OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Faura i Labat

Ramon Faura i Labat (Talteüll, Rosselló, 19 de febrer de 1979) és un activista lingüístic i cultural nord-català, creador del Col·lectiu Angelets de la Terra.
És fill d'una restauradora bearnesa de la Vall d'Aussau i de Ramon Faura-Llavari, pintor català de la Serra de l'Obac deixeble de Joan Miró a l'Escola Massana. Va estudiar economia i lingüística a la Universitat de Perpinyà i en 2000 va aprendre català fent un erasmus a la Universitat de Girona. En 2001 va ser gerent de l'empresa Prats Dumas de la Dordonya. Des de 2001 va impulsar l'Associació Angelets de la Terra, que edita una revista trimestral en català i en francès i que vol donar un nou impuls al catalanisme polític i cultural a la Catalunya del Nord. Des d'aquesta associació ha impulsat una penya de la USAP i dels Dragons Catalans de Perpinyà a Catalunya del Sud; juntament amb la Plataforma per la Llengua ha fet una crida a la SNCF francesa per impulsar la retolació en català a les estacions ferroviàries nordcatalanes. De 2005 a 2008 ha impulsat una diada de Sant Jordi alternativa a l'oficial a Perpinyà. De 2007 a 2012 ha impulsat la Setmana per la Llengua amb Nits de Poesia, congregant artistes d'arreu dels Països Catalans. També ha estat un dels impulsors en 2010 del Col·lectiu Joan Pau Giné, després Col·lectiu Angelets de la Terra, per tal de revifar la música nord-catalana. En 2016 fou guardonat amb un dels Premis d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla.
Políticament en 2005 es va presentar com a catalanista independent del grup Politic66 amb suport del Partit Radical d'Esquerra (PRG) a les eleccions cantonals al barri d'Alt Vernet (Cantó de Perpinyà-1), on hi va obtenir el 3,6 % dels vots. A les eleccions cantonals franceses de 2008 al centre històric de Perpinyà (cantó de Perpinyà-2), on hi va obtenir el 7,71 % dels vots. En 2009 es va presentar novament com a candidat a les eleccions municipals de Perpinyà i a les eleccions al Parlament Europeu de 2009. A les eleccions cantonals franceses de 2011 es va retirar a favor del candidat d'esquerres per tal de no afavorir l'extrema dreta.

## Referències

* ↑ Biografia a ramonfauralabat.canalblog.com
* ↑ Ramon Faura i Labat Arxivat 2018-09-25 a Wayback Machine. al web de la Fundació Lluís Carulla
* ↑ Consellers generals per darrer cop, El Punt-Avui, 6 de març de 2011
* ↑ Més sobre les eleccions cantonals per Miquel Mayol
# Tanimuca

Els tanimuca i rétuarâ o letuama són dues meitats patrilineals exògames d'una ètnia indígena, Ufaina, que habita a la vora dels rius Guacayá, Popeyacá, Mirití i baix Apaporis, a Colòmbia. El seu número seria d'uns 300 individus. Parlen una llengua de la família tukana.

## Habitatge

Viuen en cases comunals o "maloques" semicòniques de 20 m de diàmetre. El lloc de cadascú en la maloca depèn del seu paper social. Els solters estan en el centre i manquen de fogó. A l'Ancestre o cap fanaca o Panaca, els seus dos ajudants kihehonaki, el director de balls baja kean i el mohán o xaman yai, tenen el seu lloc.

## Lèxic

* ma'i= mamà
* a'bí= papà
* yapua= arbre, llenya o pal
* papera= paper
* ma'ki= fill
* ócoa= aigua
* tupana= Déu

## Economia

Practiquen la agricultura itinerant centrada en el cultiu de la iuca amarga, al costat de la qual sembren chontaduro, ají, tabac, pinya, lulo, guama, marañón, caimo i Raïm caimarona.
Cacen, principalment lapa, danta, pecarí, micos i pavas. pesquen diferents espècies de peixos amb arpons i hams. Recol·lecten fruits de moriche, seje, formigues i larves "mojojoy.

## Cosmologia

Conceben l'univers com un gran con maloca integrat per plats superposat, sis a dalt, masculins, fonts d'energia, al cel, wehea, aquest món i sis, femenins, a baix a la mare terra namatu.
Els balls i festes són molt importants. En començar l'estiu al desembre celebren la tomba per a fer la chagra. Al final de gener o començament del febrer és el ball del chontaduro. En començar l'hivern al març o abril, té lloc el ritual masculí del "yurupari". Al juny o juliol són el ritual de "ploma blanca" i el wana o "ball de la guadua".

## Referència

* ↑ Janet Barnes, 1999, p. 209

## Bibliografia

* Fontaine, Laurent (2015) Corpus Pangloss Tanimuca Arxivat 2021-06-13 a Wayback Machine.. Introduction à la langue et à l'écriture tanimuca Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Archive du Lacito.
* Hildebrand, Martin von (1984) "Notas etnográficas sobre el cosmos Ufaina y su relación con la maloca"; Maguare 2: 83-84. Bogotá: Universidad Nacional.
* Ojeda, Elvira; Sussy Orozco y Ruth Monterroso (1984) "Los Retuarâs y los Tanimuca"; Ellis de Walter, Leah B. y Linda Criswell (eds.) Estudiemos las culturas indígenas de Colombia: 162-163. ILV. Lomalinda: Editorial Townsend.
* Telban, Blaz "Tanimuka"; Grupos Étnicos de Colombia. Etnografía y Bibliografía: 430-437. Cayambe: Ediciones Abya-Yala.
* J. Barnes. «7. Tukano». A: Alexandra Y. Aikhenvald & R. M. Dixon. The Amazoninan Languages (en anglès). 1ª. Cambridge University Press, 1999, p. 207-226. ISBN 0 521 57021 2.
# Tanju Tuncel

Tanju Tuncel (Adana, 1 de gener de 1940-15 juliol 2023) és una actriu de teatre, televisió i cinema turca.
El nom real de Tanju Tuncel era Tanju Tunçel', va canviar "Tunçel" per "Tuncel" a causa de les seves dificultats de pronunciació. Es va graduar a l'escola secundària Akhisar, a l'escola secundària femenina d'Erenköy i al Departament de Teatre del Conservatori d'Istanbul. Es va casar i es va divorciar de Necdet Yakın. Va començar al Teatre Jove i es va jubilar al Teatre de la Ciutat d'Istanbul amb 60 anys.

## Filmografia

* 1983 Ve Recep Ve Zehra Ve Ayşe (Yusuf Kurçenli)
* 1989 Uçurtmayı Vurmasınlar (Tunç Başaran)
* 1991 Menekşe Koyu (Barba Karabuda)
* 1992 Kanunun Ötesinde (Asaf Köksal)
* 1994 Babam Askerde (Handan İpekçi)
* 1994 Artist Palas (Mahinur Ergun)
* 1995 Yerçekimli Aşklar / Gül ile Adem (Barış Pirhasan)
* 1997 Sıdıka (Mahinur Ergun)
* 1999 Çatısız Kadınlar (Mahinur Ergun)
* 1999 Duruşma (Yalçın Yelence)
* 1999 Figüran (Cemal Şan)
* 2000 Dadı (Fatih Aksoy)
* 2000 Evdeki Yabancı (Ümmü Burhan)
* 2000 Şaşıfelek Çıkmazı (Mahinur Ergun)
* 2003 Sultan Makamı (Aydın Bulut)
* 2006 Yalancı Yarim
* 2007 Beyaz Melek (Mahsun Kırmızıgül)
* 2008 Yol Arkadaşım
* 2009-2011 Geniş Aile
* 2010 Eyyvah Eyvah
* 2011 Eyyvah Eyvah 2
* 2014 Eyyvah Eyvah 3
* 2014 Muska

## Premis

Va rebre el premi a la millor actriu per Muska al 30 dies. Festival de cinema fantàstic a Andorra.

## Referències

* ↑ Tanju Tuncel a sinematurk.com
* ↑ Tanju Tuncel Arxivat 2021-12-12 a Wayback Machine. a comedyturkish.com
* ↑ El 30 dies Festival repetirà el 2015, El Periòdic d'Andorra, 11 de desembre de 2014
# Stephen M. Shore

Stephen Mark Shore (Boston, 27 de setembre de 1961) és un professor autista d'educació especial a la Universitat Adelphi. Ha escrit els llibres que inclouen: College for Students with Disabilities (Col·legi d'estudiants amb discapacitat, 2015), Understanding Autism for Dummies (Comprenent l'autisme per a ximples, 2006), Ask and Tell: Self-Advocacy and Disclosure for People on the Autism Spectrum (Pregunteu i digueu: autopromoció i divulgació per a persones sobre l'espectre de l'autisme, 2004 (editor)), i Beyond the Wall (Més enllà del mur, 2003). Actualment, treballa a la junta d'Autism Speaks, i és un dels dos primers membres autistes de la junta de la seva història, buscant millorar el potencial de l'espectre autista. Va dirigir una vegada l'Associació Asperger de Nova Anglaterra i va estar al consell de la Autism Society of America (Societat d'Autisme d'Amèrica).
Shore va perdre coneixements lingüístics abans dels quatre anys, i va començar a recuperar-los als quatre anys. Va donar suport a la presa de mercuri en lloc de vaccins. Té un especial interès per la música. Va tenir dificultats per completar les tasques presentades en formats que no estava acostumat, el que el va portar a abandonar el doctorat de música. No obstant això, finalment va obtenir un doctorat en Educació Especial.
El seu llibre, Ask and Tell, descriu maneres com els autistes poden promoure les seves necessitats.

## Referències

* 1 2 «Stephen M Shore: Faculty Profiles: Adelphi University» (en anglès). www.adelphi.edu.
* ↑ Shore, Stephen; Grandin, Temple. College for Students with Disabilities: We Do Belong (en anglès). Jessica Kingsley Publishers, 21 d'agost de 2015. ISBN 9781849057325.
* ↑ Shore, Stephen M. Understanding autism for dummies (en anglès). Hoboken (NJ): Wiley, 2006. ISBN 0764525476.
* ↑ Shore, Stephen. Ask and tell: self-advocacy and disclosure for people on the autism spectrum. Autism Asperger Publishing Company;, 2004. ISBN 1931282587.
* ↑ Shore, Stephen. Beyond the wall : personal experiences with autism and Asperger syndrome (en anglès). 2n. Shawnee Mission, Kan.: Autism Asperger Pub., 2003. ISBN 1931282196.
* ↑ «Autism Speaks welcomes three new board members». Autism Speaks [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ Muzikar, Debra. «Stephen Shore talks about his appointment to the Autism Speaks Board of Directors» (en anglès). The Art of Autism.
* ↑ Shoop, Stephen. «John Schneider promotes Asperger's Syndrome awareness» (en anglès). USA Today.
* ↑ Farrell, Elizabeth F «Asperger's Confounds Colleges» (en anglès). The Chronicle of Higher Education, 08-10-2004.
* ↑ Samburg, Bridget «For the autistic, how to get heard» (en anglès). boston.com.
# Søren Wichmann

Søren Wichmann (nascut el 1964, en Copenhaguen), és un lingüista danès, especialista en maia i que s'ha especialitzat en llengües mesoamericanes i en epigrafia. Ha escrit sobre les llengües maies, llengües otomang i llengües mixezoque.

## Carrera

Va obtenir el seu doctorat en la Universitat de Copenhaguen el 1992.
Ha fet treball de camp en llengües mixes, llengües zoques, popoluca de Texistepec i el tlapaneca. Pel que es refereix al mixe-zoque, ha desenvolupat treballs comparatius i de reconstrucció del vocabulari i de la gramàtica (Wichmann 1995). A més ha treballat en la reconstrucció del proto-totonaco-mixezoque. S'ha especialitzat també en l'estudi de l'escriptura maia, particularment en l'aspecte lingüístic del seu desxiframent. La seva tesi doctoral va tractar sobre l'Azoyú, una varietat del tlapaneca.
Wichmann està associat amb l'Institut Max Planck a Leipzig i és professor ajudant en la Universitat de Leiden, als Països Baixos. És també un dels principals col·laboradors del projecte comparatiu a gran escala ASJP Arxivat 2014-01-27 a Wayback Machine..

## Bibliografia

* 2007 Popoluca de Texistepec: Archivo de Lenguas de México, Colmex, México DF, ISBN 968-12-1186-3.
* 2004 The Linguistics of Maya Writing. Salt Lake City: University of Utah Press.
* 2002, Diccionario analítico del popoluca de Texistepec. México, D.F.: Universidad Nacional Autónoma de México.
* 1996, Cuentos colorados en popoluca de Texistepec. København: C.A. Reitzel.
* 1995 The Relationship Among the Mixe-Zoquean Languages of Mexico. University of Utah Press. Salt Lake City. ISBN 0-87480-487-6.

## Referències

* ↑ Universidad de Leiden: sobre S. Wichmann

## Enllaços externs

* Pàgina de Søren Wichmann
# Rudeu e Ladaussa

Rudeu e Ladaussa (en francès Rudeau-Ladosse) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 348 | 268 | 262 | 245 | 216 | 158 | 167 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Jean-Claude Rougier | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 23 novembre 2010].
# TrekMovie.com

TrekMovie.com és un lloc web de notícies sobre la franquícia de mitjans Star Trek. Inclou notícies sobre llargmetratges, sèries de televisió i web, i altres fandoms relacionats amb Star Trek.

## Història

El lloc va ser fundat pel fan de Trek Anthony Pascale com un lloc enfocat a aportar notícies i informació exactes i actualitzades sobre Star Trek. El lloc TrekMovie.com es va llançar com a The Trek XI Report el 15 de juliol de 2006, el mateix dia que es va anunciar que J. J. Abrams dirigiria per Paramount Pictures la nova Star Trek. L'agost de 2006 el lloc es va traslladar i va ser rebatejat com a TrekMovie.com. Va guanyar la reputació d'agafar notícies de Star Trek i ha estat citat com a font per llocs web com Slashdot, SciFiWire, Yahoo! Movies i altres. Pascale i el seu lloc també s'han citat a G4TV, a diverses cadenes de televisió locals i a The Wall Street Journal.
TrekMovie.com va continuar creixent a mesura que es van incorporar una sèrie d'editors i col·laboradors, experts respectats que cobreixen diferents àrees de la franquícia Star Trek. El lloc va ser el lloc de notícies de Star Trek més ben classificat el 2008.
El setembre de 2013, el lloc va ser una font de controvèrsia després del llançament de Star Trek Into Darkness. L'article d'opinions de l'escriptor convidat Joseph Dickerson "Is Star Trek Broken?" va opinar que Into Darkness s'havia allunyat massa dels temes que feien que Star Trek fos rellevant i popular. L'article va generar milers de comentaris, inclosa la dura reacció del coguionista de la pel·lícula Roberto Orci. Els comentaris d'Orci, que van criticar les reaccions negatives dels fans, van rebutjar l'edició d'opinions i, finalment, van suggerir que els detractors "es fotessin"- van ser coberts per diversos llocs de notícies. Més tard, Orci es va disculpar i va deixar breument de comentar a TrekMovie.

## Referències

* 1 2 «About». TrekMovie.com. SciFanatic Network. [Consulta: 14 juny 2016].
* ↑ Dickerson, Joseph. «Editorial: Star Trek is broken - Here are ideas on how to fix it». TrekMovie.com. SciFanatic Network, 01-09-2013. [Consulta: 14 juny 2016].
* ↑ Han, Angie. «Robert Orci fires back at Star Trek Into Darkness haters: "F*ck off!"». /Film, 06-09-2013. [Consulta: 14 juny 2016].
* ↑ Asher-Perrin, Emmet. «Bob Orci blows up at Star Trek fan for not adoring Into Darkness». Tor.com. Macmillan, 06-09-2013. [Consulta: 14 juny 2016].
* ↑ Caron, Nathalie. «Star Trek writer responds to slams, tells sequel critics to #@&! off». Blastr, 06-09-2013. Arxivat de l'original el 13 de juliol 2016. [Consulta: 14 juny 2016].
* ↑ Caron, Nathalie. «Roberto Orci says he's sorry for telling Star Trek fans to #@&! off». Blastr, 09-09-2013. Arxivat de l'original el 1 d’abril 2016. [Consulta: 14 juny 2016].
# Ursula Hamenstädt

Ursula Hamenstädt (15 de gener de 1961) és una matemàtica alemanya que treballa com a professora a la Universitat de Bonn. El seu principal tema de recerca és la geometria diferencial.

## Educació i carrera

Hamenstädt va obtenir el doctorat a la Universitat de Bonn l'any 1986, sota la supervisió de Wilhelm Klingenberg. La seva dissertació, Zur Theorie der Carnot-Caratheodory Metriken und ihren Anwendungen (La teoria de les mètriques de Carnot–Caratheodory i les seves aplicacions), tractava sobre la teoria de les varietats sub-Riemannianes.
Després de completar el doctorat, va ser becada de recerca Miller a la Universitat de Califòrnia, Berkeley i posteriorment professora ajudant a l'Institut Tecnològic de Califòrnia abans de retornar a Bonn, com a membre de la facultat, l'any 1990.

## Honors

Hamenstädt va ser conferenciant convidada en el Congrés Internacional de Matemàtics de 2010. Al 2012 va ser elegida membre de l'Acadèmia Alemanya de Ciències Leopoldina, i en el mateix any es va convertir en fellow de la Societat Americana de Matemàtiques. Va ser conferenciant Emmy Noether de la Societat Alemanya de Matemàtiques l'any 2017.

## Publicacions seleccionades

* Hamenstädt, Ursula «Geometry of the mapping class groups I: Boundary amenability» (en anglès). Inventiones Mathematicae, 175, 3, 2008, pàg. 545–609. arXiv: math/0510116. Bibcode: 2009InMat.175..545H. DOI: 10.1007/s00222-008-0158-2. ISSN: 0020-9910.
* Hamenstädt, Ursula «A new description of the Bowen–Margulis measure». Ergodic Theory and Dynamical Systems, 9, 3, 1989, pàg. 455–464. DOI: 10.1017/S0143385700005095. ISSN: 1469-4417.
* Hamenstädt, Ursula «Some regularity theorems for Carnot–Carathéodory metrics» (en anglès). Journal of Differential Geometry, 32, 3, 1990, pàg. 819–850. DOI: 10.4310/jdg/1214445536. ISSN: 0022-040X.

## Referències

* 1 2 Faculty profile, University of Bonn, retrieved 2014-12-18.
* ↑ Ursula Hamenstädt al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ Hamenstädt, Ursula. Proceedings of the International Congress of Mathematicians. Volume II. New Delhi: Hindustan Book Agency, 2010, p. 1002–1021. «Actions of the mapping class group»
* ↑ List of members: Prof. Dr. Ursula Hamenstädt, Leopoldina, retrieved 2014-12-18.
* ↑ List of Fellows of the American Mathematical Society, retrieved 2014-12-18.
* ↑ «Preise und Auszeichnungen». [Consulta: 5 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web
# Una sombra al frente

Una sombra al frente és una pel·lícula peruana del 2007 dirigida per Augusto Tamayo San Román i inspirada en la novel·la del mateix nom de l'escriptor Augusto Tamayo Vargas, inspirada en el seu pare. Ha estat preseleccionada per als Premis Oscar 2008 en la categoria "Millor pel·lícula de parla no anglesa".
Ambientada en els començaments del segle xx, narra les activitats d'un jove enginyer peruà que busca connectar la selva amazònica amb la resta del Perú. Va ser gravada a Lima (principalment al Centre històric) i Chanchamayo. La història d'aquesta pel·lícula té com a tema la comunicació. És la història d'un peruà emprenedor, Enrique Aet, encarna l'intens desig de comunicació d'un país en progrés.

## Argument

La pel·lícula se centra en una etapa important de la vida de l'enginyer Enrique Aet (Diego Bertie). Jove enginyer de camins, Aet és un professional obstinat en la construcció de vies de comunicació a principis del segle XX al Perú, 1908. Aet desitja unir-se al canvi en l'àmbit comercial i empresarial que van fer amb èxit molta empresa en l'època.
Són èpoques de construcció i de desenvolupament fortament influenciades per l'esperit positivista d'una República que està abocada a integrar un país de geografia agresta i difícil. Sortida d'una destructora guerra a fins del segle anterior, la República Peruana ha iniciat el seu avanç cap a les regions de la selva, apartades però importants, en un intent per incorporar l'enorme Amazònia a la resta del país.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Diego Bertie | Enrique Aet |
| Vanessa Saba | Doris Beltrán |
| Gonzalo Molina | Oswaldo Aet |
| Rossana Fernández-Maldonado | Rosa Aet |
| Milena Alva | Guillermina Aet |
| Arturo Prato | Joven Enrique Aet |
| Paul Vega | Rodolfo Rodríguez |
| Gianfranco Brero | Joaquín Cañedo |
| Alberto Ísola | Don Felipe Beltrán |
| Cécica Bernasconi | María Cristina |
| Lorena Navarro | Anita |
| Daniela Winder | Rosita |
| Carlos Carlín | |
| Enrique Victoria | |
| Jorge Chiarella | |
| Jorge Chiarella | |
| Nidia Bermejo | |
| Pierina Pirotta | |
| Wendy Vásquez | |
| Alfonso Dibos | |
| Nicolás Fantinato | |

## Nominacions i premis

Fou nominada a la Catalina d'Or al Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias del 2008. I va guanyar el premi CONACINE al Festival de Cinema de Lima de 2007.

## Referències

* ↑ Una sombra al frente, cinencuentro.com
* ↑ «Director de película peruana ‘Una sombra al frente’ espera nominación del Oscar» (en castellà), 04-01-2008. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ Una sombra al frente
* ↑ Dos películas ecuatorianas en competencia en el Festival de Cine de Cartagena, Signis, 28 de febrer de 2008
* ↑ Cinta peruana "Una Sombra al Frente" compite por el premio Goya de España, Andina, 18 de novembre de 2007
* ↑ BNP PRESENTA DRAMA DE ÉPOCA “UNA SOMBRA AL FRENTE”, bnp, 9 d'agost de 2018

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Una sombra al frente, Instituto Cervantes
# Focus (pel·lícula de 2001)

Focus (títol original en anglès: Focus) és una pel·lícula estatunidenca de 2001, dirigida per Neal Slavin i que està basada en la primera novel·la escrita pel dramaturg Arthur Miller, publicada per primera vegada l'any 1945. Els protagonistes són William H. Macy, Laura Dern, David Paymer, i el cantant de rock Meat Loaf. Ha estat doblada al català.

## Argument

Al final de la Segona Guerra Mundial, en un barri de Brooklyn, algunes persones creuen identificar a una persona com a jueva, en un moment en el qual el sentiment antisemita s'ha ensenyorit de molts dels veïns.

## Repartiment

* William H. Macy: Lawrence Newman
* Laura Dern: Gertrude Hart
* David Paymer: Mr. Finkelstein
* Meat Loaf: Fred
* Kay Hawtrey: Mrs. Newman
* Michael Copeman: Carlson
* Kenneth Welsh: el pare Crighton
* Joseph Ziegler: Mr. Gargan
* Arlene Meadows: Mrs. Dewitt
* Peter Oldring: Willy Doyle
* Robert McCarrol: Meeting Hall Man
* Shaun Austin-Olsen: Sullivan
* Kevin Jubinville: Mr. Cole Stevens
* B.J. McQueen: Mel

## Rebuda

La pel·lícula va passar desapercebuda en la seva estrena, malgrat estar basada en la novel·la d'Arthur Miller. Amb el pas del temps ha quedat una mica oblidada, encara que conté elements de crítica social i reflexions entorn de l'ètica en el comportament i a qüestions relacionades amb els sentiments religiosos.
Rotten Tomatoes indica que d'un total de 81 crítiques el 56 % és favorable. Aquestes en la seva majoria coincideixen que malgrat les bones intencions de la pel·lícula els resultats semblen una mica antiquats."
Premis: Festival Internacional Karlovy Vary: Millor Actor (William H. Macy)

## Referències

* ↑ «Focus». ÉsAdir.cat. [Consulta: 13 juny 2018].
* ↑ Holden, Stephen «FILM REVIEW; Surreal Fable Considers The Realities Of Prejudice» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Focus» (en anglès). [Consulta: 13 juny 2018].
# Luis de Salazar y Castro

Luis Bartolomé de Salazar y Castro (Valladolid, 4 de setembre de 1658 - Madrid, 1734), anomenat per alguns el príncep dels genealogistes, és un dels més citats cronistes espanyols. La col·lecció de documents que va reunir al llarg de la seva vida, conservada a la Reial Acadèmia de la Història d'Espanya, és una de les fonts bàsiques per a la recerca dels llinatges ibèrics.

## Biografia

La seva data de natalici és molt discutida, perquè es conserven dues partides de naixement amb els mateixos pares, una a Pancorbo, província de Burgos, on els seus pares seguien un plet, del 17 de novembre de 1657, i una altra del 4 de setembre de 1658 a Valladolid; que el primer plançó morís en la primera infància i li volguessin posar el mateix nom al plançó següent costa poc de creure i existeixen precedents similars, així que pot considerar-se que nasqués realment el 4 de setembre de 1658 a Valladolid, però en el si d'una família hidalga de Burgos.
El 1686 va obtenir l'hàbit de cavaller de l'Ordre de Calatrava, de la qual n'arribaria a ser comendador de Zorita dels Cans i procurador. El 1689 el rei Carles II li va atorgar la successió del càrrec de Cronista General d'Espanya i Índies, a càrrec de la Biblioteca Reial, els que va exercir des de 1697 fins a la seva mort el 1734. La seva casa va ser el centre intel·lectual dels nobles de la cort de Felip V.
Va escriure més de trenta obres sobre heràldica i genealogia, entre les quals destaquen:
* Catàleg historial genealògic de la Casa de Fernán Núñez de 1682;
* Història genealògica de la Casa de Silva, dos volums acabats en 1685;
* Història genealògica de la Casa de Lara, quatre volums redactats entre 1694 i 1697;
* Índex de les glòries de la Casa Farnese de 1716.
La seva obra sobre la Casa de Lara és una referència indispensable per a l'estudi dels antecedents d'aquests poderosos nobles espanyols.

## Fonts

* Piferrer, Francisco; Nobiliario de los reinos y señoríos de España; Madrid; 1859; tom III, pàg. 11-12.
* Reial Acadèmia de la Història; Madrid; Índex de la Col·lecció Salazar i Castro Arxivat 2012-02-10 a Wayback Machine..