# Plany a les Víctimes d'Hiroshima

Plany a les Víctimes d'Hiroshima és una composició musical per a 52 instruments de corda, composta per Krzysztof Penderecki l'any 1960. Està dedicada als residents de la ciutat d'Hiroshima que van resultar ferits o morts durant el primer atac amb armes nuclears de la història. La composició va obtenir el tercer premi de la Competició de Composició Grzegorz Fitelberg a Katowice l'any 1960 i va guanyar el premi Tribune Internationale des Compositeurs UNESCO l'any 1961.

## Descripció

La duració de la composició és de 8 minuts i 37 segons sobre el paper. Originalment titulada 8'37", utilitza recursos del sonorisme, propi de l'època, que tendeix a focalitzar en característiques tímbriques, textures, articulacions, dinàmiques i sensació de moviment per aconseguir alliberar la forma, tot presentant un contrapunt rigorós que s'expressa de manera no convencional a la partitura. Amb això, la intenció de Penderecki era la de "desenvolupar un nou llenguatge musical". El mateix Penderecki va dir més endavant que "la obra existia només en la meva imaginació, d'una manera més o menys abstracta". Quan finalment va escoltar-ne la interpretació en directe, "em va colpejar la càrrega emocional de l'obra ... vaig buscar-hi associacions i finalment vaig decidir dedicar-la a les víctimes d'Hiroshima". La peça arriba a utilitzar fins a 52 instruments de corda, la sonoritat dels quals es fon gràcies a la manipulació sonorista i el tractament contrapuntístic. D'acord amb les paraules del crític Paul Griffiths, l'obra provoca "la intranquilitat de l'oient amb l'elecció de referir-se a un esdeveniment tan terrible a partir dels crits de les cordes de l'orquestra". La construcció vertical de l'obra és variada, ja que presenta 24 violins dividits en quatre seccions, 10 violes dividides en dues seccions, 10 violoncels dividits en dues seccions i 8 contrabaixos també dividits en dos grups. Els clústers aguantats de l'obra - que inclouen vibratos, slaps, tocar sobre el cordal i darrere el pont - s'expressen a la partitura com a conjunts de línies negres. En certs passatges, Penderecki adopta la tècnica aleatòria, oferint als intèrprets la capacitat d'escollir la tècnica d'execució o bé certs graus de vibrato. Però la obra conté indicacions temporals estrictes, anotades en segons, i també clústers indicats amb notes específiques. A això s'hi suma una hipertonalitat definida per la utilització de quarts de to, alçades que conformen clústers i la creació de masses sonores.

## Ús a altres obres

En cinema, s'han utilitzat fragments de l'obra a Children of Men, d'Alfonso Cuarón (2006), The People Under the Stairs de Wes Craven (1991) i a la sèrie de televisió Twin Peaks de David Lynch (2017). En música, es van samplejar fragments de l'obra a una de les versions de You Love Us de Manic Street Preachers (1991) i també a Bird Games de SebastiAn (2010)

## Referències

* ↑ Plantilla:Cite av media notes
* ↑ Plantilla:Cite av media notes
* ↑ «A Composer Praises God as One Who Lives in Darkness». The New York Times. NYTimes Co., 27-02-1977 [Consulta: 18 març 2017].
* ↑ «Oficjalna strona Krzysztofa Pendereckiego [en]» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-03-06. [Consulta: 19 juny 2018].
* ↑ «"Ofiarom Hiroszimy: Tren: Na 52 Instrumenty Smyczkowe = To The Victims of Hiroshima: Threnody: For 52 Stringed Instruments"» (Sheet Music). Warszawa: Polskie Wydawn. Muzyczne, 1961.
* ↑ Palisca, Claude V.; Burkholder, J. Peter. Norton Anthology of Western Music. 3rd. Nova York: W.W. Norton, 1996, p. 637. ISBN 9780393969061. OCLC 439757621.
* ↑ Thomas, Adrian. Polish Music since Szymanowski. Cambridge University Press, 2008, p. 165. ISBN 978-1-139-44118-6.
* ↑ (tesi). Document No.8627596.
* ↑ Ashby, Arved. «Modernism goes to the movies». A: Arved Ashby. The Pleasure of Modernist Music: Listening, Meaning, Intention, Ideology. Boydell & Brewer, 2004, p. 351, 384. ISBN 978-1-58046-143-6. «[Penderecki's words are] Cited by Miekzyslaw Tomaszewski in his liner notes for Penderecki: Orchestral Works, Vol. 1 (Naxos 8.554491, 2000).»
* ↑ Griffiths, Paul «Review of Threnody to the Victims of Hiroshima, Penderecki, K.». The Musical Times, 117, 1605, 1976, pàg. 915. DOI: 10.2307/958398. JSTOR: 958398.
* ↑ Kozak, Mariusz «Experiencing Structure in Penderecki’s Threnody: Analysis, Ear-Training, and Musical Understanding». Music Theory Spectrum, 38, 2, 01-02-2017, pàg. 200–217. DOI: 10.1093/mts/mtw015. ISSN: 0195-6167.
* ↑ Pappademas, Alex. «Radiohead's Runaway Guitarist», 09-03-2012. [Consulta: 16 juliol 2014].
* ↑ Doherty, Mike. «Album Reviews: Jonny Greenwood and David Byrne meet their heroes», 13-03-2012. [Consulta: 16 juliol 2014].
* ↑ «Classical Music in Movies : P - Classical Soundtrack and Classical Background Music.». Arxivat de l'original el 18 de febrer 2017. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ Muir, John Kenneth. Wes Craven: The Art of Horror (en anglès). Jefferson: McFarland, 1998, p. 161. ISBN 9780786419234. OCLC 66655309.
* ↑ «‘Twin Peaks' Season 3, Episode 8: White Light White Heat». The New York Times. NYTimes Co., 26-06-2017 [Consulta: 29 juny 2017].
* ↑ «Last Night's Terrifying 'Twin Peaks' Will Be Remembered as One of the Best Episodes of Television Ever» (en anglès), 26-06-2017. [Consulta: 29 juny 2017].
* ↑ Power, Martin. Nailed to History: The Story of the Manic Street Preachers. Londres: Omnibus, 2012. ISBN 9781780381480.
* ↑ «SebastiAn (Producer)'s 'Bird Games (Interlude)' - Discover the Sample Source». [Consulta: 5 maig 2017].