OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# .bg

.bg és el domini de primer nivell territorial de Bulgària. És actiu des de 1995 i actualment és operat per la societat Register.bg.
Fins a mitjans de 2006, el preu era una tarifa de registre única de 50 dòlars EUA més 50 dòlars EUA anuals (un total de 120 dòlars EUA inclòs l'IVA durant el primer any). Per als estàndards locals, aquest era un preu molt elevat, i molts llocs búlgars estaven registrats amb dominis .com (esp -bg.com), .org o .net, ja que els costos de registre eren significativament més baixos (entre 8 i 12 dòlars anuals). i menys molèsties burocràtiques.
Els dominis .bg tenen un cost anual de 30 € i estan oberts a totes les entitats amb seu o representació legal a Bulgària.

## Enllaços externs

* register.bg

## Referències

* ↑ Митов, Мартин Митков. «Защо българските фирми избягват окончанието .bg» (en búlgar). Словото, 01-12-2003. Arxivat de l'original el 9 February 2023.
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# André Rosseel

André Rosseel (Lauwe, Menen, 23 de novembre de 1924 - Roeselare, 8 de desembre de 1965) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1947 i 1957.
El 1946 va aconseguir el Campionat de Bèlgica en ruta júnior. Al llarg de la seva vida esportiva aconseguí una cinquantena de victòries, entre les que destaquen quatre etapes del Tour de França, dues el 1951 i dues més el 1952, així com la Gant-Wevelgem de 1951.

## Palmarès

* 1948
** 1r a l'A través de Bèlgica
* 1949
** 1r del Gran Premi de Wervik
* 1950
** 1r a l'A través de Bèlgica i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 4 etapes de la Volta a Algèria
* 1951
** 1r de la Gant-Wevelgem
** 1r de la Volta a Algèria i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1952
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1953
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Algèria
* 1954
** 1r del Tour del Nord i vencedor de 2 etapes
* 1955
** 1r de la Fletxa Flamenca
* 1956
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oest

### Resultats al Tour de França

* 1948. Abandona (14a etapa)
* 1951. 25è de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1952. 28è de la classificació general i vencedor de 2 etapes

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1954. 32è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1957. 30è de la classificació general

## Referències

* ↑ «ROSSEEL André». [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - André ROSSEEL» (en italià). [Consulta: 20 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès d'André Rosseel (francès)
# Ribauta

Ribauta (en francès Ribaute) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Nigel Davies (escaquista)

Nigel Davies (Southport, 1960), és un jugador, entrenador, i escriptor d'escacs anglès, que té el títol de Gran Mestre des de 1993.
Tot i que roman inactiu des de juliol de 2009, a la llista d'Elo de la FIDE del juliol de 2015, hi tenia un Elo de 2494 punts, cosa que en feia el jugador número 22 d'Anglaterra. El seu màxim Elo va ser de 2530 punts, a la llista de gener de 1995 (posició 227 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Davies va guanyar el Campionat britànic Sub-21 el 1979 i el Campionat de ràpides de la Gran Bretanya el 1987.

## Llibres

* Davies, Nigel. The Grünfeld Defence. Everyman Chess, 2002. ISBN 1-85744-239-3.
* Davies, Nigel. The Veresov. Everyman Chess, 2003. ISBN 9781857443356.
* Davies, Nigel. The Dynamic Reti. Everyman Chess, 2004. ISBN 9781857443523.
* Davies, Nigel. The Trompowsky. Everyman Chess, 2005. ISBN 1857443764.
* Davies, Nigel. King’s Indian Attack. Hamburg: ChessBase, 2008. ISBN 978-3-86681-071-6.
* Davies, Nigel. Starting Out: The Modern. Everyman Chess, 2008. ISBN 9781857445664.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Nigel Davies (escaquista)» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 10 gener 2012].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Anglaterra"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 26 juliol 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Nigel Davies (escaquista) «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 10 gener 2012].
* ↑ Saunders, John. «British Chess Champions 1904-2008». BritBase. [Consulta: 8 juliol 2009].

## Enllaços externs

* «Entrevista amb el GM Nigel Davies» (en anglès). chess.com, 15-04-2008. [Consulta: 10 gener 2012].
# Dama (gènere)

Dama és un gènere de cérvol que conté dues espècies vivents: la daina (D. dama) i la daina persa (D. mesopotamica). Segons algunes autoritats, la daina persa només és una subespècie de la daina. Ambdues espècies són originàries del sud-oest d'Àsia, però han estat introduïdes a diversos llocs del món pels humans, notablement a Europa. Les espècies extintes tenien una distribució més àmplia.

## Referències

* ↑ Van der Made, J., Rodríguez-Alba, J.J., Martos, J.A. et al. «The fallow deer Dama celiae sp. nov. with two-pointed antlers from the Middle Pleistocene of Madrid, a contemporary of humans with Acheulean technology». Archaeological and Anthropological Sciences, 15, 41 (2023). DOI: 10.1007/s12520-023-01734-3.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
Viccionari
# Sol Campbell

Sulzeer Jeremiah Campbell (nascut a Plaistow, el 18 de setembre del 1974) és un exfutbolista anglès que va jugar durant quasi vint anys en diferents equips de la Premier League anglesa, i fou internacional durant onze temporades amb la selecció anglesa de futbol.

## Palmarès

Font:

### Tottenham Hotspur FC

* 1 Copa de la lliga anglesa: 1998-99

### Arsenal FC

* 2 FA Premier League: 2001-02, 2003-04
* 3 Copes angleses: 2001-02, 2002-03, 2004-05
* 1 Community Shield: 2002

### Portsmouth FC

* 1 Copa anglesa: 2007-08

### Selecció anglesa

* 1 Campionat d'Europa sub-19: 1993

## Referències

* ↑ «Sol Campbell - Títulos & Logros» (en castellà). Transfermarkt. [Consulta: 2 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Sol Campbell a FootballDatabase (anglès)
Sol Campbell amb Anglaterra - Caixes de navegació :
Selecció de futbol d'Anglaterra – Copa del Món de Futbol de 1998
1 Seaman •
2 Campbell •
3 Le Saux •
4 Ince •
5 Adams •
6 Southgate •
7 Beckham •
8 Batty •
9 Shearer •
10 Sheringham •
11 McManaman •
12 Neville •
13 Martyn •
14 Anderton •
15 Merson •
16 Scholes •
17 Lee •
18 Keown •
19 L. Ferdinand •
20 Owen •
21 R. Ferdinand •
22 Flowers •
Seleccionador: Hoddle
Selecció de futbol d'Anglaterra – Copa del Món de Futbol de 2002
1 Seaman •
2 Mills •
3 A. Cole •
4 Sinclair •
5 Ferdinand •
6 Campbell •
7 Beckham •
8 Scholes •
9 Fowler •
10 Owen •
11 Heskey •
12 Brown •
13 Martyn •
14 Bridge •
15 Keown •
16 Southgate •
17 Sheringham •
18 Hargreaves •
19 J. Cole •
20 Vassell •
21 Butt •
22 James •
23 Dyer •
Seleccionador: Eriksson
Selecció de futbol d'Anglaterra – Eurocopa 2004
1 James •
2 G. Neville •
3 A. Cole •
4 Gerrard •
5 Terry •
6 Campbell •
7 Beckham •
8 Scholes •
9 Rooney •
10 Owen •
11 Lampard •
12 Bridge •
13 Robinson •
14 P. Neville •
15 King •
16 Carragher •
17 Butt •
18 Hargreaves •
19 Cole •
20 Dyer •
21 Heskey •
22 Walker •
23 Vassell •
Entrenador: Eriksson
Selecció de futbol d'Anglaterra – Copa del Món de Futbol de 2006
1 Robinson •
2 Neville •
3 A. Cole •
4 Gerrard •
5 Ferdinand •
6 Terry •
7 Beckham •
8 Lampard •
9 Rooney •
10 Owen •
11 J. Cole •
12 Campbell •
13 James •
14 Bridge •
15 Carragher •
16 Hargreaves •
17 Jenas •
18 Carrick •
19 Lennon •
20 Downing •
21 Crouch •
22 Carson •
23 Walcott •
Seleccionador: Eriksson :
# Copa Santa

Copa Santa és el nom amb què és coneguda a Occitània la copa d'argent cisellada que, el 1867, fou adquirida per subscripció popular a Sabadell i a Barcelona i oferta per alguns escriptors i polítics catalans als felibres provençals en regraciament de l'acollença dispensada a Víctor Balaguer, llavors exiliat per la seva oposició al govern d'Isabel II (amistat occitanocatalana).
Per a commemorar l'amistat i àdhuc –aleshores– la federació d'ambdós pobles que el gest volia significar, Frederic Mistral compongué un himne, el Cant de la Copa, amb text calcat damunt una oda de Ronsard i música d'una nadala provençal, que ha esdevingut l'himne provençal, cantat a la majoria de cerimònies regionalistes o folklòriques i, en especial, a la Santa Estela, banquet anual dels felibres.
A la copa hi han inscrits dos versos, un en català i altre en occità, escrits per Víctor Balaguer i Frederic Mistral respectivament, i que diuen així:
Víctor Balaguer:
| « | "Morta diuhen qu’es, Mes jo la crech viva." | » |
Frederic Mistral:
| « | Ah ! se me sabien entèndre ! Ah ! se me voulien segui ! | » |

## Lletra
### En grafia clàssica

Provençaus, v'aicí la copa Que nos vèn dei catalans : A-de-rèng beguem en tropa Lo vin pur de nòstre plant!
repic Copa santa, E versanta, Vuèja a plen bòrd, Vuèja abòrd Leis estrambòrds E l'enavant dei fòrts !
D'un vièlh pòble fièr e libre Siam bensai la finicion ; E se tomban lei Felibres, Tombarà nòstra nacion.
D'una raça que regrelha Siam bensai lei primièrs greus ; Siam bensai de la patria Lei cepons e mai lei prieus.
Vuèja-nos leis esperanças E lei raives dau jovènt, Dau passat la remembrança E la fe dins l'an que vèn.
Vuèja-nos la coneissènça Dau verai e mai dau bèu, E leis autrei joïssènças Que se trufan dau tombèu.
Vuèja-nos la poesia Per cantar tot çò que viu, Car es ela l'ambrosia Que tresmuda l'òme en dieu.
Per la glòria dau terraire Vautres enfin que siatz consènts, Catalans de luenh, ò fraires, Comuniem toteis ensems !

### En grafia mistralenca

Prouvençau, veici la Coupo Que nous vèn di Catalan : A-de-rèng beguen en troupo Lou vin pur de noste plan
repic Coupo Santo E versanto Vuejo à plen bord, Vuejo abord Lis estrambord E l'enavans di fort !
D'un vièi pople fièr e libre Sian bessai la finicioun ; E, se toumbon li felibre, Toumbara nosto nacioun
Coupo Santo...
D'uno raço que regreio Sian bessai li proumié gréu ; Sian bessai de la patrío Li cepoun emai li priéu.
Coupo Santo...
Vuejo-nous li esperanço E li raive dou jouvènt, Dóu passat la remembranço, E la fe dins l'an que vèn,
Coupo Santo...
Vuejo-nous la couneissènço Dóu verai emai dóu Bèu, E lis àuti jouïssènço Que se trufon dóu toumbèu
Coupo Santo...
Vuejo-nous la Pouësìo Per canta tout ço que viéu, Car es elo l'ambrousìo, Que tremudo l'ome en diéu
Coupo Santo...
Pèr la glori dóu terraire Vautre enfin que sias counsènt. Catalan, de liuen, o fraire, Coumunien toutis ensèn !
Coupo Santo...

## Referències

* ↑ «Copa Santa | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Cançó en format MIDI, lletres i traducció al francès, i partitura.
* Copa Santa (Wikisource).
# Odocoileus

Odocoileus és un gènere de cérvols de mida mitjana que conté dues espècies:
* El cérvol mul (Odocoileus hemionus) és nadiu de la meitat occidental de Nord-amèrica
* El cérvol de Virgínia (Odocoileus virginianus) es troba a gran part dels Estats Units continentals, el sud del Canadà, Mèxic, Centreamèrica i les parts septentrionals de Sud-amèrica, tan al sud com el Perú.
El cérvol dels pantans (Blastocerus dichotomus) també havia estat inclòs en aquest gènere.

## Referències

* ↑ Rodríguez de la Fuente, F.. Enciclopedia Salvat de la Fauna. 8. Pamplona: Salvat, 1970, p. 166.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Gai Acili Glabrió

Gai Acili Glabrió (en llatí Caius Acilius Glabrió) va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Va ser qüestor l'any 203 aC i tribú de la plebs el 197 aC, any en què va fer aprovar una rogatio (Acilia de coloniis deducendis) per establir cinc colònies a la costa occidental d'Itàlia per reparar les devastacions causades probablement per la guerra amb Hanníbal. El 155 aC apareix com a intèrpret d'una ambaixada enviada a Roma per Atenes formada per tres filòsofs, Carnèades, Diògenes de Babilònia, i Critolau. Glabrió ja era vell aquell any, i Plutarc l'anomena "un distingit senador".
Va escriure una història de Roma en grec, des dels inicis de la ciutat fins al seu temps. Aquesta obra és citada per Dionís d'Halicarnàs, per Ciceró, per Plutarc i per l'autor d'Origo gentis Romanae. L'obra va ser traduïda al llatí per un Claudi, potser Quint Claudi Quadrigari, i aquesta versió llatina és citada per Titus Livi amb el títol d'Annales Aciliani i també Libri Aciliani. Un passatge d'Apià que apareix a Syriac. 10, podria ser una adaptació d'un fragment de Glabrió.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 270.
# Bandera de Pennsilvània

La bandera de Pennsilvània es compon d'un camp blau sobre el qual està brodat l'escut d'armes. Originalment autoritzat per l'Estat el 1799, el disseny actual va ser promulgat per llei el 1907. L'estiu de 2007 es va introduir un projecte de llei per modificar la bandera estatal, afegint el nom de l'estat. El projecte de llei no ha estat adoptat per la legislatura.

## Classificació de la NAVA

El 2001, l'Associació Vexil·lològica Nord-americana (NAVA) va realitzar una enquesta entre els seus membres quant a la qualitat del disseny de les 72 banderes dels estats dels EUA i les províncies i territoris del Canadà, la classificació va donar per resultat que la bandera de Pennsilvània restava en el lloc 57 d'entre les altres 72 participants.

## Descripció de l'escut d'armes

L'escut d'armes de l'estat està envoltat per cavalls militars a banda i banda, i una àguila calba que representa la submissió als EUA, que representa la nova nació, per sobre. L'escut d'armes estatal inclou un vaixell amb les veles desplegades, una arada i tres garbes de blat que indiquen la importància del comerç, el treball, la perseverança i l'agricultura per l'estat. Envoltant l'escut d'armes hi ha una tija de blat de moro indi a l'esquerra i una branca d'olivera a la dreta, que representen el reconeixement per part de l'estat del seu passat i la seva esperança en el futur. El pergamí sota l'escut d'armes porta escrit: "Virtue, Libery and Independence" ("Virtut, Llibertat i Independència"), que és el lema de l'estat.

## Modificacions de 2007

L'estiu de 2007, la Cambra de Representants de Pennsilvània va votar a favor de canviar la bandera afegint "Pennsylvania" a la part inferior en lletres daurades. La legislació va ser proposada pel representant de l'Estat Tim Solobay. El Senat encara no ha pres mesures en relació amb el projecte de llei.

## Bandera del Governador

La bandera del Governador de Pennsylvania conté l'escut nacional en un camp blanc. Per sobre de l'escut d'armes, la bandera mostra una cinta vermella on es pot llegir: "The Governor" (El Governador), escrit en lletres d'or de pal sec. Sota l'escut d'armes, la bandera mostra una altra cinta vermella l'escrit següent: "Commonwealth of Pennsylvania" en lletres d'or.

## Referències

* ↑ «Status of the Pennsylvania Flag», 12-09-2007. Arxivat de l'original el 2007-10-12. [Consulta: 26 octubre 2007].
* ↑ «World Flags 101 - Pennsylvania Flags». Arxivat de l'original el 2020-02-21. [Consulta: 27 gener 2009].
* ↑ «PENNSYLVANIA: PAST AND PRESENT - Symbols». Pennsylvania Historical and Museum Commission. Arxivat de l'original el 2009-01-22. [Consulta: 26 octubre 2007].
* ↑ «House passes Solobay bill adding 'Pennsylvania' to state flag». Office of State Rep. Tim Solobay [Consulta: 26 octubre 2007]. Arxivat 2007-08-10 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-08-10. [Consulta: 21 desembre 2022].
# Magnosaure

El magnosaure (Magnosaurus) és un gènere de dinosaure teròpode tetanur basal que va viure al Juràssic mitjà en el que avui en dia és Anglaterra. Està basat en restes fragmentàries i sovint s'ha barrejat amb el megalosaure.
# Tom Devriendt

Tom Devriendt (Veurne, Flandes Occidental, 29 d'octubre de 1991) és un ciclista belga, professional des del 2014 fins al 2024.

## Palmarès

* 2011
** 1r al Dwars door de Antwerpse Kempen
* 2013
** 1r al Gran Premi de la vila de Geluwe
* 2014
** 1r l'Internatie Reningelst
** Vencedor d'una etapa al North Star Grand Prix
* 2017
** 1r al Circuit de Houtland
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria

## Referències

* ↑ «Ciclobreves internacionales noviembre 2024» (en castellà). ciclo21, 29-11-2024. [Consulta: 30 novembre 2024].
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Tom Devriendt a ProCyclingStats
# Pàtria de Constantinoble

El Pàtria de Constantinoble, també conegut pel nom llatí Scriptores originum Constantinopolitarum ('escriptors dels orígens de Constantinoble') és una recull bizantí d'estudis sobre la història i monuments de la capital imperial bizantina de Constantinoble (ara Istanbul, Turquia). El pàtria és un gènere literari de l'Antiguitat tardana que tracta sobre història local, topografia i llegendes. Tot i que en el passat es va atribuir a l'escriptor del segle xiv Jordi Codí, el recull és datat de segles abans, potser del c. 995, durant el regnat de l'emperador Basili II Bulgaròcton (r. 976–1025) i revisat i incrementat en el regnat d'Aleix I Comné (r. 1081–1118).
La col·lecció conté:
* La part del Pàtria pagana del segle vi escrita per Hesiqui de Milet sobre la història de Bizanci des de la fundació fins quan Constantí el Gran la va refundar com a Constantinoble.
* El Parastassis Síndomi Khroniké, que es concentra sobretot en les escultures antigues de la ciutat.
* Altre Pàtria datat del c. 995.
* Una història anònima sobre la construcció de Santa Sofia, escrita entre la fi del segle vi i la del segle x, però més probablement en algun moment del segle ix.
* Un estudi topogràfic dedicat a Aleix I.
Des d'un punt de vista arqueològic, el Pàtria és un document de valor inestimable de la història antiga de Bizanci i els monuments de Constantinoble. Tanmateix, els seus registres s'han d'examinar amb cura, perquè sovint barregen fets amb ficció i llegendes. Des d'un punt de vista polític, el Pàtria és interessant pel retrat dels emperadors, que són relativament absents en els registres de la ciutat imperial, i són confinats a un paper d'"indicadors cronològics".

## Referències

* ↑ Kazhdan, 1991, p. 1558.
* ↑ Cameron, 1984, p. 4.
* ↑ Kazhdan, 1991, p. 924.
# Surf d'arena

El surf d'arena o surf de sorra (de l'anglés sandboard) és un esport de taula que consisteix en el descens de dunes o turons de sorra, amb planxes especials semblants a les del surf de neu. Pertany a la categoria d'esports extrems per l'augment d'adrenalina que experimenten els qui el practiquen.
Té les mateixes línies d'acció que el surf de neu, és a dir, l'esportista pot definir l'estil que vol desenvolupar. Es practica principalment en dunes. Entengui's per duna turons de sorra des de la base fins al cim; encara que també es pot fer en turons coberts de sorra, fins i tot en aquells coberts per sorra i terra. Un dels principals atractius d'aquest esport és l'apreciació de la naturalesa i els paisatges que aquesta ofereix.
Els inicis del surf d'arena són diversos. Començant pel Brasil —més precisament a Florianópolis, a l'illa Santa Catarina— quan els surfistes que no podien practicar el seu esport en els dies sense onades; fins a Europa, quan l'esquí i surf de neu acaben les temporades d'hivern. Avui dia ha pres molts adeptes a tot el món.
Entre els llocs reputats per a la pràctica d'aquest esport, es troben:
* Duna Grande, Perú (duna més alta del món, 920 m desde la base)
* Swakopmund, Namibia
* Cerro Negro, Nicaragua (726 m des de la base)
* Cerro Dragón, Xile (duna urbana més alta del món, 220 m desde la base)
* Ciutat del Cap, Sud-áfrica
* Gran Desert de Victòria, Austràlia
* Valizas, Uruguai
* Florianópolis, Brasil
* San Luis Rio Colorado, Sonora i Mexicali, Mèxic
* Médanos de Coro, Veneçuela
* Cerro Huancar, Argentina

## Referències

* ↑ «surf d'arena». Neoloteca. TERMCAT. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ «Sandboarding Is The Perfect Summer Sport For Adventurers» (en anglès), 16-11-2022. Arxivat de l'original el 2024-06-20. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ Pinto, Luís M. «How to sandboard» (en anglès americà). Surfer Today. Arxivat de l'original el 2024-05-26. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ «What is the history of Sandboarding?» (en anglès). sandobard.com. Arxivat de l'original el 2024-07-14. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ «Sandboard: histórico, contexto e iniciação» (en portuguès). EF Deportes. Arxivat de l'original el 2024-09-10. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ Soley, Jack. The World's Greatest Sandboarding Destinations (en anglès). Jack Soley, 2022. ISBN 979-8-3604-7379-4.