OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laruenh

Laruenh (en francès Laroin) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 516 | 495 | 554 | 572 | 583 | 605 | 598 | 567 | 574 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 513 | 506 | 536 | 521 | 516 | 453 | 492 | 459 | 475 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 473 | 475 | 494 | 433 | 410 | 406 | 383 | 357 | 394 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 426 | 490 | 601 | 721 | 805 | 849 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-1983 | Louis Marque | |
| 1983-1989 | Jean Birade | |
| 1989- | Bernard Soudar | PS |

## Agermanaments

* Irunberri

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Boccaccio '70

Boccaccio '70 és una pel·lícula italiana dirigida per Vittorio De Sica, Luchino Visconti, Federico Fellini i Mario Monicelli, estrenada l'any 1962.

## Argument

Quatre directors italians destacats adapten històries de Giovanni Boccaccio en aquesta comèdia satírica. Les trames inclouen un casament secret a Renzo i Luciana de Moicelli, l'escàndol d'un cartell publicitari a Le Tentazioni l'Dottor Antonio de Fellini, les peripècies d'un comte a Il lavoro de Visconti i una història ambientada a Nàpols a La Riffa de De Sica.

## Repartiment

* Marisa Solinas: Luciana
* Germano Gilioli: Renzo
* Peppino De Filippo: Dr. Antonio Mazzuolo
* Anita Ekberg: Herself
* Tomas Milian: Ottavio
* Romy Schneider: Pupe
* Sophia Loren: Zoe
Els quatre episodis original eren:
* Renzo e Luciana (Mario Monicelli) amb Marisa Solinas i Germano Gilioli.
* Le tentazioni del dottor Antonio (Federico Fellini) amb Peppino De Filippo i Anita Ekberg.
* Il lavoro (Luchino Visconti) amb Romy Schneider i Tomas Milian.
* La riffa (Vittorio De Sica) amb Sophia Loren.

## Comentaris

Un dels innombrables films d'episodis rodats a Itàlia durant els 60, avalat pel prestigi dels seus quatre directors. A l'irregular conjunt destaca el segment de Fellini, on es lliura una de les seves delirants fantasies amb tanta imaginació com sentit de l'humor, justificant per si sol la visió del film. L'episodi de Mario Monicelli va ser eliminat en la majoria de les versions estrenades.

## Referències

* ↑ «Boccaccio 70». The New York Times.
# Don Camillo e l'onorevole Peppone

Don Camillo e l'onorevole Peppone (francès: La Grande Bagarre de don Camillo) és una pel·lícula franco-italiana de 1955 dirigida per Carmine Gallone i basada en els personatges creats per Giovannino Guareschi. Va ser la tercera de les cinc pel·lícules amb Fernandel com el rector Don Camillo i Gino Cervi com Giuseppe 'Peppone' Bottazzi, l'alcalde comunista del poble.
Aquest film va després de Il ritorno di don Camillo i precedeix a Don Camillo monsignore... ma non troppo.

## Argument

A la petita ciutat de Brescello, continuen les escaramusses entre el rector de la parròquia Don Camillo i l'alcalde comunista Peppone Bottazzi. Desconcertat, Don Camillo s'assabenta que Peppone té la intenció de presentar-se al parlament. Decidit a frustrar les seves ambicions, el sacerdot, ignorant les recomanacions del Senyor, decideix fer una campanya contra ell.

## Repartiment

* Fernandel: Don Camillo
* Gino Cervi: Giuseppe 'Peppone' Bottazzi
* Claude Sylvain: Clotilde
* Leda Gloria: Senyora Bottazzi
* Umberto Spadaro: Bezzi
* Memmo Carotenuto: Lo Spiccio
* Saro Urzì: Brusco, el barber
* Guido Celano: el mariscal dels carabiners
* Luigi Tosi: el jutge
* Marco Tulli: Lo Smilzo
* Giovanni Onorato: Il Lungo

## Bibliografia

* Pasquale Iaccio, Non solo Scipione. Il cinema di Carmine Gallone, Liguori, Napoli, 2003, ISBN 978-88-207-3313-1.
* Riccardo F. Esposito, Don Camillo e Peppone. Cronache cinematografiche dalla Bassa Padana 1951-1965, Le Mani, Recco 2008, ISBN 978-88-8012-455-9.
* Elisa Soncini, I rossi e il nero. Peppone, don Camillo e il ricordo del dopoguerra italiano, Lupetti, Milano 2009, ISBN 88-8391-199-7.
# Odongo

Odongo (també coneguda com: Odongo Adventure on the African Frontier) és una pel·lícula dramàtica d'aventures africana de Warwick Films en CinemaScope de 1956 dirigida per John Gilling i protagonitzada per Rhonda Fleming, Macdonald Carey i Juma. Està doblada al català.

## Parcel · la

A Kenya, un comerciant blanc d'animals exòtics està assessorant i cuidant un nen africà, però està molest per la seva nova veterinària i ha de bregar amb una exempleat descontent.

## Repartiment

* Rhonda Fleming - Pamela Muir
* Macdonald Carey - Steve Stratton
* Juma - Odongo
* Eleanor Summerfield - Celia Watford
* Francis de Wolff - George Watford
* Leonard Sachs - Game Warden
* Earl Cameron - Hassan
* Michael Caridia - Lester Watford
* Errol John - Mr Bawa
* Paul Hardtmuth - Mohammed

## Referències

* ↑ BFI.org
* ↑ «Odongo». esadir.cat. [Consulta: 15 juliol 2024].
# Jetour Dashing

El Jetour Dashing o Jetour Dasheng (大圣) és un compacte crossover produït per Jetour a partir de 2022. Jetour és una marca llançada el 2018 per Chery. El Jetour Dashing és el primer vehicle que es basa en l'arquitectura Kunlun de la marca Jetour.

## Visió general

El Jetour Dashing està disponible en versions híbrides endollables de gasolina convencional i PHEV. La versió convencional de gasolina inclou dues opcions de motor amb un motor turbo d'1,5 litres acoblat a una transmissió manual de 6 velocitats o una transmissió de doble embragatge de 6 velocitats o un motor turbo d'1,6 litres acoblat a una caixa de canvis CDT de 7 velocitats. El motor turbo d'1,5 litres té una potència màxima de 156 CV i un parell màxim de 230 Nm. El motor turbo d'1,6 litres desenvolupa una potència màxima de 197 CV i un parell màxim de 290 Nm. La versió PHEV està equipada amb un motor turbo d'1,5 litres i una caixa de canvis DHT de 3 marxes que ofereix una potència màxima de 326 CV i un parell màxim de 565 Nm, alhora que ofereix una autonomia de creuer purament elèctrica de 100 km i un consum de combustible d'1L/100 km.
L'interior del Jetour Dashing inclou una pantalla de control central de 15,6 polzades i està equipat amb el xip d'alt rendiment Snapdragon de tercera generació. El sistema d'informació i entreteniment és compatible amb AutoNavi, Tencent i Maps Baidu. L'interior del Dasheng també inclou una pantalla LCD de 8 polzades, pantalla frontal HUD, un disseny de volant de fons pla, sistema de reconeixement de veu, coixinet de càrrega sense fil a la consola central i funcions d'assistència a la conducció Level2+ amb control de creuer i canvi de carril. . El Jetour Dasheng també inclou un sistema d'aire fresc d'ions negatius que ha passat l'element de filtre d'alta eficiència CN95 per crear un nivell de PM2,5 dins del vehicle.

## Referències

* ↑ «The Deveiling Of The All New Gator Dashing», 25-10-2022.
* ↑ «/ Chery's Jetour Dashing SUV llançat a la Xina», 10-09-2022.
* ↑ «Jetour Dasheng SUV llançat oficialment a la Xina, el preu comença a 14.700 USD», 09-09-2022.
* ↑ «com/news/home/20221028005228/en/JETOUR-DASHING-fearlessly-conquered-the-extreme-Gobi-Desert JETOUR DASHING va conquerir sense por l'extrem desert de Gobi», 28-10-2022.
# Nguyễn Văn Hùng

Nguyễn Văn Hùng (xinès: 阮文雄; pinyin: Ruǎn Wénxióng; nascut el 1958) és un sacerdot catòlic australià vietnamita i activista dels drets humans a Taiwan. Va ser reconegut pel Departament d'Estat dels Estats Units com un "heroi que actua per acabar amb l'esclavitud moderna".

## Vida primerenca

Nguyễn Văn Hùng va créixer en una família de classe mitjana baixa fora de la província de Bình Tuy al Vietnam del Sud, amb dos germans i cinc germanes. El seu pare era pescador, però va morir després d'una llarga batalla contra la malaltia, obligant la seva mare, una devota catòlica amb arrels al nord del país, a convertir-se en la principal sostenidora de la família. El mateix Nguyễn Văn Hùng va seguir la fe de la seva mare.
Va marxar de Vietnam l'any 1979 en un vaixell atapeït; rescatat per un vaixell Noruec després de només 36 hores i portat al Japó, es va unir a la Societat Missionera de Sant Colom a la seva arribada allà.
Va viure tres anys al Japó, estudiant i ocupant una varietat de feines per mantenir-se, com ara reparador d'autopistes, treballador d'una fàbrica d'acer i enterrador. Va arribar per primera vegada a Taiwan el 1988 com a missioner, després va anar a Sydney, Nova Gal·les del Sud, Austràlia, per estudiar en un seminari. Va ser ordenat l'any 1991 i va tornar a Taiwan l'any següent (el 1992).

## Treballa a Taiwan

Nguyễn Văn Hùng va establir l'Oficina de Núvies i Treballadors Migrants vietnamites al comtat de Taoyuan (ara ciutat de Taoyuan) el 2004 per oferir assistència als immigrants vietnamites a Taiwan. L'estació de ràdio nord-americana vietnamita Little Saigon Radio i altres el van ajudar a llogar el segon pis d'una escola de gramàtica; dues habitacions de setanta peus quadrats ofereixen espai per dormir, mentre que altres dues s'utilitzen per a l'oficina. Ofereixen classes de mandarí, allotjament i manutenció i assistència legal.
L'exposició de Nguyễn Văn Hùng dels abusos contra treballadors i núvies estrangers va portar el Departament d'Estat dels Estats Units a incloure Taiwan com a regió de "nivell 2" al costat de països com Cambodja a causa de la seva manca d'esforç per combatre el tràfic de persones, cosa que va resultar una vergonya internacional important per a la població. govern de l'illa. La seva feina també l'ha convertit en objectiu d'intimidació a Taiwan.

## Referències

* ↑ III. Heroes Acting To End Modern-Day Slavery
* ↑ Mời Dự Buổi Nói Chuyện Của Linh Mục Nguyễn Văn Hùng
* ↑ 照亮越南勞工的心靈燈塔－阮文雄神父
* ↑ Where there's darkness …
# Els rescatadors

Els rescatadors (títol original en anglès, The Rescuers) és una pel·lícula d'animació estatunidenca de 1977, dirigida per Wolfgang Reitherman, John Lounsbery i Art Stevens, i produïda per Walt Disney Productions. Es va inspirar en una sèrie de llibres infantils escrits per Margery Sharp, especialment The Rescuers i Miss Bianca.
La segona part, The Rescuers Down Under, es va estrenar el 1990.

## Argument

La pel·lícula narra les aventures d'un equip de rescatadors-ratolins que ajuden els nens en problemes. En aquesta ocasió han d'atendre la demanda de Penny, una nena òrfena segrestada per uns mafiosos que busquen un diamant pirata. Els mafiosos estan dirigits per Medusa i els seus aliats cocodrils. Amb l'ajuda del còmic albatros Orville i una varietat d'animals habitants del pantà a l'illa en la qual Penny està sent captiva.

## Repartiment

| Veu en anglès | Veu en català | Personatge |
| Bob Newhart | Àlex Messeguer | Bernard |
| Eva Gabor | Isabel Valls | Bianca |
| Geraldine Page | Esperança Domènech | Medusa |
| Joe Flynn | Enric Isasi-Isasmendi | Snoops |
| Jeannette Nolan | Isabel Muntaner | Ellie Mae |
| Pat Buttram | Antoni Forteza | Luke |
| Jim Jordan | Norbert Ibero | Orville |
| John Mcintire | (Desconegut) | Rufus |
| Michelle Stacy | Eva Lluch | Penny |
| Bernard Fox | Albert Socias | Sr. President |

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ Sharp, Margery. The Rescuers. Boston, Toronto: Little, Brown and Company, 1959.
* ↑ Sharp, Margery. Miss Bianca. Boston, Toronto: Little, Brown and Company, 1962.
* ↑ «The Rescuers». The New York Times.
* ↑ Fitxa de doblatge al català
# Portada/efemèride desembre 9

Marie Fredriksson
« 8 de desembre · 9 de desembre · 10 de desembre »
# Akrem Hamdi

Akrem Hamdi (Drancy, França, 1 de febrer de 1987), és un jugador de rugbi a XV que ocupa la posició de centre. El seu últim equip conegut és l'RCB Arcachon.

## Equips nacionals

* Internacional amb la selecció de França sub 18
* Internacional amb la selecció de França sub 19
* Internacional de rugbi a 7 la temporada 2005-2006. Participació en els tornejos de Dubai i George.

## Referències

* ↑ «Féd 2 : Le gros recrutement d'Arcachon» (en francès), 19 juliol 2013. [Consulta: 8 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Estadístiques a itsrugby.fr (francès)
# Llista de Creus de Sant Jordi/2024/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Unió de Pagesos de Catalunya | Q2496531 | organització agrícola |
| Filmin | Q3072105 | plataforma de cinema en línia |
| Softcatalà | Q3813704 | associació pel foment de l'ús del català a les noves tecnologies |
| Dret a Morir Dignament | Q5558814 | associació espanyola |
| La Fageda | Q5963343 | empresa catalana |
| SOS Racisme Catalunya | Q11946519 | ONG catalana |
| Nomada Studio | Q59780340 | |
| Consell Català del Moviment Europeu | Q131383899 | |
| Fundació Centres d'Alt Rendiment Empresarial i Social | Q131386597 | |
| Fundació Solidança | Q131386601 | |
# RAC

RAC té els següents significats:
* Música
** Subgènere del punk anomenat Rock Against Communism
* Periodisme
** La societat cooperativa catalana de ràdio Ràdio Associació de Catalunya
* Automobilisme
** L'entitat Royal Automobile Club de Londres
# Unur

Unur (en rus: Унур) és un poble (un khútor) de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia un habitant. Pertany al districte rural de Voljsk.

## Referències

* ↑ План Генерального Межевания Казанского уезда
# Tiuliupta

Tiuliupta (en rus: Тюлюпта) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia un habitant. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ «Чистопольский сельсовет на официальном портале Красноярского края». Arxivat de l'original el 2012-05-24. [Consulta: 26 març 2020].
# Ànnovka (Baixkíria)

Annovka (en rus: Анновка) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia un habitant. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Novoiadgaróvskaia

Novoiadgaróvskaia (en rus: Новоядгаровская) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia un habitant. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# La dona del riu

La dona del riu (títol original en italià: La donna del fiume) és una pel·lícula italiana de 1954, dirigida per Mario Soldati. Ha estat doblada al català.

## Argument

Gino Lodi, un contrabandista, és el "Don Juan " del poble de Comacchio, a la vall del Po. Només una jove, Nives, se li resisteix, però com un joc, aconsegueix seduir-la. Nives s'enamora de Gino i es troba embarassada, però abandonada. Va, per venjança, a denunciar aquest seductor al carabinier Enzo Centi. Aquest sembla a punt per casar-se amb Nives... Després Gino, que va anar a la presó perquè ella el va denunciar, aconsegueix escapar, i va a buscar-la per venjar-se.

## Repartiment

* Sophia Loren: Nives Mongolini
* Gérard Oury: Enzo Cinti
* Lise Bourdin: Tosca
* Rik Battaglia: Gino Lodi
* Enrico Olivieri: Oscar

## Referències

* ↑ esadir.cat. La dona del riu. esadir.cat.
* ↑ «La donna del fiume». The New York Times.
# Baions

Baions (en francès Bayons) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 748 | 772 | 705 | 729 | 804 | 876 | 854 | 908 | 793 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 685 | 678 | 719 | 681 | 660 | 629 | 619 | 602 | 567 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 540 | 501 | 461 | 420 | 433 | 320 | 269 | 208 | 183 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 136 | 128 | 150 | 138 | 194 | 198 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Daumas | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Embolic a Broadway

Embolic a Broadway (títol original en anglès, She's Funny That Way) és una pel·lícula de comèdia screwball de 2014 dirigida per Peter Bogdanovich i coescrita amb Louise Stratten. És protagonitzada per Owen Wilson, Imogen Poots, Kathryn Hahn, Will Forte, Rhys Ifans i Jennifer Aniston. Va ser el primer llargmetratge que va dirigir Bogdanovichen 13 anys des de The Cat's Meow i l'últim llargmetratge no documental que va dirigir abans de la seva mort el 2022. S'ha doblat al català.
Es va estrenar en una selecció limitada de cinemes als Estats Units i es va llançar a la carta el 21 d'agost de 2015.

## Referències

* ↑ Hemphill, Jim. «Playing All the Parts: Peter Bogdanovich on "She's Funny That Way"». RogerEbert.com, 17-08-2015. [Consulta: 19 agost 2015].
* 1 2 Labrecque, Jeff (24 July 2015). «Peter Bogdanovich talks his new screwball comedy and his plans to finish Orson Welles' lost, last movie». Entertainment Weekly.
* ↑ «Embolic a Broadway». ésAdir. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ Kit, Borys «Owen Wilson-Jennifer Aniston Comedy 'She's Funny That Way' Nabbed by Lionsgate Premiere (Exclusive)». The Hollywood Reporter, 02-06-2015 [Consulta: 19 agost 2015].
# Sant Martí d'Aravó

Sant Martí d'Aravó és una població situada dins del municipi de Guils de Cerdanya, comarca de la Baixa Cerdanya.
Està a 1.150 m d'altitud, a prop del riu d’Aravó, que ha servit històricament com a delimitació territorial amb Puigcerdà. Durant l’edat mitjana, el lloc apareix mencionat en documents relacionats amb donacions i testaments, indicant la seva rellevància dins l’organització territorial i econòmica de la zona. La proximitat al desaparegut lloc de Senillers enriqueix el seu passat històric. Tot i que la història moderna no ha destacat el municipi, els seus orígens evidencien una connexió amb el desenvolupament de la comarca.
Celebra la festa major el dia 11 de novembre.

## Llocs d'interès

El Pont de Sant Martí, que passa per sobre del riu Querol o Aravó, la seva base actual -almenys- podria haver estat construïda durant l'època romana. Tanmateix la major part data del segle xiv quan entre el 1326 i el 1328 se'n va dur a terme la reconstrucció.
L'ermita de Sant Martí data del segle x.

## Referències

* ↑ «Sant Martí d’Aravó (Guils de Cerdanya) | enciclopedia.cat». [Consulta: 7 desembre 2024].
# Sulo Bärlund

Sulo Bärlund (Kangasala, 15 d'abril de 1910 - Kangasala, 13 d'abril de 1986) va ser un atleta finlandès, especialista en el llançament de pes, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la prova del llançament de pes del programa d'atletisme.

## Millors marques

* Llançament de pes. 16,23 m (1936)

## Referències

* ↑ «Sulo Bärlund Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 19 maig 2019].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net.
# Robert Yellowtail

Robert Summers "Robbie" Yellowtail (4 d'agost de 1889 - 20 de juny de 1988) fou el líder de la Nació Crow. Descrit com el "Guerrer del Segle XX", Yellowtail fou el primer amerindi dels Estats Units en ocupar el càrrec de Superintendent de l'Agència a la reserva.
Yellowtail va néixer a Lodge Grass, Montana en 1889. Quan tenia 13 va anar a estudiar al Sherman Institute, a Riverside (Califòrnia), graduant-se en 1907. Va assistir a l'Extension Law School a Los Angeles, transferint-se al curs de dret per correspondència de la Universitat de Chicago, on va obtenir la seva llicenciatura en dret. Immediatament fou reclutat pel cap crow Plenty Coups per defensar la reserva índia Crow contra una llei patrocinada pel senador de Montana Thomas J. Walsh que buscava obrir la reserva a l'agricultura. La llei fou derrotada després de set anys de treball de Yellowtail a Washington. En 1920 va ajudar a redactar la "Crow Allotment Act" que protegia les terres crow, i va ser instrumental en l'obtenció dels drets de vot dels nadius americans en 1924. En 1934 es va convertir en superintendent de la reserva índia crow, el primer superintendent que administrava la seva pròpia tribu. Yellowtail va ocupar el càrrec fins a 1945.
Yellowtail fou el principal líder a l'oposició a una proposta d'embassament del riu Bighorn a la part sud de la reserva. La presa inundava Bighorn Canyon, sagrada per al crow. Yellowtail no va poder impedir la construcció de la presa, que es va iniciar el 1961, però va guanyar un modest augment en concepte d'indemnització a la tribu Després d'una lluita divisiva. En una ironia final Yellowtail Dam va rebre el nom en honor seu. Yellowtail continuà lluitant per les compensacions per al poble crow en la dècada de 1980, argumentant contra les vendes de carbó dels drets minaires reservats per a la Bureau of Indian Affairs a la reserva Crow.
Yellowtail fou protagonista d'un vídeo en 1985, Contrary Warriors: A Story of the Crow Tribe.

## Referències

* 1 2 «Robert Yellowtail». Little Big Horn College. [Consulta: 24 juliol 2011].
* 1 2 «Robert Yellowtail». Bighorn Canyon National Recreation Area. National Park Service. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ Graetz, Rick; Graetz, Susie. «Robert Yellowtail». Crow Country: Montana's Crow Tribe of Indians. Northern Rockies Publishing Company/Little Big Horn College, 2000. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ Contrary Warriors: A Story of the Crow Tribe. Direct Cinema Ltd. 1985. Consulta: 2012-12-03.
# Miquel Bonet Pinyol

Miquel Bonet Pinyol (Reus, Baix Camp, 16 de desembre de 1977) és un escriptor i articulista.
Es dedica a l'articulisme i a l'edició en mitjans digitals al grup de comunicació CatalunyaDiari. S'ha destacat per escriure sobre temes tarragonins a la capçalera Tarragona Digital i sobre temes relacionats amb la política i la gastronomia a Catalunya Diari, sovint amb articles irònics, polèmics i provocadors.
En el camp de la narrativa va publicar la novel·la El dia de l'escórpora, guanyadora del Premi Josep Lluís Savall de Cambrils 2014.
El 2020 va guanyar el 33è Premi de Periodisme Mañé i Flaqué, en la seva categoria principal Camp de Tarragona, concedit pel Col·legi de Periodistes de Catalunya i l'Ajuntament de Torredembarra. L'article guardonat va ser La clau que obre tots els panys, publicat al suplement CatalunyaDiari Extra, sobre la història i el significat de la indústria petroquímica a Tarragona.

## Obra publicada

* El dia de l'escórpora. Cossetània, 2015. (Reeditada l'any 2024 per La Segona Periferia)
* Periodisme de Contacte. Cròniques sudistes. La Segona Perifèria, 2022

## Premis

* 2014 - Premi de Narrativa Marítima Josep Lluís Savall de Cambrils per El dia de l'escórpora
* 2020 - 33è Premi de periodisme Mañé i Flaquer
* 2022 - Beca Finestres d'Assaig per l'assaig Rei Gord

## Referències

* ↑ «Miquel Bonet». Arxivat de l'original el 2021-04-20. [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ catalunyadiari.com. «Miquel Bonet». [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ «Bonet: "La mujer de Iveco que se suicidó era una pusilánime"» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-04-24. [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ «Repugnant masclisme d'un periodista català: "L'èxit de Rosalía són les tetes"». [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ JORDÀ, VICENÇ PAGÈS. «El resto es turismo» (en castellà), 26-05-2015. [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ Espasa, Marina. «El jove i la mar», 04-07-2015. [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ «Miquel Bonet Pinyol (guanyador del premi narrativa Vila Marítima de Cambrils 2015): 'El premi em va marcar una fita'» (en espanyol europeu). [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ Bonet, Miquel. «La clau que obre tots els panys, per Miquel Bonet», 28-10-2019. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Fuertes, Albert «L'escriptor Miquel Bonet, guanyador de les Beques Finestres d'Assaig 2022». Catalunya Diari, 14-06-2022 [Consulta: 16 juny 2022].