OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Escolà i Segalés

Josep Escolà i Segalés (Barcelona, 28 d'agost de 1914 - Barcelona, 7 de març de 1998), conegut com el catedràtic del futbol, fou un futbolista català que va destacar per la seva intel·ligència, visió de joc, qualitat i potent xut a porta, a més de la seva noblesa dins el camp.

## Trajectòria

Format a l'equip del seu barri, la U.E. Sants, el 1933 va arribar al primer equip del Sants. Un any després va fer el salt al FC Barcelona, on va consumir la major part de la seva carrera.
La suspensió de la Lliga a conseqüència de la Guerra Civil va fer que el Barça realitzés una gira per Mèxic i els Estats Units en els primers mesos de 1937. Molts dels components de l'expedició blaugrana van aprofitar el viatge per a exiliar-se i continuar jugant al futbol lluny d'Espanya. Aquest va ser el cas d'Escolà, que va fitxar pel Seta i va fixar la seva residència a França. Hi va romandre fins al final del conflicte bèl·lic, i el 1940 va tornar al Barcelona, tot i que abans la Federació Espanyola el va sancionar amb un any de suspensió.
Va disputar un total de 253 partits amb el Barça, en els quals va marcar 220 gols, i va conquerir tres Lligues i una Copa d'Espanya. El seu palmarès es va poder veure augmentat amb la Copa del 1936, final que els barcelonistes van perdre davant el Reial Madrid per 2-1. Aquest partit sempre serà recordat per la fenomenal parada que va fer Ricard Zamora a un tir d'Escolà quan estava a punt de finalitzar el xoc. Aquesta va ser l'última intervenció en la carrera esportiva de Zamora, que va anunciar la seva retirada un dia després.
Retirat el 1949, Escolà va rebre la Medalla al Mèrit Esportiu i va continuar lligat al futbol com a entrenador. Va dirigir el Badalona, Sabadell, Castelló, salvant l'equip del descens a Tercera divisió, i Llevant, al qual va ascendir de Tercera a Segona Divisió. Posteriorment va passar a formar part del cos tècnic del Barcelona, com a preparador dels equips infantils, i en aquest càrrec va romandre fins a la seva jubilació.
El seu fill Ricard Escolà i Sala també fou futbolista professional.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Lliga espanyola: 3
** 1944-45, 1947-48, 1948-49
* Copa espanyola: 1
** 1941-42
* Copa Llatina: 1
** 1948-49
* Copa d'Or Argentina: 1
** 1944-45
* Copa Eva Duarte de Perón: 1
** 1947-48
* Torneig d'Històrics: 1
** 1948

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Ricardo Escolá cuelga las botas». Mundo Deportivo, 05-02-1969. [Consulta: 17 gener 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol (jugador)
* Perfil a BDFutbol (entrenador)
# José Antonio Zaldúa Urdanavia

José Antonio Zaldúa Urdanavia, conegut al món del futbol com a Zaldúa, (Elizondo, 15 de desembre de 1941 - Sant Andreu de Llavaneres, 30 de juny de 2018) fou un jugador de futbol navarrès. Com a davanter, va destacar per la seva facilitat golejadora i amb 107 gols en partits oficials, és el 20è màxim golejador en la història del FC Barcelona.
Va debutar a Primera Divisió amb el Reial Valladolid el 17 de gener del 1960 a Elx. Posteriorment, va jugar de la temporada 1961/62 fins a la 1969/70 al Futbol Club Barcelona. Va acabar la seva carrera professional jugant amb el Centre d'Esports Sabadell la temporada Primera divisió espanyola 1971/72.

## Referències

* ↑ «Mor José Antonio Zaldúa, davanter mític del Barça». [Consulta: 30 juny 2018].
* ↑ esport3 «Mor José Antonio Zaldúa, el gran davanter del Barça dels seixanta». CCMA.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Fitxa de José Antonio Zaldúa Urdanavia a BDFutbol
* Selecció espanyola Arxivat 2012-05-10 a Wayback Machine.
* Fitxa a FC Barcelona online Arxivat 2010-12-02 a Wayback Machine.
* Fitxa a national-football-teams
* Partits a competicions europees
# Eladi Silvestre Graells

Eladi Silvestre Graells, conegut com a Eladio (Sabadell, 18 de novembre de 1940), fou un destacat futbolista català dels anys 60. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Jugava a la posició de defensa. Va pertànyer al CE Mercantil de Sabadell, UE Lleida abans de jugar al FC Barcelona entre 1962 i 1972, amb el qual marcà 14 gols i disputà 428 partits. Va arribar a ser capità de l'equip i formà una defensa mítica juntament amb Benítez i Gallego. Acabà la seva carrera a l'Hèrcules CF i al Nàstic de Tarragona.
Va ser internacional juvenil i absolut (en 10 ocasions) i disputà la Copa del Món d'Anglaterra 66, on jugà un partit contra Argentina. També jugà amb la selecció catalana de futbol.

## Palmarès

* Copa de les Ciutats en Fires (1): 1965-66
* Finalíssima de la Copa de les Ciutats en Fires (1): 1971
* Copa del Rei (3): 1963, 1968, 1971

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Juan Carlos Pérez López

Juan Carlos Pérez López (Santander, 14 de febrer de 1945 - 16 de gener de 2012) va ser un futbolista càntabre, que va jugar en la posició de migcampista. Va destacar a les files del FC Barcelona, on va ser un dels integrants del primer equip en la primera meitat de la dècada dels setanta, fins a arribar a ostentar la capitania en la primera temporada de Johan Cruyff. El 1975 fitxà pel Racing de Santander. També va jugar al regional Rayo Cantabria. Va ser internacional amb la selecció espanyola en dues ocasions. Amb el FC Barcelona va guanyar la lliga espanyola 73/74, la Copa del 1971 i la Copa de Fires del 1972.

## Referències

* ↑ http://racing.eldiariomontanes.es/noticias/2012-01-16/fallece-jugador-racing-barcelona-201201161122.html Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.
* 1 2 Joan Carles Armengol. «Mor Juan Carlos, el capità del Barça de Cruyff dels anys 70». Barcelona: elperiodico.cat.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Fitxa de Juan Carlos Pérez López a BDFutbol
# Antoni Torres Garcia

Antoni Torres Garcia (Balaguer, 29 de juliol de 1943 - Barcelona, 24 de febrer de 2003) fou un jugador i entrenador de futbol català. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria esportiva

Jugava a la posició de defensa lliure. Va desenvolupar la major part de la seva carrera esportiva al FC Barcelona, equip on va jugar 479 partits com a titular durant 11 anys, entre 1965 i 1976. Durant aquests anys va marcar 7 gols amb l'equip. Anteriorment havia jugat a l'Hèrcules CF d'Alacant.
Va ser cinc vegades internacional amb la Selecció espanyola de futbol, entre 1968 i 1969. Es va retirar com futbolista la temporada 1975-1976. L'1 de setembre de 1976 va rebre un homenatge organitzat pel FC Barcelona, al costat dels seus companys Joaquim Rifé i Salvador Sadurní. Es va jugar un partit al Camp Nou entre el club català i l'Stade de Reims francès, que va guanyar el Barcelona per dos a zero.
Una vegada retirat com a jugador es va treure el títol d'entrenador. Fou segon de Joaquim Rifé al Barça campió de la Recopa d'Europa a Basilea. El 1984 va fundar una prestigiosa escola de futbol per a joves de Barcelona, anomenada Escola TARR, i que rep el seu nom de les inicials dels seus quatre socis fundadors, tots ells jugadors del Barça: Torres, Asensi, Rexach i Rifé. També entrenà al CE Castelló i a l'Hèrcules CF d'Alacant.
Va morir a Barcelona el 26 de febrer de 2003, als 59 anys, a causa d'un càncer.

## Palmarès

* 1 Copa de les Ciutats en Fires: 1965-66.
* 2 Copes d'Espanya: 1967-1968, 1970-1971.
* 1 Lligues d'Espanya: 1973-74.

## Curiositats

Era cosí segon de l'escriptor Sergi Pàmies.

## Referències

* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.
* ↑ «Mythical Players - Antoni Torres». www.fcbarcelona.cat. Arxivat de l'original el 2007-10-17. [Consulta: 4 febrer 2018].
* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Pàmies, Sergi. Confessions d'un culer defectuós. Barcelona: Editorial Empúries. ISBN 978-84-16367.59-7.

## Enllaços externs

* Notícia a 3cat24.cat
* Notícia a Mundo Deportivo
* Antoni Torres Garcia a BDFutbol
* Antoni Torres Garcia Fitxa com a entrenador a BDFutbol
# Josep Vicenç Sànchez i Felip

Josep Vicenç Sánchez i Felip (Barcelona, el 8 d'octubre de 1956), anomenat Tente, és un futbolista retirat català que va jugar com a migcampista. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Es formà als Salesians de Badalona i a la UD Artiguense, fins que ingressà al futbol base del FC Barcelona. Debutà amb el primer equip la temporada 1975-76. Fou l'autor del primer gol a la final de la Recopa d'Europa del 1979, en la victòria 4-3 davant el Fortuna Düsseldorf. Deixà el club l'any 1986, jugant al Reial Múrcia i al CE Sabadell FC, retirant-se el 1990. Fou 14 cops internacional amb la selecció espanyola, amb la qual va disputar els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 i el Mundial de 1982.

## Palmarès
### Barcelona

* Recopa d'Europa de futbol:
** 1978-79, 1981-82
* Lliga espanyola:
** 1984-85
* Copa espanyola:
** 1977-78, 1980-81, 1982-83
* Supercopa espanyola:
** 1983
* Copa de la Lliga espanyola:
** 1982-83, 1985-86

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «1978/79: Barcelona win seven-goal thriller». UEFA.com, 01-06-1979. Arxivat de l'original el 2010-05-03. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Josep Vicenç Sànchez i Felip a BDFutbol
Tente Sànchez amb la selecció espanyola - Caixes de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Jocs Olímpics d'estiu 1976
1 Arconada •
2 San José •
3 Camus •
4 Sanjosé •
5 Pulido •
6 Sánchez •
7 Juanito •
8 Saura •
9 Idígoras •
10 Vitoria •
11 Esteban •
12 Cundi •
13 Manzanedo •
14 Olmo •
15 Bermejo •
16 Mir •
17 Juani •
Entrenador: Kubala
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1982
1 Arconada (c) •
2 Camacho •
3 Gordillo •
4 Alonso •
5 Tendillo •
6 Alexanko •
7 Juanito •
8 Joaquín •
9 Satrústegui •
10 Zamora •
11 López Ufarte •
12 Urquiaga •
13 Jiménez •
14 Maceda •
15 Saura •
16 Sànchez •
17 Gallego •
18 Uralde •
19 Santillana •
20 Quini •
21 Urruti •
22 Miguel Ángel •
Entrenador: Santamaría :
# Joan Josep Nogués Portalatín

Joan Josep Nogués Portalatín (Borja, Camp de Borja, Aragó; 28 de març del 1909 - Palma, 2 de juliol de 1998) fou un futbolista i entrenador.

## Trajectòria

Després de passar pel Zaragoza CD, fou porter del FC Barcelona entre 1930 i 1942, amb una breu estada a l'EC Granollers durant la guerra civil, així com de les seleccions catalanes i espanyoles.
Després fou entrenador de diversos clubs, com ara el FC Barcelona, el Gimnàstic de Tarragona i el RCD Espanyol. Entre les temporades 1950-51 i 1951-52 l'Espanyol, dirigit per Pepe Nogués aconsegueix guanyar com a local de manera consecutiva en setze partits, la més llarga de la història.

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1998/07/06/pagina-10/392519/pdf.html
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ El Punt, L'Espanyol continua polvoritzant registres com a local
# Aldo Bettini

Aldo Bettini (Bolonya, 21 de juny de 1886 - 16 de gener de 1929) fou un ciclista italià que va córrer en els anys previs a la Primera Guerra Mundial. Va prendre part en tres edicions del Tour de França, acabant dues d'elles entre els deu primers classificats. El 16 de gener de 1929 es va nacionalitzar francès.

## Palmarès

* 1913: 1r a la Niça-Annot-Niça.

### Resultats al Tour de França

* 1908. 19è de la classificació general
* 1909. 10è de la classificació general
* 1910. 10è de la classificació general

## Referències

* ↑ «BETTINI Aldo». [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Aldo BETTINI» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Aldo Bettini a sitiodeciclismo.net
# Café International

Café International és un joc de tauler, creat per Rudi Hoffmann el 1987, que combina sort i estratègia, i al que poden jugar dues o més persones. Va guanyar l'Spiel des Jahres de 1989

## Regles

L'objectiu és aconseguir la màxima puntuació col·locant les fitxes al voltant de la taula del cafè, tenint en compte les següents restriccions:
* Les fitxes s'han de seure en una taula de la seva nacionalitat (2 per a cada país representat)
* Només es poden col·locar per parelles d'home-dona o trios amb un home i dues dones o a la inversa
* Es poden fer diverses combinacions, aprofitant els seients compartits entre diverses taules, però només es poden seure fitxes a una sola taula cada vegada
* Cada cop que es col·loca una fitxa, se n'ha de robar una altra de la bossa excepte si es completa una taula d'una sola nacionalitat
Segons com s'asseguin les fitxes, es guanyen més o menys punts (o es perden si no hi ha lloc i s'han de deixar a la barra central). Fent taules d'una sola nacionalitat és com s'aconsegueixen més punts.
El joc acaba quan algú es queda sense fitxes, no hi ha espai a les taules o no es poden robar més fitxes, llavors es compten els punts finals per decidir el guanyador

## Fitxes

El joc conté dues parelles de cadascuna de les dotze nacionalitats, representades amb els estereotips associats a cada país d'origen amb un dibuix de caràcter humorístic. Hi ha també quatre comodins, dos homes i dues dones, que completen les 100 fitxes totals que cal col·locar al tauler. Aquests comodins es poden posar en substitució de qualsevol altra fitxa del mateix sexe. Qualsevol jugador que tingui després aquella fitxa podrà col·locar-la en el seu lloc i robar el comodí per al seu ús posterior (aquesta jugada consumeix tot el torn).
Els dotze estats representats són: República Centreafricana, Xina, França, Cuba, Espanya, Regne Unit, Índia, Turquia, Estats Units, França, Alemanya i Itàlia.

## Referències

* ↑ Notícia sobre el guardó
# Gust Corporation

Gust Corporation (株式会社ガスト, Kabushiki-gaisha Gasuto) és un desenvolupador i editorial de videojocs, conegut per les seves sagues de títols Atelier i Ar tonelico.

## Llançaments en Amèrica del Nord i Europa

* Saga Atelier
** Saga Atelier Iris
*** Atelier Iris: Eternal Mana (Publicat per NIS America en els EUA, publicat per Koei en Europa) - PlayStation 2 (6/28/2005)
*** Atelier Iris 2: The Azoth of Destiny (Publicat per NIS America en els EUA, publicat per Koei en Europa) - PlayStation 2 (25 d'abril del 2006)
*** Atelier Iris 3: Grand Phantasm (Publicat per NIS America en els EUA, publicat per Koei en Europa) - PlayStation 2 (5/29/2007)
** Atelier Annie: Alchemists of Sera Island (Publicat per NIS America en els EUA) - Nintendo DS (27 d'octubre del2009)
* Mana Khemia series
** Mana Khemia: Alchemists of Al-Revis (Publicat per NIS America en els EUA) - PlayStation 2 (1 d'abril del 2008)
** Mana Khemia: Student Alliance (Publicat per NIS America en els EUA) - PSP (10 de març del 2009)
** Mana Khemia 2: Fall of Alchemy (Publicat per NIS America en els EUA) - PlayStation 2 (25 d'agost del 2009)
* Saga Arland
** Atelier Rorona: Alchemist of Arland (Publicat per NIS America en els EUA) - PlayStation 3 (2010)
* Saga Ar tonelico
** Ar tonelico: Melody of Elemia (Publicat per NIS America, publicat per 505Games en Europa) - PlayStation 2 (6 de febrer del 2007)
** Ar tonelico II: Melody of Metafalica (Publicat per NIS America en els EUA) - PlayStation 2 (20 de gener del 2009)
** Ar tonelico Qoga (Publicat per NIS America en els EUA) - PlayStation 3 (Q1 2011)
# Apache Blood

Apache Blood és un western estatunidenc dirigit per Vern Piehl el 1975.

## Argument

Després d'una sagnant repressió de la revolta de bandes apatxes per la cavalleria, queden encara aquí o allà irreductibles molt violents. Yellow Shirt és un d'ells, que es troba davant d'una patrulla i el seu guia.

## Repartiment

* Ray Danton: Yellow Shirt
* Dewitt Lee: Sam Glass, guide
* Troy Nabors: caporal Lem Hawkins
* Diane Taylor: dona de Yellow Shirt
* Eva Kovacs: Martha Glass
* Dave Robart: soldat
* William Chatwick: soldat
* Jack Lee: soldat al fort

## Un dels pitjors westerns de la història

"Apache Blood" no és ni tan sols un espagueti western. Encara que apareix en les llistes dels espagueti westerns, "Apache Blood" no és italiana, o ni tan sols europea. Es va rodar el 1971 als EUA sota el títol " Sh’e ee Clit Soak ", que es tradueix a l'anglès com " A Man Called She ". No és cap sorpresa que aquesta pel·lícula no fos estrenada fins al 1975. L'haurien d'haver incinerat, haver enterrat les cendres i haver salat el terra.

## Referències

* ↑ «Apache Blood».
* ↑ «new DVD Movie Reviews» (en anglès). moviecynics.com, 15-12-2011. [Consulta: 31 desembre 2011].
* ↑ Quillen, Tom. «The worst western ever made» (en anglès). [Consulta: 31 desembre 2011].
# Antonio Farelli

Antonio Farelli va ser el principal director musical del Teatro San Carlo de Nàpols des del 1839 fins al 1860, on estrenà un gran nombre d'òperes.

## Referències

* ↑ Ashbrook, 1983, p. 668.

## Bibliografia

* Ashbrook, William. Donizetti and His Operas. Cambridge University Press, 1983. ISBN 978-0-521-27663-4.
# Adolf I d'Alemanya

Adolf I d'Alemanya, Adolf I de Germània o Adolf de Nassau (c. 1255- 2 de juliol de 1298) va ser rei de Germània i dels Romans (1292-98); pertanyia a la família dels Nassau. Va ser comte de Nassau a Wiesbaden, Idstein i Weilburg, i landgravi de Turíngia.
Era membre de la petita noblesa. Va néixer cap a l'any 1255 i era fill del comte Walram II de Nassau i de Adelheid de Katzenelnbogen. No va tenir cap influència ni poder, i va ser elegit com a rei dels romans a causa de la preferència dels electors per un feble governant; fou elegit en una revolta dels electors contra els Habsburg, a la mort de Rudolf I d'Habsburg. La seva elecció va ser en gran part assegurada a través de la influència de l'arquebisbe-elector de Magúncia i Colònia. Va ser coronat rei d'Alemanya (rei de romans) el 2 de juny de 1292 a Aquisgrà. Mai va ser coronat pel Papa a Roma, que li havia d'haver assegurat el seu títol d'emperador. Va fundar el convent de Clarenthal prop de Wiesbaden el 1296.
L'aliança amb Eduard I d'Anglaterra (1294) contra Felip IV de França i el desig de reforçar l'autoritat imperial contra els grans senyors feudals provocaren la reacció dels electors. Per les seves intents de reclamar territoris en Turíngia, els seus partidaris van canviar d'opinió, i en el seu lloc van elegir Albert I d'Habsburg l'any 1298. Adolf es va negar a acceptar la decisió i per això va ser mort en la batalla de Göllheim (prop de Spira) contra Albert I d'Habsburg el 2 de juliol de 1298. Fou destronat a Magúncia –en el que va ser el primer cas de deposició feta sense intervenció del papa–, vençut i mort.

## Família i fills

Es va casar amb Imagina de Limburg, filla de Gerlach I d'Isenburg i Imagina de Blieskastel. Els seus fills van ser:
* Enric; morí jove.
* Rupert; va morir el 2 desembre 1304.
* Gerlach I de Nassau-Wiesbaden.
* Adolf (1292-1294).
* Walram III de Nassau-Wiesbaden.
* Adelheid, Abadesa de Klarenthal; va morir el 26 maig 1338.
* Imagina; morí jove.
* Matilde (abans de 1280 - 19 juny de 1323, Heidelberg), es va casar amb Rodolf I, duc de l'Alta Baviera i comte Palatí del Rin

## Referències

* 1 2 3 4 «Adolf I de Germània». GEC. [Consulta: 13 agost 2010].
# Gracilinanus

Gracilinanus és un gènere d'opòssums de la família dels didèlfids. Fou separat del gènere Marmosa el 1989 i des d'aleshores se li han retirat les espècies del gènere Cryptonanus. Conté les espècies següents:
* Marmosa de Bolívia (Gracilinanus aceramarcae)
* Marmosa àgil (Gracilinanus agilis)
* Marmosa dríade (Gracilinanus dryas)
* Marmosa de Surinam (Gracilinanus emiliae)
* Marmosa andina veneçolana (Gracilinanus marica)
* Marmosa de peus petits (Gracilinanus microtarsus)

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 6–7. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Agulha d'Ais

Agulha (en occità Agulha [aˈɣyʎɔ, aˈgyjɔ]; en francès Éguilles [egɥij]) és un municipi francès situat al departament de les Boques del Roine i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 1999 tenia 7.127 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 561 | 2 500 | 2 594 | 2 442 | 2 280 | 2 168 | 1 970 | 1 885 | 1 766 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 758 | 1 780 | 1 704 | 1 551 | 1 343 | 1 143 | 946 | 895 | 966 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 853 | 881 | 843 | 708 | 763 | 758 | 728 | 777 | 827 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 181 | 2 016 | 3 033 | 4 473 | 5 950 | 7 127 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Robert Dagorne | UDF |

## Referències

* ↑ El nom occità és probablement Agulha o potser, segons altres fonts, Aguilha. Les fonts són contradictòries. El TDF de Frederic Mistral i més d'un document dels segles XIX i XX duen Agulha (escrit «Aguïo» en norma mistralenca). En canvi, l'enquesta toponímica feta per Leis Amics de Mesclum, els anys 1990, duu Aguilha i indica la pronúncia «aguiye» (en alfabet fonètic normal: [aˈgijə]; document policopiat sense data, intitulat Nom provençal des communes des Bouches-du-Rhône, per Guiu Martin, Pèire Simiand i Glaudi Barsotti, difós en el marc de l'associació Leis Amics de Mesclum).
# Thor Axelsson

Thor Axelsson (Hèlsinki, 3 de juliol de 1921 - Ingå, 2 d'agost de 2012) fou un piragüista finlandès que va competir a finals de la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres on, formant parella amb Nils Björklöf, va guanyar la medalla de bronze en el K-2 1.000 metres i K-2 10.000 metres del programa de piragüisme. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les de 1948 i onze campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ture Axelsson». [Consulta: 7 setembre 2021].