OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thor Larsen

Thor Larsen (Lommedalen, Bærum, Akershus, 20 de juliol de 1886 – Tønsberg, Vestfold, 3 de setembre de 1970) va ser un gimnasta noruec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip noruec.

## Referències

* ↑ «Thor Larsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 13 novembre 2015].
# Hans Lem

Hans Schumann Lem (Oslo, 19 de novembre de 1888 – Nova York, 1 de maig de 1962) va ser un gimnasta noruec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip noruec.

## Referències

* ↑ «Hans Lem Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2012. [Consulta: 13 novembre 2015].
# Viktor Smeds

Viktor Reinhold Smeds (Petolahti, Maalahti, Ostrobòtnia, 18 de setembre de 1885 – Hèlsinki, 22 de febrer de 1957) va ser un gimnasta finlandès que va competir durant els primers anys del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del concurs complet per equips.

## Referències

* ↑ «Viktor Smeds Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2011. [Consulta: 14 novembre 2015].
# Charles Vigurs

Charles Alfred Vigurs (Birmingham, 11 de juliol de 1888 – Grenay, Pas-de-Calais, 22 de febrer de 1917) va ser un gimnasta artístic anglès que va competir a començament del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou vuitè en la prova del concurs complet per equips del programa de gimnàstica.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, va guanyar la medalla de bronze en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.
Morí en acció de guerra durant la Primera Guerra Mundial, mentre servia al Royal Warwickshire Regiment prop de Grenay. Fou enterrat al proper Cementiri britànic de Maroc.

## Referències

* 1 2 «Charles Vigurs Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 21 setembre 2016].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
* ↑ Vigurs, Charles Alfred, Commonwealth War Graves Commission, Consulta 28 setembre 2008
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 3 agost 2015].
# Allan Rodenkam Simonsen

Allan Rodenkam Simonsen (Vejle, 15 de desembre de 1952) és un antic futbolista i entrenador de futbol danès. Va destacar principalment com a davanter al club alemany de la 1.Bundesliga Borussia Mönchengladbach, amb el qual va guanyar la Copa de la UEFA dels anys 1975 i 1979, com a així com per al FC Barcelona, on va guanyar la Recopa de 1982. Simonsen és l'únic futbolista que ha marcat a les finals de la Copa d'Europa, la Copa de la UEFA i la Recopa. Simonsen va ser nomenat Futbolista europeu de l'any el 1977.
Per la Selecció de Dinamarca, Simonsen va ser convocat 55 vegades, i hi va marcar 20 gols. Va representar Dinamarca als Jocs Olímpics d'estiu de 1972, Campionat d'Europa de 1984 i Mundial 1986. Va ser inclòs al Saló de la Fama de la selecció danesa el novembre de 2008.

## Trajectòria

Després de bones actuacions amb el club de la seva ciutat, el Vejle Boldklub (VB) (282 partits / 104 gols en dues etapes al club), Simonsen es traslladà a Alemanya al Borussia Mönchengladbach on va viure els millors anys d'aquest equip. Simonen l'ajudà a guanyar diverses lligues i dues Copes de la UEFA. L'any 1977 fou escollit Pilota d'Or. Aquestes bones actuacions el portaren a fitxar pel FC Barcelona el 1979. Al Barça guanyà una copa del Rei i una Recopa d'Europa (on marcà un dels gols de la victòria). Al club fou molt estimat rebent el sobrenom de "Simonet", però el 1982 va haver d'abandonar el club per l'arribada aquell any de Diego Maradona (no es permetien més de dos jugadors forans per equip).
Amb la selecció participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972, l'Eurocopa 1984 i la Copa del Món de 1986. En total disputà 55 partits i marcà 20 gols. Es retirà el 1989 a l'edat de 37 anys. Un cop retirat inicià l'etapa d'entrenador, dirigint el seu club local, el Vejle BK, i les seleccions de Feroe i Luxemburg.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol : 1971, 1972,1984 amb Vejle BK
* Copa danesa de futbol : 1972 amb Vejle BK
* Lliga alemanya de futbol : 1975, 1976, 1977 amb Borussia M'gladbach
* Copa de la Lliga alemanya de futbol: 1976 amb Borussia M'gladbach
* Copa de la UEFA : 1975, 1979 amb Borussia M'gladbach
* Copa espanyola de futbol: 1981 amb FC Barcelona
* Recopa d'Europa de futbol : 1982 amb FC Barcelona

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ (francès) 1977 - ALAN SIMONSEN - UN DANOIS POUR L'HISTOIRE Arxivat 2006-11-28 a Wayback Machine., France Football, #1,655, desembre 27, 1977

## Enllaços externs

* Perfil a la selecció Arxivat 2012-10-02 a Wayback Machine.
* (danès) Perfil al Vejle Boldklub Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* (alemany) Perfil a Alemanya
* (castellà) Perfil al FC Barcelona
# Courage Under Fire

Courage Under Fire és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Edward Zwick, estrenada el 1996.

## Argument

El tinent coronel Serling és examinat per un combat de la Guerra del Golf (1990-1991) on ha perdut alguns dels seus carros. Se li confia llavors una investigació sobre un aterratge forçós d'helicòpter l'oficial superior del qual, una dona, no ha tornat, encara que gairebé tots els seus homes se n'hagin escapat.

## Comentaris

La utilització de les potencialitats del cinema actua plenament en aquesta pel·lícula, on les diverses versions dels testimonis, encara que contradictòries, han estat rodades unes després de les altres.
Es poden destacar igualment alguns errors a la pel·lícula. La metralladora M60 del Sergent Monfriez és en fet una M249 SAW de calibre 5.56mm. En l'escena final, es veu la capitana Walden disparar a soldats iraquians amb el fusell d'assalt M16, tirant durant més d'un minut mentre que el carregador de l'M16 no té més de 30 cartutxos i en automàtic el M16 és molt golafre en municions per la qual cosa aquesta acció és improbable.
A la pel·lícula, Ilario té el grau de sergent però en la seva entrevista amb Serling té galons d'especialista a la seva camisa.

## Repartiment

* Denzel Washington: Tinent coronel Nathaniel Serling
* Meg Ryan: Capitana Karen Emma Walden
* Lou Diamond Phillips: Sergent John Monfriez
* Michael Moriarty: General Hershberg
* Matt Damon: Sergent Ilario
* Bronson Pinchot: Bruno
* Seth Gilliam: Altameyer
* Regina Taylor: Meredith Serling
* Željko Ivanek: Ben Banacek
* Scott Glenn: Tony Gartner, Washington Post
* Tim Guinee: Rady
* Tim Ransom: Boylar
* Sean Astin: Patella
* Armand Darrius: Robins
* Ned Vaughn: Tinent Chelli

## Referències

* ↑ «Courage under fire». The New York Times.
# La dama i el rodamón (pel·lícula de 1955)

La dama i el rodamón (títol original en anglès: Lady and the Tramp) és una pel·lícula estatunidenca d'animació de 1955, el primer llargmetratge de Disney fet en Cinemascope. Va estar nominada al BAFTA a la millor pel·lícula d'animació de 1956. Posteriorment va aparèixer una seqüela: Lady and the Tramp II: Scamp's Adventure (2001), protagonitzada pel fill dels gossos protagonistes.

## Argument

Reina, un cadell cocker spaniel, arriba a la seva llar, per Nadal, com un regal. En passar el temps, es guanya l'afecte dels seus amos, Jaimito i Linda, qui més tard esperaran un nadó. Golf, un gos mestís de carrer, explica a Reina que, amb l'arribada del bebè, els afectes cap a ella per part dels seus amos seran menors, però en arribar el bebè Reina s'adona que no és així, tan sols que les coses són diferents i que ella s'encarregarà de cuidar el nen, també. En una ocasió, Jaimito i Linda han de sortir de casa i ve per tenir cura del nadó la tia Sara, propietària de dos gats siamesos, que li faran la vida impossible a la Reina. Tractarà de posar-li un morrió i la Reina fugirà, refugiant-se amb Golf i aprenent una mica de com veu la vida el gos de carrer, fins a acabar a la gossera per una entremaliadura. En sortir de la gossera, ella desconfia de Golf però recupera la seva confiança quan el gos de carrer mata a una rata que amenaçava la salut del nadó. La tia Sara, escandalitzada, crida a la gossera, els treballadors de la qual s'emporten a Golf, però Jock i Trist el salven. Golf i Reina s'enamoren i es casen, tenint cadells petits molt semblants a Reina i un, molt entremaliat, igual que el pare.

## Repartiment

* Barbara Luddy: la dama
* Larry Roberts: el rodamón
* Bill Thompson: Jock, Joe, Bulldog, Dachsie, policia
* Bill Baucom: Trusty
* George Givot: Tony
* Peggy Lee: Reina, Si, Am, Peg
* Verna Felton: la tieta Sara
* Stan Freberg: el castor
* Alan Reed: Boris
* Thurl Ravenscroft: Al el cocodril
* Dallas McKennon: Toughy, Pedro, Professor, Hyena
* Lee Millar: Jim Dear, gossera

## Referències

* ↑ Finch, Christopher. «Chapter 8: Interruption and Innovations». A: The Art of Walt Disney, 2004, p. 234–244. ISBN 0-8109-2702-0.
* ↑ La dama i el rodamón als BAFTA de 1956
* ↑ «Lady and the Tramp II: Scamp's Adventure (Video 2001)». Internet Movie Database. [Consulta: 4 febrer 2014].
# Begla

Begla (en francès Bègles) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 1999 tenia 22.475 habitants. Està situat sobre la riba esquerra de la Garona al sud dels afores de Bordeus.

## Evolució demogràfica

Evolució de la població EHESS-Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 115 | 1 526 | 1 903 | 2 050 | 2 322 | 2 518 | 2 592 | 2 745 | 2 844 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 286 | 4 005 | 4 764 | 5 547 | 6 202 | 7 238 | 8 919 | 10 535 | 10 372 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 12 104 | 12 588 | 14 055 | 16 590 | 18 349 | 21 582 | 20 989 | 22 590 | 23 176 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 24 388 | 27 330 | 25 680 | 23 318 | 22 604 | 22 475 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1935-1941 | Lucien Lerousseau | |
| 1941-1944 | Pierre Rosières | |
| 1944 | Lucien Lerousseau | CFLN |
| 1944-1945 | Jean Bonnin | FTP |
| 1945-1947 | Marius Oliver | PCF |
| 1947-1959 | Marcel Bouc | UNR |
| 1959-1971 | René Duhourquet | PCF |
| 1971-1984 | Simone Rossignol | PCF |
| 1984-1989 | Bernard Moncla | PCF |
| 1989-2017 | Noël Mamère | Les Verts |
| 2017- | Clément Rossignol Puech | Les Écologistes |

## Agermanaments

* Collado Villalba
* Bray/Bré
* Suhl

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Lars Roberg

Lars Roberg (Estocolm 4 de gener de 1664 – Uppsala 21 de maig de 1742) va ser un metge suec.
Roberg, que era fill de l'apotecari reial Daniel Roberg, es va matricular a la Universitat d'Uppsala de ben jove l'any 1675, i va viatjar el 1680 a Alemanya, França i Anglaterra, va estudiar a la Universitat de Wittenberg i Leiden. Es doctorà en medicina el 1693.
Va ser professor de Medicina a la Universitat d'Uppsala de 1697 fins a 1740. Va ser membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències. Fundà el Nosocomium academicum, que més tard va ser l'Hospital Acadèmic d'Uppsal, el 1708.
Lars Roberg va ser professor de Carl Linnaeus i Peter Artedi, entre d'altres.
# Diaphora

Diaphora és una gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Arctiinae.

## Distribució

Es troba a la Zona Paleàrtica.

## Galeria

* Il·lustració del volum 5 d'Entomologia Britànica de John Curtis
* Diaphora mendica larva
* Diaphora mendica mascle
* Diaphora mendica mascle
* Diaphora mendica mascle i femella

## Referències

* ↑ «BioLib - Diaphora» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2024].
* Museu d'Història Naturalː Diaphora(en)

## Enllaços externs

* Funetː Diaphora
* Biodiversidad Virtualː Diaphora (castellà)
# Nkôno ngond

Nkôno ngond és una menja tradicional del Camerun preparat amb les llavors de Cucumeropsis mannii anomenada localment «pastís de festuc». Aquest plat de la gastronomia camerunesa rep diferents noms segons les ètniesː
* nkôno ngond pels bassa, bantús d'Àfrica central que viuen al Camerun i que parlen l'idioma bassa
* nnam ngon pels beti, establerts principalment a la regió central del Camerun
* nkongue ngon pels eton, el grup ètnic més gran que viu a la regió central del Camerun, després dels ewondo, i que formen part dels beti
* nju pels bamiléké, persones que viuen a la regió occidental del Camerun
* ngond'a mukon pels douala, persones que viuen a la ciutat de Douala al Camerun i a la regió del litoral al voltant d'aquesta ciutat, i que parlen una llengua bantu

## Preparació

El plat s'elabora amb una base de llavors de Cucumeropsis mannii, una cucurbitàcia originària de l'Àfrica tropical. En llengua bassa, la planta s'anomena ngond. La preparació del plat és laboriosa: les llavors s'extreuen del fruit i el nucli s'extreu de la closca. Es poden incorporar carns cuinades o fumades, peixos fumats o fregits, i fins i tot algunes verdures com fulles fresques de Xanthosoma sagittifolium . La pasta de festuc s'envasa després en fulles de plàtan flamejades o en paper film i és estofada durant hores.
Aquest plat de es menja durant esdeveniments especials com el Nadal o en casaments. S'acompanya amb bastons de mandioca i nyam al vapor.

## Referències

* ↑ ; FAO«Les PFNL importés» (en francès). fao.org. [Consulta: 2 setembre 2021].
* ↑ S. Le Berre «Les aliments d'origine végétales au Cameroun» (en francès). Le Cameroun agricole, pastoral et forestier. ORSTOM, 109, desembre 1966, pàg. 33.
* ↑ «Recette du mois : nkono ngond» (en francès). litenlibassa.com, 09-03-2010. [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ «GATEAU DE PISTACHE» (en francès). Camrefeeling, 14-06-2006. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ «Gâteau de pistache ou Ngond’a Mukon!» (en francès). mmmdouceursmaison, 20-12-2022. [Consulta: 12 octubre 2024].

## Enllaços externs

* «Recette filmée de la préparation du nkôno ngond». toimoietcuisine.com. [Consulta: 3 setembre 2021].
# She's the Man

She's the Man és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Andy Fickman, estrenada l'any 2006. El film és una lliure adaptació de l'obra de William Shakespeare, La nit de reis. Ha estat doblada al català.

## Argument

Quan Viola Hastings s'adona que no hi ha cap equip de futbol femení a la seva escola a Cornwall, es revolta però no la porta enlloc.
Però després de la marxa del seu germà bessó Sebastian, decideix ocupar el seu lloc a la seva escola. Es disfressa llavors de noi i torna a l'escola, on el seu germà no s'ha presentat, perquè ha preferit provar la seva sort en l'escena musical a Londres.
Però un cop arribada, per Viola comencen els problemes: cau enamorada del seu llogater, Duke, que estima la bonica Olivia. Olivia, pel que fa a ella, se sent furiosament atreta per Sebastian.
Es troba doncs obligada a fer malabarismes entre els dos personatges. Viola serà desgraciadament obligada a confessar en el partit de futbol, quan el seu germà bessó, Sebastian, torna més d'hora del previst. Olivia caurà llavors enamorada del verdader Sebastian (amb el qual els sentiments són recíprocs). Pel que fa a Viola, donarà cita a Duke en un parc i aquest li confessarà allà el seu amor per ella, i ella farà el mateix.

## Repartiment

* Amanda Bynes: Viola Hastings
* Channing Tatum: Duke Orsino
* Laura Ramsey: Olivia Lennox
* Vinnie Jones: L'entrenador Dinklage
* David Cross: El principal Gold
* Julie Hagerty: Daphne
* Robert Hoffman: Justin
* Alex Breckenridge: Monique
* Jonathan Sadowski: Paul Antonio
* Amanda Crew: Kia
* Andrew lowton: Sebastian Hastings
* Jessica Lucas: Yvonne
* Dee Jay Jackson: Taxista
* Patricia Idlette: Professor de Ciències
* Brandon Jay McLaren: Toby
* Clifton MaCabe Murray: Andrew
* Emily Perkins: Eunice

## Crítica

* "Una molt agradable, entretinguda i sovint enginyosa obra sense pretensions amb encertades interpretacions. (...) Puntuació: ★★★ (sobre 4)."
* "Gràcies al seu encertat repartiment, la pel·lícula és més divertida del que s'esperaria considerant el seu erràtic guió."
* "Ni per un segon em vaig creure l'argument, però durant tota la pel·lícula em vaig creure que Amanda Bynes és adorable. (...) divertits secundaris (...) Puntuació: ★★★ (sobre 4)."
* "Es basa en 'Twelfth Night', però pel to de la pel·lícula (histèricament enèrgic) i l'estil de les actuacions (emfàticament grotesc) s'adequaria més a un musical camp alternatiu de Broadway.

## Referències

* ↑ «She's the Man». esadir.cat.
* ↑ «She's the Man». Allociné.
* ↑ Puig, Claudia «She's the Man». USA Today.
* ↑ Lumenick, Lou «She's the Man». New York Post.
* ↑ Ebert, Roger «She's the Man». Chicago Sun-Times.
* ↑ Lee, Nathan «She's the Man». The New York Times.
# Encara li deien Trinidad

Encara li deien Trinidad (títol original en italià: ...continuavano a chiamarlo Trinità) és una pel·lícula italiana dirigida per Enzo Barboni, el 1971. És la continuació de Li deien Trinidad, estrenada un any abans. Ha estat doblada al català.

## Argument

Trinita i el seu germanastre Bambino proven de fer-se verdaders bandits, però la seva bona naturalesa els acaba fent combatre una banda de bandits amb l'ajuda de sacerdots.

## Repartiment

* Terence Hill: Trinidad
* Bud Spencer: Bambino
* Enzo Tarascio: el xèrif
* Emilio Delle Piane: James Parker
* Enzo Fiermonte: el pagès vagabund
* Dana Ghia: la dona del pagès vagabund
* Yanti Somer: l'enamorada de Trinidad
* Harry Carey Jr.: el pare de Trinidad
* Jessica Dublin: Farrah, la mare de Trinidad

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Encara li deien Trinidad. esadir.cat.
* ↑ «Continuavano a chiamarlo Trinità». The New York Times.
# The Wild North

The Wild North és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Andrew Marton el 1952.

## Argument

Després d'haver venut les seves pells al taulell, Jules Vincent, un tramper (Stewart Granger), va al saloon on s'enfronta amb un que importunava una índia anomenada Adjidaumo (Cyd Charisse). L'endemà decideix portar aquesta, en canoa, al campament de la seva tribu on es troba el seu pare. Es decideix a portar a bord de la seva embarcació, el cercador d'or, Max Brody (Howard Petrie) que havia deixat K.O. la vetlla. Arribats a una zona torrentosa del riu, Brody posa en perill la vida dels passatgers. Jules Vincent, obligat a defensar-se, desafortunadament, provoca la mort del cercador d'or. Quedant fora de la llei, fuig i és empaitat pel constable Pedley (Wendell Corey), es refugia en el Gran Nord. Pedley aconsegueix agafar-lo i emmanillar-lo però el viatge de tornada és llarg i perillós en les solituds cobertes de neu, més encara quan el captiu no posa cap interès a indicar el bon camí.
Els llops, una allau, la naturalesa hostil, les tempestes de neu..., fan que a poc a poc el representant de la llei i el seu presoner s'uneixin per sobreviure, fins al punt que Jules Vincent arriba a salvar la vida del seu guardià que ha posat el peu en una trampa per llops. Greument ferit Pedley, els papers s'inverteixen. El tramper porta el policia al quarter de la Policia Muntada i provar per aquest fet la seva honestedat. La tesi de l'accident per explicar la mort del cercador d'or i la paraula de Jules Vincent es fan finalment creïbles. El tramper absolt i lliure podrà trobar l'índia Adjidaumo.

## Repartiment

* Cyd Charisse: Adjidaumo, la jove índia
* George Pat Collins: Bartender
* Russ Conklin: un indi
* Clancy Cooper: Sloan
* Henry Corden: empleat d'hotel
* Wendell Corey: Pedley, agent de la Policia Muntada
* James Dime: ciutadà al procés
* Morgan Farley: el pare Simon
* Stewart Granger: el tramper, Jules Vincent
* Holmes Herbert: un magistrat
* J. M. Kerrigan: Callahan
* Rex Lease: un ciutadà
* Henri Letondal: John Mudd
* Lewis Martin: un sergent
* Emile Meyer: Jake
* Brad Morrow: un noi
* Howard Petrie: Max Brody, un cercador d'or
* Robert R. Stephenson: un borratxo
* Houseley Stevenson: un vell
* Cliff Taylor: un ciutadà
* Ray Teal: Ruger
* John War Eagle: El cap indi

## Al voltant de la pel·lícula

Els exteriors d'aquesta pel·lícula han estat rodats a Indiana, en el curs superior de Big Wood River, sobre el Mont Galena i voltants.
# Rafel Manera Serra

Rafel Manera i Serra (Palma o Montuïri 1829- 1881) fou un polític i metge mallorquí que va ser batle de Palma durant una part del Sexenni Democràtic.

## Biografia

Manera era llicenciat en medicina per la Universitat de Barcelona i políticament fou un líder destacat del Partit Republicà Democràtic Federal de les Illes Balears.
El seu mandat com a batle començà el juliol de 1869, el primer batle elegit per sufragi universal, i finalitzà el febrer de 1872. La seva condició de facultatiu es reflectí en diverses mesures com el projecte d'una gran via que unís la plaça de Cort i el passeig des Born de Palma, o les disposicions profilàctiques que executà durant l'epidèmia de febre groga del setembre de 1870, que varen ser considerades molt efectives. Altres actuacions destacables foren la sol·licitud d'esbucar les murades que existien entre la porta del Mar i les drassanes, el control de les despeses municipals eliminant la contribució a festes religioses o la reducció dels sous dels funcionaris.
El 1870, feu col·locar una placa commemorativa on es creia que havia nascut Joanot Colom.
Aspectes fora de l'ajuntament són que al març de 1873 va ser elegit com a comandant de la Milícia Voluntària Republicana, a les eleccions generals espanyoles de 1873 fou elegit diputat pel districte de la capital de Mallorca. També estava relacionat amb la maçoneria, essent membre destacat de la Lògia Reforma 140 de Palma i a més, posseïa accions ens diferents societats mercantils.
Precisament se suïcidà arran de la crisi borsària de 1880 que conduí a la fallida de diverses societats de crèdit mallorquines.

## Referències

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Llista de batles de Palma Arxivat 2011-02-12 a Wayback Machine.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Jacint Feliu | Batle de Palma 1868-1872 | Succeït per: Antoni Villalonga |