OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Masrimbaud

Mas Rimbaut (en francès Marimbault) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 94 | 96 | 68 | 77 | 83 | 96 | 152 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Sturma | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 31 desembre 2010].
# TORCS

TORCS (acrònim de The Open Racing Car Simulator) és un videojoc de simulació de carreres de codi obert en 3D. Funciona a Linux, FreeBSD, Mac OS X i Microsoft Windows. El codi font del TORCS és sota la Llicència Pública General de GNU.

## Circuits per defecte

| Nom | Llargària | Autor | Descripció |
| Circuits de carretera (Road tracks) ||||
| Spring (Primavera) | 22129,73 m. | E.Espie | Un circuit molt llarg, que representa la primavera (per això es diu Spring, que en anglès vol dir Primavera). |
| Street 1 (Carrer 1) | 3823,05 m. | A.Summer | Un circuit de carretera. |
| Wheel 1 (Roda 1) | 4257,62 m. | E.Espie | |
| Wheel 2 (Roda 2) | 6205,4 | A.Summer | Un circuit ràpid, però amb moltes curves. |
| Aalborg | 2587,54 m. | E.Espie i B.Wymann | |
| Alpine 1 (Alpí 1) | 6355,65 m. | E.Espie | Un circuit alpí. |
| E-Track 1 | 3243,64 m. | E.Espie i B.Wymann | Circuit amb una "Parada d'autobús". |
| E-Track 2 | 3147,47 m. | E.Espie | Circuit estret. |
| E-Track 3 | 4799,34 m. | E.Espie | |
| E-Track 4 | 7041,68 m. | E.Espie | Circuit molt ràpid. |
| E-Track 6 | 4441,29 m. | E.Espie | |
| E-Road | 3260,43 m. | E.Espie i B.Wymann | Un circuit amb força curves. |
| CG Speedway number 1 | 2057,56 m. | CG i B.Wymann | Un circuit ràpid i curt (la mitjana de temps és de 30-35 segons). |
| CG Track 2 | 3185,83 m. | CG | Un circuit molt ràpid. |
| CG Track 3 | 3843,10 m. | CG | Un circuit molt ràpid. |
| Olethros Road 1 | 6282,81 m. | C.Dimitrakakis | Un circuit llarg i estret. |
| Ruudskogen | 3274,20 m. | A.Summer | |
| Circuits bruts (Dirt tracks) ||||
| Mixed 1 (Barrejat 1) | 1014,22 m. | E.Espie | |
| Mixed 2 (Barrejat 2) | 1412,90 m. | E.Espie | |
| Dirt 1 (Brut 1) | 1072,93 m. | E.Espie | Circuit per a cotxes amb capacitat per a córrer per terra. |
| Dirt 2 (Brut 2) | 1005,58 m. | E.Espie | Circuit amb força salts. |
| Dirt 3 (Brut 3) | 2205,93 m. | A.Summer | Un circuit que representa que està a Austràlia. |
| Dirt 4 (Brut 4) | 3260,43 m. | E.Espie | Basat en un circuit de carretera. |
| Dirt 5 (Brut 5) | 1072,93 m. | E.Espie | Circuit amb salts. |
| Dirt 6 (Brut 6) | 3147,46 m. | E.Espie | |
| Circuits ovalats (Oval tracks) ||||
| A-Speedway | 1908,32 m. | E.Espie | Circuit rectangular. |

## Referències

* ↑ TORCS. «Torcs > News» (En línia) (en anglès). www.torcs.org. [Consulta: 2 juny 2008].
* ↑ TORCS. «About TORCS» (En línia) (en anglès). www.torcs.org. [Consulta: 2 juny 2008].
* 1 2 3 4 TORCS > Tracks
# Kolokólovo

Kolokólovo (en rus: Колоколово) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Bolxessosnovski. El 2010 tenia un habitant.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Sol a casa 3

Sol a casa 3 (títol original en anglès: Home Alone 3) és una pel·lícula estatunidenca del 1997 escrita i produïda per John Hughes i dirigida per Raja Gosnell. És la tercera pel·lícula de la seqüela de Sol a casa. La pel·lícula va ser seguida per una seqüela feta per a la televisió, Sol a casa 4 (Home Alone 4: Taking Back la Cambra), el 2002.

## Argument

Quan un grup de lladres aconsegueix robar un valuós microxip del Departament de Defensa dels Estats Units, amb l'objectiu de vendre'l al millor postor, perden l'oportunitat de fer-ho quan, en els controls de l'aeroport, l'artefacte acaba amagat dins d'un cotxe de joguina, joguina que a causa d'un error cau en mans de la senyora Hess, una dona gran que vola a Chicago.
Mentrestant, a Chicago, Alex Pruitt, és un entremaliat nen de nou anys a qui la seva veïna, la senyora Hess, l'obsequia amb el cotxet de joguina en el que està amagat el microxip. Quan Alex contreu la Varicel·la, s'adona que uns lladres estan pel veïnat buscant aquest cotxe de joguina. Ell intenta parlar amb els seus pares i amb la policia, però ningú creu la història que explica.
Alex es queda sol a casa, després que els seus pares marxin als seus treballs, i els seus germans estiguin a l'escola. Haurà de valer-se de tot el seu enginy per fer front als lladres i preparar un estratagema per fer-los fugir, aconseguint que no li robin el seu cotxe de joguina.

## Música

Banda sonora de la pel·lícula

## Al voltant de la pel·lícula
### Anecdotari

* El paper Alex Pruitt va ser molt desitjat, amb més de 100 nens aspirants a ser el protagonista d'una nova seqüela de la franquícia originalment protagonitzada per Macaulay Culkin. Alex D. Linz va aconseguir el paper, superant de nou a Philip Petrie, que també havia perdut el càsting davant Linz per interpretar a Sammy a 'Un dia inoblidable'.
* Amb aquest pel·lícula, Raja Gosnell, debutava com a director, encara que ja havia participat en l'edició de les dues primeres pel·lícules lliuraments.
* La trama d'aquest tercer lliurament no té res a veure amb les anteriors. No s'esmenta en cap moment a la família McCallister ni als lladres que aguaitaven al petit Kevin (Macaulay Culkin). L'única semblança que té és el lloc on es desenvolupen els fets, les zones residencials als afores de Chicago.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Alex D. Linz | Alex Pruitt |
| Olek Krupa | Peter Beaupre |
| Lenny Von Dohlen | Burton Jernigan |
| David Thornton | Earl Unger |
| Haviland Morris | Karen Pruitt |
| Kevin Kilner | Jack Pruitt |
| Scarlett Johansson | Molly Pruitt |
| Marian Seldes | Sra. Hess |
| Christopher Curry | Agent de l'FBI |
| Baxter Harris | Capità de la Policia |
| Neil Flynn | L'oficial de policia |
| Darren T. Knauss | Veu del lloro |

## Saga

* Sol a casa (1990)
* Sol a casa 2: Perdut a Nova York (1992)
* Sol a casa 4 (2002)

## Referències

* 1 2 «Home Alone 3» (en anglès). boxofficemojo. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «Original Soundtrack-Home Alone 3» (en anglès). allmusic. [Consulta: 18 gener 2014].
* 1 2 3 «Anécdotas de la película "Solo en casa 3"» (en castellà). sensacine. [Consulta: 18 gener 2014].
# Caudabronda

Caudabronda (en francès Caudebronde) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Stephanie Swift

Stephanie Swift (nascuda el 7 de febrer de 1972 a Louisiana, Estats Units) és una actriu porno estatunidenca. Ha rodat més de 350 pel·lícules i forma part dels Salons de la Fama d'AVN i XRCO.

## Biografia
### Inicis

Nascuda a l'estat de Louisiana, la seva família es muda al sud de Califòrnia després de la defunció del seu pare a causa d'un càncer. Amb 19 anys compagina el seu treball com stripper en un local anomenat The Bodi Shop amb els seus estudis d'assistent de dentista. Posteriorment comença a posar de forma habitual per a revistes masculines.

### Carrera com a actriu porno

Els seus nombrosos reportatges fotógrafics no tarden a obrir-li les portes del cinema per a adults. Primer amb videos eròtics, com els que roda per a Playboy, i després amb les seves primeres pel·lícules pornogràfiques. Entre elles estan títols com : Video Virgins 23, Fresh Meat 2 o Nothing Sacred, tots ells rodats l'any 1995. Encara que en un primer moment l'actriu alterna tant escenes de sexe anal com escenes lèsbiques, des de l'any 2000, no ha tornat a realitzar més escenes de sexe anal.
En 1997 és fitxada per Wicked Pictures i roda algunes de les seves pel·lícules més conegudes com són : Heartache (1998), Sex Safari (1999), Hell On Heels (1999), Red Dragon (2001) o Chances (2001).
Havent acabat el seu contracte a principis de l'any 2002, l'actriu es pren un descans de gairebé dos anys. Torna en el 2004, a on aprofita per dirigir les seves primeres pel·lícules. Anuncia també la propera creació de la seva pròpia productora, anomenada Swift Entertainment, tanmateix, el projecte no tira endavant.
Després d'un nou parèntesi entre els anys 2005 i 2006, l'actriu torna en el 2007 per a rodar títols com Girlvana 3 (2007), Lesbian Seductions 15 (2007), Finger Licking Good 5 (2008) o Last Rose (2008).
El mes de maig de 2008 es fa públic el seu fitxatge per Sweetheart Video.

## Premis

* 1998 Premi AVN a la Millor actriu de l'any.
* 1998 Premi AVN a la millor actriu.
* 1999 Premi AVN a la Millor escena en parella.
* 2006 Inclusió al Saló de la fama d'AVN.
* 2008 Inclusió al Saló de la fama de XRCO.

## Referències

* ↑ «"Entrevista con Stephanie Swift "». Arxivat de l'original el 2008-10-17. [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ "Swift Embraces New 'Spice Clips' Gig, Freelance Status"
* ↑ "Stephanie Swift firma con Sweetheart Video en ELA"
# Castell de Sufera

El castell de Sufera (Castrum Çufera) estava a l'interior del barranc de Miravet, situat sobre una plataforma envoltada de penya-segats a una altura de 501 metres sobre el nivell del mar, a l'actual municipi de Cabanes.
El 27 d'abril de 1225 Jaume el Conqueridor concedeix a Ponç de Torrella, bisbe de Tortosa i al seu capítol els castells de Miravet, Sufera i Fadrell amb tots els seus termes, masies, alqueries i esglésies.
Actualment el castell està enrunat i gairebé no queden restes.

## Referències

* ↑ Onomasticon Cataloniae, vol. 7, p.184
* ↑ (castellà) Pierre Guichard, Al-Andalus frente a la conquista cristiana: los musulmanes de València, p.257-258
* ↑ Pere-Enric Barreda, Els camins del rei Jaume I per les comarques de Castelló
* ↑ Ajuntament de Torreblanca, Història Arxivat 2009-12-19 a Wayback Machine.
* ↑ Cultura i estudi local a la Plana de l'Arc, p.263

## Bibliografia

* (castellà) André Bazzana i Pierre Guichard. Campaña 1977 de investigación arqueológica en yacimientos medievales de la provincia de Castellón (La Magdalena; Monte Mollet; Zufera) Cuadernos de prehistoria y arqueología castellonenses, ISSN 0212-1824, Nº. 4, 1977, pags. 333-350
# Serrat Alt

«Serrat Alt o el Serrat Alt» té aquests significats:
* Serrat Alt (Àger), serra entre els municipis d'Àger (Noguera) i de Sant Esteve de la Sarga (Pallars Jussà)
* Serrat Alt (Artesa de Segre), serra del municipi d'Artesa de Segre (Noguera)
* Serrat Alt (Gallifa), cim al municipi de Gallifa (Vallès Occidental)
* Serrat Alt (Gósol), serra del municipi de Gósol (Berguedà)
* Serrat Alt (les Avellanes i Santa Linya), cim al municipi de les Avellanes i Santa Linya (Noguera)
* Serrat Alt (les Llosses), cim al municipi de Les Llosses (Ripollès)
* Serrat Alt (Montmajor), cim al municipi de Montmajor (Berguedà)
* Serrat Alt (Moror), turó de Sant Esteve de la Sarga al vessant nord del Montsec
* El Serrat Alt (Olius), muntanya d'Olius a la comarca del Solsonès
* Serrat Alt (Olost), serra entre els municipis d'Olost i de Prats de Lluçanès (Osona)
* Serrat Alt (Sagàs), cim al municipi de Sagàs (Berguedà)
* Serrat Alt (Orís), cim entre els municipis d'Orís i de Sant Pere de Torelló (Osona)
* Serrat Alt (Sant Esteve de la Sarga), cim al municipi de Sant Esteve de la Sarga (Pallars Jussà)
* el Serrat Alt (Biosca), serra del municipi de Biosca (Segarra)
* el Serrat Alt (la Baronia de Rialb), cim al municipi de la Baronia de Rialb (Noguera)
* el Serrat Alt (Castellar de la Ribera), cim al municipi de Castellar de la Ribera (Solsonès)
* el Serrat Alt (Lladurs), serra entre els municipis de Lladurs, d'Olius i de Solsona (Solsonès)
* El Serrat Alt (Pinell de Solsonès), cim del municipi de Pinell de Solsonès (Solsonès).
* Serrat Alt del Soler, muntanya de 556 metres que es troba al municipi de Bassella a la comarca de l'Alt Urgell
* Vegeu també
** Serratalt (Castellar de la Ribera), al municipi de Castellar de la Ribera (Solsonès)
** Serratalt (Tiurana), al municipi de Tiurana (Noguera)
# Epidaure (mitologia)

Epidaure (grec antic: Ἐπίδαυρος, llatí: Epidaurus) fou el mític fundador de la ciutat d'Epidaure. Era fill d'Argos i Evadne, però, segons els eleus, el seu pare era Pèlops, i segons les llegendes d'Epidaure, el seu pare era Apol·lo.

## Referències

* ↑ Biblioteca d'Apol·lodor, II 1.2.
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia, II 26.2.
# Iúlia Sàfina

Iúlia Sàfina (Smirnovo, 1 de juliol de 1950) és una ex-jugadora d'handbol russa que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
Safina s'inicià en l'esquí i l'atletisme i arribà a guanyar una medalla de bronze en els 800 metres a la Universiada de Roma de 1975. Amb tot, una greu lesió l'obligà a deixar l'atletisme i passar-se al handbol.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del món d'handbol de 1982.

## Referències

* 1 2 rus «ЮЛИЯ САФИНА: СЕМЬ ДНЕЙ И ВСЯ ЖИЗНЬ». stapravda.ru. rus, 12-07-2008 [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Yuliya Safina Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’agost 2011. [Consulta: 1r novembre 2019].
# Pavane (Fauré)

La Pavane en fa sostingut menor, op. 50, és una composició per a orquestra i cor opcional del compositor francès Gabriel Fauré, escrita el 1887. De ritme pausat i estructura arcaïtzant, que pretén evocar la pavana que es ballava a la cort espanyola, aquesta peça es caracteritza per l'elegància de la melodia i l'originalitat harmònica, tan pròpies per altra part, del compositor francès. La peça fou composta per a una modesta formació orquestral que consten de corda i un parell de flautes, oboès, clarinets, fagots, i trompes. Una representació típica dura al voltant de set minuts.

## Història

L'any 1886 va escriure la pavana només per a orquestra, però més tard va incorporar el cor, amb la voluntat que l'obra, dedicada a la comtessa Elisabeth Greffulhe, fos coreografiada i prengués més notorietat de la inicialment prevista.
L'estrena va tenir lloc el 25 de novembre de 1888 als Concerts Lamoureux dirigida per Charles Lamoureux. La versió coral va ser creada tres dies més tard per l'orquestra de la Societat Nacional de Música. El treball proporciona la base per a un ballet dels Ballets Russos el 1917 i el 1918 Fauré incorpora la música per completar l'obra Masques et Bergamasques op. 112. També va inspirar el passepied de la Suite bergamasque de Claude Debussy així com la Pavane pour une infante défunte de Maurice Ravel, escrita quan encara era alumne de Fauré al Conservatori de París.
# Zita Hanrot

Zita Hanrot (Marsella, 7 de desembre de 1989) és una actriu francesa. Va guanyar el César a la millor actriu revelació l'any 2016 pel seu paper a la pel·lícula Fatima.

## Trajectòria

Zita Hanrot va néixer l'any 1989, filla de mare jamaicana i pare francès. Va començar estudis d'Història de l'Art abans de matricular-se el 2011 al Conservatoire national supérieur d'art dramatique, amb seu a París, on es va graduar el 2014. Ha reconegut l'actriu Béatrice Dalle com a font d'inspiració, especialment pel seu paper a la pel·lícula 37°2 le matin de 1986.
El primer paper de Hanrot al cinema va ser el 2012 a Radiostars, dirigida per Romain Lévy, on interpreta la germana petita de Manu Payet. Posteriorment, va interpretar papers menors a Une nouvelle amie (2013) i Eden (2014). El seu paper revelació, però, va ser a Fatima (2015). En aquesta pel·lícula, dirigida per Philippe Faucon, interpreta Nesrine, una estudiant de medicina i filla d'un immigrant nord-africà, decidida a millorar la seva posició a la vida.
El seu germà, Idrissa Hanrot, també és actor i va protagonitzar la pel·lícula Five de 2016.

## Referències

* 1 2 «César 2016 : Qui es-tu Zita Hanrot ?» (en francès). Premiere, 23-02-2016.
* ↑ «Zita Hanrot : «J'ai l'impression d'avoir pris une bourrasque dans la tête»» (en francès). Le Figaro, 26-02-2016.
* 1 2 «Còpia arxivada» (en francès). Le Parisien, 26-02-2016 [Consulta: 13 març 2022]. Arxivat 27 de febrer 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-02-27. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Les stars réunies à l'avant-première de "Five"» (en francès). Paris Match, 15-03-2016.
# Beatles for Sale

Beatles For Sale és el quart àlbum del grup anglès de rock The Beatles, publicat el 4 de desembre del 1964 mitjançant la discogràfica Parlophone (de EMI) i produït, com tots els àlbums dels Beatles, per George Martin, qui a més va participar-hi tocant el piano a diverses cançons. L'àlbum conté vuit cançons escrites per John Lennon i Paul McCartney, a més de sis versions de clàssics del rock and roll, com «Kansas City» i «Honey Don't», aquesta última cantada per Ringo Starr.
Més de 750.000 discs es van vendre anticipadament abans de la seva publicació; va arribar al Nº 1 de les llistes britàniques, desbancant al anterior àlbum del grup, A Hard Day's Night.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Lennon-McCartney, excepte on s'indiqui el contrari.

## Personal

* John Lennon: veu solista, segona veu, harmonia vocal; guitarra rítmica acústica, guitarra rítmica; pandereta a «Everybody's Trying to Be My Baby»; picades de mans; harmònica a «I'm a Loser».
* Paul McCartney: veu solista, harmonia vocal; baix; piano a «Every Little Thing»; guitarra solista acústica a «I'll Follow the Sun»; picades de mans; orgue Hammond a «Mister Moonlight».
* George Harrison: veu solista a «Everybody's Trying to Be My Baby», veu en «Eight Days a Week», harmonia vocal, segona veu a «Kansas City/Hey-Hey-Hey-Hey»; guitarra rítmica acústica, guitarra solista, guitarra acústica a «Rock & Roll Music»; picades de mans; tambor africà a «Mister Moonlight».
* Ringo Starr: veu a «Honey Don't»; bateria, pandereta, percussió a «I'll Follow the Sun», bongos a «Mister Moonlight», timbals a «Every Little Thing»; caixa d'embalar a «Words of Love»; picades de mans.
* George Martin: piano a «No Reply», «Rock & Roll Music», «Kansas City/Hey-Hey-Hey-Hey» i «What You're Doing».

## Referències

* 1 2 «Beatles For Sale». [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ MacDonald, Ian. Revolution in the head : the Beatles' records and the Sixties. 3a edició. Chicago, Ill: Chicago Review Press, 2007. ISBN 978-1-883052-83-6.
* ↑ «Beatles for Sale - The Beatles | Songs, Reviews, Credits | AllMusic» (en anglès). [Consulta: 25 desembre 2021].
* 1 2 3 4 5 «Wayback Machine», 26-05-2010. Arxivat de l'original el 2010-05-26. [Consulta: 27 desembre 2021].

## Vegeu també

* Discografia oficial de The Beatles
# Casteràs (Bossost)

El Casteràs és una coma al vessant sud-est de l'Era Montanheta prop del nucli de Bossòst, a la comarca de la Vall d'Aran.

## Referències

* ↑ «Bossost». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 174, 2003. Arxivat de l'original el 2024-01-27. [Consulta: 27 gener 2024].
# Pere Joan Jansana

Pere Joan Jansana (Catalunya, segle XVII) fou cantor i organista. Es desconeixen referències sobre el seu naixement o procedència i així mateix sobre la data de la seva mort.
Es reconeixen diferents variants del seu cognom. Tot i que Jansana és el més comú i el qual apareix en tota la documentació sobre aquest músic, es troben també, tot i que en molt poques ocasions, referències als cognoms Gensana, Llansá, Llansana Mates. Aquestes darreres variants es troben sobretot en referències al període en què estava en actiu.
Segons sembla, pels volts del 1611 inicià el seu principal ofici com a cantor, en la veu de contralt. Apareix una referència sobre el músic en un AC datat del 7 de juny de 1652, moment en el qual Barcelona es trobava immersa en la pesta. En aquest document, es refereix al músic amb el cognom de Llansana Mates i el nomena com a organista mentre duri el setge de la ciutat. La forma que es refereix a Jansana sigui Llansá queda avalada per la acta AC del 25 de febrer de 1653 on s'admet a Sorobio com a dormitorer per substituir a Llansá. Realment el dormitorer era Jansana. Tot i així en alguns documents apareix la forma Gensana també per referir-se a ell concretament a la acta AC de l'1 de juliol de 1665 on se'l acomiada amb una acusació argumentant que havia anat a cantar “un albat” a cant d'orgue a Santa Maria del Mar sense autorització. Va ser readmès després de demostrar que no havia comès aquesta falta. L'última referència on tenim constància del músic és del 3 de juliol de 1666 degut a la seva jubilació on consta que havia servit durant 55 anys.

## Referències

* ↑ F. Guamán Poma de Ayala: Primer nueva crònica y buen gobierno. La Paz, Ed Juventud. 1975
# Mandy Bujold

Mandy Marie Brigitte Bujold (Cobourg, Ontario, 25 de juliol de 1987) més coneguda com a Mandy Bujold, és una boxadora Olímpica canadenca, va guanyar una medalla d'or en el campionat de dones per mosca als Jocs Panamerincans de 2011 i un bronze als Jocs de la Commonwealth de 2014 a Glasgow.

## Referències

* ↑ «Biography». Arxivat de l'original el 20 de febrer 2014. [Consulta: 10 agost 2014].
* ↑ «Mandy Bujold». Glasgow 2014 Commonwealth Games. Arxivat de l'original el 4 d’agost 2014. [Consulta: 6 agost 2014].
* ↑ «Canadian boxer and Kitchener native Mandy Bujold wins gold at the Pan Am Games». Canadian Press. 570 News, 31-10-2011 [Consulta: 4 agost 2014].
* ↑ Ewing, Lori «Commonwealth Games: Canadian Ariane Fortin wins boxing silver, Samir El-Mais earns gold». Canadian Press. Toronto Star, 02-08-2014 [Consulta: 4 agost 2014].

## Enllaços externs

* Mandy Bujold - Lloc web oficial
# Caçà de Pelràs

Caçà de Pelràs és el nom oficial d'aquest nucli, que també es troba escrit Cassà de Pelràs als indicadors de la carretera i al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. És un poble del municipi de Corçà, al Baix Empordà.
El primer esment escrit «Basilicam sancti Martini prope Perulas» data del 882, el 1163 es va parlar de «alodium de Catiano sive de Peruls». La primera part del nom deriva d'un nom de persona: Cassius. Tanmateix, Coromines demostra que l'origen del topònim és l'ètimon romà Cattianum i el nom propi Cattius, i per tant, d'acord amb la normativa del català actual, fixa la grafia amb ç i no amb ss, Caçà. A l'edat mitjana pertanyia al monestir de Sant Feliu de Guíxols.
El nucli de població, situat en un pujol de forma arrodonida, s'estén al voltant de l'església parroquial de Sant Martí, edifici romànic del segle xii, citada el 1060, amb capelles laterals del segle xviii. Es caracteritza per l'ús del basalt per a la construcció, una pedra d'origen volcànic, grisa i negra. L'abundància d'aquest material es deu al fet que entre Corçà i Caçà de Pelràs hi acaba una colada basàltica que tindria el seu focus o xemeneia al sud de Foixà, una zona coneguda amb el nom de Terra Negra.

## Referències

* ↑ «Municat, dades de l'ens, Ajuntament de Corçà». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. 2a edició. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2009, p. 302. ISBN 978-84-393-8146-4.
* ↑ Aebischer, Paul. Etudes de Toponymie Catalane (en francès). reedició 2006. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1926 (Memòries de la secció filològica (vol. I, núm III)). ISBN 9788472838451.
* ↑ Coromines, Joan. Onomasticon Cataloniae. 1995: Curial Edicions Catalanes, 1995, p. 172, vol. 3. ISBN 9788472563315.
* ↑ Zaragoza Pascual, Ernesto. Abaciologi del Monestir de Sant Feliu de Guíxols (segles X-XIX). Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 1998, p. 15 (Volum 57 de Scripta et documenta). ISBN 9788478269532.
* ↑ Mallarach i Carrera, Josep Maria. El Vulcanisme prehistòric de Catalunya. Girona: Diputació de Girona, 1998, p. 50. ISBN 9788486812935.
* ↑ «Història de Cassà de Pelràs – Planils». Ajuntament de Corçà. Arxivat de l'original el 2009-10-01. [Consulta: 10 febrer 2018].
# Tetraceratop

Els tetraceratops (Tetraceratops, gr. ‘cara amb quatre banyes’) és un gènere extint de sinàpsids que visqué a principis del període Permià. Es dubta sobre si és el teràpsid més antic conegut o si és un tipus més primitiu de sinàpsid, un pelicosaure. Cal destacar que la finestra temporal de Tetraceratops s'assembla a la dels biarmosucs i altres teràpsids del Permià-Triàsic. Els Tetraceratops són una mena d'enllaç entre els esfenacodonts i els teràpsids. Presentaven sis banyes, de les quals quatre eren més visibles, d'aquí el seu nom.

## Referències

* ↑ Entrada «Tetraceratops insignis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].