OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Gold Ghost

The Gold Ghost és un curtmetratge de comèdia precodi estatunidenc del 1934 codirigit i protagonitzat per Buster Keaton.

## Trama

Dos pares rics, Jim i George, intenten casar els seus fills Gloria i Wally per enfortir les seves famílies. Gloria es nega a casar-se amb Wally, considerant-lo com "una prova que la reencarnació existeix perquè ningú podria ser tan mut com ell en una vida". Wally ho escolta i se'n va, decidint abandonar la seva ciutat per complet.
Acaba a Nevada, sense saber que la ciutat on s'instal·la és de fet una ciutat literalment fantasma. En descobrir la insígnia descartada d'un xèrif, es declara a si mateix el xèrif. Wally entra a un saló i coneix una bella noia que resulta ser un fantasma. Quan veu que està sent molestada pels fantasmes de diversos antics habitants de la ciutat, els espanta amb la seva pistola. Aviat s'uneix a ell l'antic gàngster Bugs Kelly que ha fingit la seva mort i ha acabat a la mateixa ciutat que Wally després de fugir.
Dos buscadors locals descobreixen or enterrat als afores de la ciutat i això provoca un renovat interès per la ciutat i fa que desenes de persones es presentin per començar la seva pròpia recerca d'or, inclosos Glòria i el seu pare. Un grup de gàngsters apareix i intenta intimidar en Wally perquè els lliuri la ciutat, però ell es nega. Bugs Kelly, convençut que Wally no té el valor de dirigir la ciutat, agafa la insígnia d'en Wally i es declara xerif. No obstant això, aviat li retorna la insígnia a Wally després que els gàngsters l'apunten per negar-se a vendre i Wally i Bugs s'uneixen per expulsar els gàngsters de la ciutat.

## Repartiment

* Buster Keaton com a Wally
* Warren Hymer com a Bugs Kelly
* Dorothy Dix com a Gloria
* Roger Moore (com a Joe Young)
* William Worthington com el pare de Gloria, Jim
* Lloyd Ingraham com el pare de Wally, George
* Leo Willis
* Billy Engle com a minaire baixet (sense acreditar)
* Al Thompson com a minaire (sense acreditar)

## Referències

* ↑ Brian Gusse, Rovi. «The Gold Ghost». NYTimes.com, 07-12-2014. Arxivat de l'original el 2014-12-14. [Consulta: 5 novembre 2022].

## Bibliografia

* James L. Neibaur The Fall of Buster Keaton. His Films for MGM, Educational Pictures, and Columbia Scarecrow Press. Pages: 242 ISBN 978-0-8108-7682-8 July 2010

## Enllaços externs

* The Gold Ghost a YouTube
* The Gold Ghost a International Buster Keaton Society
# The Strange Ones

The Strange Ones és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2017 dirigida per Christopher Radcliff i Lauren Wolkstein, i escrita per Christopher Radcliff. La pel·lícula és protagonitzada per Alex Pettyfer, James Freedson-Jackson, Emily Althaus, Gene Jones, Owen Campbell i Tobias Campbell, i va ser estrenat a DirectTV el 7 de desembre de 2017, abans de ser estrenat en vídeo a la carta i als cinemes el 5 de gener de 2018, per Vertical Entertainment.

## Trama

Un incendi casolà envia un adolescent, Sam, i un home de vint anys, Nick, a un viatge per carretera per l'Amèrica rural. Mentre es dirigeixen a un lloc on Nick creu que tots dos poden trobar una segona oportunitat, diuen a la gent dels restaurants i les parades de descans que són els germans Nick i Jeremiah i que estan de vacances. Sam sembla gelós de qualsevol persona que passa temps amb Nick, aviat suggereix que existeix una relació més fosca entre els dos homes, excepte que el seu pare va abusar d'ell. Al mateix temps, Sam té dificultats per interpretar la diferència entre la realitat i els somnis. Nick li diu que no importa i que en Sam pot convertir els seus somnis en realitat.

## Repartiment

* Alex Pettyfer - Nick
* James Freedson-Jackson - Sam
* Emily Althaus - Kelly
* Gene Jones - Gary
* Owen Campbell - Luke
* Tobias Campbell - Jeremiah
* Marin Ireland - Crystal
* Will Blomker - Robert
* Birgit Huppuch - Dr. Faller
* Olivia Wang - Sarah

## Estrena

TLa pel·lícula es va estrenar a South by Southwest l'11 de març de 2017 El 20 de maig de 2017, Vertical Entertainment i DirecTV van adquirir els drets de distribució de la pel·lícula. La pel·lícula es va estrenar a DirecTV el 7 de desembre de 2017, abans de ser llançada en vídeo sota demanda i als cinemes el 5 de gener de 2018, per Vertical Entertainment.

## Recepció

Al lloc web de l'agregador de ressenyes Rotten Tomatoes, la pel·lícula té una puntuació d'aprovació del 55% basada en 29 ressenyes, amb una puntuació mitjana de 5,70/10. A Metacritic, la pel·lícula té una puntuació mitjana ponderada de 57 sobre 100, basada en 10 crítics, que indica "crítiques mixtes o mitjanes".

## Referències

* ↑ Joe Leydon «‘The Strange Ones’ Review: SXSW Film Festival». Variety, 16-03-2017 [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ Eric Kohn. «The Strange Ones Review: Malick Meets Tarkovsky in SXSW 2017 Film». IndieWire, 11-03-2017. [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ «Cannes: Vertical Entertainment and DirecTV Nab Alex Pettyfer Film 'Strange Ones' (Exclusive)». Hollywood Reporter, 20-05-2017. [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ Clark Collis. «Alex Pettyfer's The Strange Ones trailer debuts». EW.com, 01-11-2017. [Consulta: 9 gener 2018].
* ↑ «The Strange Ones (2018)». Rotten Tomatoes. Fandango Media. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ «The Strange Ones Reviews». Metacritic. CBS Interactive. [Consulta: 6 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Tràiler a YouTube
# Tiberiu Popoviciu

Tiberiu Popoviciu (Arad, 16 de febrer de 1906 - Bucarest, 29 de desembre de 1975) va ser un matemàtic romanès.
Popoviciu va néixer a la ciutat d'Arad, a Transsilvània, quan aquesta regió era de sobirania austro-hongaresa. Va ser escolaritzat a la seva vila natal i el 1924 va ingressar a la universitat de Bucarest en la qual es va graduar el 1927. Els anys següents va estudiar a París, a l'École Normale Supérieure i a la facultat de ciències, fins al 1933 quan va obtenir el doctorat amb una tesi dirigida per Paul Montel. En retornar va ser professor ajudant a la universitat de Cluj-Napoca i, a partir de 1936, a la de Cernăuți. La Segona Guerra Mundial la va passar a la universitat de Iași (1942-1946), però en acabar la guerra ja no va poder retornar, perquè Cernăuți havia esdevingut Txernivtsí i estava a Ucraïna. El 1946 va ser nomenat professor de la universitat de Cluj-Napoca, on va romandre fins a la seva mort el 1975.
Els seus treballs van ser en el camp de l'anàlisi matemàtica on va obtenir resultats importants en l'estudi de les funcions convexes i en el de les inequacions. També va treballa en la teoria de l'aproximació, camp en el qual li atribueixen idees seminals en el desenvolupament dels splines.

## Referències

* ↑ Bantaş i Corduneanu, 1992, p. 1-2.
* ↑ Popoviciu, 2001, p. 81.
* ↑ Bantaş i Corduneanu, 1992, p. 4.
* ↑ Mitrinovic 1 Pecaric i Fink, 1993, p. 32, 75.
* ↑ Cárdenas Morales et al., 2014, p. 81.

## Bibliografia

* Bantaş, G.; Corduneanu, C. «Tiberiu Popoviciu - professor at the University of Iași» (en anglès). Journal of Numerical Analysis and Approximation Theory, Vol. 21, Num. 1, 1992, pàg. 1-8. ISSN: 2457-6794.
* Cárdenas Morales, Daniel; Gómez Moreno, Samuel; Jiménez Sánchez, Francisco; Sánchez Cobo, Francisco Tomás. Análisis numérico: Primeros pasos (en castellà). Editorial Reverté, 2014. ISBN 978-84-291-5172-5.
* Mitrinovic, D.S.; Pecaric, J.E.; Fink, A.M.. Classical and New Inequalities in Analysis (en anglès). Springer, 1993. ISBN 978-90-481-4225-5.
* Popoviciu, Elena «Hommage à la mémoire de Tiberiu Popoviciu» (en francès). Journal of Numerical Analysis and Approximation Theory, Vol. 30, Num. 1, 2001, pàg. 81-87. ISSN: 2457-6794.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Tiberiu Popoviciu» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Breckner, Wolfgang. «Profesor Tiberiu Popoviciu». Facultatea de Matematică și Informatică, Universitatea Babeș-Bolyai Cluj-Napoca. [Consulta: 10 octubre 2021]. (anglès)
* «Romanian Pioneers in science and technics». Proiectele "Romania Creatorilor". [Consulta: 10 octubre 2021]. (anglès)
* «Tiberiu Popoviciu». Tiberiu Popoviciu Institute of Numerical Analysis, Romanian Academy. [Consulta: 10 octubre 2021]. (anglès)
# Districte de Nyaruguru

El districte de Nyaruguru és un akarere (districte) de la província del Sud, a Ruanda. La seva capital és Kibeho.

## Geografia i turisme

El districte és el més al sud de Ruanda, entre les ciutats de Butare i Cyangugu i al llarg de la frontera entre Ruanda i Burundi. És muntanyós, conté part del bosc de Nyungwe, una de les destinacions turístiques més populars de Ruanda, que també ofereix carbó vegetal per a la gran majoria de la regió del sud. És una de les últimes àrees forestals restants de Ruanda i alberga ximpanzés i moltes altres espècies de primats.

## Sectors

El districte de Nyaruguru està dividit en 14 sectors (imirenge): Cyahinda, Busanze, Kibeho, Mata, Munini, Kivu, Ngera, Ngoma, Nyabimata, Nyagisozi, Muganza, Ruheru, Ruramba i Rusenge.

## Referències

* Districtes de Ruanda a statoids
* Inzego.doc Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. — Province, District and Sector information from MINALOC, the Rwanda ministry of local government.
* web del districte de Nyaruguru
# Cap de Costa

Cap de Costa o Capdecosta és una masia situada al municipi de Clariana de Cardener, a la comarca catalana del Solsonès. Es té constància de l'edificació des del segle XVIII. Actualment és un complex agrícola, amb tres cases més, als peus del Cardener. Pertany a l'entitat de població d'Hortoneda.
És un edifici construït en models habituals a la comarca amb pedra i teula, a base de paredat i morter, recentment restaurada, cantonades i obertures de carreus escairats, algun de totxo i coberta a dos vessants. Els coberts són de qualitat i materials desiguals, amb regular conservació.
La masia es troba a 709 m d'altitud, a unes 700 metres del castell de Riner. S'ubica sobre la Costa de Ballester, envoltada per vegetació de coscoll i llistonars, vegetació que s'alterna amb camps de conreu i edificacions agrícoles i ramaderes que es situen en les zones planeres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 72. D.L. L-418/95.
* ↑ «Cap de Costa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Clariana de Cardener - Pla especial urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2011 / 044133 / N)» (pdf) p. 44. Ajuntament de la Clariana de Cardener, 2011. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Thor (pel·lícula)

Thor és una pel·lícula dirigida per Kenneth Branagh, estrenada el 29 d'abril del 2011. Es tracta d'una adaptació del personatge Thor de còmic homònim creat el 1962. Thor és un heroi que exerceix amb el seu martell justícia, enviat a la Terra per protegir la humanitat. La pel·lícula està compresa dins del megaprojecte de The Avengers.

## Argument

En 965 dC, Odín (Anthony Hopkins), rei d'Asgard, lliura una guerra contra els Gegants de Gel de Jotunheim i el seu líder Laufey, per evitar que conquereixin els Nou Regnes, començant amb la Terra. Els guerrers asgardians derroten els Gegants de Gel i aprofiten la font del seu poder, el Cofre dels Vells Hiverns.
En el present, el fill d'Odín, Thor (Chris Hemsworth) es prepara per ascendir al tron d'Asgard, però és interromput quan els Gegants de Gel intenten recuperar el cofre. Desobeint l'ordre d'Odín, Thor viatja a Jotunheim per fer front a Laufey, acompanyat pel seu germà Loki (Tom Hiddleston).
Esclata una batalla fins que Odín intervé per salvar els asgardianos, destruint la fràgil treva entre les dues races. Per l'arrogància de Thor, Odín li pren al seu fill el seu poder diví i l'exilia a la Terra, acompanyat del seu martell Mjolnir - la font del seu poder, ara protegit per un encanteri per permetre que només els dignes l'aixequin. Thor aterra a Nou Mèxic, on la científica Jane Foster (Natalie Portman), el troba.

## Repartiment

* Chris Hemsworth: Thor, fill major d'Odín
* Tom Hiddleston: Loki, fill adoptiu d'Odín
* Natalie Portman: Jane Foster, científica que troba a Thor quan aquest cau a la Terra
* Anthony Hopkins: Odín, pare de Thor i Loki, rei d'Asgard
* Rene Russo: Frigga, mare de Thor i Loki
* Jaimie Alexander: Sif, guerrera Asgardiana i amiga de Thor
* Colm Feore: Laufey, rei dels Gegants de Gel
* Stellan Skarsgård: Dr Selvig. Astrofísic
* Adriana Barraza

## Crítica

* "Estimable (encara que poc ambiciós) exercici d'alt camp, una labor per encàrrec resolta amb energia i saber fer. El millor: la senzillesa de la seva grandiloqüència. El pitjor: la seva limitada capacitat de sorpresa. (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
* "Un retorn en plena forma per la Marvel, que presenta a un nou heroi al que estarem encantats de tornar a veure... vagi! dins d'un any [nota: Thor apareix en 'The Avengers']. (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"
* "Un fragorós espectacle en un univers vibrant, ple de soroll i de fúria, amb un adequat disseny èpic, sòlids efectes digitals i un saludable respecte pel còmic"
* "Thor arriba com un tro, llançant èpics focs artificials que no descuren les espurnes dramàtiques (...) [Hemsworth] no només interpreta el paper: s'ensenyoreix d'ell. (...) Puntuació: ★★★ (sobre 4)"

## Referències

* ↑ Scott, A. O. «‘Thor,’ With Chris Hemsworth - Review» (en anglès). The New York Times, 05-05-2011. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Fotogramas.es «Thor» (en castellà). Fotogramas.
* ↑ Hewitt, Chris. «Thor» (en anglès). [Consulta: 15 febrer 2018].
* ↑ «Thor: Review» (en anglès). The Hollywood Reporter.

## Enllaços externs

* Thor - Lloc web oficial
# Aurius (Alts Pirineus)

Aurius (en francès Orieux) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 123 | 132 | 126 | 127 | 120 | 113 | 115 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Sylvie Mouledous | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Xavier Rodríguez Baixeras

Xavier Rodríguez Baixeras (Tarragona, 1945) és un escriptor i traductor català, que viu a Vigo des de 1977, després de residir a Ribadeo, Segòvia, la Corunya i Palma.

## Biografia

Va néixer a Tarragona de mare catalana i pare procedent de Nois. L'any 1957 van anar a viure a Segòvia, ja que, el seu pare va ser nomenat secretari de la Diputació provincial del lloc esmentat.
Va estudiar a la Universitat de Valladolid i de Madrid, lloc en el qual es va llicenciar en Filologia romànica. Posteriorment, va viure a la Corunya, lloc en el qual es va traslladar l'any 1970 i va començar a treballar a l'Institut Ramón Puga. També, va viure a Mallorca durant tres anys fins que va decidir traslladar-se a Vigo i començar a escriure llibres i a desenvolupar el seu rol de traductor.
Traductor al gallec d'autors italians i catalans, i d'autors gallecs al castellà i al català, és una de les veus líriques més suggestives i profundes en llengua gallega. Fentos no mar (1981); Lembranza do areal (1985); Anos de viaxe (1987), que inclou la seva obra anterior més Os celestes faiados i A gándara da noite, i amb el qual va obtenir el Premi de la Crítica espanyola; Visitantes (1991), Premi González Garcés; Sonetos do irmán (1991); Nadador (1995), Premi de la Crítica gallega; i Beira Norte (1997), amb el qual va tornar a obtenir el Premi de la Crítica espanyola, són algunes de les seves obres.

## Obra
### Poesia

* Fentos no mar (1981).
* Lembranza do areal (1985).
* Anos de viaxe (1987, Premio de la Crítica de poesía gallega).
* Visitantes (1991, Premio Miguel González Garcés).
* Sonetos do irmán (1991).
* Nadador (1995, Premios de la Crítica de Galicia).
* Beira Norte (1997, Premio de la Crítica de poesía gallega).
* Eclipse (2001).
* Visitantes (2002).
* Francesca (2003).
* O pan da tarde (2006).

### Assajos

* Trece poetas cataláns (1996).
* Rafael Baixeras, 1947-1989 (2001).
* Diario de comidas (2004).

### Como a traductor

Ha traduït diversos autors italians i catalans al galleg i del galleg al català i al castellà.
* Flanagan de luxe, (Andreu Martín i Jaume Ribera, 1994).
* Alfagann es Flanagan, (Andreu Martín i Jaume Ribera, 1996).
* O oficio de vivir (Cesare Pavese, 2006).

## Referències

* ↑ «Ficha do autor» (en gallec). Arxivat de l'original el 2017-02-09. [Consulta: 16r octubre 2001].
* ↑ «Obra» (en gallec). Arxivat de l'original el 2016-10-31. [Consulta: 16r octubre 2001].
# Pere Cort Martí

Pere Cort Martí (Reus, inicis del segle xix - Madrid, finals del segle XIX) va ser un metge ortopedista català.
Educat de petit en un col·legi franciscà perquè ingressés en l'orde, abandonà els estudis per no sentir-s'hi a gust i marxà a Madrid amb dotze anys. Per l'anunci d'un diari trobà feina en una casa aristocràtica per acompanyar els fills a l'escola i donar classes de repàs de lectura i escriptura. Aquesta casa era freqüentada pel doctor Pere Castelló, metge de cambra de Ferran VII, que va veure que el noi tenia intel·ligència i se l'emportà perquè estudiés medicina. Acabà la carrera a la Universitat de Madrid i s'especialitzà a buscar la manera de solucionar els problemes físics mitjançant procediments mecànics i guanyant un alt prestigi en el camp de l'ortopèdia. Isabel II el nomenà director d'un centre ortopèdic que pensava obrir a Madrid, centre que no va arribar a fer-se realitat, però treballà a l'Hospital de Beneficència de la capital de l'estat.
Va promocionar els seus aparells a Lisboa, i a alguns països europeus com Portugal i Anglaterra. Junt amb els seus escrits, els seus avenços en ortopèdia van ser reconeguts a tot Europa. El seu treball i les seves aportacions van ser fruit de la constància, tot i que treballava individualment, tal com feia la generació de científics espanyols, poc organitzats, però molt innovadors. Fora del camp de l'ortopèdia va inventar altres aparells, com ara panys de seguretat de diversos estils.
Va publicar Progresos de la ortopedia española, por el profesor e inventor de la ortopedia española Don Pedro Cort y Martí. Sevilla: Imprenta de Manuel Padilla Salvador, 1865 i Tratado práctico de la nueva ortopedia mecànica por su fundador D. Pedro Cort y Martí. Madrid: Impr. de Enrique Teodoro, 1883

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 202-203.
* ↑ Garés García, Ana M. La introducción y evolución en España del tratamiento fisioterápico de la escoliosis(1913-2010). Tesis doctoral. València: Universitat de València, 2011, p. 127. ISBN 9788437082202.
* ↑ «CCUC. Pere Cort i Martí». [Consulta: 26-VI-2014].

## Enllaços externs

* Pere Cort i Martí | Galeria de Metges Catalans
# Dimitris Diamantidis

Dimitris Diamantidis (o també Dimítrios Diamantidis) (en grec, Δημήτρης Διαμαντίδης) (Kastorià, 6 de maig de 1980) és un exjugador de bàsquet grec, que ha estat dos cops MVP de la final a 4 de l'Eurolliga de bàsquet, els anys 2007 i 2011; i Mr. Europa, el 2007.
El 2016 es va retirar del bàsquet professional; i el Panathinaikos, club en el qual va desenvolupar la major part de la seva carrera, li va retirar la samarreta amb el dorsal 13.

## Referències

* ↑ fibaeurope.com Diamandidis Named Mister Europe 2007.
* ↑ «Dimitris Diamantidis dice adiós al baloncesto profesional» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Torre de Glastonbury

La Torre de Glastonbury o Glastonbury Tor, és un tor prop de Glastonbury al comtat anglès de Somerset, coronat per la torre de Sant Miquel sense sostre, un edifici catalogat de grau I. S'alça en un monticle d'uns 160 m d'altura, des del que es domina, a simple vista, bona part del comtat. El lloc està gestionat pel National Trust i ha estat designat com a monument planificat.
Aquest promontori va ser, fa milers d'anys, la part visible de la llegendària illa d'Avalon, ja que aquest comtat es trobava clapejat de zones pantanoses, sent l'element aigua molt predominant a la zona, no només per la proximitat del canal de Bristol, sinó també per la profusió de zones inundables, fonts i deus.
La torre medieval que avui podem apreciar al turó és el que queda d'un petit monestir. Un terratrèmol esdevingut el 1275 va destruir tant el monestir com l'actual abadia, situada en ple centre de la ciutat de Glastonbury.

## Galeria d'imatges

* La torre de Glastonbury
* Interior de la torre

## Referències

* ↑ Historic England. «St Michael's Church Tower (1345475)». National Heritage List for England. [Consulta: 26 octubre 2013].
* ↑ Historic England. «Església de Sant Miquel, restes monàstiques, i altres restes d'assentaments a Glastonbury Tor (1019390)». National Heritage List for England. [Consulta: 26 octubre 2013].
* ↑ «Heritage Gateway - Results». [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Historical Earthquake Listing». British Geological Survey. Arxivat de l'original el 19 November 2007. [Consulta: 25 desembre 2007].
# Mr. & Mrs. Smith (pel·lícula)

Mr. & Mrs. Smith és una pel·lícula cinematogràfica d'acció / comèdia, dirigida per Doug Liman i escrita per Simon Kinberg. La música original va ser composta per John Powell. Els actors Brad Pitt i Angelina Jolie interpreten un matrimoni avorrit amb una vida grisa. Tots dos són assassins a sou contractats per agències rivals. Quan ho descobreixen competeixen per matar-se l'un a l'altre. La pel·lícula va recollir uns 478 milions de dòlars a nivell mundial.

## Argument

Mr. i Mrs. Smith són dos assassins a sou que treballen per a dues organitzacions rivals. S'han conegut en circumstàncies ben curioses a Colòmbia, cadascun treballant per a una firma secreta sense que l'altre ho sàpiga, fins al dia en què es creuen en una missió. La regla és simple: un dels dos ha de morir, i serà l'altre qui el matarà...

## Repartiment

* Brad Pitt: John Smith
* Angelina Jolie: Jane Smith
* Vince Vaughn: Eddie
* Adam Brody: Benjamin Danz
* Kerry Washington: Jasmine
* Keith David: Pare
* Chris Weitz: Martin Coleman
* Rachael Huntley: Suzy Coleman
* Michelle Monaghan: Gwen
* Perrey Reeves: Jessie
* Stephanie March: Julie
* Jennifer Morrison: Jade
* Theresa Barrera: Janet
* Jerry T. Adams: Bull
* Melanie Tolbert: Jamie

## Banda sonora

* Mondo Bongo, interpretat per Joe Strummer i The Mescaleros
* Beautiful People, interpretat per Peplab
* Thrillseeker, interpretat per Puretone
* Por Una Cabeza, interpretat per Carlos Gardel
* Express Yourself (Mocean Worker Remix), interpretat per Charles Wright & The Watts 103rd Street Rhythm Band
* Nothin' But a Good Time, interpretat per Poison
* Tainted Love, interpretat per Soft Cell
* The Worst Day Since Yesterday, interpretat per Flogging Molly
* Lay Lady Lay, compost per Bob Dylan i interpretat per Magnet
* (Who Discovered) America?, interpretat per Ozomatli
* Baby Baby, interpretat per Amy Grant
* Making Love Out of Nothing at All, interpretat per Air Supply
* Used to Love Her (But I Had to Kill Her), compost per Guns N' Roses i interpretat per Glow Skulls
* Assassin's Tango, interpretat per John Powell
* Oxidados, interpretat per Plastilina Mosh
* The Girl from Ipanema, interpretat per Antônio Carlos Jobim
# Mailuòc

Mailuòc (en francès Mailhoc) és un municipi francès situat al departament del Tarn i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 183 | 213 | 225 | 225 | 237 | 222 | 233 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marc Escoutes | |
| 2008- | Patrick Berton | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-19. [Consulta: 19 setembre 2010].
# Euxiteu

Euxiteu (Euxitheus Εὐξίθεος) fou un filòsof pitagòric grec del que Ateneu de Naucratis esmenta la seva creença: les animes de tots els homes són confinades als cossos pels déus per càstig i si no s'hi queden el temps establert pels déus les animes estaven exposades a sofriments més grans.

## Vegeu també

* Metempsicosi.