# Tour de França de 1914

El Tour de França de 1914 fou la dotzena edició del Tour de França i es disputà entre el 28 de juny i el 26 de juliol de 1914. El recorregut constava de 5.380 km, dividits en 15 etapes. La cursa fou guanyada pel belga Philippe Thys, que va completar la cursa a una velocitat mitjana de 26,835 km/h.
El mateix dia en què començava el Tour, l'arxiduc d'Àustria Francesc Ferran moria assassinat a Sarajevo, marcant l'inici de la Primera Guerra Mundial. Pocs dies després de la finalització de la prova, el 3 d'agost, Alemanya envaïa Bèlgica i declarava la guerra a França, fent que aquest fos el darrer Tour fins a l'edició de 1919. En acabar la cursa, al Parc dels Prínceps, l'ambient era de mobilització general per combatre al front. El Tour no quedà al marge de la tragèdia que suposà la Primera Guerra Mundial, morint al front els vencedors de les edicions entre 1907 i 1910, Lucien Petit-Breton, François Faber i Octave Lapize, així com d'altres ciclistes del moment.

## Participants

No es produeixen grans canvis respecte a l'edició de 1913. Destaca la utilització de xiulets per advertir la seva presència a altres persones, en especial quan feia baixada.
Philippe Thys, vigent campió, és considerat el principal favorit, junt al seu company d'equip Henri Pélissier. A més dels sis guanyadors del Tour de França d'edicions passades que van començar la carrera, Louis Trousselier, Lucien Petit-Breton, François Faber, Octave Lapize, Gustave Garrigou, Odile Defraye i Philippe Thys, quatre ciclistes més que posteriorment el guanyarien van prendre la sortida en aquesta edició: Firmin Lambot, Léon Scieur, Henri Pélissier i Lucien Buysse. Aquesta quantitat d'onze antics o futurs guanyadors del Tour de França a la línia de sortida és un rècord encara no superat. A més, el futur campió del Giro d'Itàlia de 1919, Costante Girardengo, va prendre la sortida, tot i que no ho va fer com a cap de files del seu equip.
El 1914 van prendre la sortida els primers ciclistes australians en la història del Tour, Don Kirkham i Iddo Munro. Ambdós finalitzaren la cursa, en 17a i 20a posició respectivament.

## Desenvolupament de la cursa

Thys va ser el clar dominador de la cursa i tot i que només va guanyar la primera etapa, va acabar entre els cinc primers totes les altres etapes. En aquesta primera etapa fins a onze corredors arribaren amb el mateix temps, sent Jean Rossius el segon classificat. En la segona etapa Rossius i Thys es disputaren la victòria a l'esprint després d'arribar escapats a Cherbourg. Rossius fou el vencedor final, passant a compartir el liderat de la cursa ambdós.
En la tercera etapa, els ciclistes van arribar al primer punt de control una hora més tard, després que una part del pilot s'hagués equivocat en una cruïlla deficientment senyalitzada i que haguessin hagut de desfer el camí. Els jutges de la cursa van decidir, amb el beneplàcit de tots els ciclistes, neutralitzar la carrera fins al primer punt de pas, on es reiniciaria. L'etapa, força monòtona, fou guanyada a l'esprint per Emile Engel.
El liderat de la cursa continua sent compartit per Rossius i Thys fins a la fi de la cinquena etapa, amb final a Baiona, mentre Pélissier era tercer a la general, a només 5' 27" dels líders. La sisena etapa suposa l'aparició de l'alta muntanya en aquesta edició, amb el pas pels colls de l'Aubisca, el Tourmalet, l'Aspin i el Pèira Sorda. L'etapa fou guanyada per Firmin Lambot, amb Thys sols set minuts rere seu, cosa que li va permetre consolidar el liderat, ja que Pélissier va perdre més de 30 minuts i Rossius més d'una hora. En aquesta etapa Girardengo va caure, retirant-se d'una cursa que no tornà a visitar.
Durant la vuitena etapa la forta calor va alentir molt el ritme, arribant a Marsella un nombrós grup en què Octave Lapize fou el més ràpid. Durant la novena etapa, l'antic vencedor del Tour François Faber va ser penalitzat amb 90 minuts, perquè havia estat empès i havia agafat begudes d'un motociclista.
Durant les etapes alpines, en què se superen ports com el coll d'Allos, el Galibier o el Ballon d'Alsace, Pélissier intenta fer tot el possible per recuperar temps, però només aconsegueix recuperar uns pocs minuts. Així, després de la tretzena etapa, encara es trobava a 31 minuts i 50 segons rere Thys.
En la 14a etapa, disputada sota la pluja i amb fort vent, Thys va trencar la bicicleta i no se li va permetre buscar ajuda per arreglar la bicicleta. Thys va decidir córrer el risc d'una penalització de temps i van comprar una nova roda en una botiga. Això li va valdre una sanció de 30 minuts, que va deixar Thys amb només un minut i cinquanta segons al davant de Pélissier. En la darrera etapa Pélissier va fer tot el possible per recuperar el temps, però no fou possible i Thys s'emportà la victòria final.

## Resultats
### Etapes

Resultat de les etapes :
| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 28 de juny | París - Le Havre | 388 | Philippe Thys (BEL) | Philippe Thys (BEL) |
| 2a | 30 de juny | Le Havre - Cherbourg | 364 | Jean Rossius (BEL) | Philippe Thys (BEL) Jean Rossius (BEL) |
| 3a | 3 de juliol | Cherbourg - Brest | 405 | Émile Engel (FRA) | Philippe Thys (BEL) Jean Rossius (BEL) |
| 4a | 5 de juliol | Brest - La Rochelle | 470 | Oscar Egg (SUI) | Philippe Thys (BEL) Jean Rossius (BEL) |
| 5a | 7 de juliol | La Rochelle - Baiona | 379 | Oscar Egg (SUI) | Philippe Thys (BEL) Jean Rossius (BEL) |
| 6a | 8 de juliol | Baiona - Luishon | 326 | Firmin Lambot (BEL) | Philippe Thys (BEL) |
| 7a | 10 de juliol | Luishon - Perpinyà | 323 | Jean Alavoine (FRA) | Philippe Thys (BEL) |
| 8a | 12 de juliol | Perpinyà - Marsella | 370 | Octave Lapize (FRA) | Philippe Thys (BEL) |
| 9a | 14 de juliol | Marsella - Niça | 338 | Jean Rossius (BEL) | Philippe Thys (BEL) |
| 10a | 16 de juliol | Niça - Grenoble | 333 | Henri Pélissier (FRA) | Philippe Thys (BEL) |
| 11a | 18 de juliol | Grenoble - Ginebra (SUI) | 325 | Gustave Garrigou (FRA) | Philippe Thys (BEL) |
| 12a | 20 de juliol | Ginebra (SUI) - Belfort | 335 | Henri Pélissier (FRA) | Philippe Thys (BEL) |
| 13a | 22 de juliol | Belfort - Longwy | 325 | François Faber (LUX) | Philippe Thys (BEL) |
| 14a | 24 de juliol | Longwy - Dunkerque | 390 | François Faber (LUX) | Philippe Thys (BEL) |
| 15a | 26 de juliol | Dunkerque - París | 340 | Henri Pélissier (FRA) | Philippe Thys (BEL) |

### Classificació General

Els temps obtinguts per cada ciclista en les diferents etapes se sumen per completar la classificació general. El ciclista amb el menor temps acumulat després de l'última etapa n'era el guanyador.
Classificació general (1–10) :
| Classificació General |||||
| Pos. | Ciclista | Patrocinador | Temps |
| 1 | Philippe Thys (BEL) | Peugeot–Wolber | 200h 28' 48" |
| 2 | Henri Pélissier (FRA) | Peugeot–Wolber | + 1' 50" |
| 3 | Jean Alavoine (FRA) | Peugeot–Wolber | + 36' 53" |
| 4 | Jean Rossius (BEL) | Alcyon–Soly | + 1h 57' 05" |
| 5 | Gustave Garrigou (FRA) | Peugeot–Wolber | + 3h 00' 21" |
| 6 | Emile Georget (FRA) | Peugeot–Wolber | + 3h 20' 59" |
| 7 | Alfons Spiessens (BEL) | J.B. Louvet–Continental | + 3h 53' 55" |
| 8 | Firmin Lambot (BEL) | Peugeot–Wolber | + 5h 08' 54" |
| 9 | François Faber (LUX) | Peugeot–Wolber | + 6h 15' 53" |
| 10 | Louis Heusghem (BEL) | Peugeot–Wolber | + 7h 49' 02" |
Classificació final (11–54) :
| Pos. | Ciclista | Patrocinador | Temps |
| 11 | Eugène Christophe (FRA) | Peugeot–Wolber | + 8h 31' 58" |
| 12 | Ernest Paul (FRA) | Delage–Continental | + 9h 42' 51" |
| 13 | Oscar Egg (SUI) | Peugeot–Wolber | + 10h 00' 40" |
| 14 | Léon Scieur (BEL) | Thoman–Joly | + 10h 02' 30" |
| 15 | Camille Botte (BEL) | — | + 10h 14' 33" |
| 16 | Angelo Erba (ITA) | Alleluia–Continental | + 11h 21' 22" |
| 17 | Donald Kirkham (AUS) | Phebus–Dunlop | + 11h 53' 39" |
| 18 | Hector Tiberghien (BEL) | Delage–Continental | + 12h 23' 21" |
| 19 | Jacques Coomans (BEL) | Thoman–Joly | + 12h 24' 15" |
| 20 | Iddo Munro (AUS) | Phebus–Dunlop | + 12h 34' 57" |
| 21 | Charles Charron (FRA) | Delage–Continental | + 12h 59' 23" |
| 22 | Henri Devroye (BEL) | Armor–Soly | + 13h 22' 14" |
| 23 | Maurice Brocco (FRA) | Gladiator–Dunlop | + 14h 32' 36" |
| 24 | Julien Tuytten (BEL) | — | + 14h 36' 14" |
| 25 | Vincenzo Borgarello (ITA) | Clement–Dunlop | + 15h 18' 21" |
| 26 | Louis Petitjean (BEL) | Delage–Continental | + 15h 38' 44" |
| 27 | Jules Nempon (FRA) | J.B. Louvet–Continental | + 16h 32' 55" |
| 28 | René Vandenberghe (BEL) | J.B. Louvet–Continental | + 17h 05' 07" |
| 29 | Marcel Baumler (FRA) | Peugeot–Wolber | + 17h 07' 55" |
| 30 | Marcel Godivier (FRA) | Gladiator–Dunlop | + 18h 18' 57" |
| 31 | Paul Duboc (FRA) | Automoto | + 18h 35' 32" |
| 32 | Pierre Everaerts (BEL) | — | + 19h 21' 04" |
| 33 | Ottavio Pratesi (ITA) | — | + 20h 31' 40" |
| 34 | Constant Ménager (FRA) | Gladiator–Dunlop | + 20h 58' 45" |
| 35 | Charles Cruchon (FRA) | Gladiator–Dunlop | + 21h 04' 56" |
| 36 | Jules Deloffre (FRA) | — | + 22h 03' 15" |
| 37 | Camillo Bertarelli (ITA) | Alleluia–Continental | + 23h 08' 26" |
| 38 | Louis Trousselier (FRA) | Automoto | + 23h 44' 30" |
| 39 | Adrien Alpini (ITA) | — | + 26h 11' 22" |
| 40 | Gaston Degy (FRA) | Automoto | + 29h 05' 54" |
| 41 | Raymond Harquet (FRA) | Alleluia–Continental | + 30h 04' 05" |
| 42 | Louis Engel (FRA) | Delage–Continental | + 30h 54' 28" |
| 43 | Emile Guyon (SUI) | — | + 30h 55' 10" |
| 44 | Mario Spinelli (ITA) | — | + 35h 13' 35" |
| 45 | Charles Kippert (FRA) | Gladiator–Dunlop | + 35h 56' 03" |
| 46 | Charles Dumont (SUI) | — | + 37h 42' 31" |
| 47 | René Cottrel (FRA) | — | + 37h 42' 31" |
| 48 | Sante Goi (ITA) | — | + 52h 15' 32" |
| 49 | Emilio Cuchetti (ITA) | — | + 59h 20' 16" |
| 50 | Gaston Neboux (FRA) | — | + 59h 59' 01" |
| 51 | Henri Allard (BEL) | — | + 67h 46' 24" |
| 52 | Henri Alavoine (FRA) | — | + 72h 55' 21" |
| 53 | Marcel Rottie (FRA) | — | + 84h 03' 10" |
| 54 | Henri Leclerc (FRA) | — | + 99h 04' 45" |

### Altres classificacions

Camille Botte, classificat en quinzena posició, guanyà la categoria dels "isolés". La classificació dels "isolés" es calculava de la mateixa manera que la classificació general, però només amb els resultats d'etapa obtinguts pels ciclistes que corrien en aquesta categoria.
El diari organitzador de la cursa, L'Auto anomenà a Firmin Lambot el meilleur grimpeur, el millor escalador. Aquest títol no oficial és el predecessor de la classificació de la muntanya.

## Notes

* 1 2 3 4 5 De la primera a la cinquena etapa, Thys i Rossius tinguerem el mateix temps, compartint el liderant de la cursa. En totes les fonts Thys és registrat com a líder després de la primera etapa, la qual va guanyar, però de la segona a la cinquena etapa són indicats com a colíders.

## Referències

* 1 2 Augendre, Jacques. «Guide Historique» (PDF) (en francès). Amaury Sport Organisation, 2009. Arxivat de l'original el 3 octubre 2009. [Consulta: 6 novembre 2013].
* 1 2 «The history of the Tour de Frances. Year 1914» (en anglès). www.letour.fr. ASO. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ Wheatcroft, Geoffrey. Le Tour: a history of the Tour de France, 1903-2003, pàg. 59. Londres: Pocket Books, 2003.
* 1 2 «Ronde van Frankrijk 1903 - 2006» (en neerlandès). Arxivat de l'original el 25 de març 2011. [Consulta: 6 novembre 2013].
* 1 2 3 4 McGann, Bill. The Story of the Tour De France. Dog Ear Publishing, 2006, p. 47–50. ISBN 1-59858-180-5 [Consulta: 21 setembre 2009].
* ↑ Tom James. «1914: Thys in spite of Pélissier», 14-08-2003. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «Aussies and Kiwis on Tour». Sportal.com. Arxivat de l'original el 2 de juny 2009. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «Philippe Thys wint Tour de France 1914» (en neerlandès). Nieuwsdossier, 25-01-2008. Arxivat de l'original el 2 de juny 2009. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «La Vuelta de Francia». El Mundo Deportivo, 02-07-1914, p. 4 [Consulta: 6 novembre 2013].
* 1 2 3 «La Vuelta a Francia». El Mundo Deportivo, 09-07-1914, p. 6 [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «De derde rit - Cherbourg-Brest» (en neerlandès). De Volksstem. aalst.courant.nu, 03-07-1914. Arxivat de l'original el 24 de juliol 2011. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «12ème Tour de France 1914 - 5ème étape» (en francès). Memoire du Cyclisme. [Consulta: 10 novembre 2013].
* 1 2 «La Vuelta de Francia». El Mundo Deportivo, 16-07-1914, p. 4 [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «La Vuelta de Francia». El Mundo Deportivo, 23-07-1914, p. 3-4 [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ Barry Boyce. «12th Tour de France 1914». Cycling Revealed. [Consulta: 31 maig 2009].
* 1 2 «La Vuelta de Francia». El Mundo Deportivo, 30-07-1914, p. 4 [Consulta: 10 novembre 2013].
* 1 2 3 «12ème Tour de France 1914» (en francès). Memoire du cyclisme. Arxivat de l'original el 1 juny 2009. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ Arian Zwegers. «Tour de France GC Top Ten». CVCC. Arxivat de l'original el 8 de juliol 2011. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «l'Historique du Tour - Année 1914» (en francès). Amaury Sport Organisation. Arxivat de l'original el 3 gener 2010. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ Lonkhuyzen, Michiel van. «Tour-Giro-Vuelta». Tour-giro-vuelta. [Consulta: 6 gener 2010].

## Enllaços externs

* 1914. Història del Tour de França (anglès)