OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les Testarudes

Les Testarudes són una banda de música ska, reggae, rocksteady, i soul, formada per nou dones nascudes entre 1996 i 2003 que tenen com a objectiu comú "fomentar la presència femenina sobre els escenaris i la visibilització del seu treball tant en l’àmbit compositiu com artístic". El seu nom "Les Testarudes" és una referència a la seva tossuderia a formar la banda exclusivament per dones i també per la seva fidelitat a l'elegància retro del moviment rude. El projecte musical nasqué per la necessitat de crear un espai d'empoderament en el món musical i especialment en els estils masculinitzats de l'ska i el rocksteady. La preocupació per visibilitzar la producció femenina musical comprèn l'objectiu tant de la presència sobre l'escenari de dones com també la formació d'arxiu bibliogràfic a l'hora de plantejar les seves actuacions i les llistes de cançons que interpretaran i compondran basant-se en aquests estils de la cultura musical jamaicana i els orígens de les seves diverses ramificacions. L'origen de la banda i el seu epicentre és el barri barceloní de La Bordeta i el seu primer concert va ser el maig de 2023, creixent llavors la seva popularitat fins a oferir més d'una quarantena d'actuacions arreu de Catalunya. Al seu repertori s'hi troben cançons tant d'artistes nacionals com internacionals, amb un interès per oferir un espai d'aprenentatge i coneixement sobre les dones intèrprets i les compositores de la cultura musical jamaicana, resumint-se elles mateixes com "Nou ties xulíssimes amb qui fer unes bones ballarugues".

## Membres

* Laura del Pino, trompeta i cors
* Jana Blanco, baix elèctric
* Júlia Soler, trombó
* Núria Pino, cantant solista
* Èlia Blasco, saxo baríton i tenor
* Sílvia Antón, teclats
* Judit Gisbert, guitarra
* Amaia Hermoso, saxo alt
* Martina Lao, bateria
* Flor Paredes, tècnica de so

## Discografia
### Singles

* Live Studio Session #1 - My New Name & I'll Never Grow Old (The Maytals Mashup)
* Live Studio Session #2 - Dance Wid' Me & What A Day
* Live Studio Session #3 - Perfidia
* Live Studio Session #4 - Madness

## Referències

* ↑ «Telenotícies - Les Testarudes és un grup de nou dones que actualitzen el ska i el reggae». Telenotícies, 30-08-2023 [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Les Testarudes». stqblack.cat. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «LES TESTARUDES». Buenritmo Producciones S.L. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ Latorre, Eloi. «"Creiem que la música jamaicana és de classe, per tant, feminista"». La Directa, 30-04-2024. [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ «Live Studio Session #1 - My New Name & I'll Never Grow Old (The Maytals Mashup)». [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ «Live Studio Session #2 - Dance Wid' Me & What A Day». [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ «Live Studio Session #3 - Perfidia». [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «Live Studio Session #4 - Madness». [Consulta: 23 febrer 2024].
# Elías Antonio Saca González

Elías Antonio Saca González (va néixer el 9 de març de 1965), també conegut com a Tony Saca, va ser lo president del Salvador i destacat home de negocis del país. Va assumir la presidència després de guanyar les eleccions del 21 de març de 2004, per al mandat comprès entre l'1 de juny de 2004 i l'1 de juny de 2009, en què va succeir en el càrrec Francisco Flores Pérez.
Com Flores, és membre del partit ultradretà Aliança Republicana Nacionalista (ARENA). Saca descendeix d'una família palestina que va arribar al Salvador al principi del segle xx. Abans d'entrar en política va ser locutor de futbol.
Durant la seva campanya electoral, alguns van criticar la seva escassa experiència política, però es va imposar al candidat de l'FMLN (esquerres), Schafik Handal, per una diferència de 58% a 36%, amb la utilització de tot el poder de les comunicacions salvadorenques que, en la seva pràctica totalitat, són propietat d'alts funcionaris del partit ARENA o bé són controlades pel govern. Durant la campanya alguns van criticar la intervenció de senadors nord-americans advertint de les suposades greus conseqüències que tindria votar el partit d'esquerres i també els missatges electorals d'ARENA, basats en la "política de la por". Amb la seva candidatura, el partit va obtenir els millors resultats de la seva història amb 1.314.436 vots
La seva política estigué marcada pel suport als tractats de lliure comerç amb els Estats Units i a favor dels interessos d'aquest país, amb què continuà les línies que ja foren impulsades pels seus antecessors.

## Referències

* ↑ Organización de los Estados Americanos, Acta 1442/04 del Consejo Permanente, página 2, consultat lo 30 de novembre de 2007
* ↑ Article 154 de la Constitució Política d'El Salvador de 1983 « Art. 154.- El período presidencial será de cinco años y comenzará y terminará el día primero de juny, sin que la persona que haya ejercido la Presidencia pueda continuar en sus funciones ni un día más. »
* ↑ Casa Presidencial de El Salvador, Biografía oficial de Antonio Saca Arxivat 2006-01-06 a Wayback Machine., consultat el 26 de març de 2007
* ↑ Magaña, Yolanda. «Arena y FMLN perdieron en 2024 más de 860,000 votos de presidenciales 2019» (en castellà). El Mundo, 12-02-2024. [Consulta: 1r desembre 2024].
# Wojciech Bogusławski

Wojciech Bogusławski (polonès: Wojciech Romuald Bogusławski) (Glinno, 9 d'abril de 1757 - Varsòvia, 23 de juliol de 1829) Wojciech Romuald Bogusławski, fou un actor, director de teatre, traductor i dramaturg polonès de la Il·lustració polonesa. Va ser el director del Teatre Nacional, Varsòvia, (Teatr Narodowy), durant tres períodes diferents, a més d'establir una òpera polonesa. És considerat el "pare del teatre polonès." Va ser el director del Teatre Nacional de Varsòvia els anys 1783-1785, 1790-1794 i 1799-1814. El 1801 va fundar a Kalisz el primer teatre permanent de la zona. Va morir a Varsòvia el 1829. És el personatge principal del drama L'impostor de l'escriptor hongarès György Spiró.

## Referències

* ↑ Michael J. Mikoś, Barroc polonès i Literatura il·lustrada: una antologia, Slavica Publishers, 1996.
* ↑ John A Rice, Antonio Salieri i l'òpera de Viena, Univ. de Chicago, 1998.
* ↑ «Bogusławski Wojciech (1757-1829) • Odkryj Wielkopolskę • sprawdź ciekawe miejsca w Twojej okolicy» (en polonès). [Consulta: 1r desembre 2024].
# Ratpenat de dits llargs malai

El ratpenat de dits llargs malai (Miniopterus magnater) que habita a Indonèsia, la Xina, l'Índia, Laos, Malàisia, Myanmar, Papua Nova Guinea, Tailàndia, illa de Timor i el Vietnam.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Miniopterus magnater. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 9 desembre 2007 (en anglès).
# Regla d'Or

En ètica, es defineix la Regla d'Or com el principi de: tracta els altres com tu voldries que ells et tractessin. Aquesta frase apareix a l'evangeli de Mateu 7:12, però se'l considera un principi tan vell com la humanitat i, per tant, anterior al cristianisme. De fet, aquest principi es pot trobar en totes les cultures i societats i, amb algunes comptades excepcions, és el comú denominador de tots els codis de la moral i les religions.
La Regla d'Or no s'ha de confondre pas amb la idea d'ull per ull i dent per dent de la justícia recíproca. La Regla d'Or es refereix no pas a reparació d'ofenses sinó a tractar els altres amb el mateix respecte i consideració amb què hom vulgui ser tractat. La regla d'or és sens dubte la base més essencial per al concepte modern de drets humans, en el qual cada individu té el dret per un tracte just, i una responsabilitat recíproca per garantir la justícia per als altres. Un element clau de la regla d'or és que una persona que intenta viure amb aquesta regla tracta a totes les persones amb consideració, no només als membres del seu propi grup. La Regla d'Or té les seves arrels en una àmplia gamma de cultures del món, i és un estàndard d'ús de les diferents cultures per a resoldre conflictes.
La Regla d'Or té una llarga història, i un gran nombre de prominents figures religioses i filòsofs han replantejat el seu recíproc, la naturalesa bilateral de diverses maneres (no limitada a les formes anteriors). Com un concepte, la Regla d'Or té una història que és molt anterior al mateix terme "Regla d'Or" (o "Llei d'Or", com se li va anomenar des de la dècada de 1670).

## Vegeu també

* Regla de plata

## Referències

* ↑ Definit d'altra manera, "es refereix a l'equilibri en un sistema interactiu de manera que cada part té drets i obligacions, i la norma subordinada de complementarietat afirma que els drets d'un són el compromís o obligació d'un altre."Bornstein, Marc H. Handbook of Parenting. Lawrence Erlbaum Associates, 2002, p. 5. ISBN 978-0-8058-3782-7. Vegeu també: Paden, William E. Interpreting the Sacred: Ways of Viewing Religion. Beacon Press, 2003, p. 131–132. ISBN 978-0-8070-7705-4.
* ↑ Stace, Walter T. The Concept of Morals. New York: The MacMillan Company, 1937, reimprès el 1975 amb permís de MacMillan Publishing Co. Inc., p. capítols sobre Ethical Relativity (p 1–68), i Unity of Morals (p 92–107, específicament p 93, 98, 102). ISBN 0-8446-2990-1.
* ↑ Douglas Harper. «Entry for "golden"». Online Etymology Dictionary. Online Etymology Dictionary. [Consulta: 10 juliol 2010].

## Enllaços externs

* La Regla d'Or, segons R. Alcoberro
# Johann Christian Hauff

Johann Christian Hauff (Frankfurt del Main, 8 de setembre de 1811 - Frankfurt del Main, 30 d'abril de 1891) fou un compositor i professor de música alemany.
És autor de simfonies, concerts, sonates, obres corals i vocals. El 1849, juntament amb Heinrich Henkel, va fundar una escola de música a Frankfurt, on entre els seus alumnes hi havia Friedrich Gernsheim, Adolf Rosenbecker, Reginald De Koven, Wilhelm Hill, Adrienne Pescheli altres.
L'obra pedagògica més important de Hauff és la "La teoria de l'art de la composició" en cinc volums (alemany: Die Theorie der Tonsetzkunst; 1863-1883).

## Referències

* ↑ (alemany) Nachlass Wilhelm Hill
* ↑ (alemany) Peschel, (Marie Augusta) Adrienne // Europäische Instrumentalistinnen des 18. und 19. Jahrhunderts
* ↑ Llegir en línia

## Enllaços externs

* Johann Christian Hauff a International Music Score Library Project (IMSLP).
# Niviventer eha

Niviventer eha és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 2.000 i 3.700 msnm a l'Índia, Myanmar, el Nepal i la Xina. Els seus hàbitats naturals són els boscos i matollars de diferents tipus. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, eha, són les inicials d'Edward Hamilton Aitken.

## Referències

* ↑ Molur, S. Niviventer eha. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 18 març 2018.
* ↑ Entrada «Niviventer» d'Animalia (en anglès).
# Musaranya grisa

La musaranya grisa (Crocidura attenuata) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que viu a la Xina, Laos, l'Índia, Malàisia, Cambodja, Myanmar, les Filipines, Taiwan, Tailàndia i el Vietnam. No hi ha grans amenaces per aquesta espècie en el seu conjunt, tan sols a l'Àsia meridional, i a nivell local, es troba amenaçada per la destrucció de l'hàbitat i la introducció d'espècies exòtiques.

## Referències

* ↑ Heaney, L.; Molur, S. (2017). "Crocidura attenuata (errata version published in 2018)." 2017 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2017. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Molur, S., Srinivasulu, C., Srinivasulu, B., Walker, S., Nameer, P. O. i Ravikumar, L., 2005. Status of non-volant small mammals: Conservation Assessment and Management Plan (C.A.M.P) workshop report. Zoo Outreach Organisation / CBSG-South Asia., Comibatore, l'Índia.

## Bibliografia

* Chakraborty, S., Bhattacharyya, T. P., Dey, J. K., Ghosh, M. K., Chakraborty, T. K. i Poddar, A. K., 2004. Mammals. Zoological Survey of India, Kolkata, Índia
* Corbet, G. B. i Hill, J. E., 1992. Mammals of the Indo-Malayan Region: A Systematic Review. Oxford University Press, Oxford, Gran Bretanya
* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* Ellerman, J. R. i Morrison-Scott, T. C. S., 1951. Checklist of Palaearctic and Indian Mammals 1758 to 1946. British Museum (Natural History), Londres, Gran Bretanya.
* Heaney, L. R. i Ruedi, M., 1994. A preliminary analysis of biogeography and phylogeny of Crocidura from the Philippines. A: J. E. Meritt, G. L. Kirkland i R. K. Rose (editors), Advances in the Biology of Shrews, pàg. 357–377. Carnegie Museum of Natural History, Pittsburgh, Estats Units.
* Jenkins, P. D., 1976. Variation in Eurasian shrews of the genus Crocidura (Insectivora: Soricidae). Bulletin of the British Museum of Natural History 30: 271–309.
* Oliveros, C., Broad, G., Pedregosa, M., Espanola, C., Reyes, M. A., Garcia, H. J., González, J. C. i Bajarias Jr., A., 2004. An Avifaunal Survey of the Babuyan Islands, Northern Philippines with Notes on Mammals, Reptiles and Amphibians. Final Report. Rufford Small Grant Committee, Manila.
* Smith, A. i Xie, Y., 2008. The Mammals of China. Princeton University Press, Princeton, Nova Jersey.
# Musaranya de muntanya de Smith

La musaranya de muntanya de Smith (Chodsigoa smithii) és una espècie de musaranya del gènere Chodsigoa. És endèmica de la Xina (províncies de Sichuan, Shaanxi, Chongqing i Hubei).

## Referències

* ↑ Johnston, C.; Smith, A. T. Chodsigoa smithii. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 novembre 2016.
# Meriones tamariscinus

Meriones tamariscinus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.200 msnm al Kazakhstan, el Kirguizstan, Mongòlia, Rússia, el Tadjikistan, el Turkmenistan, l'Uzbekistan i la Xina. S'alimenta de llavors i altres tipus de matèria vegetal. Els seus hàbitats naturals són els matollars, els oasis i els semideserts amb matolls i herba. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Tsitsulina, K., Formózov, N.; Xéftel, B. Meriones tamariscinus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 22 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Meriones chengi

Meriones chengi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Xinjiang (Xina), on viu a altituds superiors a 1.000 msnm. Els seus hàbitats naturals són els herbassars semidesèrtics o xèrics i les zones muntanyoses. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg xinès Tso-hsin Cheng.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Meriones chengi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 15 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 77. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Jerbu d'orelles llargues

El jerbu d'orelles llargues (Euchoreutes naso) és un petit rosegador nocturn de la família dels dipòdids que es troba a Mongòlia i la Xina, en els deserts de Gobi i Takla Makan.
El seu cos petit i bombat, mesura tot just entre 7 i 9 cm de llarg. Es caracteritza per la seva cua prima i molt llarga, que arriba a 18-25 cm de longitud, potes davanteres molt curtes i posteriors molt llargues, adaptades per a donar salts de cangur en la sorra i, per les seves orelles de conill, grans pel que fa al seu cap triangular. El seu pèl és castany a grisenc al dors i al llarg de la cua, excepte a la part terminal d'aquesta, on presenta un plomell d'anells blanc/negre/blanc que sembla servir-li de timó en saltar. El pelatge del ventre és de color blanc.
Es coneix poca cosa de la vida de l'espècie, encara que se sap que durant el dia roman en caus excavats a la sorra i de nit surt dels túnels a alimentar-se. Fou inclòs entre les 10 espècies investigades en 2007 per la Societat Zoològica de Londres en el programa EDGE of Existence, sobre espècies d'evolució diferenciada globalment amenaçades, per a estudiar l'impacte humà en el seu hàbitat. En 2007 fou divulgat per primera vegada un vídeo que el mostra i ha servit en la campanya per a protegir l'espècie.

## Bibliografia

* Holden, M. I. i G. G. Musser. 2005. Family Dipodidae. Pp. 871-893 in Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. I. Wilson i D. M. Reeder eds. Johns Hopkins University Press, Baltimore.
* Baillie, J. (1996). Euchoreutes naso. 2006 Llista Vermella d'Espècies Amenaçades IUCN. IUCN 2006. Consultat el 4 de febrer de 2007.
Espècies vivents de dipòdids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Allactaginae :
Cardiocraniinae :
Dipodinae :
Euchoreutinae :
Categoria :
# Centro Hospitalar de São Tomé

Centro hospitalar de São Tomé, també conegut com a Hospital Dr. Ayres Menezes és un hospital de la ciutat de São Tomé a São Tomé i Príncipe. Està situat a la vora de l'Institut Superior de Ciències i Salut de la Universitat de São Tomé i Príncipe.
El govern santomenc manté la tasca de mantenir les instal·lacions de l'hospital estàndard. Alguns pacients han de visitar altres països.
Tant al 2006 com al 2009, l'assistència estrangera va ser rebuda pels nord-americans i portuguesos respectivament, una provisió per a l'hemodiàlisi. En 2017 va obrir un nou servei de diagnòstic.

## Referències

* ↑ «Hospitals» (en portuguès). Official website of the Government of São Tomé and Príncipe. Arxivat de l'original el 2011-01-21. [Consulta: 10 desembre 2017].
* ↑ «Sao Tome and Principe». MD Trabel health.
* ↑ «São Tomé e Príncipe poderá vir a ter um centro de hemodiálise» (en portuguès). Téla Nón, 19-07-2009.
* ↑ Novo serviço de diagnóstico no principal hospital de São Tomé Arxivat 2017-12-11 a Wayback Machine., saudeonline.pt, 30 de juny de 2017
# Caryomys eva

Caryomys eva és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de la Xina (Gansu, Hubei, Ningxia, Qinghai, Shaanxi i Sichuan). S'alimenta de llavors, brots, fulles tendres i herba. El seu hàbitat natural són els boscos, particularment els humits i molsosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Se n'han trobat restes fòssils a la cova de Huanglong (Hubei).
Es desconeix qui és la Eva en honor de qui fou anomenada l'espècie.

## Referències

* 1 2 Entrada «Caryomys» a la Paleobiology Database (en anglès).
* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Caryomys eva. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 maig 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 130. ISBN 978-0801893049.
# Brachiones przewalskii

Brachiones przewalskii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de la Xina (Gansu, Mongòlia Interior i Xinjiang). Els seus hàbitats naturals són les dunes semipermanents amb una espessa cobertura de matolls i les dunes properes als boscos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del naturalista i explorador rus Nikolai Prjevalski.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Brachiones przewalskii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 juliol 2017.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 2009, p. 331. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Centro Izquierda de España

El Centro Izquierda de España (dCIDE, anteriorment conegut com a Centro Izquierda Nacional) és un partit polític espanyol. Com descriu el seu nom, se situa al centreesquerra de l'espectre polític, socialdemòcrata i defensor de la unitat d'Espanya. Els seus impulsors son Antonio Robles Almeida, Marita Rodríguez i Santiago Trancón.
dCIDE s'autodefineix com "un partit d'esquerres moderat, allunyat de radicalismes que divideixin a la societat en bàndols". Els seus eixos ideològics son la igualtat social i la llibertat intel·lectual. Va ser fundat l'any 2016 per ocupar l'espai polític d'esquerres en defensa de la Constitució i la unitat d'Espanya.
Des dels seus inicis ha mostrat una actitud crítica cap als nacionalismes, indicant que aquests obstaculitzen la coordinació entre les forces progressistes a nivell global. Els seus fundadors defensen que l'esquerra ha de prioritzar en la lluita social i el liberalisme ha de perseguir l'emancipació de l'individu, sense que la reivindicació nacionalista acapari el debat polític.
El partit va presentar-se formalment el 29 de juny de 2017 a Madrid, anunciant el seu canvi de nom i l'adhesió d'alguns grups. Així, la Plataforma per una Federació Catalana del PSOE i altres grups polítics es van dissoldre dins del Centro Izquierda De España. A més, l'actriu Isabel Ordaz i altres personalitats van anunciar públicament el seu suport a dCIDE.

## Referències

* 1 2 «Estatutos» (en espanyol europeu). [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ Press, Europa «Exdiputado de Ciudadanos lanza un partido de izquierda que defienda sin "complejos" la nación española» (en castellà). , 20-10-2016 [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Centro Izquierda Nacional da la réplica al PSOE y Podemos» (en castellà). [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Se presenta el Centro Izquierda de España, un partido no plurinacional» (en castellà). [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ «La Federación Socialista de Cataluña se adhiere al nuevo partido Centro Izquierda de España» (en castellà). [Consulta: 29 juny 2017]. Arxivat 2022-03-28 a Wayback Machine.
* ↑ «Isabel Ordaz en la presentación dCIDE». [Consulta: 18 gener 2024].
# Michel-René Maupetit

Michel-René Maupetit (Claye, 1742 - Laval, 31 de març del 1831) va ser un dels diputats als Estats Generals de França, elegit pel Mayenne, que el 20 de juny de 1789 van ser presents al Jurament del Jeu de Paume. Era fill del notari reial Michel Maupetit.

## Referències

* ↑ Maupetit, Michel René. Lettres de Michel-René Maupetit: député a l'assemblée nationale constituante, 1789-1791 (en francès). Imprimerie Lavalloise, 1901, p. 213.
# Gjul Variboba

Gjul Variboba (Mbuzati, província de Cosenza, Calàbria 1724-1788) fou un capellà considerat el primer poeta italià arbëreshë, considerat un dels més destacats poetes en llengua albanesa.
Estudià al seminari de San Benedetto Ullano per a capellà ortodox, però finalment es passà al ritual catòlic. Va compondre Ghiella e Santa Mëriis Virghierr (Vida de la Santíssima Verge, 1762), únic llibre arbërësh imprès en el segle xviii.

## Referències

* ↑ Elsie, Robert. Historical Dictionary of Albania (en anglès). Rowman & Littlefield, 2010, p. 464. ISBN 978-0-8108-6188-6.
* ↑ Nascho, J. Antologia della letteratura albanese (en italià). Pellegrini Editore, 2007, p. 345. ISBN 978-88-8101-389-0.