OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1912 - concurs per equips, sistema suec

El concurs per equips, sistema suec va ser una de les quatre proves de gimnàstica artística que es van disputar als Jocs Olímpics d'Estocolm de 1912. La prova tingué lloc el 8 de juliol de 1912 i hi van prendre part 74 gimnastes de 3 nacions diferents. La competició es va celebrar a l'Estadi Olímpic d'Estocolm.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Suècia | Dinamarca | Noruega |

## Classificació final

| Nació | Gimnasta | Total |
| Suècia | Per Bertilsson, Carl-Ehrenfried Carlberg, Nils Granfelt, Curt Hartzell, Oswald Holmberg, Anders Hylander, Axel Janse, Boo Kullberg, Sven Landberg, Per Nilsson, Benkt Norelius, Axel Norling, Daniel Norling, Sven Rosén, Nils Silfverskiöld, Carl Silfverstrand, John Sörenson, Yngve Stiernspetz, Karl-Erik Svensson, Karl-Johan Svensson, Knut Torell, Edvard Wennerholm, Claës-Axel Wersäll, David Wiman | 937.46 |
| Dinamarca | Peter Andersen, Søren Peter Christensen, Ingvald Eriksen, George Falcke, Torkild Garp, Hans Trier Hansen, Johannes Hansen, Rasmus Hansen, Jens Kristian Jensen, Søren Alfred Jensen, Valdemar Bøggild, Karl Kirk, Jens Kirkegaard, Olaf Kjems, Carl Larsen, Jens Peter Laursen, Marius Lefevre, Povl Mark, Einar Olsen, Hans Pedersen, Hans Eiler Pedersen, Olaf Pedersen, Peder Pedersen, Aksel Sørensen, Søren Thorborg, Kristen Vadgaard, Johannes Vinther | 898.84 |
| Noruega | Arthur Amundsen, Jørgen Andersen, Trygve Bøyesen, Georg Brustad, Conrad Christensen, Oscar Engelstad, Marius Eriksen, Axel Henry Hansen, Petter Hol, Eugen Ingebretsen, Olaf Ingebretsen, Olof Jacobsen, Erling Jensen, Thor Jensen, Frithjof Olsen, Oscar Olstad, Edvin Paulsen, Carl Alfred Pedersen, Paul Pedersen, Rolf Robach, Sigurd Smebye, Torleif Torkildsen | 857.21 |

## Referències

* Bergvall, Erik (ed.). Adams-Ray, Edward (trans.).. The Official Report of the Olympic Games of Stockholm 1912. Stockholm: Wahlström & Widstrand, 1913.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. [Consulta: 17 gener 2007].

## Enllaços externs

* (anglès) www.olympic.org - Cercador olímpic
* (anglès) Gimnàstica - Estocolm 1912 Arxivat 2008-05-30 a Wayback Machine.
# Les anarchistes (cançó)

Les Anarchistes (en català: Els anarquistes) és una cançó interpretada per Léo Ferré qui n'és l'autor de la lletra i de la música. La cançó figura a l'àlbum L'été 68, aparegut l'any 1969.
La cançó ha estat versionada per Josette Kalifa, Marc Ogeret, Nilda Fernández i Serge Utgé-Royo.
Existeix una traducció al català cantada per Xavier Ribalta: Els anarquistes.

## Enllaços externs

* Lletra d'Els Anarchistes Arxivat 2010-12-28 a Wayback Machine.
* Léo Ferré canta Les Anarchistes
# Stichting Taurus

Stichting Taurus (Fundació Taurus) és una fundació neerlandesa que empra grans herbívors que pasturen en circumstàncies naturals per a la conservació de la natura. Amb aquest propòsit s'utilitzen races robustes de bestiar i cavalls.

## Antecedents i pràctica

Les grans espècies d’herbívors com els urs. els bisons, els uapitís i els cavalls salvatges tenen un paper important en la dinàmica entre la fauna i la flora i es reconeix el seu pasturatge com a essencial per mantenir la biodiversitat en zones obertes, semblants a parcs. Per tant, es considera necessària la seva reintroducció a les zones naturals d'Europa, però algunes d'aquestes espècies estan extingides a la natura. Per a això, s'han d'utilitzar els seus descendents domesticats.
Stichting Taurus utilitza ponis Exmoor i cavalls Konik com a grans pastors equins. També s'utilitzen races de bestiar robustes, com el bestiar escocès Highland i Galloways, a més de races primitives semblants a urs com el bestiar Sayaguesa, Pajuna, Maremmana primitivo, Tudanca i altres. Els herbívors robustos poden sobreviure sense menjar suplementari durant l’hivern i vagar lliurement pel paisatge natural de Keent tot l'any.

## Altres projectes

A principis del segle XXI, Stichting Taurus va impulsar el Programa Tauros, que és un projecte que intenta criar un tipus de bestiar que s'aproximi el més possible als urs extingits mitjançant l'encreuament i seleccionant les races de bestiar robustes i semblants als urs. Es preveu alliberar aquest bestiar semblant a urs a les zones salvatges europees. El 2010 es va convertir en un esforç cooperatiu quan l'organització neerlandesa Ark Nature (NL) es va unir al projecte i el 2011 es va convertir en un esforç europeu quan es va unir Rewilding Europe.

## Referències

* ↑ «Algemeen || Stichting Taurus». Stichtingtaurus.nl. Arxivat de l'original el 11 de setembre de 2012. [Consulta: 10 fr març 2012].
* ↑ «Project TaurOs || Stichting Taurus» (en anglès). Stichtingtaurus.nl. Arxivat de l'original el 10 de setembre de 2012. [Consulta: 10 març 2012].
* ↑ Brabants Landschap: Het Taurus-rund op Keent. 2010.
* ↑ Stephan Faris, "Breeding Ancient Cattle Back from Extinction" Arxivat 2013-08-17 a Wayback Machine., TIME, February 12, 2010.
* ↑ Ben van Raaij: De Volkskrant: Oerrund blijkt superiour en wordt due teruggefokt. 2010.
* ↑ The Tauros Programme: “Tauros Organization.” Project website, without date. Retrieved 29 October 2017.
* ↑ The Tauros Programme: “The Tauros Programme.” Arxivat 2018-03-15 a Wayback Machine. Project website, without date. Retrieved 29 October 2017.

## Enllaços externs

* Stichting Taurus - Lloc web oficial
# Weybridge (Anglaterra)

Weybridge (/ˈweɪbrɪdʒ/) és una localitat britànica situada a la riba del riu Wey, al comtat anglès de Surrey. Es tracta d'un poble suburbà situat cap a l'exterior de l'Àrea Urbana del Gran Londres, a uns 11 km al nord-est de Woking i uns 25 km al sud-oest del centre de Londres. Els preus immobiliaris estan molt per sobre de la mitjana nacional. El 2008, sis dels deus carrers més cars del sud-est d'Anglaterra es trobaven a Weybridge.

## Referències

* ↑ The most expensive streets in the South West, 2008 Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine., The Times, 19 febrer 2008.
# Joan Canongia i Gerona

Joan Canongia i Gerona (Manresa, 18 de juliol de 1960) és un polític català, diputat al Congrés dels Diputats en la IX i X legislatures.
Treballà en una empresa d'assegurances i és membre del Consell de la Federació Vallès-Oest del PSC-PSOE, partit al que es va afiliar el 1981. També forma part de la Fundació Engrunes des de 2003. A les eleccions municipals espanyoles de 2007 fou escollit regidor de l'ajuntament de Vacarisses.
Fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 2008. Ha estat secretari primer de la Comissió de Foment En 2013 va substituir en el seu escó Carme Chacón Piqueras, escollida diputada a les 2011. Ha estat secretari segon de la Comissió sobre Seguretat Viària i Mobilitat Sostenible del Congrés dels Diputats.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VIII Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, X Legislatura
# Krystyna Schreiber

Krystyna Schreiber (Dresden, 1976) és una economista, empresària i autora alemanya, delegada del Govern de Catalunya a Viena des del 2019.
Va créixer a Dresden. El seu pare és dentista; primer va ser metge militar de la Força Aèria de l'Exèrcit Popular Nacional a la RDA, després de la tardor de 1989 va fundar un centre mèdic. La seva mare era professora d'alemany. Schreiber va passar un any a Oregon, EUA. Després de graduar-se, va estudiar economia a la Universitat de Colònia. El 1998 i el 1999 va fer pràctiques a Nova York i hi va treballar com a model. El 2002 es va traslladar a Barcelona i va estudiar a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona, on va obtenir un diploma de traducció per a alemany, català i espanyol. Hi va realitzar una recerca sobre com els mitjans estrangers tractaven la qüestió catalana.
Ha fundat la seva pròpia agència de publicitat a Barcelona i ha realitzat campanyes i produccions audiovisuals per a marques europees i americanes a Catalunya. També ha treballat com a periodista per diversos mitjans alemanys, suïssos i austríacs informant sobre l'actualitat catalana, una tasca que ha combinat amb les traduccions. Com a autora, ha publicat entrevistes i assaigs de polítics i politòlegs alemanys i catalans sobre les perspectives del moviment independentista català.
L'abril de 2019, el govern català la va designar delegada per Europa Central, comprenent Àustria, Hongria, la República Txeca, Eslovàquia i Polònia. Resideix entre Viena i Barcelona. També és delegada per a Eslovènia des de 2021 i per a Polònia des de 2022.

## Llibres publicats

* Die Übersetzung der Unabhängigkeit. Wie die Katalanen es erklären, wie wir es verstehen. Editorial Fabian Hille, Dresden 2015, ISBN 978-3-939025-60-3.
* Què en penses, Europa? Els experts europeus parlen sobre la independència de Catalunya. Què en penses, Europa? Angle Editorial, Barcelona 2015, ISBN 978-84-16139-77-4.
* Le choix de l'indépendance en Catalogne. Presses Universitaires de Perpignan, Perpinyà 2019, ISBN 978-2-35412-341-3.

## Traduccions

* „Die Welt soll es wissen“ („Catalonia calling. What the world has to know“), Sàpiens Publicacions, Barcelona 2013, ISBN 978-84-616-6452-8.
* Joan Maria Serra Sala: Die deutschsprachigen Länder und Benelux in Barcelona: Eine Spurensuche. Cosmopolis, Barcelona 2019, ISBN 978-84-9034-894-9.

## Premis

* Premi de periodisme de l'Institut de les Regions d'Europa 2016

## Referències

* ↑ Los amigos europeos de la Generalitat, elpais.com, 3 de gener 2016.
* ↑ Nationalfeiertag Kataloniens wurde in Wien gefeiert diplomacyandcommerce.at, 12 de setembre 2019.
* ↑ «La periodista Krystina Schreiber, nova delegada del Govern a l'Europa central | NacióDigital». NacióDigital, 01-03-2019. [Consulta: 24 maig 2020].
# Tània Pardo i Van Hees

Tània Pardo i Van Hees (Girona, Gironès, 23 de juliol de 1979) és una jugadora, entrenadora i àrbitre internacional d'hoquei sobre patins catalana.
Formada com a defensa al Club Hoquei Lloret, va jugar en diversos equips catalans i estatals com el CHP Bigues i Riells, amb el qual va aconseguir una Lliga catalana i un Campionat d'Espanya la temporada 2000-01, HC Salt, amb el qual va guanyar un segon Campionat d'Espanya, CP Gijón Solimar, HC Sant Feliu, CH Mataró i Girona HC, on va es retirar al final de la temporada 2010-11. Internacional amb la selecció espanyola entre 1997 i 2004, va guanyar un Campionat del Món l'any 2000 i dues medalles de bronze el 2002 i 2004. Als Campionats d'Europa, va aconseguir tres medalles d'argent i una medalla de bronze. Amb la selecció catalana, va formar part de l'equip que va disputar el primer partit internacional contra Portugal el desembre de 2003. L'any 2019 va retornar a la competició en la modalitat de roller derby, aconseguint amb el CHP Bigues i Riells la primera Copa d'Espanya, celebrada a Mollet del Vallès.
També va exercir com a entrenadora de categories de formació en la majoria d'equips que hi va jugar. Per altra banda, va continuar exercint com a àrbitre d'hoquei sobre patins després de la seva retirada esportiva. Entre d'altres partits, va formar part de l'equip arbitral de la final de la Copa Reina de 2018-19 i la Lliga catalana de 2020-21. Internacionalment, va dirigir diversos partits als Jocs Mundials de Patinatge de Barcelona 2019.
Entre d'altres reconeixements, va ser escollida MVP de la Copa de la Reina el 2008 i va rebre el Trofeu Dona Marinera de l'Ajuntament de Lloret de Mar el 2000.

## Palmarès
### Hoquei sobre patins
#### Clubs

* 1 Lliga catalana d'hoquei patins femenina: 2000-01
* 2 Campionat d'Espanya d'hoquei patins femení: 2000-01, 2002-03

#### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2000
* 2 medalles de bronze al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2002, 2004
* 3 medalles d'argent al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 1999, 2001, 2003
* 1 medalles de bronze al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 1997

### Roller derby
#### Clubs

* 1 Copa d'Espanya de roller derby: 2019

## Referències

* ↑ «Tània Pardo Van Hees». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gallén, Carles. «Catalunya, contra Argentina y Portugal». Mundo Deportivo, 28-12-2003. [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ «El CHP Bigues i Riells, format per ex jugadores d'hoquei patins, guanya la I Copa d'Espanya a Mollet». Federació Catalana de Patinatge, 26-05-2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Quatre àrbitres dona xiulen per primera vegada una final d'hoquei patins». FCP, 21-09-2020. [Consulta: 23 octubre 2020].
* ↑ «La lloretenca Tania Pardo arbitra per primera vegada un mundial d'hoquei patins». Nova Ràdio Lloret, 18-07-2019. [Consulta: 23 octubre 2020].
* ↑ «Recepció de reconeixement als esportistes lloretencs». Lloret Gaceta, Núm. 731, 3-2001, pàg. 32 [Consulta: 23 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Tània Pardo Van Hees - RinkHockey.net
# Charles Sands

Charles Edward Sands (Nova York, 22 de desembre de 1865 – Brookville, Nova York, 9 d'agost de 1945) va ser golfista i tennista estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París en la prova individual de golf, en què guanyà la medalla d'or, en imposar-se a Walter Rutherford i David Robertson, segon i tercer respectivament. En aquests mateixos jocs disputà tres de les proves del programa de tennis, la prova individual, el dobles masculins, formant parella amb Archibald Warren, i els dobles mixtos, junt a Georgina Jones, quedant eliminat sempre en la primera eliminatòria disputada.
Vuit anys més tard, a Londres, tornà a prendre part en uns Jocs Olímpics, en aquesta ocasió en la competició del jeu de paume, en què quedà eliminat en la primera ronda.

## Referències

* 1 2 3 «Charles Sands Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'agost 2011. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 2018 - sortida en massa masculina

La prova de sortida en massa masculina de biatló dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2018 de Pyeongchang es va disputar el 18 de febrer de 2018 sobre un recorregut de 15 km al Centre de biatló d'Alpensia.

## Calendari

Els temps són UTC+09:00.
| Data | Horari | Mànega |
| 18 de febrer | 20:15 | Final |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Martin Fourcade (FRA) | Simon Schempp (GER) | Emil Hegle Svendsen (NOR) |

## Resultats

La cursa comença a les 20:15.
| Posició | Dorsal | Atleta | País | Temps | Penalitzacions (P+S+P+S) | Retard |
| | 2 | Martin Fourcade | França | 35:47.3 | 2 (1+0+0+1) | +0:00.0 !– |
| 2 | 14 | Simon Schempp | Alemanya | 35:47.3 | 1 (0+0+0+1) | +0:00.1 !+0.0 |
| 3 | 15 | Emil Hegle Svendsen | Noruega | 35:58.5 | 2 (1+0+1+0) | +0:11.2 !+11.2 |
| 04 !4 | 19 | Erik Lesser | Alemanya | 35:58.9 | 2 (0+0+0+2) | +0:11.6 !+11.6 |
| 05 !5 | 8 | Benedikt Doll | Alemanya | 36:06.1 | 1 (0+0+1+0) | +0:18.8 !+18.8 |
| 06 !6 | 18 | Julian Eberhard | Àustria | 36:18.0 | 3 (1+0+1+1) | +0:30.7 !+30.7 |
| 07 !7 | 20 | Erlend Bjøntegaard | Noruega | 36:19.4 | 2 (0+0+2+0) | +0:32.7 !+32.1 |
| 08 !8 | 10 | Tarjei Bø | Noruega | 36:21.9 | 3 (1+0+2+0) | +0:34.6 !+34.6 |
| 09 !9 | 25 | Jesper Nelin | Suècia | 36:21.9 | 2 (0+2+0+0) | +0:34.6 !+34.6 |
| 10 | 6 | Jakov Fak | Eslovènia | 36:23.4 | 1 (0+0+1+0) | +0:36.1 !+36.1 |
| 11 | 29 | Ondřej Moravec | Txèquia | 36:23.6 | 1 (0+0+0+1) | +0:36.3 !+36.3 |
| 12 | 9 | Dominik Landertinger | Àustria | 36:47.3 | 1 (0+0+1+0) | +1:00.0 |
| 13 | 1 | Arnd Peiffer | Alemanya | 36:47.5 | 4 (1+0+1+2) | +1:00.2 |
| 14 | 16 | Simon Eder | Àustria | 37:01.0 | 3 (1+0+0+2) | +1:13.7 |
| 15 | 26 | Fredrik Lindström | Suècia | 37:02.6 | 3 (0+0+2+1) | +1:15.3 |
| 16 | 3 | Johannes Thingnes Bø | Noruega | 37:07.3 | 3 (0+3+0+0) | +1:20.0 |
| 17 | 7 | Dominik Windisch | Itàlia | 37:07.7 | 4 (0+1+2+1) | +1:20.4 |
| 18 | 12 | Lukas Hofer | Itàlia | 37:07.7 | 4 (1+1+0+2) | +1:20.4 |
| 19 | 23 | Antonin Guigonnat | França | 37:15.3 | 5 (1+0+2+2) | +1:28.0 |
| 20 | 22 | Klemen Bauer | Eslovènia | 37:19.8 | 4 (1+0+2+1) | +1:32.5 |
| 21 | 30 | Tero Seppälä | Finlàndia | 37:25.0 | 3 (1+2+0+0) | +1:37.7 |
| 22 | 11 | Simon Desthieux | França | 37:45.9 | 5 (1+2+2+0) | +1:58.6 |
| 23 | 5 | Sebastian Samuelsson | Suècia | 37:58.8 | 4 (0+1+2+1) | +2:11.5 |
| 24 | 28 | Serafin Wiestner | Suïssa | 38:00.9 | 3 (2+1+0+0) | +2:13.6 |
| 25 | 21 | Timofey Lapshin | Corea del Sud | 38:07.4 | 1 (0+1+0+0) | +2:20.1 |
| 26 | 4 | Michal Krčmář | Txèquia | 38:09.9 | 5 (1+1+1+2) | +2:22.6 |
| 27 | 13 | Benjamin Weger | Suïssa | 38:10.5 | 5 (2+2+1+0) | +2:23.2 |
| 28 | 27 | Andrejs Rastorgujevs | Letònia | 38:47.4 | 3 (0+1+0+2) | +3:00.1 |
| 29 | 17 | Quentin Fillon Maillet | França | 38:57.5 | 7 (3+2+2+0) | +3:10.2 |
| 30 | 24 | Tomas Kaukėnas | Lituània | 38:58.0 | 5 (2+0+2+1) | +3:10.7 |

## Referències

* ↑ «Venues». Pyeongchang 2018 Olympic Organizing Committee for the 2018 Winter Olympics. Arxivat de l'original el 17 de febrer 2018.
* ↑ Start list
* ↑ Resultats finals
# Jean de Brébeuf

Jean de Brébeuf (Condé-sur-Vire, Normandia, 25 de març de 1593 - llac Huron, 16 de març de 1649) fou un prevere jesuïta francès, missioner al Canadà. Mort màrtir, és venerat com a sant per l'Església catòlica. Nascut a Normandia, fou ordenat sacerdot a Rouen el 25 de març de 1622. En 1625 anà al Canadà amb altres missioners de la Companyia de Jesús. En 1626 s'adreçaren al territori dels indis hurons, amb els quals convisqueren. Hom li atribueix la cançó Iesous Ahatonnia ("Neix Jesús"), coneguda com a Nadala dels hurons, primer escrit conegut en la llengua dels hurons, en 1643. Durant una guerra entre els hurons i els iroquesos, Brébeuf i els seus companys foren morts per aquests, en 1649. És venerat com a sant i màrtir de l'Església catòlica, com un dels Sants Màrtirs del Canadà. Fou beatificat el 1925 per Benet XV i canonitzat el 1930 per Pius XI.
* Dibuix del sant
* Escultura a Trois-Rivières
* Capella dedicada al sant al seu poble natal

## Referències

* ↑ Gálligo Gómez, Fernando. Sant Joan de Brébeuf: missioner infatigable. Primera edició. Barcelona: Centre de Pastoral Litúrgica, setembre 2023, p. 3 (Sants i santes ; 296). ISBN 9788491655985.
# Club Bàsquet Santa Coloma

El Club Bàsquet Santa Coloma (CBSC) és un club català de basquetbol de la ciutat de Santa Coloma de Gramenet.
L'estiu de 1984, l'antic CB Santa Coloma es va fusionar amb el "Licor 43", hereu del Círcol Catòlic de Badalona, qui s'havia traslladat a Santa Coloma uns mesos abans, creant el "BCC Santa Coloma". Aquesta nova entitat ocuparia la llicència federativa a l'ACB, mantenint el patrocini de l'empresa Licor 43.
L'etapa ACB va durar dues temporades. L'equip arriba a classificar-se quart a la lliga i participa l'any següent a la Copa Korac. Una mala temporada, la 85-86, termina amb l'equip «licorer» descendint a Primera B. L'equip professional s'integrà a la secció de bàsquet de l'UDA Gramenet i el CB Santa Coloma continuà la seva tasca dins del bàsquet, des de les categories inferiors i el bàsquet de formació.
El primer equip (Sènior A) competeix actualment (2024-25) a Copa Catalunya. Al seu planter disposa d'una combinació d'allò més interessant de veterans com n'Álex López, en Nil Farré, en Dídac Redondo, en Ferran Arqués o n'Adrià Sánchez, per una banda, i nouvinguts que s'han format durant molts anys al club com en Guillem Rubio, en Miguel Ortiz o n'Arnau Manubens, per l'altra.

## Jugadors històrics

* Joaquim Costa
* Xavi Fernàndez
* Mike Phillips
* Jordi Freixanet

## Referències

* ↑ «[https://www.museudebadalona.cat/pdf/revistadebadalona/RevistadeBadalona_1984_06_22_2548.pdf «Licor 43» - C.B. Santa Coloma: consolidada la fusió]». Revista de Badalona, 19-06-1984, p. 15 [Consulta: 16 setembre 2022].
* ↑ «Historia» (en castellà). CB Santa Coloma. Arxivat de l'original el 2012-05-27. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Badalona, el bàsquet com a estil de vida». El Punt, 10-08-2001. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Els de Santa Coloma, a Primera «B»». Revista de Badalona, 11-04-1986 [Consulta: 27 octubre 2022].
* ↑ «Història». Arxivat de l'original el 14 d’agost 2015. [Consulta: 27 setembre 2015].
* ↑ Casado, Edu (en castellà) , 02-07-2014 [Consulta: 22 desembre 2015].
* ↑ Casado, Edu (en castellà) , 09-09-2013 [Consulta: 22 desembre 2015].
* ↑ (en castellà) , 27-04-2015 [Consulta: 22 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2018-10-09 a Wayback Machine.
* El CBSC a la pàgina web de la Federació Catalana de Bàsquet
# Sant Andreu de la Castanya

Sant Andreu de la Castanya és una masia del Brull (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petit complex agrari- ramader format a partir de l'ampliació d'un nucli inicial amb diversos cossos. La façana principal està orientada cap al sud i s'hi accedeix a través d'un portal que condueix a una era de reduïdes dimensions, delimitada al sud per uns corrals, a ponent pel portal i a llevant per unes corts. La casa consta de planta baixa i un sol pis, i en destaca una galeria porxada al nivell del primer pis a la part sud. Per la seva situació al pendent, la casa consta almenys de dos nivells de sòl, més elevat a tramuntana que al sud. La teulada del cos principal és de teula àrab i doble vessant (est/oest).

## Història

Tot i la seva invocació, el mas de Sant Andreu de la Castanya mai ha comptat amb cap capella dedicada a aquest sant. La masia que es pot veure avui dia data essencialment del segle xviii, segons es desprèn de les llindes (1725 i 1752), i hauria estat el resultat de l'ampliació d'un antic nucli. Tot i que no és habitada amb regularitat, segueix funcionant com a centre ramader i agrari, fet que ha comportat que se'n restaurés una part als anys 50 (teulades i forjats). El seu aspecte actual és d'abandonament.

## Referències

* ↑ GEC
* 1 2 «Masia de Sant Andreu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 setembre 2017].
# Club Bamin Real Potosí

El Club Bamin Real Potosí és un club de futbol, bolivià de la ciutat de Potosí.

## Història

El Real Potosí va ser fundat el 20 d'octubre de 1941. Disputa els seus partits a l'estadi Mario Mercado Vaca Guzmán. La seva millor actuació històrica ha estat el subcampionat bolivià dels dos torneigs dels 2006. Participà en la Copa Libertadores de 2009.

## Palmarès

* Campionat bolivià de futbol:
** 2007 (Apertura)
* Copa Simón Bolívar (segona divisió):
** 1997
* Torneo de Play-Off:
** 2008, 2009

## Referències

* ↑ Vanauskas, Laura. An Encyclopedia of Football in Bolivia – 1914 to 1998. Heart Books – Belgium, 1999, p. 192.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2012-05-16. [Consulta: 22 gener 2012].
* ↑ «Bolivia - list of champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Bolivia - Cup Tournaments». rsssf. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web no oficial del club Arxivat 2007-02-18 a Wayback Machine.
# Xarxa Europea de Bòlids

La Xarxa Europea de Bòlids és una organització internacional amb seu a l'Europa Central (Alemanya i la República Txeca). El seu propòsit és l'observació nocturna sistemàtica i simultània de meteors i altres propòsits d'objectes nebulitzants.
La xarxa es va ubicar inicialment a l'Observatoř Ondřejov, República Txeca, després de la caiguda del meteorit de Příbram el 7 d'abril de 1959, que va ser el primer meteorit observat simultàniament per diverses estacions. El 1963, la xarxa estava formada per cinc estacions. Va ser més tard (al voltant de 1968) expandit per la instal·lació d'unes 15 estacions noves a Alemanya i anomenada la Xarxa Europea de Bòlids.

## Referències

* ↑ «The "European Fireball Network": Current status and future prospects». Meteoritics & Planetary Science, vol. 33, 1, pàg. 49. Bibcode: 1998M&PS...33...49O. DOI: 10.1111/j.1945-5100.1998.tb01606.x. some excerpts Arxivat 2013-12-30 a Wayback Machine.
* ↑ European Fireball Network Arxivat 2007-08-22 at Archive.is page at DLR (en alemany)