OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Banker

The Banker és una pel·lícula de drama dirigida, coescrita i produïda per George Nolfi. La pel·lícula és protagonitzada per Anthony Mackie, Nicholas Hoult i Samuel L. Jackson.

## Sinopsi

La història segueix a Joe Morris (Jackson) i Bernard S. Garrett Sr. (Mackie), dos dels primers banquers afroamericans als Estats Units.

## Repartiment

* Anthony Mackie com Bernard Garrett
* Nicholas Hoult com Matt Steiner
* Samuel L. Jackson com Joe Morris
* Nia Long com Eunice Garrett
* Scott Daniel Johnson com Robert Florance, Jr.
* Taylor Black com Susie
* Michael Harney com Melvin Belli
* Colm Meaney com Patrick Barker
* Paul Ben-Victor com Donald Silverthorne
* Jessie T. Usher com Tony Jackson
* Gregory Alan Williams com Britton Garrett

## Referències

* ↑ Fleming, Mike Jr. «Apple Makes WW Deal For George Nolfi-Directed 'The Banker;' Anthony Mackie, Samuel L. Jackson, Nic Hoult Star In Socially Conscious Jim Crow-Era Drama», 16-07-2019. [Consulta: 16 juliol 2019].
* ↑ Pederson, Erik. «AFI Fest Sets Apple's 'The Banker' World Premiere As Closing-Night Film», 03-10-2019. [Consulta: 3 octubre 2019].
* ↑ «'The Banker' Director George Nolfi Separates Content From Controversy As Apple Stays Mum On Pic Release Following Sexual Assault Allegation Against Protagonist's Son», 05-12-2019.
# Lanas (Landes)

Lanas (en francès Port-de-Lanne) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 570 | 605 | 602 | 637 | 665 | 702 | 859 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Lasserre | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# The Irishman

The Irishman (títol en pantalla I Heard You Paint Houses) és una pel·lícula estatunidenca de 2019 dirigida i produïda per Martin Scorsese i escrita per Steven Zaillian, basada en el llibre de 2004 I Heard You Paint Houses de Charles Brandt. El film segueix a Frank "The Irishman" Sheeran (Robert De Niro), un camioner que es converteix en assassí a sou i que es relaciona amb mafiosos.
The Irishman es va preestrenar al Festival de Cinema de Nova York el 27 de setembre de 2019, i s'espera que estiga per temps limitat als cinemes a partir de l'1 de novembre de 2019, per a després estrenar-se a Netflix el 27 de novembre 2019. La pel·lícula va tindre una bona rebuda, amb els crítics destacant els aspectes tècnics, la direcció, el guió i les actuacions de De Niro, Pacino i Pesci.

## Repartiment

* Robert De Niro com a Frank "The Irishman" Sheeran
* Al Pacino com a Jimmy Hoffa
* Joe Pesci com a Russell Bufalino
* Bobby Cannavale com a Felix "Skinny Razor" DiTullio
* Harvey Keitel com a Angelo Bruno
* Stephen Graham com a Anthony Provenzano
* Kathrine Narducci com a Carrie Bufalino
* Domenick Lombardozzi com a Anthony Salerno
* Anna Paquin com a Peggy Sheeran
* Sebastian Maniscalco com a Joseph "Crazy Joe" Gallo
* Ray Romano com a Bill Bufalino
* Jeremy Luke com a Thomas Andretta
* Jesse Plemons com a Chuckie O'Brien
* Stephanie Kurtzuba com a Irene Sheeran
* Aleksa Palladino com a Mary Sheeran
* India Ennenga com a Dolores Sheeran
* J. C. MacKenzie com a Jimmy Neal
* Gary Basaraba com a Frank Fitzsimmons
* Jim Norton com a Don Rickles
* Larry Romano com a Phil Testa
* Jake Hoffman com a Allen Dorfman
* Patrick Gallo com a Anthony Giacalone
* Barry Primus com a Ewing King
* Jack Huston com a Robert F. Kennedy

## Referències

* ↑ Todd, Harry. «Martin Scorsese's The Irishman Gets First-Look Photos, World Premiere Date», 29-07-2019. Arxivat de l'original el 19 d'agost de 2019. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ Fleming Jr., Mike. «Netflix Sets November 1 Theatrical Bow For Martin Scorsese-Directed 'The Irishman:' 27 Day US & UK Rollout Comes Before Pic Streams For Thanksgiving Holiday», 27-08-2019. Arxivat de l'original el 27 d'agost de 2019. [Consulta: 27 agost 2019].
# The More the Merrier

The More the Merrier és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Stevens i estrenada l'any 1943. Té un 94% de valoració al lloc web Rotten Tomatoes basat en 16 ressenyes.

## Repartiment

* Jean Arthur: Constance 'Connie' Milligan
* Joel McCrea: Joe Carter
* Charles Coburn: Benjamin Dingle
* Richard Gaines: Charles J. Pendergast
* Bruce Bennett: Agent de la FBI Evans
* Frank Sully: Agent de la FBI Pike
* Clyde Fillmore: Senador Noonan
* Stanley Clements: Morton Rodakiewicz
* Ann Doran (no surt als crèdits): Miss Bilby

## Producció

Amb el títol original, Merry-Go-Round, va tenir lloc el rodatge principal de la pel·lícula, de l'11 de setembre al 19 de desembre de 1942, amb "insercions" addicionals filmades a finals de gener de 1943. Treballant sota un contracte especial de tres pel·lícules amb Columbia George Stevens va completar l'última amb The More the Merrier. Les altres dues pel·lícules van ser Serenata nostàlgica (1941) i The Talk of the Town (1942).
Bosley Crowther, del The New York Times, comenta que va gaudir de la pel·lícula The More the Merrier. Va elogiar els tres protagonistes, els guionistes i el director, considerant a Coburn com "el fil conductor còmic de la pel·lícula". Variety l'anomenava “una peça d'entreteniment escumosa i efervescent”.

## Premis

Va obtenir diverses nominacions als Oscars, entre elles a la millor pel·lícula. Charles Coburn el va guanyar en la categoria de millor actor.

## Referències

* ↑ "The More the Merrier". Rotten Tomatoes. Retrieved: August 19, 2017.
* ↑ Steffen, James. "Articles: The More the Merrier (1943)." Turner Classic Movies. Retrieved: August 24, 2013.
* ↑ Crowther, Bosley. "The More the Merrier (1943)." The New York Times, May 14, 1943.
* ↑ «Film Reviews». Variety. Variety, Inc. [Nova York], 07-04-1943, pàg. 8.
# Òrcs

Òrcs (en francès Orx) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 338 | 347 | 320 | 342 | 370 | 422 | 447 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Lapebie | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Magesc

Magesc (en francès Magescq) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.108 | 1.109 | 1.111 | 1.149 | 1.218 | 1.380 | 1.653 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Saubion | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 27 desembre 2010].
# Vilanava de Vathlonga

Vilanava (en francès Villenave) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 342 | 397 | 326 | 289 | 273 | 254 | 248 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Armandine Beaugier | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ [bilə'nabə] o [bierr'nawə] https://ethnolinguiste.org/wp-content/uploads/2020/06/Millardet-Georges.-Le-d%C3%A9veloppement-des-phon%C3%A8mes-additionnels.-Etudes-de-dialectologie-landaise-1910.pdf
# Audenja

Audenja (en francès Audenge) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. Està situat a la conca d'Arcaishon entre Viganòs i Lenton.

## Demografia

Evolució de la població EHESS-Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 732 | 800 | 842 | 870 | 1 148 | 1 092 | 1 078 | 1 113 | 1 124 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 133 | 1 173 | 1 225 | 1 071 | 1 174 | 1 220 | 1 288 | 1 297 | 1 366 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 364 | 1 376 | 1 344 | 1 433 | 1 540 | 1 652 | 1 781 | 1 772 | 1 964 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 001 | 2 234 | 2 529 | 2 675 | 2 981 | 3 948 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Francis Gadou | PS |
| 2008- | Nathalie Le Yondre | PS |

## Agermanaments

* Azagra

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Balisac

Balisac (en francès Balizac) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 222 | 252 | 234 | 266 | 272 | 321 | 400 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2020 | Michel Lacome | Divers gauche |
| 2020- | Nathalie Duluc | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent Florenç

Sent Florenç d'Ausona (en francès Saint-Florent-sur-Auzonnet) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Agermanaments i intercanvis

Aquest municipi està adherit a l'associació "Saint Florent de France" que agrup 7 municipis que tenen de nom Saint Florent:
** Saint Florent sur Cher (Cher)
** Saint Florent le Jeune (Loiret)
** Saint Florent (Haute Corse)
** Saint Florent le Vieil (Maine et Loire)
** Saint Florent des Bois (Vendée)
** Saint Florent (Deux Sèvres), antic municipi fusionat amb Niort el 1969.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Apodíctic

Apodíctic (en grec antic, ἀποδεικτικός, 'demostrable') és en filosofia allò que es demostrable, que presenta un caràcter d'universalitat, de necessitat absoluta. Una proposició apodíctica sempre és necessàriament vertadera en qualsevol circumstància, en oposició a filosofia de les indeterminacions. Jacques Derrida utilitza el terme logocentrisme.
Segons la lògica aristotèlica, apodíctic és l'oposat a dialèctic, tal com una prova científica s'oposa a un raonament probabilista. Segons Kant, un judici apodíctic s'oposa a un judici assertòric, la veritat del qual no està demostrada, i a un judici problemàtic la veritat del qual només és versemblant o probable. Si s'afirma "un punt és inextens", això serà veritat en qualsevol circumstància i context. Però si diem «Catalunya pertany a l'estat espanyol» això pot ser veritat avui i no ser-ho demà. Aquest darrer enunciat, tot i no ser fals, no és apodíctic sinó assertòric.

## Etimologia

"Apodíctic" prové del grec apodeiktikos, significant “que demostra, que prova”.

## Referències

* ↑ Pompeu Fabra “Diccionari General de la Llengua Catalana”
* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 11 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
* ↑ Immanuel Kant “Crítica de la raó pura”, Estètica Transcendental, 1a secció.
# Bai Dezhang

Bai Dezhang (Xinmin, 8 de març de 1931 - Changchun, 23 de novembre de 2019) va ser un actor i director de cinema xinès a l'Estudi de cinema de Changchun, conegut per la seua actuació a la pel·lícula de 1963 Bingshan shang de laike. Va rebre el Premi Honorífic dels Premis Fènix Daurat el 2009.
Bai va nàixer el 1931 a Xinmin, Liaoning, República de la Xina. Després de la fundació de la República Popular de la Xina el 1949, es va convertir en actor amb Northeast Film Studio (un predecessor de l'Estudi de cinema de Changchun).
Començant amb rols menors en pel·lícules com La xica dels cabells blancs, més tard es va convertir en un actor principal en diverses pel·lícules com Ji Hongchang, Baofeng zhong de xiong ying, i Hua zong ren. El seu paper més conegut va ser probablement el de Comandant del III Pelotó a la pel·lícula de 1963 Bingshan shang de laike.
A partir de la dècada del 1980, Bai es va convertir en director. Juntament amb la seua dona Xu Xunxing, també directora a Changchun, va codirigir diverses pel·lícules com Yuanli renqun de difang, Xiandai jue doushi, Guadong da xia, i Guandong nü xia. El 2009, va rebre el Guardó Honorífic dels Premis Fènix Daurat.
Bai va morir el 23 de novembre de 2019 a Changchun, a 88 anys.

## Referències

* 1 2 3 4 «著名电影表演艺术家、"冰山来客"三班长饰演者白德彰去世». The Paper, 24-11-2019. Arxivat de l'original el 2019-11-29. [Consulta: 29 novembre 2019].
* 1 2 3 4 Xu Meilin 徐美琳. «长影老艺术家白德彰去世，曾出演《冰山上的来客》». The Beijing News, 24-11-2019. Arxivat de l'original el 2019-12-07. [Consulta: 29 novembre 2019].
# Gerret

El gerret pàmfil, el gerret, el gerret bord, el reget i, a tort, la xucla o la xucla blanca (Spicara smaris) és una espècie de peix de la família dels centracàntids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a tota la Mediterrània, la mar Negra, el sud de la Mar d'Azov i des de Portugal fins al Marroc (incloent-hi les Canàries i Madeira).

## Referències

* ↑ Més recent és l'origen del cas de l'aplicació espúria del nom de xucla blanca a Spicara smaris, quan aquest nom sols és aplicable a Spicara flexuosa. S'ha interpretat erradament que Spicara smaris i Spicara flexuosa són sinònims i, per tant, també ho són els noms catalans respectius. Desfet l'error de la sinonímia científica no s'ha desfet la dels noms catalans, i així la Nomenclatura Oficial Catalana encara diu que el nom de xucla blanca és aplicable al gerret. Comentaris sobre algunes causes d'errors o d'inexactituds en la nomenclatura catalana dels peixos marins, Miquel Duran i Ordinyana https://dialnet.unirioja.es/servlet/articulo?codigo=1191807
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Spicara smaris». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Sander marinus

Sander marinus és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i salabrosa, bentopelàgic i de clima temperat (48°N-36°N, 27°E-56°E).

## Distribució geogràfica

Es troba als estuaris de la mar Negra i de la mar Càspia. Rarament entra als rius.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rass, T.S., 1987. Present status of the composition of the Black Sea ichthyofauna. J. Ichthyol. 27(3):64-72.
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9): 687-736.

## Bibliografia

* Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* Baillie, J. i B. Groombridge (editors), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Balon, E.K., 1975. Reproductive guilds of fishes: a proposal and definition. J. Fish. Res. Board Can. 32(6):821-864.
* Eschmeyer, William N., 1990: Catalog of the Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Benthophilus nudus

Benthophilus nudus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la mar Negra i als llacs del delta del riu Danubi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Boldyrev, V.S. i N.G. Bogutskaya 2007. Revision of the tadpole-gobies of the genus Benthophilus (Teleostei: Gobiidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(1):31-96.

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Karadeniz Ereğli

Karadeniz Ereğli (o simplement Ereğli, anteriorment Ereghli, també Erekli) és una ciutat de Turquia a la província de Zonguldak, a la costa de la mar Negra a la desembocadura del riu Kılıçsu. L'activitat principal és la pesca i la metal·lúrgia; és famosa per les seves maduixes. El nom actual (Ereğli de la mar Negra) li fou donat com a distinció amb les altres ciutats del mateix nom: Marmara Ereğlisi a la costa de la mar de Màrmara i Konya Ereğli prop de Konya a Anatòlia. La seva població era de 8.815 habitants el 1960, i el districte tenia al mateix any 67.661 habitants (superfície 782 km²). El 2008 tenia 98.017 habitants. La població va més que doblar entre 1973 (31.000) i 1990 (66.000).

## Història

És l'antiga Heraclea Pòntica. Durant el domini turcman i turc otomà fou coneguda com a Bendereğli (Port d'Ereğli). Fou part del sandjak de Bolu dins l'eyalat d'Anadolu, i al segle xix es va incorporar com a kada al wilayat de Kastamonu; amb la república fou unit com a kada (districte) a la província de Zonguldak.

## Enllaços externs

* Ereğli Arxivat 2008-07-30 a Wayback Machine.
# Cobitis rossomeridionalis

Cobitis rossomeridionalis és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,3 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba als afluents septentrionals de la mar Negra i del Mar d'Azov.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Placa d'Anatòlia

La placa d'Anatòlia és una microplaca tectònica de la litosfera de la Terra. La seva superfície és de 0,01418 estereoradiants. En general s'associa amb la placa euroasiàtica.
Es troba a l'oest de l'Àsia. Inclou l'illa de Xipre i la peninsula d'Anatòlia, exceptuant la costa d'Anatòlia que banya la mar Negra.
La placa d'Anatòlia està en contacte amb les plaques eurasiàtica, àrab, de l'Àfrica i la de la Mar Egea.
El límit nord és un contacte transformant amb la placa euroasiàtica format per la falla d'Anatòlia del Nord.
El desplaçament de la placa d'Anatòlia s'efectua a una velocitat d'1,64° per cada milió d'anys en un pol d'Euler als 56° 28' latitud nord i 81° 18' longitud oest (Referència: Placa pacífica).
El desplaçament de les plaques d'Anatòlia i d'Euràsia al llarg de la Falla del nord d'Anatòlia a l'est de la Mar de Màrmara el 1999 va causar el terratrèmol d'İzmit a Turquia.

## Bibliografia

* (anglès) Peter Bird, Un model digital actualitzat dels límits de plaques, Geoquímica Geofísica Geosystems, 2003 PDF
# Verb irregular

Un verb irregular és un verb que té conjugacions particulars o idiosincràtiques segons el temps o mode en la qual sigui conjugat. Experimenta canvis pel que fa al paradigma, ja que pren desinències diferents a les que són habituals en els verbs regulars. Un verb irregular, generalment, no es regeix per les mateixes regles de conjugació que utilitzen la majoria dels verbs.

## Verbs irregulars a les llengües del món
### Verbs irregulars a les llengües indoeuropeues

A moltes de les llengües indoeuropees apareixen certes irregularitats a conseqüència del manteniment de la vella conjugació del protoindoeuropeu-indoeuropeu basada parcialment en l'apofonia o ablaut indoeuropeu:
* A les llengües germàniques es diferencia entre "verbs forts" –la conjugació dels quals es basa en part en el sistema d'ablaut indoeuropeu, que originalment era regular– i els "verbs febles" –la conjugació dels quals es basa exclusivament en afixos.
* En llatí i grec l'apofonia també és la responsable d'algunes irregularitats.
A part d'això, relacionat amb aspectes menys coneguts de la morfologia de l'antic indoeuropeu, alguns verbs com el llatí esse barregen en la seva conjugació diferents arrels, donant lloc a verbs heteròclits.

### Absència d'irregularitats verbals

Hi ha llengües que no tenen verbs irregulars, en especial les llengües aglutinants, que utilitzen partícules invariables –com acabaments o sufixos– que generalment serveixen per conjugar qualsevol verb. Per exemple, el quítxua, una llengua indígena d'Amèrica del Sud, no en té. Tampoc no n'hi ha en algunes llengües construïdes, com l'esperanto.

## Referències

* ↑ Introducció a l'esperanto (pàgina 20) (castellà)

## Vegeu també

* Verb
* Verb defectiu
* Apofonia
* Llista de verbs irregulars catalans