OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Obsessió (pel·lícula de 2004)

Obsessió (títol original: Wicker Park) és una pel·lícula estatunidenca, dirigida per Paul McGuigan, estrenada l'any 2004. Ha estat doblada al català.

## Argument

El film té lloc al barri de Wicker Park a Chicago. Des del moment en què Matthew veu a Lisa per primera vegada s'obsessiona amb ella: la segueix, es coneixen i de seguida s'enamoren. Tot sembla perfecte fins que un dia ella desapareix sense deixar rastre. Dos anys després, Matt ha refet la seva vida, però encara viu turmentat pel seu record i per una sèrie de preguntes sense resposta. De sobte, un dia, veu a algú en un bar que podria ser ella. A partir d'aquest moment comença una enrevessada i obsessiva recerca d'algú que potser ara està jugant amb la seva ment.

## Repartiment

* Josh Hartnett: Matthew
* Rose Byrne: Alex
* Diane Kruger: Lisa
* Matthew Lillard: Luke
* Jessica Paré: Rebecca
* Christopher Cousins: Daniel
* Ted Whittall: Walter
* Stéfanie Buxton: l'agent des billets
* Gillian Ferrabee: Robin
* Vlasta Vrana: el joier
* Amy Sobol: Ellie
* Isabel Dos Santos: la criada
* Joanna Noyes: Mary
* Kerrilyn Keith: una clienta
* Mark Camacho: el barman
* Marcel Jeannin: el director del teatre
* Zenhu Han: M. Hong
* Lu Ye: Srta. Hsia
* Christian Paul: Orsino

## Rebuda

* Premis 2004: Festival de Mont-real: Secció oficial llargmetratges a concurs
* Crítica
** Remake de "L'Appartement" (1996), un thriller d'intriga francès escrit i dirigit per Gilles Mimouni i protagonitzat per Vincent Cassel i Monica Bellucci. Als Estats Units "Wicker Park" va obtenir crítiques dispars, sent majoria les que el van considerar un drama de suspens "al Hitchcock" entretingut i una mica confús, de resultats finals bastant mediocres i en qualsevol cas inferior a la pel·lícula original.
** "Fotocòpia defectuosa (...) Manté alguns dels mèrits de l'original, entre ells el seu excel·lent ritme (...) bona part del que McGuigan intenta aportar resulta fallit (...) hipnòtica banda sonora"
** "A part de la complexa interpretació de Rose Byrne, no hi ha res aquí que millori a l'original"

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >Obsessió». [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ «Wicker Park» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Ocaña, Javier «Obsesión». El País.
* ↑ Morrison, Alan «Wicker Park». Empire.
# That Royle Girl

That Royle Girl és una comèdia estatunidenca de cinema mut de 1925 dirigida per D. W. Griffith. Fou produïda per Paramount Pictures. La pel·lícula està basada en la novel·la d'Edwin Balmer del mateix nom. És protagonitzada per Carol Dempster, W. C. Camps i Harrison Ford. Es considera que s'ha perdut.
Cap còpia de That Royle Girl es coneix que ha sobreviscut. El 1980, l'American Film Institute va incloure aquest títol entre la seva llista de les “Deu més buscades” entre les pel·lícules que s'han perdut.

## Argument

Joan Royle (Carol Dempster), una bonica però ingènua model nascuda en els barris baixos, s'enamora de Fred Ketlar (Harrison Ford), el líder d'una orquestra de ball. Quan assassinen la dona de Fred, Adele, és arrestat i condemnat pel crim. Joan creu que el veritable assassí és Baretta, un gàngster que va tenir Adele com a amant.

## Producció

Aquesta pel·lícula, juntament amb Sally of the Sawdust, va significar el retorn de Griffith de treballar per a un estudi important de Hollywood, la Paramount. Quan la producció ja s'havia iniciat, Griffith va afegir W. C. Fields al repartiment per obtenir un paper de suport com al fillastre de l'heroïna.

## Repartiment

* Carol Dempster com a Joan Daisy Royle
* W. C. Fields com al seu Pare
* James Kirkwood com a Calvin Clarke
* Harrison Ford com a Fred Ketlar
* Paul Everton com a George Baretta
* Kathleen Chambers com Adele Ketlar
* George Regas com al seu Henchman
* Florence Auer com a la noia de Baretta
* Ida Waterman com a Senyora Clarke
* Alice Laidley com a la núvia de Clarke
* Dorothy Amor com a Lola Nelson
* Dore Davidson com a Elman
* Frank Allworth com a Oliver
* Bobby Watson com a Hofer

## Referències

* 1 2 Simmon, Scott. The Films of D. W. Griffith. CUP Archive, 1993, p. 25. ISBN 0-521-38820-1.
* ↑ The Library of Congress American Silent Feature Film Survival Catalog: That Royle Girl
* ↑ «That Royle Girl». silentera.com. [Consulta: 2 març 2013].
* ↑ That Royle Girl at TheGreatStars.com; Lost Films Wanted(Wayback Machine)
* ↑ Thomson, Frank. “Lost Films: Important Movies That Disappeared,” page xiv. Citadel Press, 1996. ISBN 0-8065-1604-6
* ↑ Langman, Larry. American Film Cycles: The Silent Era. Greenwood Publishing Group, 1998, p. 208. ISBN 0-313-30657-5.
* ↑ Fields, Ronald J. “W.C. Fields: A Life on Film,” pages 31-33. St. Martin's Press, 1984. ISBN 0-312-85312-2

## Enllaços externs

* That Royle Girl a Internet Movie Database (anglès)
* That Royle Girl a TCM Movie Database (anglès)
* That Royle Girl a SilentEra
# Harold Lee Alden

Harold Lee Alden (Chicago, Illinois, 10 de gener de 1890 - Charlottesville, 3 de febrer de 1964) fou un astrònom estatunidenc.
Alden obtingué el seu grau de batxillerat a la Universitat de Wheaton el 1912. Després va obtenir el seu grau de màster el 1913 a la Universitat de Chicago. Treballà, en paral·lel amb els seus estudis, com a assistent de fotometria a l'Observatori Yerkes (1912-1914). Continuà els seus estudis de postgrau en astronomia a la Universitat de Virgínia, treballant-hi amb el professor Samuel Alfred Mitchell. Va rebre el seu doctorat el 1917, amb el treball de tesis Observations of long period variable stars at the Leander McCormick Observatory (Observacions d'estels variables de períodes prolongats a l'Observatori Leander McCormick).
Deixà la Universitat de Virgínia el 1925 (on hi havia arribat a ésser professor ajudant) per anar-se'n a la recentment establerta Estació de la Universitat Yale a Johannesburg, Sud-àfrica, amb el càrrec de Director. Hi passà els següents vint anys treballant amb un refractor de focus llarg per determinar el paralatge dels estels de l'hemisferi sud.
Alden tornà a la Universitat de Virgínia el 1945 per succeir Samuel Alfred Mitchell com a professor d'astronomia, cap del departament d'astronomia, i director de l'observatori Leander McCormick. La majoria del treball d'Alden a la Universitat de Virgínia, tant abans com després de la seva estada a Sud-àfrica, consistí en mesures del paralatge, moviment propi i observacions visuals en estels variables de períodes prolongats.
Fou vicepresident de l'Associació Americana per l'Avanç de la Ciència, i president de la seva secció d'astronomia (la Secció D) el 1951. Del 1952 fins al 1955 fou president de la Comissió 24, encarregada dels paralatges estel·lars, a la Unió Astronòmica Internacional.
Alden es retirà de la Universitat de Virgínia el 30 de juny de 1960. Va morir el 1964, sobrevivint a la seva esposa Mildred i als seus tres fills.
El cràter lunar Alden, al costat ocult de la Lluna, fou anomenat així en el seu honor.
# Survey of Scottish Witchcraft

Survey of Scottish Witchcraft (en català Enquesta de bruixeria escocesa) és una base de dades en línia de judicis contra bruixes a l'Escòcia moderna, que conté detalls de 3.837 acusades recollits a partir de documents judicials contemporanis que cobreixen el període des de 1563 fins a la derogació de la Llei de bruixeria escocesa el 1736. L'enquesta es va posar a disposició en línia l'any 2003 després de dos anys de treball a la Universitat d'Edimburg per Julian Goodare, ara professor d'història a la Universitat d'Edimburg, i Louise Yeoman, excomissària de la Biblioteca Nacional d'Escòcia, ara és productora/presentadora de la BBC Radio Scotland, amb l'ajuda dels investigadors Lauren Martin i Joyce Miller, i els serveis informàtics de la Universitat d'Edimburg. La base de dades es pot descarregar des del lloc web.

## Atenció als mitjans l'octubre de 2019

El projecte va rebre l'atenció dels mitjans l'octubre de 2019 per dos motius. En primer lloc, un mapa interactiu que mostra on residien les bruixes acusades es va fer públic després de treballar a la Universitat d'Edimburg per Ewan McAndrew, Wikimedian in Residence, i Emma Carroll, una estudiant de geologia i geografia física. Com a part d'aquest projecte, algunes de les dades també es van compartir obertament a Wikidata. En segon lloc, la biografia de la Viquipèdia de la bruixa acusada Lilias Adie va aparèixer a la pàgina d'inici de la Viquipèdia per Halloween després que els investigadors de la Universitat de Dundee li reconstruïssin la cara a partir de fotografies del seu crani. Feren també una crida per a la devolució de les seves despulles, que ara estan desaparegudes. Julian Goodare va ser cridat per comentar ambdues novetats, que van rebre l'atenció de la premsa nacional i internacional.

## Enquestes prèvies de bruixeria escocesa

L'enquesta es va basar en el treball de tres enquestes anteriors:
* George Fraser Black publicà el 1938 Calendar of Cases of Witchcraft in Scotland, 1510-1727.
* El 1977 es publicà Source-Book of Scottish Witchcraft amb el finançament del Social Science Research Council.
* Als anys 90 es publicà en CD-Rom la base de dades Scottish Witch Hunt Data Base.

## Referències

* ↑ «Survey Database, Survey of Scottish Witchcraft, Scottish History, School of History and Classics, The University of Edinburgh, Scotland».
* 1 2 «Survey of Scottish Witchcraft - Introduction to Scottish Witchcraft». Arxivat de l'original el 2013-10-17.
* ↑ «About our staff» (en anglès).
* ↑ «Louise Yeoman» (en anglès britànic). Arxivat de l'original el 2019-10-31.
* ↑ «Map of Scots women accused of witchcraft published for first time» (en anglès).
* ↑ Alex, Michael; er. «FEATURE: Should Scotland's murdered 'witches' be pardoned?» (en anglès britànic).
* ↑ Wimbish, Whitney Curry «Opinion | Thar Be Witches, and Us» (en anglès). The New York Times, 25-10-2019.
* ↑ correspondent, Libby Brooks Scotland «Calls for memorial to Scotland's tortured and executed witches» (en anglès). The Guardian, 29-10-2019.

## Vegeu també

* Witches of Scotland
* Humanitats digitals
# Songieu

Songieu és un municipi francès situat al departament de l'Ain i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2017 tenia 126 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 hi havia 55 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 27 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 124 habitatges, 54 eren l'habitatge principal de la família, 63 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 101 eren cases i 22 eren apartaments. Dels 54 habitatges principals, 45 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 6 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 61 persones, 46 eren actives i 15 eren inactives. De les 46 persones actives 45 estaven ocupades (26 homes i 19 dones) i 1 aturada (1 home). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Songieu hi havia 59 unitats fiscals que integraven 133 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 21.520 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis. Dels dos establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una fusteria i 1 lampisteria. L'any 2000 a Songieu hi havia nou explotacions agrícoles que ocupaven un total de 942 hectàrees.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Songieu a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Songieu a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ninot tradicional japonès

El ninot tradicional japonès o Ningyo (人形) representa la continuïtat d'una pràctica de confecció d'imatges humanes des de l'antiga cultura Jomon (8.000 - 200 aC) i en les figures funeràries Haniwa en la posterior cultura Kofun.
Hi ha diversos tipus de ninots japonesos, alguns representen a nens i nadons, alguns membres de la Cort Imperial, guerrers i herois, personatges mitològics, déus i (rarament) dimonis, i també personalitats de la vida diària. Molts són fets per ser lliurats els temples, com regals formals o per presentar-los en diverses celebracions com el Hinamatsuri (Festival de les nenes) o el Kodomo no hi (Festival dels nens).
# Jacob Opdahl

Jacob Opdahl (Bergen, 15 de gener de 1894 – Bergen, 20 de març de 1934) va ser un gimnasta artístic noruec que va competir a començaments del segle xx. Era germà del també gimnasta Nils Opdahl.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en el concurs per equips, sistema lliure del programa de gimnàstica.
Vuit anys més tard, un cop superada la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en el concurs per equips, sistema lliure del programa de gimnàstica.

## Referències

* 1 2 3 «Jacob Opdahl Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2012. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
# Frank Nelson

Frank Thayer Nelson (Detroit, Michigan, 22 de maig de 1887 - Detroit, 16 de juliol de 1960) va ser un atleta estatunidenc, especialista en salt de perxa, que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics, d'Estocolm, on disputà la prova del salt de perxa del programa d'atletisme. En ella guanyà la medalla de plata amb un millor salt de 3m 85cm, empatat amb el seu compatriota Marc Wright, deu centímetres menys que Harry Babcock, medalla d'or. En aquest mateixos Jocs disputà la competició de demostració de beisbol.

## Referències

* 1 2 «Frank Nelson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Charles Reidpath

Charles Decker Reidpath (Buffalo, Nova York, 20 de setembre de 1889 – Kenmore, Nova York, 21 d'octubre de 1975) va ser un atleta estatunidenc que va competir a començaments del segle xx. És conegut per haver guanyat dues medalles als Jocs Olímpics de 1912.

## Biografia

Nascut a Buffalo, Nova York, estudià al Lafayette High School de Buffalo i la Universitat de Syracuse. Va ser en aquesta universitat quan començà a destacar en les proves atlètiques, en guanyar diversos campionats de 220 i 440 iardes.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves del programa d'atletisme. En els 4x400 metres relleus guanyà la medalla d'or amb l'equip estatunidenc, alhora que establia un nou rècord del món amb un temps de 3' 16.6". En els 400 metres també guanyà la medalla d'or. En els 200 metres fou cinquè.
Durant la Segona Guerra Mundial fou destinat a Europa, on serví com a tinent coronel a Anglaterra, França i Bèlgica al cos Transportation Corps.
Morí a Kenmore el 1975.

## Referències

* 1 2 3 4 «Charles Reidpath Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d'abril 2010. [Consulta: 15 juny 2016].
# Wilhelmina Wylie

Wilhelmina Wylie, més coneguda com a Mina Wylie, (North Sydney, Sydney, Nova Gal·les del Sud, 27 de juny de 1891 - Sydney, 6 de juliol de 1984) va ser una nedadora australiana que va competir a començaments del segle xx. El 1912, junt a la seva amiga Fanny Durack, fou una de les dues primeres australianes a disputar uns Jocs Olímpics en el programa de natació.
Wylie va créixer a South Coogee, Sydney, on el seu pare, Henry Wylie, va construir els banys Wylie el 1907, els banys comunals més antics conservats a Austràlia.
Després de competir en els campionats de natació d'Austràlia i Nova Gal·les del Sud durant la temporada 1910-1911 Wylie i Fanny Durack foren persuadides pels oficials perquè prenguessin part als Jocs Olímpics de 1912 a Estocolm, on per primera vegada les dones podien participar. Totes dues van disputar la prova dels 100 metres lliures, en què Durack va guanyar la medalla d'or i Wylie la de plata.
Wylie va competir als campionats de Nova Gal·les del Sud i d'Austràlia entre 1906 i 1934, i guanyà 115 títols, en estil lliure, esquena i braça. El 1975 fou inclosa en l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 Hirst,Warwick "Wylie, Wilhemina (Mina) (1891–1984)" Australian Dictionary of Biography
* ↑ «Mina Wylie Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2016. [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ Mina Wylie Arxivat 2015-09-05 a Wayback Machine.. International Swimming Hall of Fame
# Berta Zahourek

Berta Zahourek (Viena, 3 de gener de 1896 – 14 de juny 1967) va ser una nedadora austríaca que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà dues proves del programa de natació. En la prova dels 100 metres lliures quedà eliminada en sèries, mentre en la prova dels relleus 4x100 metres lliures guanyà la medalla de bronze, amb la qual cosa es convertia en la primera dona austríaca en guanyar una medalla olímpica, conjuntament amb les seves companyes d'equip Margarete Adler, Klara Milch i Josephine Sticker.

## Referències

* 1 2 «Berta Zahourek Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 9 juliol 2016].
* ↑ Profile a databaseolympics.com]
# Jean Bouin

Jean Bouin (Marsella, 20 de desembre de 1888 – front del Marne, 29 de setembre de 1914) fou un atleta francès. Prototipus de corredor de fons no era gaire alt, però emprà els mètodes suecs de preparació tècnica i física i li permeteren obtenir bons resultats. També fou periodista, col·laborant al Petit Provençal. El 1908 no li van permetre participar en les Jocs Olímpics de Londres 1908. L'any 1909 fou campió de França en 10.000 metres. Guanyà tres vegades el Cross de les Nacions (els anys 1911, 1912 i 1913), i millorà el rècord mundial dels 10.000 metres bo i situant-lo en 30' 58' 8/10 (1911), i el de l'hora, amb 19,021 km. Va obtenir la medalla de plata en 5.000 metres a les Jocs Olímpics d'Estocolm del 1912, després d'un duel èpic amb el corredor finlandès Hannes Kolehmainen. La seva mort al front del Marne durant la Primera Guerra Mundial trencà una carrera molt prometedora.

## Honors

* Com a homenatge a França han anomenat estadis de futbol i rugbi amb el seu nom.
* A Barcelona hom organitza anualment des del 1920 el gran premi Jean Bouin, important cursa de fons instituïda en memòria seva.
# Gaston Thubé

Gaston Marie Thubé (Châteaubriant, Loira Atlàntic, 16 d'octubre de 1876 - París, 22 de juny de 1974) va ser un regatista francès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en la categoria de 6 metres del programa de vela. Thubé navegà a bord del Mac Miche junt als seus germans Amédée i Jacques Thubé.

## Referències

* ↑ «Gaston Thubé Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2014. [Consulta: 19 febrer 2017].
# Jenő Rittich

Jenő Rittich (Aradul Nou, 13 de gener de 1889 - Kelowna, 24 de desembre de 1961) va ser un gimnasta artístic hongarès que va competir a començament del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Jenő Reti Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de setembre 2009. [Consulta: 23 setembre 2016].
# KA Akureyri

El Knattspyrnufélag Akureyrar, KA és un club multiesportiu islandès de la ciutat d'Akureyri, fundat el 8 de gener de 1928. Va ser campió d'Islàndia de futbol masculí el 1989. El club també té seccions de judo, handbol, voleibol, tennis i altres esports.
Actualment, la secció de futbol juga els seus partits al camp municipal de la ciutat (Akureyrarsvöllur), tot i que s'ha de moure al nou estadi (Nývangur, literalment significa Camp Nou). Comparteix l'estadi amb el seu màxim rival, un altre club de la ciutat anomenat Þór Akureyri (Thor Akureyri).
El 2006 KA i Þór uniren els seus clubs d'handbol per formar l'Akureyri handboltafélag.

## Palmarès

* Lliga islandesa de futbol: 1 (1989)

## Referències

* ↑ «Lög KA» (en islandès). [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «KA - Iceland - Games, Standings, Squad and Stats» (en anglès britànic). [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Iceland 1989, 1. deild, KA (Akureyri), all matches». [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Akureyri Handboltafélag», 31-12-2018. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Handball - Akureyri Handboltafélag (Iceland) : palmares, results and name». [Consulta: 24 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Adam Katz Sinding

Adam Katz Sinding, conegut també com a Le 21ème, és un fotògraf de Copenhaguen nascut als Estats Units. Adam passa la majoria de l'any documentant el Zeitgeist de la indústria de la moda contemporània a nivell mundial. Quan no fotografia els esdeveniments de moda a tots els racons del món, complementa el seu temps rodant campanyes i editorials importants, donant conferències i embarcant-se en viatges ciclistes a través del país.
Adam va publicar el seu primer llibre al febrer del 2018. This is Not a F * cking Street Style Book és una col·lecció de la seva obra, on es mostren els principals esdeveniments de moda actuals, les millors marques i tastadors a través de la seva pròpia lent. El juny del 2019, Adam va publicar el seu segon llibre, de nou amb Mendo / TeNeues: Live From F * cking Everywhere narra els seus viatges, deixant de banda la moda i centrant-se en les meravelles que el nostre món ens ofereix.

## This is Not a F * cking Street Style Book

És la primera monografia del fotògraf i influenciador de culte, Adam Katz Sinding, un documental astut de grans esdeveniments de moda, grans marques, fabricants de sabors i dissenyadors de tendències des del 2003.

## Katz i les xarxes

Katz és un dels fotografs més famosos d'Instagram. S'ha convertit en un referent de la fotografia, sobretot pels seus viatges i els seus retrats, a través de les seves xarxes socials. Recorre el món realitzant fotografies sobretot en moda d'alta costura en Fashion weeks i passarel·les de tot el món.

## Bibliografia

* ↑ «Info» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2019-10-22. [Consulta: 21 desembre 2019].
* ↑ «This Is Not A F*cking Street Style Book» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-12-21. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Yoshiyuki Miyake

Yoshiyuki Miyake (japonès: 三宅義行) (Murata, 30 de setembre de 1945) és un aixecador japonès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes ploma del programa d'halterofília, competició guanyada pel seu germà Yoshinobu Miyake.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del món d'halterofília, dues d'or i tres de bronze, entre les edicions de 1965 i 1971; així com una medalla d'or als Jocs Asiàtics de 1970.
La seva filla, Hiromi Miyake, també és una destacada aixecadora, guanyadora de dues medalles olímpiques, de plata el 2012 i de bronze el 2016.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Yoshiyuki Miyake». [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ «Olympedia – Hiromi Miyake». [Consulta: 17 maig 2024].