OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dona nua de Nínive

La Dona nua de Nínive és una estàtua de pedra calcària, originàriament policromada, trobada al 1853 per l'arqueòleg Hormuz Rassam a Nínive, una de les antigues capitals d'Assíria (actual Kurdistan iraquià). La peça no és pas completa: li manquen el cap, els braços i els peus, i el cos conservat està un poc danyat (sobretot l'esquena). Alguns detalls, com ara el pèl púbic acuradament cisellat, encara són visibles. Una poc menys gran de la grandària natural, el tors fa 97 cm d'alçada i l'amplada va de 46 cm (a les espatles) a 25 cm (per sobre del genoll). A hores d'ara encara es troba en la col·lecció del Museu Britànic (en l'inventari, BM 124963). La seua singularitat rau en el fet que és l'única estàtua assíria coneguda d'una dona nua.(1)
L'estàtua fou trobada a prop de les ruïnes del Temple d'Ixtar, en la mateixa rasa on es va trobar un altre important monument assiri, l'anomenat Obelisc trencat. És molt probable que l'estàtua represente Ixtar en el seu paper de dea de l'amor i segurament seria en el temple dedicat a ella.
A la part posterior de l'estàtua hi ha una breu inscripció cuneïforme que indica que fou feta durant el regnat del rei assiri Aixurbelkala (1073-1056 abans de la nostra era). El text també esmenta que aquest rei feu erigir aquestes estàtues en províncies, ciutats i guarnicions ina mu-ḫi ṣi-a-ḫi - "per a despertar entusiasme" o "per plaer". La paraula ṣâḫu ací emprada també pot significar "el que atrau / sedueix"; per això, segons una altra interpretació, el rei posaria aquestes estàtues "per a atraure / seduir". Segons Julia Assante, se suposava que aquestes estàtues estimulaven sexualment els soldats, i els apujaven la moral i la voluntat de lluitar.
La inscripció acaba amb una advertència per als qui intenten eliminar el nom del rei de l'estàtua:
    "Quant al que lleve la meua inscripció i el meu nom, els déus Sebitti l'afligiran amb un mossegada de serp".

## Referències

* ↑ «statue | British Museum» (en anglés). [Consulta: 11 maig 2024].
* 1 2 3 Grayson A.K., Assyrian Rulers..., s. 108.
* ↑ hasło ṣâḫu, The Assyrian Dictionary, tom 16 (Ṩ), The Oriental Institute, Chicago 1962, s. 64-65.
* ↑ Assante J., The Lead Inlays..., s. 383.
# 576 aC

L'any 576 aC es un any del calendari romà. En l'Imperi Romà havia estat conegut com l'any 178 Ab urbe condita. La denominació de 576 aC per aquest any ha estat utilitzada des de principis de l'edat mitjana, quan es va establir l'era del calendari de l'Anno Domini per denominar els anys.

## Naixements

* Cir II el Gran, fundador de l'Imperi Aquemènida (o l'any 600 aC). També fou rei de Pèrsia, rei de Mèdia, rei de Lídia i rei de Babilònia.

## Necrològiques

* Aèrop I, rei (o basileu) de Macedònia, fill de Filip I.

## Referències

* ↑ Gershevitch, I. The Cambridge History of Iran (en anglès). Cambridge University Press, 1985-06-06, p. 404. ISBN 978-0-521-20091-2.
* ↑ «Herodotus, The Histories, Book 8, chapter 139, section 1». www.perseus.tufts.edu. [Consulta: 28 febrer 2023].
* ↑ N.G.L., Hammond; Griffith, G.T. (1979). A History of Macedonia Volume II: 550-336 B.C. Oxford: Clarendon Press. p. 4.
# Zu (Creta)

Zu o Zou (en grec: Ζου) és un poble de Grècia situat a l'illa de Creta. Pertany a la unitat perifèrica de Lassithi, al municipi de Sitia i al poble de Stavromenos. L'any 2011 tenia 32 habitants.

## Jaciment arqueològic

A prop d'aquest llogaret hi ha un jaciment arqueològic amb les ruïnes d'una vil·la minoica d'uns 700 m² (31 x 23 m), d'almenys 20 cambres. Per les troballes de ceràmica, la vil·la deu ser del període minoic mitjà IIIB i fou destruïda, com a més tard, en el minoic tardà IA, probablement de manera simultània amb Klimatariá. La causa en degué ser, segons tots els indicis, un terratrèmol. Entre les troballes hi ha molts estris de ceràmica i de pedra destinats a emmagatzematge. En una cambra aparegué un cap de l'estàtua d'un ídol. S'han trobat restes d'un altre edifici a uns 150 metres d'aquesta vil·la.
Les excavacions, les feu el 1955 i 1956 un equip dirigit per Nikolaos Platon.

## Referències

* ↑ «Wayback Machine» (en grec), 16-10-2015. Arxivat de l'original el 2015-10-16. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ Vatípetros, Zómintos i Zu en www.hellinon.net (en grec).
* ↑ «Minoan villa at Zou». [Consulta: 31 agost 2024].
# Sheikh Jackson

Sheikh Jackson (àrab: شيخ جاكسون, Xayẖ Jāksūn) és una pel·lícula dramàtica egípcia de 2017 dirigida per Amr Salama. Es va projectar a la secció Presentacions especials del Festival Internacional de Cinema de Toronto del 2017. Va ser seleccionada com a entrada egípcia com a Millor pel·lícula en llengua estrangera als Premis Oscar de 2017, però no va ser nominada.

## Argument

Un clergue islàmic a qui li agrada vestir-se de Michael Jackson queda enfonsat arran de la mort del cantant.

## Repartiment

* Ahmed El-Fishawy
* Maged El Kedwany
* Ahmed Malek
* Basma
* Dorra
* Yasmin Raeis
* Salma Abu Deif

## Controvèrsia

El desembre de 2017, a Egipte, la pel·lícula va ser derivada a la Universitat d'Al-Azhar per investigar una acusació de blasfèmia, tot i haver estat autoritzada pel comitè de censura d'Egipte. Quan el crític de cinema Tarek El-Shenawy va defensar la pel·lícula, molts lectors de Facebook van respondre amb insults enutjats contra ell i la pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Toronto Film Festival 2017 Unveils Strong Slate». Deadline, 25-07-2017. [Consulta: 25 juliol 2017].
* ↑ Vlessing, Etan. «Oscars: Egypt Selects 'Sheikh Jackson' for Foreign-Language Category». The Hollywood Reporter, 11-09-2017. [Consulta: 11 setembre 2017].
* ↑ «Social Islamism In Egypt», 27-12-2017. [Consulta: 28 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Dorothy Hill

Dorothy Hill (Brisbane, 10 de setembre de 1907 - íd., 23 d'abril de 1997) fou una geòloga, zoòloga, paleontòloga australiana. Ha estat la primera professora dona en una universitat australiana, i primera dona presidenta de l'Acadèmia Australiana de Ciències.

## Biografia

Dorothy Hill va néixer a Brisbane, on va assistir a una escola de noies. Després de l'escola secundària, no va poder entrar a l'escola de medicina a la Universitat de Queensland com volia, però gràcies a una beca, va estudiar química. Va continuar, per consell del seu professor Henry Caselli Richards, estudiant geologia. Es va graduar el 1928 i va rebre un primer premi escolar i la medalla d'or de la universitat al mèrit excepcional. Va guanyar una beca per estudiar al Museu de Ciències de la Terra de Sedgwick, a Cambridge.
Dorothy Hill va obtenir el doctorat a Cambridge el 1932 amb un estudi sobre els coralls carbonífers d'Escòcia. Va romandre a Anglaterra durant set anys, editant diversos articles importants sobre els Rugosa o tetracoralls. De tornada a Austràlia, va estudiar les capes estratigràfiques i els coralls del sud d'Austràlia. El seu treball sobre coralls paleozoics es considera normatiu.
Durant la Segona Guerra Mundial, Hill es va allistar al Servei Naval Reial Femení d'Austràlia. Hi treballà de 80 a 90 hores a la setmana per al departament de xifratge de comandes d'enviament.
L'any 1956 esdevingué membre de l'Acadèmia Australiana de Ciències, l'any 1969 en fou vicepresidenta i a partir de 1970 la primera presidenta de l'entitat.

## Reconeixements

Ha estat condecorada com a Companya de l'Orde d'Austràlia i Comandant de l'Orde de l'Imperi Britànic. És membre de la Royal Society i va rebre la Medalla Clarke el 1966.

## Llegat

Des de 2002, la medalla Dorothy Hill que concedeix l'Acadèmia Australiana de Ciències honora les contribucions que va fer aquesta professora a les ciències de la Terra australianes i la seva labor per obrir l'educació científica terciària a les dones.

## Referències

* ↑ Campbell, K.s.w.; Jell, J.s. «Dorothy Hill, A.C., C.B.E. 10 September 1907 — 23 April 1997». Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 45, 01-11-1999, pàg. 195–217. DOI: 10.1098/rsbm.1999.0014.
* 1 2 3 4 5 6 Campbell, KSW; Jell, JS. «Dorothy Hill 1907-1997» (en anglès). Australian Academy of Science. [Consulta: 2 març 2022].
* 1 2 3 4 5 6 «Hill, Dorothy (1907-1997)» (en anglès). Encyclopedia of Australian Science and Innovation. Center for Transformative Innovation, Swinburne University of Technology, 20 octubre 1993, darrera modificació: 8 març 2019. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Dorothy Hill Medal» (en anglès). Australian Academy of Science. [Consulta: 2 març 2022].
# Peckoltia yaravi

Peckoltia yaravi és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 4,7 cm de longitud total. Es troba a Veneçuela (Sud-amèrica).

## Referències

* ↑ Steindachner, Franz. «Beiträge zur Kenntniss der Flussfische Südamerikas». A: Kaiserliche Akademie der Wissenschaften in Wien. Denkschriften der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften / Mathematisch-Naturwissenschaftliche Classe. (en alemany). volum 93 (1917). Viena: Laiserlich-Königliche Hof- und Staatsdruckerei, 1917.
* 1 2 FishBase (anglès)
# Tour DuPont

El Tour DuPont va ser una competició ciclista internacional per etapes que es va disputar a la zona del Mid-Atlantic dels Estats Units entre 1989 i el 1996.
En aquests anys la cursa tingué diferents noms segons quin era el seu major patrocinador:
* 1989-1990: Tour de Trump, quan el principal patrocinador era Donald Trump.
* 1991-1996: Tour DuPont, quan el principal patrocinador era DuPont.
Els ciclistes amb més victòries són l'estatunidenc Lance Armstrong i el mexicà Raúl Alcalá, amb dues.

## Palmarès

| Any | Primer | Segon | Tercer |
| Tour de Trump |
| 1989 | Dag-Otto Lauritzen | Henk Lubberding | Eric Vanderaerden |
| 1990 | Raúl Alcalá | Atle Kvalsvoll | Erik Breukink |
| Tour DuPont |
| 1991 | Erik Breukink | Atle Kvalsvoll | Rolf Aldag |
| 1992 | Greg Lemond | Atle Kvalsvoll | Stephen Swart |
| 1993 | Raúl Alcalá | Lance Armstrong | Atle Kvalsvoll |
| 1994 | Viatxeslav Iekímov | Lance Armstrong | Andrea Peron |
| 1995 | Lance Armstrong | Viatxeslav Iekímov | Andrea Peron |
| 1996 | Lance Armstrong | Pascal Hervé | Tony Rominger |

## Palmarès per països

* Estats Units, 3
* Mèxic, 2
* Noruega, 1
* Països Baixos, 1
* Rússia, 1

## Referències

* ↑ «Tour du Pont (Usa) - Ex.». [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Margolis, Jon «The 1st Tour De Trump Is Over, As We All Know». Chicago Tribune, 15-05-1989 [Consulta: 12 abril 2016]. Arxivat 22 April 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Tour De Trump: Once Along for Ride, Alcalá Goes On to Win». Los Angeles Times, 14-05-1990 [Consulta: 12 abril 2016].
* 1 2 3 4 5 6 «Tour DuPont». Cycling Archives. Arxivat de l'original el 6 abril 2016. [Consulta: 12 abril 2016].

## Enllaços externs

* Ficha en sitiodeciclismo.net
# Hasemania maxillaris

Hasemania maxillaris és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes. Els adults poden assolir fins a 2,9 cm de llargària total. Viu en zones de clima subtropical a la conca del Iguaçúa Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ Ellis, M D «On the species of Hasemania, Hyphessobrycon, and Hemigrammus collected by J. D. Haseman for the Carnegie Museum». Annals of the Carnegie Museum., 8, 1911, pàg. 148–163.
* 1 2 Casal, Christine Marie V.; Garilao «Hasemania maxillaris Ellis, 1911» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati i V.A. Bertaco 2003. Genera Incertae sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS
# Lliçons d'amor

Lliçons d'amor (títol original en anglès, Words and Pictures) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 2013 dirigida per Fred Schepisi i protagonitzada per Clive Owen, Juliette Binoche i Keegan Connor Tracy. Es va projectar a la secció Presentació de gala del Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2013. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Clive Owen com a Jack Marcus
* Juliette Binoche com a Dina Delsanto
* Keegan Connor Tracy com a Ellen
* Bruce Davison com a Walt
* Amy Brenneman com a Elspeth
* Adam DiMarco com a Swint
* Valerie Tian com a Emily
* Navid Negahban com a Rashid
* Janet Kidder com a Sabine
* David Lewis com a Tom

## Referències

* ↑ «Words and Pictures». TIFF. Arxivat de l'original el d’agost 25, 2013. [Consulta: 16 agost 2013].
* ↑ «Toronto Adds 75+ Titles To 2013 Edition». Indiewire. [Consulta: 16 agost 2013].
* ↑ «Lliçons d'amor». ésAdir. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ «Lliçons d'amor». Goita què fan, ara!. [Consulta: 22 desembre 2023].
# Clyomys

Clyomys és un gènere de rosegador de la família de les rates espinoses. Les dues espècies vivents d'aquest grup viuen a Sud-amèrica. Se n'han trobat fòssils que daten del Miocè, el Pliocè i el Plistocè i podrien ser espècies diferents o representants de les espècies actuals.
Aquestes rates espinoses tenen una llargada corporal de 105-230 mm i una cua de 55-87 mm. Pesen uns 200 g. El pelatge dorsal és de color marró grisenc a marró negrenc, mentre que el ventral és de color rosa pàl·lid a blanc. Es caracteritzen per tenir urpes excavadores ben desenvolupades a les mans, a diferència de les urpes més petites d'altres rates espinoses. Al crani, la bul·la també és remarcablement gran.

## Referències

* ↑ Nowak, R. M. Walker's Mammals of the World (en anglès). Volum 2. 6a edició, 1999, p. 1.690-1.692.
# Henoteisme

L'henoteisme és creença en diversos déus entre els quals en destaca un, o bé la creença en un únic Déu admetent l'existència o possible existència d'altres divinitats. Històricament s'ha vist com un pas intermedi: del politeisme es passa a un henoteisme perquè una de les divinitats del panteó pren més importància, d'aquí es passa a la monolatria (només s'adora i es prega a aquella divinitat), de tal manera que les altres acaben desapareixent o són vistes com a part de la mitologia antiga, llavors neix el monoteisme o creença en un sol Déu veritable. És el cas que va ocórrer amb l'adoració inicial a Jahvè.
Si es considera l'henoteisme com una fase de la religió, diversos cultes, tant politeistes com monoteistes, han tingut etapes henoteistes o bé han destacat un Déu per sobre dels altres. Entre els grecs, Zeus era el Déu suprem, per exemple. Molts filòsofs ha postulat l'existència de l'U suprem enmig d'un conjunt de divinitats, com Pitàgores o Plotí. El culte solar d'Amenophis IV es pot llegir com henoteisme, ja que no va aconseguir anul·lar el culte a altres Déus, que van retornar amb força entre els egipcis després de la seva mort. E

## Referències

* ↑ «Diccionari de religions | TERMCAT». [Consulta: 24 octubre 2020].
# Fred Lookout

Fred Lookout, o Wy-hah-shah-shin-kah (Independence, Kansas, novembre de 1865- Pawhuska, Oklahoma, 28 d'agost de 1949) fou un líder de la Nació Osage d'amerindis dels Estats Units.
Lookout va néixer vora l'actual Independence (Kansas), i va ser criat per la seva àvia paterna, ja que la seva mare va morir quan ell encara era un nen. Va ser seleccionat per l'agent de govern dels Osage per assistir a la Carlisle Indian Industrial School, a la que hi va anar de 1879 a 1884; en 1884 va tornar a la reserva a la mort del seu paret, i rebutjà tornar a l'escola. Es va casar amb Julia Pryor i s'establí com a granger vora Pawhuska.
Lookout entrà en la política tribal el 1908, guanyant l'elecció com a cap assistent del cap principal; no es va prsentar a la reelecció el 1910. El 1914 va ser nomenat cap principal pel Secretari d'Interior dels Estats Units Walter L. Fisher, en substitució de Bacon Rind, que va ser destituït enmig d'un escàndol que involucrava concessions petrolieres. Va perdre el seu intent de reelecció fi d'aquest any, però va guanyar un mandat de dos anys com a cap principal el 1916. A partir de llavors va servir en el consell tribal de 1920 a 1922, i després va servir un tercer mandat molt llarg com cap principal, de 1924 fins a la seva mort el 1949. Aconvertit al culte peyote de la Native American Church, en fou un dels principals propagadors.

## Bibliografia

* «Lookout, Fred». A: Frederick E. Hoxie. Encyclopedia of North American Indians. Houghton Mifflin, 1996, p. 346–347. ISBN 0-395-66921-9.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia
* (anglès) Biografia Arxivat 2006-02-08 a Wayback Machine.
# Mort a l'hivern

Mort a l'hivern (títol original: Dead of Winter) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Arthur Penn, estrenada el 1987. Està doblada al català.

## Argument

La nit de cap a l'any, una dona que espera al seu cotxe, una bossa plena de bitllets de banc, és escanyada per un assassí. Aquest li talla un dit.
Katie McGovern, una actriu a l'atur que comparteix el seu pis amb el seu company Rob i el seu germà estudiant Roland, va a passar una audició. M. Murray, que ha d'escollir una actriu, sembla encantat de proposar-li rodar una prova per a un actor per convèncer el realitzador. La porta a la casa aïllada del productor, un vell en cadira de rodes, el doctor Lewis, perquè hi rodi una escena. Aquest li explica que reemplaça una actriu que ha tingut una depressió, Julie Rose, i a qui s'assembla fil per randa. M. Murray li talla i li tenyeix els cabells perquè la semblança sigui total.
Després d'haver rodat l'escena, que sembla treta d'un thriller, Katie McGovern descobreix fotos de Julie Rose morta. Lewis li reconeix que s'ha suïcidat. Però llavors, Katie veu que s'ha posat a cremar els seus papers d'identitat. Descobreix també que si el telèfon no funciona, no és a causa de la tempesta de neu, sinó perquè han tallat els fills. Intenta llavors escapar-se.

## Producció

Malgrat els crèdits, Arthur Penn no era el director original de la pel·lícula. El coguionista Marc Shmuger—un company de classe i amic del fill de Penn Matthew—va començar a dirigir però aviat va tenir problemes. El productor John Bloomgarden va ocupar el lloc de forma interina. L'executiu d'estudi Alan Ladd, Jr. va demanar Penn—que havia portat el projecte a l'estudi—per dirigir. Penn reticentment va acceptar.
La pel·lícula va ser rodada a Ontario, Canadà.

## Repartiment

* Mary Steenburgen
* Roddy McDowall
* Jan Rubes
* William Russ
* Ken Pogue

## Referències

* ↑ «Mort a l'hivern». esadir.cat. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ «Dead of Winter (1987)». The New York Times.
* ↑ Nat Segaloff. Arthur Penn: American Director. University Press of Kentucky, 2011. ISBN 9780813129815.
# Alonso de Barrionuevo

Alonso de Barrionuevo (Madrid, segle XV - segle XVI) va ser un escriptor i servidor reial castellà, secretari de Carles V.
Membre de la família d'aquest cognom de la vila de Madrid, d'on hom el fa natural. Va ser secretari de l'emperador Carles V. Va ser autor d'una La vida del Gran Capitán Don Gonzalo Fernández de Córdova, una biografia del noble i militar Gonzalo Fernández de Córdoba, que es desconeix si va ser publicada. L'erudit Nicolás Antonio la cita a la seva obra bibliogràfica, mentre que el degà de la catedral de Toledo, Diego de Castilla, va afirmar que va llegir la crònica que va fer Barrionuevo i va considerar-la de les millors que es van fer sobre la figura del Gran Capità malgrat haver-se fet per relació dels fets i no per testimoni directe de l'autor.

## Referències

* 1 2 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). vol. 1. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1789, p. 25.
* 1 2 Antonio, Nicolás. Bibliotheca Hispana sive Hispanorum qui usquam unquamve sive latiná sive populari... (en llatí). Roma: Officina Nicolai Angeli Tinassii, 1672, p. 9. Arxivat 2023-04-13 a Wayback Machine.
* ↑ Censo de escritores al servicio de los Austrias y otros estudios bibliográficos (en castellà). Madrid: CSIC, 1983, p. 11.
* ↑ Carnerero, José María de. Cartas españolas ó sea revista semanal, histórica, científica, teatral, artística, crítica y literaria (en castellà). vol. 4. Madrid: Imprenta de L. Sancha, 1832, p. 40-41.
# Bernardo Alberto Houssay

Bernardo Alberto Houssay (Buenos Aires, Argentina 1887 - ídem 1971) fou un farmacèutic, metge i professor universitari argentí guardonat amb el Premi Nobel de Medicina l'any 1947.

## Biografia

Va néixer el 10 d'abril de 1887 a la ciutat de Buenos Aires, en una família d'origen francès. Va ser un jove prodigi; va cursar els estudis primaris en 2 anys i als 13 va acabar el batxillerat al Col·legi Nacional de Buenos Aires. Va estudiar farmàcia a la Universitat de Buenos Aires, on es va llicenciar el 1904 amb 17 anys, i posteriorment va estudiar medicina a la mateixa universitat, on va obtenir la llicenciatura l'any 1910. L'any 1908, quan era encara estudiant, va iniciar la seva tasca docent en el Departament de Fisiologia de la seva universitat.
El 1919 va ser nomenat catedràtic de Fisiologia a la Facultat de Medicina de la Universitat de Buenos Aires, on va organitzar l'Institut de Fisiologia, que va esdevenir un centre de referència internacional. El va dirigir fins a l'any 1943, en què la Junta Militar governant el va expulsar de la Universitat i de l'Institut de Fisiologia per haver expressat públicament que el país necessitava una democràcia real. Malgrat les ofertes que va rebre de l'estranger, va continuar treballant en un institut que ell mateix va fundar (Instituto de Biología y Medicina Experimental) amb el suport econòmic de la Fundació Sauberan i altres entitats. El 1955, un nou govern el va rehabilitar com a catedràtic de la Universitat. Entre els seus deixebles hi ha Luis Federico Leloir, que va obtenir el Premi Nobel de Química l'any 1970.
Houssay va morir el 21 de setembre de 1971 a la ciutat de Buenos Aires.

## Recerca científica

Investigador en molts camps de la fisiologia com el sistemes nerviós, digestiu, respiratori i circulatori. La seva contribució principal al món de la ciència fou la investigació experimental del paper del lòbul anterior de la hipòfisi en el metabolisme dels hidrats de carboni, especialment en la diabetis mellitus. Aquesta recerca va obrir nous camps d'estudi a l'endocrinologia moderna.
L'any 1947 fou guardonat amb la meitat del Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pel descobriment de la influència del lòbul anterior de la hipòfisi en la distribució de la glucosa al cos, premi que compartí amb Carl Ferdinand Cori i Gerty Cori, per la seva recerca sobre la conversió catalítica del glicogen.
També va investigar sobre les toxines produïdes per les serps, aranyes i escorpins, així com la regulació endocrina de les secrecions del pàncrees.

## Reconeixements

Va rebre nombrosos doctorats Honoris Causa, condecoracions i era membre d'honor de moltes acadèmies i societats científiques. En honor seu s'anomenà l'asteroide (2550) Houssay descobert el 21 d'octubre de 1976 a l'Observatori Félix Aguilar, situat a la província de San Juan de l'Argentina.

## Enllaços externs

* «Bernardo Alberto Houssay» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.