OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vera Adut

Vera Adut (1959) és una jugadora professional de bridge turca, que representa Turquia en els campionats internacionals. És actualment Mestra d'Europa i Gran Mestra d'Or amb 1296.96 punts. Nascuda Vera Beyen, però més coneguda com a Vera Adut, la jugadora fa servir el cognom del seu exmarit Roni Adut. L'agost de 2015 va fer una petició a un tribunal turc per continuar utilitzar el nom Adut legalment, perquè no li agrada utilitzar el nom del seu pare perquè l'abandonà als sis mesos de vida, segons Vera.
És la més coneguda jugadora de bridge turca, és integrant de la Selecció Nacional de Bridge de Turquia des de 1991 i ha participat en molts campionats nacionals i internacionals. El 2012 la selecció nacional turca, capitaneada per Vera Adut va ser 3a en el Campionat Europea de Bridge en Dublín, Irlanda. Com a integrant de l'equip Tolunay, fou segona al campionat per equips femenins de Turquia l'any 1999. Va ser campiona de parelles de Turquia l'any 2008 conjuntament amb Orhan Aker. L'any 2013, l'equip Yılankıran, amb Adut com a integrant, va a ser campió per equips de Turquia. El 2013 va a representar Turquia en la "Copa Venècia (Venice Cup)" dins el 41è Campionat Mundial Per Equips. Vera Adut i el seu company Salim Yılankıran acabaren en segon lloc al campionat turc de bridge professional de 2014 en la categoria parelles.

## Referències

* ↑ «Master Points Origin». [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Güncel Sıralama* (Kadın)». [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «VERA ADUT». [Consulta: 25 octubre 2024].
* 1 2 «Terk eden babasının soyadını reddetti» (en turc). [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «KADIN MİLLİ TAKIMLARIMIZ», 26-05-2016. Arxivat de l'original el 2016-05-26. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Briçte Avrupa üçüncüsü olduk - Spor Haberleri» (en turc), 29-05-2018. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Milliyet - Haberler, Son Dakika Haberleri ve Güncel Haber» (en turc). [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «TÜRKİYE KARIŞIK İKİLİ SONUÇLANDI», 03-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «2013 Türkiye Karışık Takımlar Şampiyonası Sonuçlandı • Profesyonel Briç» (en turc), 23-12-2013. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Còpia arxivada». 41st World Bridge Teams Championships, 2013. Arxivat de l'original el 2017-03-05 [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «2014 Türkiye Karışık İkili Şampiyonası Sonuçlandı • Profesyonel Briç» (en turc), 16-12-2014. [Consulta: 25 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Vera Adut a WBF (Federació Mondial de Bridge) Arxivat 2016-02-03 a Wayback Machine.
# Y tu mamá también

Y tu mamá también és un drama eròtic mexicà dirigit per Alfonso Cuarón, estrenada el 2001.

## Argument

Tenoch i Julio són dos amics, al final de l'adolescència, que formen part de la joventut daurada de Ciutat de Mèxic. Són despreocupats, cràpules, seductors i coneixen Luisa, una cosina espanyola de Tenoch, en un matrimoni familiar sumptuós. Luisa, jove d'uns trenta anys, queda trastornada alguns dies més tard per problemes de parella. A partir d'una proposició de Tenoch i Julio, decideix acompanyar-los durant alguns dies per la costa del Pacífic. Durant aquest road movie, el trio es forma, es busca i d'una certa manera es troba. Però Luisa sembla amagar una desgràcia més profunda.

## Repartiment

* Maribel Verdú: Luisa Cortés
* Gael Garcia Bernal: Julio Zapata
* Diego Luna: Tenoch Iturbide
* Diana Bracho: Silvia Allende de Iturbide
* Andrés Almeida: Diego 'Saba' Madero

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat a Mèxic.

## Premis i nominacions
### Premis

* 2002. Premi Osella pel millor guió per Carlos Cuarón i Alfonso Cuarón
* 2002. Premi Marcello Mastroianni per Gael García Bernal i Diego Luna

### Nominacions

* 2002. Lleó d'Or
* 2003. Oscar al millor guió original per Carlos Cuarón i Alfonso Cuarón
* 2003. Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera
* 2003. BAFTA a la millor pel·lícula de parla no anglesa
* 2003. BAFTA al millor guió original per Carlos Cuarón i Alfonso Cuarón
* 2003. Grammy al millor àlbum de banda sonora per pel·lícula, televisió o altre mitjà visual

## Referències

* 1 2 «Y Tu Mama Tambien - Movie Review» (en anglès), 16-02-2017. [Consulta: 21 febrer 2020].
* ↑ «Y Tu Mamá También» (en anglès americà), 29-03-2002. Arxivat de l'original el 2020-02-21. [Consulta: 21 febrer 2020].
* ↑ «AND YOUR MOTHER TOO – Y TU MAMA TAMBIEN». [Consulta: 27 setembre 2018].
* ↑ «Why the Blu-ray format is essential to film literacy, and a local 'Triumph' | Scene Stealers | Lawrence.com» (en anglès). [Consulta: 21 febrer 2020].
# Premi al millor fanzine del Saló del Manga de Barcelona

El premi al Millor fanzine del Saló del Manga de Barcelona és un guardó atorgat per Ficomic que forma part del palmarès dels Premis Manga Barcelona (antics Premis del Saló del Manga de Barcelona). S'entrega des de 2010, la tercera edició dels premis.
A l'igual que a la resta de categories, els nominats se seleccionen mitjançant un formulari en línia que facilita Ficomic. Fins al 2018 el fanzine nominat amb més vots resultava el guanyador directe. A partir de 2017 Ficomic va introduir un sistema de votació a dues voltes, en la qual hi ha una preselecció. A partir de l'edició de 2019, els nominats de la primera ronda passaren a ser elegits per una votació reservada als professionals del sector, però a la segona volta continua siguent el públic qui elegeix al guanyador final.

## Palmarès
### Dècada del 2010

| Any | Fanzine | Col·lectiu/Autor |
| 2010 | Raruto | Jesulink |
| 2011 | Katz: The Katz of the Zombies | Studio Kat |
| 2012 | La rebelión de los Ukes | Bergdora |
| 2013 | Malditos templarios | Fandogamia |
| 2014 | Cloak & Sword | Dejà blue Circle |
| 2015 | Project 81 | Project 81 |
| 2016 | Abogada Soltera: Sin contratos y a lo loco | PussyCrazy |
| 2017 |
| 2017 | ¡Déjame dormir! | PussyCrazy |
| 2017 | Atari Manga | BABA |
| 2017 | Lo que cuentan las estrellas | Rikku Hanari |
| 2018 |
| 2018 | Sisterhood, the adventures of Bamba and Rocco | Bamidala |
| 2018 | ¡Déjame dormir! | PussyCrazy |
| 2018 | Canuto | Pete Art |
| 2019 |
| 2019 | One-Shot JAM | Rockmedia |
| 2019 | El jardin de Ceres | Wonderpun |
| 2019 | Kick! | Sofiskita |

### Dècada del 2020

| Any | Fanzine | Col·lectiu/Autor |
| 2020 |
| 2020 | El jardin de Ceres | Wonderpun |
| 2020 | One-Shot JAM | Rockmedia |
| 2020 | Transition | Ariko |
| 2021 |
| 2021 | Transition 3 | Ariko |
| 2021 | El Jardín de Ceres 2 | Wonderpun (Paula González, Diego Iglesias) |
| 2021 | One-shot JAM 2020 | Diversos autors |
| 2022 |
| 2022 | The KameTeam | Lobo Art, Edu Gomez |
| 2022 | One-shot JAM | Diversos autors |
| 2022 | Transition | Diversos autors |
| 2023 |
| 2023 | Un guionista y un dibujante hacen un manga | I.L. Escudero i Carlo Romero |
| 2023 | ONE SHOT JAM 2022 | Diversos autors |
| 2023 | Transition 5 | Diversos autors |
| 2024 |
| 2024 | El jardín de Ceres | Wonderpun |
| 2024 | ¡Ñam! | Sofiskita |
| 2024 | Guía furry para pringaos | Ariko / Cesar BigStar |

## Referències

* ↑ «Els nominats als Premis Manga Barcelona 2023». Comic.cat [Barcelona], 30-10-2023 [Consulta: 31 octubre 2023].
* ↑ «Els nominats als Premis Manga Barcelona 2024». Comic.cat [Barcelona], 30-10-2024 [Consulta: 10 novembre 2024].
# Pere Carbonell (mestre de capella)

Pere Carbonell (Manresa, s. XII) va ser un músic i compositor que va exercir com a vocalista a la Seu de Manresa des de 1662 fins a 1682.
Se li atribueix un motet a tres veus amb acompanyament instrumental anomenat Sacerdotes Domini. Aquesta obra es conserva en dues importants institucions; l'Arxiu Històric Comunal de Cervera i l'Arxiu de Manuscrits Musicals de Manresa. Va morir el 1684 a la ciutat de Manresa.

## Referències

* 1 2 J.M.V. «Carbonell, Pere», Diccionario de la Música Española e Hispanomericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol. 2, p. 700.
# Ca n'Olivet

Ca n'Olivet és una casa de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal al centre del poble orientat a tramuntana, format per dos cossos bastits a banda i banda de l'antiga muralla. El de dintre el nucli té planta baixa i pis, mentre que l'altre, orientat a migdia, degut al fort desnivell del terreny presenta planta baixa i tres pisos. El nord està lleugerament esbiaixat i marca una part del perfil de la plaça més antiga de Maçanet. De notables dimensions, aquesta façana principal disposa de poques obertures, i les finestres són de petites dimensions. El que sí sobresurt en ell i en certa forma li dona un aire noble, és la gran porta d'entrada, amb pilastres laterals i un marcat encoixinat que ressegueix l'arc. Encara s'observen uns restes molts malmesos de pintures a les teules que conformen el ràfec de la teulada. Tot i la seva destrucció podem distingir unes composicions a base de figures geomètriques i de motius vegetals. Tota la construcció s'aixeca en el lloc del recinte emmurallat d'època medieval ; malgrat això no observem la presència d'elements de caràcter defensiu. Té coberta a dues aigües suportada per cairats de fusta.

## Història

No tenim notícies d'aquest edificis, l'únic que podem assegurar és que tenim una data (175?) que es llegeix sobre una de les fienstres de la façana principal. encara que es troba aïllada potser resulta indicativa del moment en què s'aixecà el casal.

## Referències

* 1 2 «Ca n'Olivet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# The Hunger Games: Sunrise on the Reaping

The Hunger Games: Sunrise on the Reaping és una propera pel·lícula d'acció distòpica estatunidenca. Basada en la novel·la Sunrise on the Reaping del 2025 de Suzanne Collins, serveix com a preqüela de The Hunger Games (2012) i és la sisena entrega de la sèrie de pel·lícules The Hunger Games.
The Hunger Games: Sunrise on the Reaping està previst que s'estrene el 20 de novembre de 2026.

## Referències

* ↑ «‘The Hunger Games: Sunrise On The Reaping’: Lionsgate Sets Fall 2026 Release For New Prequel, Director Francis Lawrence In Talks To Return» (en anglès). Deadline.
# Premi al millor manga en català del Saló del Manga de Barcelona

El premi al millor manga en català del Saló del Manga de Barcelona és un guardó anual concedit per Ficomic durant el Saló de Manga de Barcelona que té per objectiu premiar el millor manga de l'any publicat en català. El premi es va concedir per primera vegada el 2023, al 29 Manga Barcelona.
El premi no té dotació econòmica i s'atorga per votació popular mitjançant la pàgina web de Ficomic, en la qual tothom hi pot emetre un vot. El sistema de votació funciona a dues voltes, amb una primera votació de la qual resulta elegida una llista de nominats. A la segona votació es determina el guanyador per votació popular.

## Palmarès

| Any | Títol | Autor/a | Editorial |
| 2023 |
| 2023 | One Piece | Eiichiro Oda | Planeta Cómic |
| 2023 | Haikyū!! | Haruichi Furudate | Planeta Cómic |
| 2023 | Wind Breaker | Nii Satoru | Distrito Manga |
| 2024 |
| 2024 | Sakura, la caçadora de cartes | CLAMP | Norma |
| 2024 | Haikyū!! | Haruichi Furudate | Planeta Cómic |
| 2024 | Silverday, conte de Fades de Divendres de Plata | Mutsumi Hagiiwa | Ooso Comics |

## Referències

* ↑ «Els nominats als Premis Manga Barcelona 2023». Comic.cat [Barcelona], 30-10-2023 [Consulta: 31 octubre 2023].
* ↑ «Els nominats als Premis Manga Barcelona 2024». Comic.cat [Barcelona], 30-10-2024 [Consulta: 10 novembre 2024].
# What We Have

What We Have (en francès Ce qu'on a) és una pel·lícula dramàtica canadenca, escrita i dirigida per Maxime Desmons. Va ser el primer llargmetratge fet mai sota el nou programa de finançament de micropressupost de Telefilm Canada.

## Argument

La pel·lícula és protagonitzada per Desmons en el paper de Maurice Lesmers, un gai expatriat francès que viu a North Bay, Ontario que agafa una feina com a tutor d'Allan (Alex Ozerov), un estudiant de secundària, en francès mentre feia una audició per a una producció escènica de L'avar de Molière. Atraït per protegir i defensar Allan del bullying que s'enfronta a l'escola per ser gai, la seva relació alumne-professor aviat es complica. quan Allan s'enamora de Maurice, provocant al seu torn els propis records reprimits d'abús sexual a la infància del Maurice.

## Repartiment

* Maxime Desmons
* Roberta Maxwell
* Alex Ozerov
* Kristen Thomson

## Recepció

La pel·lícula es va estrenar a les sales el 2014 al Festival Internacional de Cinema de Sudbury Cinefest, però el llançament més ampli es va retardar fins al 2015 a causa dels compromisos del productor Damon D'Oliveira amb la promoció de la minisèrie de televisió The Book of Negroes. Va guanyar el premi del jurat a la millor pel·lícula canadenca al Inside Out Film and Video Festival de 2015. També va rebre el premi Diversitat al Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic de Barcelona.

## Referències

* 1 2 "Roberta Maxwell, Alex Ozerov Board Maxime Desmons' 'What We Have'". The Hollywood Reporter, June 3, 2013.
* 1 2 "Plus ça change: abuse and attraction in North Bay, ON" Arxivat 2016-08-20 a Wayback Machine.. Daily Xtra, agost 20, 2015.
* ↑ "Sudbury's Cinefest to offer diverse lineup". Sudbury Star, August 20, 2014.
* ↑ "What We Have takes best Canadian feature at Inside Out". Playback, June 1, 2015.
* ↑ "What We Have", de Maxime Desmons, guanya el Premi Diversitat al Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic de Barcelona Arxivat 2021-10-28 a Wayback Machine., Acadèmia del Cinema Català

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Platja Cap de Grills

La platja Cap de Grills és una platja natural situada al sud del municipi de Sitges (Garraf), a banda i banda de la desembocadura de la riera de Ribes, a la zona de Terramar, davant del camp de golf. Limita a llevant amb la platja del Cellerot i a ponent amb la platja de Santa Margarida. Té una longitud de 286 metres i una amplada mitjana de 26 metres, formada per petites cales de còdols, roques i aigües poc profundes. En ser un espai molt obert, rep els embats del mar els dies que bufa llevant o garbí. S'hi accedeix a peu des del passeig marítim de Sitges, on es pot aparcar el cotxe, o en vehicle per l'anomenada carretera del Camp de Golf, que voreja aquest camp. Al costat de la platja discorre el GR-92.

## Referències

* ↑ «Fitxes Sitges - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «Platja Cap de Grills». Ajuntament de Sitges.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Cap dels Grills». Agència Catalana de Turisme.
# Cal Santpare (Fontanilles)

Cal Santpare és una obra de Fontanilles (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat als afores del poble. Està compost per un cos central format per tres crugies . construït de manera popular amb pedra i morter de calc la estructura portant i amb teula àrab la coberta, que és a dues aigües cap a les façanes laterals.
En aquest cas concret el mas no ha crescut gaire, i nomes apareix una ampliació lateral en forma de pallissa.
L'edifici és de dues plantes

## Referències

* 1 2 3 «Cal Santpare». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Verilog-A

Verilog-A és un llenguatge de modelatge estàndard de la indústria per a circuits analògics. És el subconjunt de temps continu de Verilog-AMS. Algunes aplicacions comercials poden exportar dissenys MEMS en format Verilog-A.

## Història

Verilog-A es va crear per la necessitat d'estandarditzar el llenguatge de comportament Spectre davant la competència de VHDL (un estàndard IEEE), que absorbia la capacitat analògica d'altres llenguatges (p. MÀSTIL). Open Verilog International (OVI, l'organisme que originalment va estandarditzar Verilog) va acceptar donar suport a l'estandardització, sempre que fos part d'un pla per crear Verilog-AMS — un llenguatge únic que cobreixi tant el disseny analògic com el digital. Verilog-A va ser un subconjunt totalment analògic de Verilog-AMS que va ser la primera fase del projecte.
Hi va haver un retard considerable (possiblement una procrastinació) entre el primer manual de referència del llenguatge Verilog-A i el Verilog-AMS complet, i en aquest temps Verilog es va traslladar a l'IEEE, deixant Verilog-AMS enrere a Accellera.

## Compatibilitat amb el llenguatge de programació C

Un subconjunt de Verilog-A es pot traduir automàticament al llenguatge de programació C mitjançant l'ADMS (Automatic Device Model Synthesizer). Aquesta característica s'utilitza, per exemple, per traduir els models de transistors BSIM Verilog-A, que ja no es publiquen en C, per utilitzar-los en simuladors com ngspice.

### Exemple de codi

Aquest primer exemple ofereix una primera demostració del modelatge a Verilog-A:

## Referències

* ↑ «Introduction to Verilog-A — Documentation» (en anglès). https://verilogams.com.+[Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ «Verilog-A Language Reference Manual Analog Extensions to Verilog HDL» (en anglès). https://www.siue.edu.+[Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ «Verilog-A to C conversion guidelines» (en anglès). ngspice. Arxivat de l'original el 2022-05-07. [Consulta: 17-72019].
* ↑ «Analog Modeling with Verilog-A Training» (en anglès). https://www.cadence.com.+[Consulta: 16 juliol 2023].
# Carles Magrinyà i Miracle

Carles Magrinyà i Miracle (Masllorenç, Baix Penedès, el 2 d'abril de 1947) és un enginyer i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la V Legislatura.
Es graduà en enginyeria tècnica industrial a l'Escola d'Enginyeria Tècnica Industrial de Vilanova. El 1971 treballà de director general en una empresa del sector de serveis i de 1973 a 1975 fou professor de pràctiques a l'Institut de Formació Professional de Valls. És membre de l'Associació d'Empresaris i Industrials de Valls i de la Cambra de Comerç i Indústria de Valls. De 1989 a 1994 fou president de la Unió Esportiva Valls.
A les eleccions municipals espanyoles de 1991 fou escollit regidor de l'ajuntament de Valls per Convergència i Unió, del qual en fou portaveu municipal. De 1993 a 1997 fou vicepresident de la Diputació de Tarragona. El 1997 va substituir en el seu escó Josep Maldonado i Gili, elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 165
# Liliana Ibáñez

Liliana Ibáñez López (Celaya, Guanajuato, 30 de gener de 1991) és una nedadora mexicana. Va formar part de la delegació mexicana en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de Londres 2012, va finalitzar en lloc 26 en els 200 metres estilo lliure. El 2013 va trencar el rècord mexicà en la prova dels 100 metres lliures al Campionat Mundial de Natació a Barcelona amb temps de 0:55:70.

## Referències

* ↑ Mèxic té a quatre nedadors més per Jocs Olímpics Londres 2012 Sinembargo 20 June 2012 Els nedadors mexicans Rita Medrano, Susana Escobar, Liliana Ibáñez i Christian Schurr acompanyaran a Fernanda González en els Jocs Olímpics Londres 2012,"
* ↑ «London2012.com». Arxivat de l'original el 2013-02-28. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «Liliana Ibañez López». Comitè Olímpic Mexicà. [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ «Liliana Ibáñez supera el seu rècord en Mundial de Natació Barcelona 2013» (en castellà-mx). [Consulta: 7 agost 2016].
# S’ha escrit un pòdcast

S'ha escrit un podcast és un pòdcast produït per EL TERRAT (The Mediapro Studio) amb el suport del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l'Institut Català de les Empreses Culturals.
Estrenat el 15 de febrer de 2023, és el primer pòdcast en català de la plataforma Podium Pòdcast. Dirigit i presentat per Tomàs Fuentes, Anna Casas i Pep Miràs ens narren al llarg de dotze capítols els casos més estranys de la història moderna amb una barreja de ficció, comèdia i true crime. Després de veure l'èxit de l'original en català, van estrenar la seva versió en castellà 'Se Ha Escrito Un Podcast'.
El 2023, va obtindre el Premi Sonor al Millor Podcast d'Entreteniment.

## Episodis

| Capítol | Títol | Durada |
| 1 | "El segrest de Pipo Rossi" | 20:10 |
| 2 | "L'assassina sense carisma" | 20:43 |
| 3 | "L'assassina que no ho era" | 20:19 |
| 4 | "L'exhibicionista moralista" | 20:08 |
| 5 | "La secta dels Oscuretti" | 20:33 |
| 6 | "No sé de què va" | 20:08 |
| 7 | "L'estafadora de l'amor" | 20:02 |
| 8 | "La desaparició d'en Wally" | 20:53 |
| 9 | "S'Ha Escrit Un Podcast Morning Show" | 20:05 |
| 10 | "Assassinat a l'Àgora" | 20:04 |
| 11 | "La nina decapitada" | 20:32 |
| 12 | "El que ningú s'atreveix a dir" | 22:11 |

## Referències

* ↑ «S'Ha Escrit Un Podcast». EL TERRAT, -. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «EL TERRAT estrena 'S'Ha Escrit Un Podcast' a Podium Podcast». EL TERRAT, 16-02-2022. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «'S'Ha Escrit Un Pòdcast', encenent nou mil milions de leds per la foscor que hi ha». EL TERRAT, 29-12-2021. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «EL TERRAT estrena la versión en castellano de 'S'Ha Escrit Un Podcast'» (en castellano). EL TERRAT, 03-05-2022. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «'S'Ha Escrit Un Podcast', Premi Sonor al Millor Podcast d'Entreteniment» (en català). EL TERRAT, 16-05-2023. [Consulta: 8 novembre 2024].
# Zombie Island Massacre

Zombie Island Massacre és una pel·lícula de terror de 1984 dirigida per l'editor de pel·lícules John N. Carter (en el seu únic esforç de direcció) i protagonitzada per David Broadnax i Rita Jenrette. La pel·lícula està distribuïda actualment per Troma Entertainment.

## Trama

Un grup de turistes estatunidencs de vacances al Carib veuen una cerimònia de vudú. Mentre fan un recorregut per una illa local a la nit, queden encallats quan desapareix el seu conductor d'autobús. El grup de turistes es refugia en una antiga mansió, un a un són víctimes d'una amenaça desconeguda.

## Repartiment

* David Broadnax com a Paul
* Rita Jenrette com a Sandy
* Tom Cantrell com a Steve
* Diane Clayre Holub com a Connie
* Ian McMillian com a Joe
* George Peters com Whitney
* Dennis Stephenson com a guia turístic
* Trevor Reid com a sacerdot vudú
* Christopher Ferris com a Matt

## Llançamennt

Troma va llançar Zombie Island Massacre en un paquet triple el gener de 2004 i un paquet de 15 a l'octubre de 2006. L'agost de 2014, va actuar a la vuitena celebració de la pel·lícula B, organitzada per Joe Bob Briggs.

## Recepció

Ian Jane de DVD Talk va dir que la pel·lícula té "una sensació d'encant ridícul" i és agradable malgrat els seus defectes. Escrivint a la Zombie Movie Encyclopedia, l'acadèmic Peter Dendle va dir: "Tot i que és a gran escala per a un llançament de Troma, això encara és insuportablement tediós i horrible, que cal evitar amb qualsevol expedient." Dendle escriu que tot i que la pel·lícula no té zombis tradicionals a l'estil Romero, la cerimònia del vudú planteja el que sembla ser un zombi haitiano.

## Referències

* 1 2 Jane, Ian. «Troma Triple B-Header». DVD Talk, 06-01-2004. [Consulta: 18 febrer 2015].
* ↑ Condit, Jon. «DVD Release List: More of What You Want». Dread Central, 02-10-2006. [Consulta: 18 febrer 2015].
* ↑ Barton, Steve. «First Films Announced for the 8th Annual B-Movie Celebration». Dread Central, 25-03-2014. [Consulta: 18 febrer 2015].
* 1 2 Dendle, Peter. The Zombie Movie Encyclopedia. McFarland & Company, 2001, p. 206–207. ISBN 978-0-7864-9288-6.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube