pictòrica dels egipcis era un antecedent de la pintura al fresc o tremp d'ou, ja que aglutinaven pigments naturals, extrets de diferents terres de color, amb clara d'ou i ho dissolien en aigua per aplicar-ho sobre les parets nues, és a dir, directament sobre els relleus gravats en la pedra calcària o revestides amb un enguixat sec.

## Referències

* ↑ Van De Mieroop, Marc. A History of Ancient Egypt (en anglès). John Wiley & Sons, 2011, p.42. ISBN 1444359193.
* ↑ Robins, 2008, p. 25.
* ↑ Robins, 2008, p. 26.

## Bibliografia

* Robins, Gay. The Art of Ancient Egypt (en anglès). Harvard University Press, 2008. ISBN 0674030656.
# Robert Robinson

Sir Robert Robinson OM PRS (Chesterfield, Regne Unit, 1886 - Great Missenden, 1975) fou un químic i professor universitari britànic guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1947.

## Biografia

Va néixer el 13 de setembre de 1886 a la ciutat anglesa de Chesterfield, situada al comtat de Derbyshire. Va estudiar química a la Universitat de Manchester, i posteriorment fou professor de química en diverses universitats, entre elles a la Universitat d'Oxford entre 1930 i 1954.
El 1931 fou nomenat Cavaller pel rei Jordi V i entre 1945 i 1950 fou president de la Royal Society de Londres. Robinson morí el 8 de febrer de 1975 a la seva residència de Great Missenden, situada al comtat de Buckinghamshire.

## Recerca científica

Va iniciar la seva recerca al voltant dels compostos orgànics, especialment en el camp de la biogenètica, i va sintetitzar els pigments vermell, blau i violeta de les flors, que va utilitzar per a la investigació genètica de la coloració d'aquestes. Codescubridor de la síntesi de les hormones sexuals hexestrol i estilbestrol, va contribuir a sintetitzar la penicil·lina durant la Segona Guerra Mundial i va fer un important descobriment sobre els derivats de la pirimidina i les seves relacions amb la vitamina B.
El 1947 fou guardonat amb el Premi Nobel de Química per les seves investigacions sobre productes vegetals, especialment els alcaloides.
Posteriorment va ajudar a aclarir l'estructura molecular de compostos com l'estricnina, la nicotina i la morfina i va contribuir al desenvolupament de drogues que ajudessin a combatre la malària. Així mateix aconseguí la síntesi de l'alcaloide anomenat tropinona.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Química 1947 (anglès)