OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 249 aC

El 249 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Pulcre i Pul·lus (o també any 505 ab urbe condita). L'ús del nom «249 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia

* Inici de l'Imperi Part que duraria fins al 231. Arsaces I deposa el sàtrapa Andràgores i s'apodera del país.

### Grècia

* Alexandre, tirà de Corint, fill de Cràter, aconsegueix diverses victòries sobre Atenes i Argos i a l'any següent, possiblement, obligarà els seus enemics a acceptar una treva.

### Roma

* Aquest any són elegits cònsols Publi Claudi Pulcre i Luci Juni Pul·lus.
* Luci Juni Pul·lus, al capdavant de la flota romana, és interceptada per la flota cartaginesa davant de Fincíada i es refugia a la costa, on te lloc la batalla de Fincíada. Els romans obtenen manganells i catapultes de la ciutat, i les col·loquen als turons per protegir la flota. La flota cartaginesa s'acosta a la romana però al veure els preparatius defugen la lluita. Quan marxen de la costa, una gran tempesta destrueix la flota romana, per haver ignorat uns auspicis desfavorables. Desesperat, Pul·lus es suïcida.
* La flota cartaginesa comandada pel general Adhèrbal derrota Publi Claudi Pulcre en la batalla de Drèpana. El cònsol havia iniciat l'atac en contra d'uns auguris desfavorables.
* Claudi Pulcre torna a Roma on el Senat li demana la designació d'un dictador i elegeix Marc Claudi Glícia, fill d'un llibert. El Senat anul·la aquesta designació.
* El Senat nomena dictador a Aulus Atili Calatí, per fer-se càrrec de la guerra a Sicília, en lloc de Marc Claudi Glícia. No va fer res de destacat però és el primer dictador que dirigeix un exèrcit romà fora de la península Itàlica. Pels resultats desastrosos de la guerra, és multat amb 120.000 asos.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Waters, Kenneth H., «The Reign of Trajan, part VII: Trajanic Wars and Frontiers. The Danube and the East». A: Temporini, Hildegard (ed.), Aufstieg und Niedergang der römischen Welt. Principat. II.2. Berlin: Walter de Gruyter, 1974, p. 424
* ↑ Polibi. Història, II, 43
* ↑ Smith, William (ed.). «Pullus, L. Junius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Polibi. Història, I, 51-55
* ↑ Polibi. Història, volum I. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1929, p. 57 ISBN 9788472259720
* ↑ Polibi. Història, I, 52
* ↑ Eutropi Història de Roma II. 15-26
# Espècies bessones

Les espècies bessones o espècies críptiques són aquelles espècies que són extremadament similars en aparença (morfologia, fisiologia i comportament) però es troben reproductivament aïllades entre si. Es considera que les espècies bessones són el resultat d'un procés recent de diferenciació. En altres paraules, són productes relativament recents del procés d'especiació. El terme espècies bessones («sibling species» en anglès) va ser introduït a la literatura científica anglesa per Ernst Mayr el 1942 traduint de les paraules franceses «espec jumelles» o de l'alemany «Geschwisterarten». En tots els grups d'organismes estudiats hi ha casos d'espècies bessones, com en artròpodes, mamífers, peixos, animals unicel·lulars com Paramecium, i cnidaris dels esculls de coral.
L'estudi de les espècies bessones ha proveït importants avenços a la biologia evolutiva, particularment per a comprendre el procés d'especiació. El primer parell d'espècies bessones va ser informat el 1768 per Gilbert White (1720-1793) en el gènere d'aus Phylloscopus.

## Referències

* ↑ Universidad de Stanford. Sibling species.
* ↑ Mayr, E. (1996), "What is a Species, and What is Not?", Philosophy of Science 63 (2): 262, doi:10.1086/289912, <http://download.naturkundemuseum-berlin.de/thomas.rintelen/Mayr%201996.pdf>
* ↑ Saez, A.G. & Lozano, E. (2005), "Body doubles", Nature 433 (7022): 111–111, doi:10.1038/433111a, <http://barcoding.si.edu/BackgroundPublications/nature_vol_433.pdf> Arxivat 2009-03-27 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-03-27. [Consulta: 8 novembre 2011].
* ↑ Palopoli, M.F. & Wu, C.I. (1994), "Genetics of Hybrid Male Sterility Between Drosophila Sibling Species: A Complex Web of Epistasis is", Genetics 138 (2): 329–341, doi:10.1534/genetics.105.051011, <http://www.genetics.org/cgi/reprint/138/2/329.pdf>
* ↑ David, J.R. & Bocquet, C. (1975), "Similarities and differences in latitudinal adaptation of two Drosophila sibling species", Nature 257 (5527): 588–590, doi:10.1038/257588a0, <http://www.nature.com/nature/journal/v257/n5527/abs/257588a0.html>
* ↑ Res, C.G. (2002), "Patterns of karyotype evolution in complexes of sibling species within three genera of African murid", Logo 96 (1-4), <http://content.karger.com/ProdukteDB/produkte.asp?Aktion=ShowAbstract>
* ↑ Marsh, A.C.; Ribbink, A.J. & Marsh, B.A. (1981), "Sibling species complexes in sympatric populations of Petrotilapia Trewavas (Cichlidae, Lake Malawi)", Zoological Journal of the Linnean Society 71 (3): 253–264, DOI 10.1111/j.1096-3642.1981.tb01132.x
* ↑ Sonneborn, T.M. (1975), "The Paramecium aurelia Complex of Fourteen Sibling Species", Trans. Am. Microsc. Soc 94 (2): 155–178, DOI 10.2307/3224977
* ↑ Knowlton, N. (1993), "Sibling Species in the Sea", Annual Reviews in Ecology and Systematics 24 (1): 189–216, doi:10.1146/annurev.es.24.110193.001201, <http://striweb.si.edu/publications/PDFs/Knowlton_1993_AnnRevEcoSys.pdf> Arxivat 2009-01-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-01-10. [Consulta: 8 novembre 2011].
* ↑ Winker, k. 2005. Sibling Species. The Auk 122:706-707
# Eucryphia

Eucryphia és un petit gènere d'arbres i grans arbusts de la Flora Antàrtica, són plantes natives de les regions temperades d'Amèrca del Sud i litoral est d'Austràlia. Tradicionalment s'han ubicat dins al família Eucryphiaceae, però les classificacions recents ho fan dins les Cunoniaceae. N'hi ha set espècies. El nom del gènere deriva del grec i significa "ben amagat".

## Espècies

* Eucryphia cordifolia Cav. – .
* Eucryphia glutinosa (Poepp. i Endl.) Baill. – .
* Eucryphia jinksii P.I.Forst. –.
* Eucryphia lucida (Labill.) Baill. – .
* Eucryphia milliganii Hook.f. (syn. E. lucida var. milliganii). – .
* Eucryphia moorei F.Muell. – .
* Eucryphia wilkiei B.Hyland –

### Espècies extintes

* E. falcata (Paleocètardà, Llac Bungarby)
* E. microstoma (Eocè primer, Regatta Point)
* E. aberensis (Eocè, Loch Aber).

## Referències

* ↑ Forster, Paul I.; Hyland, Bernie P. M. «Two new species of Eucryphia Cav. (Cunoniaceae) from Queensland». Austrobaileya, 4, 4, 1997, pàg. 589–596 [Consulta: 17 juliol 2013].
* 1 2 3 Hill, Robert S. «Leaves of Eucryphia (Eucryphiaceae) from tertiary sediments in south-eastern Australia». Australian Systematic Botany, 4, 3, 1991, pàg. 481–497. DOI: 10.1071/SB9910481.

## Enllaços externs

* Eucryphia in Encyclopedia of the Chilean Flora
* Pictures of Eucryphia cordifolia and Eucryphia glutinosa in Chile.
# Factor XI

El factor XI o antecedent de la tromboplastina plàsmica (ATP) és el zimogen que forma de factor XIa, un dels enzims de la cascada de la coagulació. Igual que molts altres factors de coagulació, és una serina proteasa. En els éssers humans, factor XI és codificat pel gen F11.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb factor XI, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000088926 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000031645 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Fujikawa K, Chung DW, Hendrickson LE, Davie EW «Amino acid sequence of human factor XI, a blood coagulation factor with four tandem repeats that are highly homologous with plasma prekallikrein». Biochemistry, 25, 9, maig 1986, pàg. 2417–24. DOI: 10.1021/bi00357a018. PMID: 3636155.
* ↑ Asakai R, Davie EW, Chung DW «Organization of the gene for human factor XI». Biochemistry, 26, 23, novembre 1987, pàg. 7221–8. DOI: 10.1021/bi00397a004. PMID: 2827746.
* ↑ Kato A, Asakai R, Davie EW, Aoki N «Factor XI gene (F11) is located on the distal end of the long arm of human chromosome 4». Cytogenet. Cell Genet., 52, 1–2, 1989, pàg. 77–8. DOI: 10.1159/000132844. PMID: 2612218.
* ↑ Buetow KH, Shiang R, Yang P, Nakamura Y, Lathrop GM, White R, Wasmuth JJ, Wood S, Berdahl LD, Leysens NJ «A detailed multipoint map of human chromosome 4 provides evidence for linkage heterogeneity and position-specific recombination rates». Am. J. Hum. Genet., 48, 5, maig 1991, pàg. 911–25. PMC: 1683054. PMID: 1673289.
# Fundació de recerca Progeria

La Progeria Research Foundation (PRF) és una organització tractaments per a curar la progèria, un trastorn congènit. La Fundació es va fundar l'any 1999, era formada per la família i amics de Sam Berns, un nin amb progèria, a l'equip també hi havia els metges Leslie Gordon i Scott Berns, els seus pares, i Audrey Gordon i finalitzant l'equip la seva tia.
Al seu lloc web declaren que el seu propòsit és: "Descobrir tractaments i la cura per a la Progèria a més d'altres trastorns semblants a n'aquest".
Al 2003, The Progeria Research Foundation (PRF) va col·laborar amb el descobriment de la mutació genètica que provoca la progèria i varen desenvolupar una nova prova de diagnòstic. L'any 2020, l'American Food and Drug Administration va aprovar l'administració de lonafarnib per a nens i nenes que tenen progèria basant-se en la investigació que va dur a terme la Fundació. És el primer i únic protocol mèdic certificat per a la malaltia de la progeria, és un gran avanç amb aquesta malaltia.
Una de les principals campanyes de PRF és Find the Other 150, l'objectiu de la qual és identificar i diagnosticar tants pacients amb progèria com sigui possible a escala mundial, ja que es calcula que hi ha molta més gent amb progèria, però mai se l'ha diagnosticat, així que ho volen canviar.

## Referències

* 1 2 Moore, Keith. Old at Age 3: The Story of Zachary Moore Old At Age 3, 2007 ISBN 061516062X, pp. 11–13
* ↑ Klatz, Ronald. The New Anti-aging Revolution: Stopping the Clock for a Younger, Sexier, Happier You! ReadHowYouWant.com, 2009. ISBN 1458716228, p. 274
* ↑ «FDA Approves Drug for Progeria, a Rare Disease Causing Rapid Aging in Children». AJMC. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ Gordon, Leslie B.; Shappell, Heather; Massaro, Joe; D’Agostino, Ralph B.; Brazier, Joan (en anglès) JAMA, 319, 16, 24-04-2018, pàg. 1687. DOI: 10.1001/jama.2018.3264. ISSN: 0098-7484. PMC: 5933395 [Consulta: free].
# Goldmania

Goldmania és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) que habita l'Amèrica Central i zona limítrofa d'Amèrica del Sud.

## Taxonomia

Era considerat un gènere monotípic, amb l'espècie tipus, Goldmania violiceps com única especie. Estudis moleculars recents han propiciat la inclusió d'una espècie més, adés ubicada al monotípic gènere Goethalsia.
* Goldmania violiceps - colibrí de Goldman.
* Goldmania bella – colibrí del Pirré.

## Referències

* ↑ McGuire, Jimmy A; Witt, Christopher C; Altshuler, , Douglas L; Remsen, J V «Phylogenetic Systematics and Biogeography of Hummingbirds: Bayesian and Maximum Likelihood Analyses of Partitioned Data and Selection of an Appropriate Partitioning Strategy» (en anglès). Systematic Biology, 56, 5, 10 2007, pàg. Pages 837–856. DOI: https://doi.org/10.1080/10635150701656360 [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 18 novembre 2024].
# Gordon Hessler

Gordon Hessler (Berlín, 12 de desembre de 1930 − Londres, 19 de gener de 2014) va ser un director de cinema estatunidenc d'origen alemany.

## Biografia

Nascut a Berlín (Alemanya), va ser criat a Anglaterra i va estudiar a la Universitat de Reading. Quan era adolescent, va traslladar-se als Estats Units i va dirigir una sèrie de documentals i pel·lícules curtes. Els Universal Studios van contractar Hessler com a lector per les sèries de televisió Alfred Hitchcock Presents. Va fer de muntador dues temporades (1960–1962) per aquella sèrie, després va fer d'ajudant de producció per The Alfred Hitchcock Hour de 1962 fins a la seva anul·lació el 1965. Va dirigir episodis d'aquella sèrie i molts altres espectacles, incloent Hawaii Five-O i Sara.
Dins 1969, va dirigir la seva pel·lícula de característica del debut, La caixa oblonga, protagonitzada per Vincent Leonard Price. Va ser el primer de tres pel·lícules de terror que Hessler dirigiria amb la veterana estrella, les altres dues van ser Cry of the Banshee (1970) i No paris de xisclar (1970). Altres pel·lícules de Hessler inclouen Assassinats en la Rue Morgue (1971), El viatge fantàstic de Simbad (1974), Pray For Death (1985) i The Girl in a Swing (1988) protagonitzada per Meg Tilly, una adaptació de la novel·la de fantasmes de Richard Adams. La majoria de la feina de Hessler a partir dels anys 1970 va ser a la televisió.

## Filmografia

* 1965: Catacombs
* 1969: The Last Shot You Hear
* 1969: La caixa oblonga (The Oblong Box)
* 1969: De Sade
* 1970: No paris de xisclar (Scream and Scream Again)
* 1970: Cry of the Banshee
* 1971: Murders in the Rue Morgue amb Jason Robards, Herbert Lom i Christine Kaufmann
* 1972: Embassy
* 1973: Medusa
* 1973: Scream, Pretty Peggy (TV)
* 1974: Skyway to Death (TV)
* 1974: Hitchhike! (TV)
* 1974: A Cry in the Wilderness (TV)
* 1974: El viatge fantàstic de Simbad (The Golden Voyage of Sinbad)
* 1974: Betrayal (TV)
* 1976: Atraco en la jungla
* 1977: The Strange Possession of Mrs. Oliver (TV)
* 1978: Puzzle (TV)
* 1978: Secrets of Three Hungry Wives (TV)
* 1978: KISS Meets the Phantom of the Park (TV)
* 1979: Tales of the Unexpected (TV)
* 1979: Little Women (sèrie TV)
* 1980: The Secret War of Jackie's Girls (TV)
* 1981: Evil Stalks This House (TV)
* 1983: Escape from El Diablo
* 1985: Pray for Death
* 1987: Rage of Honor
* 1987: The Misfit Brigade
* 1988: The Girl in a Swing
* 1989: Out on Bail
* 1992: Kabuto

## Referències

* ↑ http://horrornews.net/81195/rip-gordon-hessler/
* 1 2 3 Katz, Ephraim.
* 1 2 3 McGee, Mark Thomas.
* ↑ «filmografia de Gordon Hessler». The New York Times.
# Hermolao Barbaro

Ermolao o Hermolao Barbaro, també Hermolaus Barbarus (21 de maig de 1453/1454—14 de juny de 1493), va ser un estudiós renaixentista italià.

## Educació

Ermolao Barbaro nasqué a Venècia, net de Francesco Barbaro. Era oncle de Daniele Barbaro i Marcantonio Barbaro
Acompanyà el seu pare, que era un polític i un diplomàtic, fora de venècia. El 1462 era a Roma, on estudià amb Pomponius Laetus and Theodorus Gaza. El 1468 estava a Verona, on l'emperador romano germànic Frederic III el premià amb una corona de llorer per la seva poesia.
Va ser professor de filosofia a la Universitat de Pàdua el 1477.

## Carrera

Barbaro va participar en la política. El 1483 va ser elegit al senat de la República de Venècia. Però va ser acusat d'acceptar regals il·legalment. El papa Inocent i el seu successor Alexandre VI l'amenaçaren d'excomunicar-lo.
El senat venecià el va fer exiliar de Venècia.

## Obra

Barbaro edità i traduí un gran nombre d'obres clàssiques. Com obra pròpia escrií Castigationes Plinianae, publicat a Roma el 1492 que va ser la seva obra més influent, on comenta l'obra de Plini el Vell Erasme sovint cita les obres de Barbaro.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Pierio Valeriano On the ill fortune of learned men : a Renaissance humanist and his world”, Pierio Valeriano; Julia Haig Gaisser, University of Michigan Press, 1999, pg.288 Google Llibres, ISBN 0472110551
* 1 2 3 4 5 6 7 Contemporaries of Erasmus a biographical register of the Renaissance and Reformation, v.1-3, A-Z”, Peter G Bietenholz; niv. of Toronto Press 2003, pg.91 Google Llibres, ISBN 0802085776
* 1 2 “Biographie universelle, ancienne et moderne”, J Fr Michaud; Louis Gabriel Michaud, Paris, Michaud, 1811-28., pg. 329 Google Llibres
* 1 2 3 4 “A new general biographical dictionary, Volume 3”, Hugh James Rose, Henry John Rose, 1857, pg. 137 Google Llibres ISBN 0333760948
* 1 2 3 Contemporaries of Erasmus a biographical register of the Renaissance and Reformation, v.1-3, A-Z”, Peter G Bietenholz; niv. of Toronto Press 2003, pg.92 Google Llibres, ISBN 0802085776
# Inga Sempé

Inga Sempé (1968) és una dissenyadora francesa, especialitzada en disseny de mobles, llums i altres objectes. Ha treballat per a fabricants com Ligne Roset, Alessi i Baccarat. Va rebre el premi Red Dot Design Award el 2007.
Inga Sempé va néixer l'any 1968, filla de Mette Ivers, una artista gràfica i pintora danesa i del conegut artista gràfic francès Jean-Jacques Sempé. Va estudiar a l'Ecole Nationale Superieure de Création Industrielle (ENSCI) de París i hi va aprovar els exàmens finals el 1993.
El 1994 va dissenyar per al dissenyador australià Marc Newson, el 1997–1999 per a la dissenyadora francesa Andrée Putman. A partir de l'any 2000 va treballar per a les empreses de disseny italianes Cappellini i Edra i, al mateix temps, va fundar la seva pròpia empresa a París. Dissenya objectes sostenibles, senzills, però no minimalistes.
L'any 2003 el Musée des Arts Décoratifs de París va consagrar una exposició a Inga Sempé. Està casada amb el dissenyador Ronan Bouroullec i té dos fills. Viu i treballa a París.

## Premis i reconeixements

El 2000/2001 va obtenir una beca per a la Villa Medici, una institució de l ' Acadèmia de França a Rome. El 2003 va rebre el premi de disseny de la ciutat de París, el 2007 el premi Red Dot Design Award pel seu moble entapissat Moël. El 2012 va ser convidada d'honor de la Fira del Moble d'Estocolm Stockholm Furniture Fair & Northern Light Fair.

## Referències

* ↑ Pia Volk: Die Herrin der Dinge., in: Süddeutsche Zeitung Magazin, issue 39, 25 setembre 2015, p. 33.
* ↑ Note on the Exposition, retrieved 15 octubre 2015.
* ↑ «Inga Sempé. Design bien trempé». , 07-09-2012 [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ Anne-Marie Fèvre: Inga Sempé. Design bien trempé., Libération, 7 setembre 2012, retrieved 15 octubre 2015.
* ↑ Die besten Designer des red dot design award 2007 im Interview: Inga Sempé., Red Dot Online, retrieved 15 octubre 2015.
* ↑ Andrea Eschbach: Designerin Inga Sempé. Beobachterin des Alltags., Neue Zürcher Zeitung, 3 maig 2013, retrieved 15 octubre 2015.
# John Bennet Lawes

Sir John Bennet Lawes, 1st Baronet FRS (28 de desembre de 1814 – 31 d'agost de 1900), va ser un empresari anglès i un científic de l'agricultura. Va fundar la Granja Experimental de Rothamsted on va desenvolupar un fertilitzant superfosfat que va iniciar la indústria dels fertilitzants químics.

## Biografia

John Bennet Lawes nasquà a Rothamsted en l'actual Harpenden prop de St Albans, Hertfordshire el 28 de desembre de 1814, era l'únic fill de John Bennet Lawes, propietari de la finca Rothamsted. His father died when he was eight years old, so he was raised mostly by his mother Marianne. Ell va ser educat a Eton College i a Brasenose College, Oxford, malgrat que no es va arribar a graduar. A la mort del seu pare, el 1822, heretà la finca Rothamsted. El 1837, inicià els experiments dels efectes de diversos sobre plantes en testos i un any més tard sobre els conreus extensius. El 1839 un estruç que li pertanyia es va escapar L'any 1842, va patentar un adob format pel tractament de fosfats amb àcid sulfúric i així inicà la indústria dels adobs artificials. Va contractar els serveis de Joseph Henry Gilbert, amb qui durant 50 anys experimentà els efectes dels adobs sobre les collites i en la cria d'animals, El 1854, va ser escollit Fellow de la Royal Society, que el 1867 concediren una Royal Medal a Lawes i Gilbert ex aequo, i el 1882 obtingué el títol de baronet.

## Honors

La localitat de Lawes, Queensland a Austràlia porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Lawes, John Bennett». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 283. ISBN 8429270043.
* 1 2 3 «Sir John Bennet Lawes». Columbia University Press. [Consulta: 22 maig 2014].
* 1 2 3 4 5 6 «Lawes, Sir John Bennet (1814–1900) English Agriculturist (Scientist)». [Consulta: 22 maig 2014].
* ↑ «John Bennet Lawes». Ancestry.com. [Consulta: 22 maig 2014].
* ↑ Holden, Margaret. «A Brief History of Rothamsted Experimental Station from 1843 to 1901». Community Sites. [Consulta: 26 maig 2014].
* ↑ «John Bennet LAWES jn – ornithologist?». Community Sites (originally in the Morning Chronicle), 18-02-1839. [Consulta: 26 maig 2014].
* ↑ Anonymous. «The Story of the Manor of Rothamsted». IACR Rothamsted Experimental Station, 06-03-1989. [Consulta: 26 maig 2014].
* ↑ «Lawes (entry 44970)». Queensland Place Names. Govern de Queensland.
* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
* Antonio Saltini, Storia delle scienze agrarie, vol. III, L'età della macchina a vapore e dei concimi industriali, Edagricole, Bologna 1989, 67–97
* Dyke, G.V. John Bennet Lawes: the record of his genius. Taunton, Research Studies Pr.,1991, 482p.
* Dyke, G.V. John Lawes of Rothamsted: pioneer of science, farming and industry. Harpenden, Hoos Press, 1993, 234p.

## Enllaços externs

* LAWES, John Bennett Sir – DNB entry
* Royal Society citation Arxivat 2012-12-23 at Archive.is