OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre Gironella (Col·legi Santa Dorotea)

La Torre Gironella és un edifici situat al carrer de Sant Joan Bosco, 2-40, del barri de les Tres Torres de Barcelona. Està catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C). Actualment allotja el Col·legi Santa Dorotea Salesianes de Sarrià.

## Història

Antigament era coneguda com a Torre de Sant Sever. A la segona meitat del segle xviii, la família Gironella, importants comerciants de Barcelona, van comprar la finca. Envoltada en tot el perímetre per un mur, hi havia terres de conreu, oratori públic, quadres, sitges, almàsseres, cellers i un jardí molt cuidat. El 1850, Antoni de Gironella i Aiguals, polític liberal molt influent, va haver d'exiliar-se a París i va vendre-la a Josep Buïgas i Gauran, qui va començar a urbanitzar-la. Posteriorment, la va adquirir Miquel Clavé i Espanya, comerciant i financer, soci de Buïgas en la societat Dotres, Clavé i Fabra, que utilitzava la casa per a estiueig. En aquest període es van obrir els carrers de Maria Auxiliadora, Gironella, Alt de Gironella i Buïgas.
El 1886 la va adquirir la comunitat salesiana, gràcies a la intervenció de Dorotea de Chopitea, vídua de Josep Maria Serra i Muñoz, antic soci de Clavé. Hi instal·laren una escola amb el nom de Santa Dorotea, on honor a Chopitea, i es va convertir en la casa mare de les salesianes a Espanya.

## Descripció

L'edifici original és d'estil neoclàssic, del que es conserva la façana sud intacta. L'actual escola ha afegit un edifici, alineat amb el carrer, concebut per a l'ús docent i s'hi produeix una modulació dels elements plens i buits.

## Vegeu també

* Casa Miquel Clavé

## Referències

* 1 2 «Torre Gironella (Col·legi Santa Dorotea)». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 de Oleza i Roncal, 2023.

## Bibliografia

* de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 140. ISBN 978-84-09-55644-1.

## Enllaços externs

* «Torre Gironella (Col·legi Santa Dorotea)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Leiningen-Guntersblum

Leiningen-Guntersblum fou una línia comtal d'Alemanya sorgida el 1658 pel repartiment de la línia de Leiningen-Falkenburg. La línia Leiningen-Heidesheim es va extingir el 1766 i va passar a Leiningen-Guntersblum. El 1774 es va dividir en dos línies: la segona de Leiningen-Guntersblum, que el 1803 es va rebatejar Leiningen-Billigheim, i la segona de Leiningen-Heidesheim que va rebre una part de la línia vella. Guillem Carles va morir el 1809.
Leiningen-Billigheim fou el nom que va adoptar el comtat de Leiningen-Guntersblum (segona línia) el 1803. El seu únic comte fou Guillem Carles que va governar del 1803 al 1806 en què els seus estats foren mediatitzats.

## Comtes de Leiningen-Guntersblum

* Joan Louis 1658-1687
* Carles Lluís 1687-1709
* Emich Leopold 1687-1719
* Emich Lluís 1719-1766
* Frederic Teodor Lluís 1766-1774
* Guillem Carles 1774-1803 (de Leiningen-Billingheim des del 1803).
# The Lion King II: Simba's Pride

The Lion King II: Simba's Pride és una pel·lícula d'animació de 1998 dirigida per Darrell Rooney i escrita per Flip Kobler i Cindy Marcus. Es la seqüela del The Lion King (1994) i la segona entrega de la trilogia animada de The Lion King. La seva trama està influenciada per Romeu i Julieta, la famosa obra de teatre clàssic de William Shakespeare; segons el propi Rooney, el borrador final es va convertir en una variació de l'obra del propi Shakespeare.

## Referències

* ↑ «El Rey León 2: El tesoro de Simba» (en castellà). [Consulta: 26 juny 2024].
# Pierre Claude François Delorme

Pierre Claude François Delorme (París, 1783-1859) va ser un pintor neoclàssic francès, que es va dedicar especialment a la pintura d'història en les seves facetes de pintura religiosa i pintura mitològica. Va ser deixeble de Girodet, del que pren les convencions de l'estil Imperi. Va viure diversos anys a Itàlia. Va rebre nombrosos encàrrecs per als palaus de Versalles, de Fontainebleau, de Neuilly, de Compiègne, i per a diverses esglésies de París (les capelles de la Verge a Saint-Gervais-Saint-Protais i de Sant Pere a Sant-Eustache, i la Translation de la Ste Maison par les anges de la cúpula de Notre-Dame-de-Lorette). Altres obres seves són:
* Héro et Léandre, 1814
* Jesus ressuscitant la fille de Jaïre, 1817
* Jésus dans les limbes, 1819
* Céphale enlevé par Aurore, 1822
* Sapho et Phaon, 1833
* Ève cueillant le fruit défendu, 1834
* Madeleine au tombeau du Christ, 1835
* Repos en Égypte, 1850
# Jean-Baptiste Pater

Jean-Baptiste Pater (Valenciennes, 29 de desembre de 1695-París, 25 de juliol de 1736) va ser un pintor francès d'estil rococó.
Pater era el fill de l'escultor Antoine Pater, qui va ser el seu mestre fins que va esdevenir estudiant d'Antoine Watteau. Va ser acceptat per la Reial Acadèmia de Pintura i Escultura Francesa el 1728. El seu client més destacat va ser Frederic el Gran, qui va posar per a dos retrats en l'estil de «turqueria»:Le Sultan au Harem i Le Sultan au Jardin.
La majoria de les obres de Pater estan a prop en estil i el tema de les festes galants de Watteau.
# Zavalni

Zavalni - Завальный (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia un habitant.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Folch de Tornell

Folch de Tornell (també escrit: Folc de Tornell) (? - ?) fou Mestre de l'Orde de l'Hospital a la Corona d'Aragó des del 1221 al 1227.

## Llinatge

Desconegut

## Biografia

Present durant el matrimoni entre Jaume I d'Aragó i Elionor de Castella.

## Vegeu també

* Orde de l'Hospital de Sant Joan de Jerusalem
Folch de Tornell :
| Càrrec de govern |||
| Precedit per: Garcia Artiga | Mestre de l'Orde de l'Hospital a la Corona d'Aragó (Llista de mestres de l'Orde de l'Hospital a la Corona d'Aragó) (1221–1227) | Succeït per: Bermon de Montearenyo |
# Tigre de Trinil

El tigre de Trinil (Panthera tigris trinilensis) és un fòssil de tigre datat amb una antiguitat d'1,2 milions d'anys. Fou trobat a Trinil, a l'illa de Java, Indonèsia. Actualment les restes fòssils es troben al Naturalis, a Leiden, als Països Baixos, formant part de la col·lecció d'Eugène Dubois. Tot i que aquests fòssils s'han trobat a l'illa de Java, no és probable que el tigre de Trinil sigui un avantpassat directe del tigre de Java. El tigre de Trinil s'extingí probablement fa uns 50.000 anys.

## Referències

* ↑ (anglès) Van den Hoek Ostende. 1999. Javan Tiger - Ruthlessly hunted down. 300 Pearls - Museum highlights of natural diversity Arxivat 2009-09-21 a Wayback Machine.. Downloaded on 11 August, 2006.
# Discografia

La discografia és l'estudi i catalogació d'enregistraments sonors publicats sovint per artistes concrets o dins de gèneres musicals específics. La informació exacta inclosa varia segons el tipus i l'abast de la discografia, per bé que sovint inclou detalls com els noms dels músics implicats, l'hora i el lloc de la gravació, el títol de la peça interpretada, dates de publicació i xifres de vendes.
Una discografia també pot fer referència al catàleg d'enregistraments d'un artista, grup musical o orquestra. Això és diferent d'una «sessionografia», que és el catàleg de sessions d'enregistrament, més que un catàleg dels registres, en qualsevol mitjà, que es fan a partir d'aquests enregistraments. Ambdós termes es confonen de vegades, sobretot en el jazz, ja que les dates específiques de publicació dels discos de jazz sovint són difícils d'esbrinar, i les dates de sessió s'empren com a mitjà per a organitzar el catàleg d'un artista.
Una altra definició, més recent, de discografia fa referència a una col·lecció d'enregistraments musicals d'un intèrpret o compositor, considerada com l'obra completa. Per exemple, tots els àlbums musicals d'un intèrpret es podrien considerar, en conjunt, la seva discografia. Una recopilació de rotlles de pianola d'un intèrpret s'anomena «rollografia».
El terme «discografia» va ser popularitzat a la dècada de 1930 pels col·leccionistes de discos fonogràfics que estudiaven i escrivien sobre els discos de música. Els aficionats al jazz van investigar i van publicar discografies sobre quan es van fer els discos de jazz i quins músics hi van participar, ja que les companyies discogràfiques no incloïen habitualment aquesta informació en o amb els discos en aquella època. Les dues primeres discografies de jazz van ser Rhythm on Record de Hilton Schleman i Hot Discography de Charles Delaunay.

## Referències

* 1 2 Shuker, Roy. Popular Music: The Key Concepts (en anglès). Psychology Press, 2005. ISBN 978-0-415-34769-3.
* ↑ The new Grove dictionary of music and musicians. 2. ed., repr. with minor corr. London: Macmillan, 2002. ISBN 978-1-56159-239-5.
* ↑ Continuum Encyclopedia of Popular Music of the World: Performance and production. Volume II (en anglès). A&C Black, 2003-01-30. ISBN 978-0-8264-6321-0.
# Carl Nieroth

El Graf Carl Nieroth fou un militar suecofinlandès que exercí el càrrec de Governador General de Finlàndia entre 1710 i 1712. Provinent d'una família livona noble, els seus pares foren el tinent coronel Otto Nieroth i la seva esposa Gertrud Baranoff. Nasqué el 1650 a Mikkeli (Finlàndia) i morí el 25 de gener de 1712 a la Parròquia de Pernå.

## Carrera militar

Carl Nieroth s'allistà com a corneta el 1671 i serví en la dècada de 1670 en les tropes sueques destacades a la Pomerània Sueca. Combaté en la Guerra d'Escània contra Brandenburg. El 1692 va ser nomenat tinent coronel de la cavalleria d'Escània i General Major el 1700.

### Gran Guerra del Nord

Arran de l'esclat de la Gran Guerra del Nord, el 1700, pogué demostrar les seves grans habilitats militars. Va participar en l'audaç desembarcament a Sjælland i les batalles de: Düna (1701), Klissov (1702) i Pułtusk (1703).
El 1704 Nieroth fou nomenat Tinent General de cavalleria. El 1705 exercí el comandament de les tropes sueques a Varsòvia i supervisà l'elecció del rei Estanislau Leszczyński. El 21 de juliol de 1705 al capdavant de la cavalleria d'Escània infligí derrotà decisivament a les tropes saxo-poloneses d'Otto Arnold Paykull a la Batalla de Rakowitz.
El 1705 Carl Nieroth retornà a Suècia després de ser condecorat. Un any més tard es convertí en comte i rebé el comandament del sud de Suècia.

#### Finlàndia

El 1710 Carles XII nomenà Nieroth Governador General a Finlàndia, amb amplis poders civils i militars. El 23 de setembre de 1710 desembarcà a Turku, immediatament es posà a treballar per millor les defenses finlandeses i creà una milícia popular.
Nieroth intentà reocupar Vyborg però el setge va fracassar a causa de la manca d'equip. Nieroth morí sobtadament el 25 de gener de 1712 a la Parròquia de Pernå.

## Enllaços externs

* Familjebok
# I Love You

I Love You (2007) és un curtmetratge documental fet a Moçambic i dirigit per Rogério Manjate. És una producció de Força Maior Production, creada amb suport financer de la UNESCO i Cooperação Belga, Moçambic. La pel·lícula, que tracta la qüestió del sexe segur, va ser produïda per la UNESCO.

## Argument

La pel·lícula explica la història de Mandala, un nen d'11 anys jugant a futbol al carrer que ha descobert que la seva atractiva veïna, Josephine, és una prostituta. La pel·lícula presenta un breu nu frontal de Josephine "tocant-se ella mateixa" per anar a la ciutat per complir amb els clients. Encara que molt jove, Mandala sap sobre la SIDA i lluita amb si mateix, ja que no sap com dir-li a Josephine que es protegeixi mitjançant l'ús de preservatius. Ell l'ajuda en el camí cap a la ciutat, posant pedres com ponts perquè ella pugui creuar tolls i ajudant-la amb les sabates. Ell troba una manera original i única per comunicar el seu missatge i l'amor innocent que sent per ella, deixant un condó en una de les seves sabates amb el missatge "I love you" escrit, mentre ella s'aparta al costat del carrer.
La pel·lícula no té diàleg, ja que estava destinat a ser mostrat a moltes parts del món, sense subtítols.

## Premis

La pel·lícula va guanyar el premi del Festival Internacional de Cinema de Durban de 2008 al Millor Curtmetratge. I Love You també va guanyar el premi al curtmetratge del festival Africa in Motion (AiM) del 23 d'octubre al 2 de novembre de 2008 a Edimburg, Escòcia, i al Festival de Cinema Africà de Còrdova (FCAT) a Tarifa en 2009.

## Referències

* 1 2 Laura Adibe. «Rogério Manjate’s short film ‘I Love You’ wins at Africa In Motion (AIM)». Jamati, 19-11-2008. [Consulta: 10 març 2012].
* 1 2 «Cinema moçambicano persiste diante das dificuldades (Mozambican cinema persists in the face of difficulties)» (en portuguese). rfi, 11 maig 2010 - Updated 19 maig 2010. [Consulta: 10 març 2012].
* ↑ «Rogerio Manjate». Center for Creative Arts, University of KwaZulu-Natal. [Consulta: 10 març 2012].
* ↑ «Cinema: Rogério Manjate wins Mozambican festival Africa in Motion short film with "I love you"» (en portuguese). Expresso, 28-10-2008. [Consulta: 10 març 2012].

## Enllaços externs

* Rogério Manjate. «I LOVE YOU - mozambican short film». YouTube. [Consulta: 10 març 2012].
# Vescomtat de Menerba

El Vescomtat de Menerba fou un vescomtat feudal d'Occitània a França, sorgit com a part del vescomtat de Narbona, del que era una dependència feudal. El seu centre fou el castell de Menèrba (Minerve en francès) a la confluència dels rius Cessa i Brian.

## Història

El 854 ja s'esmenta un vescomte dels comtes de Narbona al Menerbès, anomenat Berard. El 873 un comte anomenat Isembert (a Narbona governaven Francó I i Alaric), va delegar un missus de nom Salomó que va actuar en un judici (cal no confondre'l amb Salomó comte de Cerdanya). Vers el 990 el vescomtat va agafar forma com a delegació dels vescomtes de Narbona i poc després Guillem I, fill del vescomte Ramon, apareix actuant com a vescomte. Va iniciar una dinastia vescomtal pròpia i hereditària que va continuar el seu fill Ramon i després el fill d'aquest Bernat. Aquest es va casar amb Agnès i al morir cap al 1125 va deixar dos fills anomenats Pons i Guillem. El primer es creu que fou el vescomte titular però va viure molts anys a la cort castellana amb el rei Alfons VII de Castella i se'l va conèixer allí com a Rodrigo González de Lara, i més tard a la cort de Ferran II de Lleó (1140-1161) on va rebre la senyoria de Sandoval i fou a més governador de Lleó i alferes del rei; es va casar amb Estefania d'Urgell vídua de Fernando Garcíez, i no va deixar successió. Guillem, el seu germà, va rebre el 1125 la senyoria d'Olargues i des del 1135 almenys va regir el vescomtat que devia heretar a la mort del seu germà; es va casar amb Garsenda i va morir el 1166. Va deixar un fill anomenat Pons (I d'Olargues) que va governar la senyoria d'Olargues i potser el vescomtat. El seu fill Pons II d'Olargues el va seguir i després el fill d'aquest Guillem Bernat. A Menerba s'esmenten Guillem III i Guillem IV. El 1210 Simó de Montfort va assetjar el castell de Menerba, el va conquerir (22 de juliol), va cremar vius uns 150 albigesos, i poc després va confiscar el vescomtat. Guillem IV es va fer cavaller hospitalari el 1215 però no va tardar a revoltar-se aliat amb Ramon VIII de Tolosa, fins que va morir el 1219 i el vescomtat va passar als Trencavell vescomtes de Besiers i Carcassona. Guillem V, el seu fill, va participar en la rebel·lió dels Trencavell el 1240 i després va anar amb el rei francès Sant Lluís a Terra Santa.

## Llista de vescomtes de Menerba

* Guillem I 991-1045
* Ramon (fill) 1045-1098
* Bernat (fill) 1098-1125
* Pons I (fill) 1125-1161
* Guillem II (germà) 1161-1166
* Pons II d'Olargues (fill) 1166- ?
* Guillem III ?-?
* Guillem IV ?-1210
* Simó de Montfort 1210
# Diòcesi d'Àsia

La diòcesi d'Àsia (En llatí: Dioecesis Asiana, en grec hel·lenístic: Διοίκησις Ασίας/Ασιανής) va ser una diòcesi de l'Imperi Romà. Estava formada per les províncies de l'Àsia Menor occidental i les illes orientals de la mar Egea. La diòcesi es creà després de les Reformes de Dioclecià per Constantí I, l'any 330 i va ser dissolta durant les reformes de Justinià I l'any 535.
Va ser una de les diòcesis més riques i poblades i comprenia les províncies de l'Hel·lespont, Lídia, Frígia, Cària, Licaònia, Pisídia i Pamfília.

## Llista de coneguts Vicarii Asiae

* Flavius Ablabius (324-326)
* Tertullianus (ca. 330)
* Veronicianus (334-335)
* Scylacius (ca. 343)
* Anatolius (ca. 352)
* Araxius (353-354)
* Germanus (360)
* Italicianus (361)
* Caesarius (362-363)
* Clearchus (363-366)
* Auxonius (366-367)
* Musonius (367-368)

## Enllaços externs

* «Diòcesi d'Àsia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mino De Rossi

Mino De Rossi (Arquata Scrivia, 21 de maig de 1931 - Quinto al Mare, 7 de gener de 2022) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1952 i 1967.
Abans, com a ciclista amateur, va guanyar el campionat del món en persecució de 1951 i va prendre part en els Jocs Olímpics de Hèlsinki de 1952, en què va guanyar la medalla d'or en la prova de persecució per equips del programa de ciclisme. Formà equip amb Marino Morettini, Loris Campana i Guido Messina.

## Palmarès

* 1951
** Campió del món amateur en persecució
* 1952
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Hèlsinki en persecució per equips
** 1r a la Coppa Caldirola
* 1958
** 1r a Vauvert
* 1959
** 1r als Sis dies de Buenos Aires (amb Jorge Batiz)
* 1963
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Ferdinando Terruzzi)

## Referències

* ↑ «IL CICLISMO PIANGE LA SCOMPARSA DI MINO DE ROSSI». [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ «DE ROSSI Mino». [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Mino De Rossi». [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Mino DE ROSSI» (en italià). [Consulta: 7 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Mino de Rossi a sitiodeciclismo.net
# Pedro Hugo López

Pedro Hugo López (25 d'octubre de 1927 - 26 d'octubre de 1959) fou un futbolista xilè de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció de Xile, selecció amb la qual disputà dos partits l'any 1952. A més, fou membre de la selecció al Campionat Sud-americà de futbol de 1949. A nivell de club va defensar els colors de Colo-Colo, Universidad de Chile, Unión Española, Unión La Calera.

## Referències

* ↑ «Pedro Hugo López». National Football Teams. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «South American Championship 1949». RSSSF. [Consulta: 31 maig 2021].
# Winston Wiremu Reid

Winston Wiremu Reid (North Shore City, 3 de juliol del 1988), és un futbolista professional neozelandès d'ascendència danesa que actualment juga de defensa central o lateral dret al Midtjylland de la Superliga de Dinamarca. Reid, també juga per la selecció de Nova Zelanda des del 2010.
# Sam Webster

Sam Webster (Auckland, 16 de juliol de 1991) és un ciclista de Nova Zelanda, especialista amb el ciclisme en pista.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata als Jocs Olímpics de 2016, en la prova de Velocitat per equips, i també diverses medalles, tres d'elles d'or al Campionat del món de Velocitat per equips.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campió del món júnior en Keirin
** Campió del món júnior en Velocitat
** Campió del món júnior en Velocitat per equips (amb Cameron Karwowski i Ethan Mitchell)
* 2011
** Campió d'Oceania en velocitat
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Simon Van Velthooven i Ethan Mitchell)
* 2013
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Matthew Archibald i Edward Dawkins)
** Campió de Nova Zelanda en velocitat
** Campió de Nova Zelanda en velocitat per equips
* 2014
** Campió del món de velocitat per equips (amb Edward Dawkins i Ethan Mitchell)
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en velocitat
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en velocitat per equips
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Matthew Archibald i Edward Dawkins)
* 2015
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Ethan Mitchell i Edward Dawkins)
* 2016
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en Velocitat per equips (amb Ethan Mitchell i Edward Dawkins)
** Campió del món de velocitat per equips (amb Edward Dawkins i Ethan Mitchell)
** Campió d'Oceania en velocitat
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Ethan Mitchell i Edward Dawkins)
* 2017
** Campió del món de velocitat per equips (amb Edward Dawkins i Ethan Mitchell)
** Campió d'Oceania en velocitat
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Ethan Mitchell i Edward Dawkins)

### Resultats a la Copa del Món

* 2012-2013
** 1r a Aguascalientes, en Velocitat per equips
* 2016-2017
** 1r a Los Angeles, en Velocitat per equips
* 2017-2018
** 1r a Milton, en Velocitat per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Lars Petter Nordhaug

Lars Petter Nordhaug (Lillehammer, Noruega, 14 de maig de 1984) és un ciclista noruec, ja retirat, que fou professional del 2005 al 2017. Va córrer als equips Joker-Bianchi, Belkin Pro Cycling, Team Sky i Aqua Blue Sport.
Durant la seva carrera va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 2008, 2012 i 2016. En el seu palmarès destaca la victòria al Campionat de Noruega en ruta de 2006, el Gran Premi Ciclista de Mont-real de 2012 i el Tour de Yorkshire de 2015.

## Palmarès

* 2002
** 1r al Trofeu de les Ardenes flamenques junior
* 2005
** Campió de Noruega en ruta sub-23
* 2006
** Campió de Noruega en ruta
* 2008
** 1r a la Festningsrittet i vencedor de 2 etapes
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Irlanda
* 2012
** 1r al Gran Premi Ciclista de Mont-real
** 1r al Trofeu Deià
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 2014
** Vencedor d'una etapa de l'Arctic Race of Norway
* 2015
** 1r al Tour de Yorkshire, vencedor d'una etapa i 1r de la classificació per punts

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. No surt (8a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 92è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2013. 50è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Aqua Blue Sport: Nordhaug retires and Howard leaves to focus on track» (en anglès), 20-11-2017. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Olympedia – Lars Petter Nordhaug». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «National Championship, Road, Elite, Norway». Cycling Archives. [Consulta: 6 abril 2015].
* ↑ Sadhbh O'Shea «Nordhaug guts out a victory in Montréal». , 09-09-2012 [Consulta: 9 setembre 2012].
* ↑ «El Tour de Yorkshire, para Lars Petter Nordhaug». El Mundo Deportivo, 03-05-2015 [Consulta: 5 maig 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com