OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Atalanta (Händel)

Atalanta (títol original en italià, en català Atalanta), Händel-Werke-Verzeichnis 35, és una obra dramaticomusical en tres actes composta per Georg Friedrich Händel sobre un llibret en italià . Es va estrenar el 12 de maig de 1736 al Theatre Royal, Covent Garden de City and Liberty of Westminster.

## Vegeu també

* Llista d'òperes de Georg Friedrich Händel

## Referències

* ↑ Blakeman, Edward. The Faber Pocket Guide to Handel (en anglès). Faber & Faber, 2011-02-03, p. 165. ISBN 978-0-571-26880-1.
Òperes de Georg Friedrich Händel :
Almira (1705)
Florindo (1708)
Rodrigo (1707)
Agrippina (1709)
Rinaldo (1711)
Il pastor fido (1712)
Silla (1713)
Teseo (1713)
Amadigi di Gaula (1715)
Acis and Galatea (1718)
Radamisto (1720)
Muzio Scevola (1721)
Floridante (1721)
Ottone (1723)
Flavio (1723)
Giulio Cesare (1724)
Tamerlano (1724)
Rodelinda (1725)
Scipione (1726)
Alessandro (1726)
Admeto (1727)
Riccardo Primo (1727)
Siroe (1728)
Tolomeo (1728)
Lotario (1729)
Partenope (1730)
Poro (1731)
Ezio (1732)
Sosarme (1732)
Orlando (1733)
Arianna in Creta (1734)
Oreste (1734)
Ariodante (1735)
Alcina (1735)
Atalanta (1736)
Arminio (1737)
Giustino (1737)
Berenice (1737)
Alessandro Severo (1738)
Faramondo (1738)
Serse (1738)
Giove in Argo (1739)
Imeneo (1740)
Deidamia (1741)
Semele (1744)
Alceste (1750) :
Oratoris de Georg Friedrich Händel :
Il trionfo del Tempo e del Disinganno (1707)
La resurrezione (1708)
Brockes Passion (1715)
Esther (1732)
Deborah (1733)
Athalia (1733)
Alexander's Feast (1736)
Il trionfo del Tempo e della Verità (1737)
Saul (1738)
Israel in Egypt (1738)
L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato (1740)
El Messies (1741)
Samson (1741)
Semele (1743)
Joseph and his Brethren (1743)
Hercules (1744)
Belshazzar (1744)
Occasional Oratorio (1746)
Judas Maccabaeus (1746)
Joshua (1747)
Alexander Balus (1747)
Susanna (1748)
Solomon (1748)
Theodora (1749)
The Choice of Hercules (1750)
Jephtha (1751)
The Triumph of Time and Truth (1757) :
Cantates de Georg Friedrich Händel :
Ero e Leandro (1707)
Clori, Tirsi e Fileno (1707)
Aci, Galatea e Polifemo (1708)
Dalla guerra amorosa (1709)
Apollo e Dafne (1710)
Ode for the Birthday of Queen Anne (1713)
Ode for St. Cecilia's Day (1739) :
# Robert Faurisson

Robert Faurisson (25 de gener de 1929 – 21 d'octubre 2018) fou un acadèmic francobritànic, conegut per ser un destacat defensor de la negació de l'Holocaust. Faurisson va generar molta controvèrsia amb un nombre d'articles publicats en la Journal of Historical Review i a altres revistes, diaris i magazins francesos, especialment en cartes enviades a Le Monde, on va contradir la història de l'Holocaust per negar l'existència de cambres de gas als camps d'extermini Nazi, l'assassinat sistemàtic de jueus durant la Segona Guerra Mundial i l'autenticitat del Diari d'Anna Frank. Després de l'aprovació de la Llei Gayssot de 1990 contra la negació de l'Holocaust, Faurisson va ser perseguit i multat, i el 1991 va ser expulsat del seu càrrec com acadèmic.
El 2012, l'historiador especialitzat a estudiar el fenomen de la negació de l'Holocaust Valérie Igounet va publicar el llibre biogràfic Robert Faurisson: portrait d'un négationniste. Robert Faurisson va desautoritzar l'obra, però va declinar dur a terme qualsevol acció legal contra Igounet.

## Publicacions

* A-t-on LU Rimbaud?, Bizarre, no. 21–22, 1961. 2nd edition under the title A-t-on lu Rimbaud? Suivi de l'Affaire Rimbaud, Paris: J.J. Pauvert, 1971. 3rd edition published by La Vieille Taupe, 1991.
* A-t-on bien lu Lautréamont?, Paris: Gallimard, 1972.
* La clé des Chimères et autres chimères de Nerval, Paris: J.J. Pauvert, c.1977.
* Mémoire en défense: contre ceux qui m’accusent de falsifier l’histoire, Paris: La Vieille Taupe, 1980.
* (edited by Serge Thion) Vérité historique ou vérité politique: le dossier de l’affaire Faurisson la question des chambres à gaz, Paris: La Vieille Taupe, 1980.
* Réponse à Pierre Vidal-Naquet, Paris: La Vieille Taupe, 1982.
* "Chronique sèche de l'Épuration – Exécutions sommaires dans quelques communes de Charente limousine", Revue d'Histoire révisionniste, no. 4, February–April 1991.
* Réponse à Jean-Claude Pressac, published by AAARGH, 1993
* Écrits révisionnistes (1974–1998), 4 volumes, privately printed, 1999.
* (With Siegfried Verbeke) Het «Dagboek» van Anne Frank: een kritische benadering

## Referències

* ↑ Charny, Israel W. Encyclopedia of Genocide. Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 1999, p. 182. ISBN 9780874369281.
* ↑ Levy, Richard S. Antisemitism: a historical encyclopedia of prejudice and persecution. Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 2005, p. 225. ISBN 9781851094448.
* ↑ Igounet, Valérie. Éditions Denoël. Robert Faurisson. Portrait d'un négationniste (en francès), 2012, p. 464. ISBN 978-2207259986.
* ↑ Courouble-Share, Stéphanie. «Négationnistes : quand tombent les masques (1/2)» (en francès). Conspiracy Watch, 26-02-2013. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ Courouble-Share, Stéphanie. «Négationnistes : quand tombent les masques (2/2)» (en francès). Conspiracy Watch, 05-03-2013. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ Roumestand, Alain. «Valérie Igounet, l'extrême droite en ligne de mire» (en francès). The Dissident, 01-05-2015. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2017. [Consulta: 10 febrer 2020].
# Ratpenat murícola

El ratpenat murícola (Myotis muricola) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a l'Afganistan, Bhutan, Brunei, Cambodja, la Xina, l'Índia, Indonèsia, Laos, Malàisia, Myanmar, el Nepal, el Pakistan, les Filipines, Singapur, Taiwan, Tailàndia i el Vietnam. Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris i secundaris, tant montans com de plana, així com matollars i zones de creixement secundari. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Bates, P.; Csorba, G.; Bumringsri, S.; Kingston, T.; Francis, C.; Rosell-Ambal, G.; Tabaranza, B.; Heaney, L.; Molur, S.; Srinivasulu, C. Myotis muricola. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 octubre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat groc de Heath

El ratpenat groc de Heath (Scotophilus heathii) és una espècie de ratpenat que viu a l'Afganistan, el Pakistan, l'Índia, el Nepal, la Xina, Sri Lanka, Bangladesh, Myanmar, Tailàndia, Laos, Cambodja, el Vietnam, Indonèsia i les illes Filipines.

## Subespècies

* S. heathii heathii (Horsfield, 1831)
* S. heathii insularis (Allen, 1906)
* S. heathii watkinsi (Sanborn, 1952)

## Principals amenaces

En general, no sembla que hi hagi grans amenaces per a aquesta espècie tan estesa geogràficament. Només, i a nivell local, es podria veure amenaçada en certa manera a causa de pertorbacions en els seus llocs de descans.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Das, P. K., 2003. Studies on some Indian Chiroptera from West Bengal. Records of the zoological Survey of India, Occasional Paper 217: 1-164.
* ↑ Vanitharani, J., 2006. Noteworthy representatives of bat species in Agasthyamalai Biosphere Reserve, Tamil Nadu. Journal of Theoretical and Experimental Biology 2(2): 47-59.
* ↑ Smith, A. i Xie, Y., 2008. The Mammals of China. Princeton University Press, Princeton, Nova Jersey.
* ↑ Srinivasulu, C. i Srinivasulu, B., 2005. A review of chiropteran diversity of Bangladesh. Bat Net: Newsletter of Chiroptera Conservation and Information Network of South Asia 2: 5-11.
* 1 2 UICN (anglès)
* ↑ Bates, P. J. J. i Harrison, D. L., 1997. Bats of the Indian Subcontinent. Harrison Zoological Museum, Sevenoaks, Anglaterra.
* ↑ Molur, S., Marimuthu, G., Srinivasulu, C., Mistry, S. Hutson, A. M., Bates, P. J. J., Walker, S., Padmapriya, K. i Binupriya, A. R., 2002. Status of South Asian Chiroptera: Conservation Assessment and Management Plan (C.A.M.P.) Workshop Report. Zoo Outreach Organization/CBSG-South Asia, Coimbatore, l'Índia.
* ↑ Srinivasulu, C., Srinivasulu, B. i Sinha, Y. P. Bats (Mammalia: Chiroptera) of South Asia: Biogeography, diversity, taxonomy and distribution. Journal of Threatened Taxa.

## Bibliografia

* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.

## Enllaços externs

* Distribució mundial d'aquesta espècie (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Canadian Premier League

La Canadian Premier League (CPL), en francès: Première Ligue Canadienne, és la màxima competició de futbol del Canadà.
Començà a disputar-se l'abril de 2019. Està formada per set equips. Es disputen dos tornejos, a primavera i tardor, i un campionat final entre els guanyadors dels dos tornejos. És reconeguda per la Associació Canadenca de Futbol. Té la seu a Toronto, Ontario.

## Equips participants

Set equips formen part de la temporada inaugural de la CPL. La següent temporada se li afegí l'Atlético Ottawa.
| Equip | Seu | Estadi | Capacitat | Fundació |
| Atlético Ottawa | Ottawa, Ontario | TD Place Stadium | 24.000 | 2020 |
| Cavalry FC | Foothills County, Alberta | Spruce Meadows | 6.000 | 2018 |
| Forge FC | Hamilton, Ontario | Tim Hortons Field | 10.016 | 2017 |
| HFX Wanderers FC | Halifax, Nova Scotia | Wanderers Grounds | 6.200 | 2018 |
| Pacific FC | Langford, British Columbia | Westhills Stadium | 6.500 | 2018 |
| Valour FC | Winnipeg, Manitoba | Investors Group Field | 33.234 | 2017 |
| Vancouver FC | Langley, British Columbia | Willoughby Community Park Stadium | 6.560 | 2023 |
| York United FC | Toronto, Ontario | York Lions Stadium | 8.000 | 2018 |
Antics clubs :
| Equip | Seu | Estadi | Capacitat | Fundació | Darrera temporada |
| FC Edmonton | Edmonton, Alberta | Clarke Stadium | 5.100 | 2010 | 2022 |

## Historial

Font:
* 2019: Forge FC (1)
* 2020: Forge FC (2)
* 2021: Pacific FC (1)
* 2022: Forge FC (3)

## Notes

* ↑ York United FC fou conegut com a York9 FC fins 2019.
* ↑ El FC Edmonton es va fundar el 2010. Ingressà a la Canadian Premier League el 2019. Abans va competir a la NASL entre 2011 i 2017, i havien participat al Canadian Championship des del 2011.

## Referències

* ↑ Notenboom, Rob. «Clanachan: CanPL is "zeroed in" on seven teams for 2019», 16-10-2018. Arxivat de l'original el 17 d’octubre 2018. [Consulta: 16 octubre 2018].
* ↑ Sandor, Steven «Promotion-relegation. Independent-club system. The future of CanPL, as seen by its new commissioner». The 11, 10-01-2018 [Consulta: 26 juny 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-01-11. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ Milton, Steve «Canadian Premier League working quietly out of Toronto office». The Hamilton Spectator, 11-09-2017 [Consulta: 14 d’abril 2019]. Arxivat 14 April 2019$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-14. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ «CPL to launch with 7 franchises, in search of 8th for 2019». Canadian Press. [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «Al Classico Prospects Game», 07-09-2018. Arxivat de l'original el 8 de febrer 2019. [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ Davis, Matt «Canadian Premier League: How do you start a brand new professional league?». BBC Sport, 01-02-2019 [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ «Co-Founder Bob Young & Forge FC to Celebrate Inaugural CPL Match With Soccer Unites Hamilton». Arxivat de l'original el 2019-04-14. [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ «Canada - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Canadian Premier League - Lloc web oficial
# Tinamins

Els tinamins (Tinaminae) són una de les dues subfamílies en què habitualment hom classifiquin els tinamús. De vegades conegudes com a tinamús de bosc, habiten normalment a la selva humida i altres medis forestals, més que no pas a planures àrides o praderies que són l'hàbitat de l'altra subfamília, els noturins (Nothurinae).

## Llista de gèneres

Conté tres gèneres amb 29 espècies vives, segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.8, 2011):
* Gènere Tinamus, amb 5 espècies.
* Gènere Nothocercus, amb tres espècies.
* Gènere Crypturellus, amb 21 espècies.

## Referències

* 1 2 Els noturins a Tree of Live 09-06-2011
* ↑ Michael Hutchins; Jerome A. Jackson; Walter J. Bock i col. Grzimek's Animal Life Encyclopedia. 8 Birds I Tinamous and Ratites to Hoatzins. (2 ed.). Farmington Hills, MI: Gale Group. pp. 57–67. ISBN 0 7876 5784 0.
# Trichaea

Trichaea és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Gottlieb August Wilhelm Herrich-Schäffer el 1866.

## Taxonomia

* Trichaea binigrata (Dognin, 1912)
* Trichaea caerulealis (Schaus, 1912)
* Trichaea eusebia (Druce, 1902)
* Trichaea flammeolalis (Möschler, 1890)
* Trichaea fortunata (Dognin, 1905)
* Trichaea hades Druce, 1889
* Trichaea nigrans (Druce, 1902)
* Trichaea pilicornis Herrich-Schäffer, 1866
* Trichaea pudens (Druce, 1902)
* Trichaea pulchralis (Schaus, 1912)

## Espècies antigues

* Trichaea glaucopidalis (Oberthür, 1881)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Trichaea Herrich-Schäffer, 1866» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Club Deportivo Tuilla

El CD Tuilla és un club de futbol asturià, del poble de Tiuya (Llangréu). Va ser fundat el 1952 i juga en la Tercera divisió espanyola. El seu estadi és El Candín amb una capacitat de 2.800 espectadors.

## Uniforme

* Uniforme títular: Samarreta blanc-i-blava arlequinada, pantalons blancs, mitges blaves.
* Uniforme alternatiu: Samarreta arlequinada roig-i-blanca, pantalons vermells, mitges vermelles.

## Estadi

Estadi El Candín. Herba artificial des de 2007.

## Història

Al principi en la seva fundació es va crear una junta pro-camp durant cinc anys, que va impulsar i va fer grans millores en el terreny de joc amb la col·laboració de l'Empresa Duro Felguera. L'11 de juliol s'inscriu en Segona Regional, sent president Arsenio Antuña, acompanyant-li com directius la major part de la junta pro-camp.
La campanya més sonada va ser la de 1954/55, en la qual va quedar campió de segona Regional, marcant en 22 partits 123 gols. Era president del Club Justo Fernández Antuña. En aquest segle xxi s'ha proclamat campió de la Copa Reial Federació Espanyola de Futbol a nivell autonòmic en l'edició 2007/08, arribant a semifinals a nivell estatal.
# Ucàs

Un ucàs (rus: указ, ukaz, de vegades transliterat com a ukàs o ucaz) en la Rússia imperial era una proclamació del tsar, del govern o d'un líder religiós (patriarca) que tenia força de llei. En dret romà es pot traduir ukaz per "edicte" o "decret".

## Història

Abans de la Revolució Russa de 1917, el terme s'aplicava a Rússia a un edicte o ordenança, legislativa o administrativa que tenia força de llei. L'ucàs procedia de l'emperador o del Senat, que tenia el poder d'emetre ordenances per tal de dur a terme els decrets existents. Tots aquests decrets van ser promulgats pel Senat. S'assenyalava una diferència entre l'ucàs signat per la mà de l'emperador i el seu ucàs verbal, o ordre, fet en un informe presentat a ell.

### La Federació de Rússia

El Decret del President de Rússia és una ordenança. Els decrets tenen sovint un caràcter normatiu, la disposició - els actes de l'acció individual. De conformitat amb l'article 90 de la Constitució de la Federació de Rússia el President de Rússia emet decrets i ordres que són vinculants en tota la Federació Russa i no ha de contradir la Constitució de Rússia i les seves lleis federals.

## Referències

* ↑ Segons l'IEC, ucàs és la transcripció normativa. Vegeu aquest enllaç

## Vegeu també

* Ucàs d'Ems

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
Viccionari
# Seila

Seila és un llogaret a l'est de la Governació d'el Faium, a la línia fèrria entre el Faium i Al-Wasta a la vall del Nil. A la seva rodalia hi ha una piràmide esglaonada, de datació incerta que correspondria a la dinastia III.
S'atribueix al faraó Snefru haver construït per ordre cronològic una piràmide a Seila, prop de Faium, amb 5 esglaons i 35 metres de costat; seguidament la finalització de la piràmide de Meidum, iniciada pel seu antecessor Huni. Però és possible que la de Seila fos obra de Huni i la segona compartida.
La piràmide de Seila és la més al nord de totes les esglaonades. A començaments del segle XX fou excavada per Borchardt però no es va saber qui la va construir. La universitat de Brigham Young de Utah treballant amb un arqueòleg egipci anomenat Swelim, va excavar a la zona els anys vuitanta i va trobar una estela de pedra plana i una taula d'ofrenes que Swelim va considerar que determinaven que el constructor fou Snefru.
De la piràmide queden avui unes restes de només set metres d'altura; està alineada a l'eix nord-sud girada 12 graus a l'oest. La piràmide tenia quatre esglaons construïts amb blocs de pedra units amb morter i arena.
# Estadi de Khartum

L'Estadi de Khartum és un estadi de futbol de la ciutat de Khartum, al Sudan.
Principalment és utilitzat per la pràctica del futbol, essent seu de la selecció nacional i del club Al Khartoum SC. Té una capacitat per a 23.000 espectadors.
Va ser inaugurat l'any 1957, essent anomenat Estadi Municipal, per a ser seu de la primera edició de la Copa d'Àfrica d'aquell mateix any. També va ser seu de la Copa d'Àfrica de Nacions 1970 i del Campionat Africà de Nacions de 2011.

## Referències

* ↑ «First-Ever Sudanese Women's Football League Kicks off».
* ↑ «Sudan - Al Khartoum Al Watani SC - Results, fixtures, squad, statistics, photos, videos and news - Soccerway». Uk.soccerway.com, 09-01-2013. [Consulta: 6 agost 2016].
* ↑ Profile's stadium - kooora.com
* ↑ «African Nations Cup 1957» (en anglès). The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 03-10-2013. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «African Nations Cup 1970» (en anglès). The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 03-10-2013. [Consulta: 27 febrer 2018].
# Viaducte de Bellesguard

El Viaducte de Bellesguard és una construcció situada al carrer del mateix nom de Barcelona, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Aquesta obra s'engloba dins de la reconstrucció de la Torre Bellesguard realitzada per Antoni Gaudí entre 1900 i 1909. El viaducte es va fer per conservar i completar els fragments de les dues torratxes de la muralla medieval. Es va desviar l'antic camí públic que anava del poble de Sant Gervasi de Cassoles al cementiri, avui situat damunt la Ronda de Dalt, i el nou tram passava lateralment sobre la riera de Betlem. La solució que va donar aquí recorda al viaducte construït al Parc Güell.

## Descripció

Consta en deu columnes en forma de pota d'elefant, inclinades cap enfora, que sustenten uns arcs rebaixats. Entre les columnes i el talús queda un passadís cobert amb volta. L'estructura està construïda amb maó recoberta amb pedra rústega.

## Referències

* 1 2 3 «Viaducte de Bellesguard». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Viaducte de Bellesguard». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Trolei e la Barta

Trolei e la Barta (en francès Trouley-Labarthe) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 94 | 100 | 94 | 80 | 65 | 74 | 86 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Christiane Autigeon | CPNT |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Çorovodë

Çorovodë és una unitat administrativa i vila d'Albània. Des de 2015 és la capital del municipi de Skrapar, i antigament va ser la capital del districte de Skrapar.
L'antic municipi tenia el 2011 una població de 4.051 habitants.
El topònim és d'origen eslau i significa "aigua negra". La localitat és famosa pels canons i coves que forma el riu Osum a les rodalies de la localitat.
Se situa sobre el riu Osum, 20 km al sud-est de Poliçan.

## Referències

* ↑ «Law nr. 115/2014». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ «2011 census results». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ Mapa de Çorovodë
# Vilma Espín Guillois

Vilma Espín Guillois (Santiago de Cuba, 7 d'abril de 1930 - l'Havana, 18 de juny de 2007) fou una enginyera química, membre històrica de la Revolució Cubana i esposa de Raúl Castro. El 1977-78 fou guardonada amb el Premi Lenin de la Pau entre els pobles.

## Biografia

Vilma Espín Guillois va néixer el 7 d'abril de 1930 a Santiago de Cuba, filla d'una família benestant cubana. En ingressar a la Universitat de Santiago va començar a militar a les associacions progressistes amb Frank País i el 1953 va ingressar en el moviment clandestí Moviment 26 de Juliol sorgit arran de l'assalt fallit de la caserna Moncada dirigit per Fidel Castro. Com a conseqüència d'aquella derrota, els germans Castro marxaren a l'exili a Mèxic. L'any següent, Espín viatjà a Ciutat de Mèxic a conèixer els germans Castro on començà una relació amb Raúl Castro. D'ençà del juliol de 1958 fou membre activa de la guerrilla, amb l'àlies de «Deborah» i, el 1959 després del triomf de la revolució, contragué matrimoni amb Raúl, amb qui va tenir quatre fills.
Pel desig exprés de Fidel Castro de mantenir els seus assumptes privats fora del domini públic, Espín va representar l'illa en diferents ocasions exercint de primera dama del país al costat del cap d'estat cubà. El 1960 cofundà i presidí la Federació de Dones Cubanes, fou membre del buró polític del 1980 fins al 1991 i del comitè central del Partit Comunista de Cuba des de la seva fundació el 1965, i una de les dones més influents de l'estat socialista. També va ser diputada a l'Assemblea Nacional del Poder Popular des de la primera legislatura i membre del consell d'estat des de la seva constitució.
El 18 de juny de 2007 Espín moria als 77 anys a causa d'un càncer. Les seves cendres foren dipositades en el mausoleu del Segon Front Oriental Frank País, a la Sierra Maestra, bressol de la revolució.

## Referències

* 1 2 «Muere la esposa de Raúl Castro» (en castellà). Cadena Ser, 19-06-2007. [Consulta: 19 abril 2021].
* ↑ Vicent, Mauricio «Vilma Espín, heroína de la revolución cubana» (en castellà). El País [Madrid], 19-06-2007. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 «Falleció la heroína de la clandestinidad y combatiente destacada del Ejército Rebelde Vilma Espín Guillois» (en castellà). Granma, 21-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-21. [Consulta: 27 setembre 2024].
* 1 2 Ríoseco, Pedro. «Vilma Espín Guillois, su ejemplo siempre estará vivo en el pueblo cubano» (en castellà). Granma, 05-04-2024.