OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gobius roulei

Gobius roulei és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental i a la mar Mediterrània.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miller, P.J., 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comitè Internacional dels Jocs Mediterranis

El Comitè Internacional dels Jocs Mediterranis (CIGM, oficialment Comitè Internacional de Jeux Méditerranéens – CIJM) és l'organització de les Comitès Olímpics Nacionals que presideix, regula i organitza els Jocs Mediterranis. El CIGM és reconeguda pel Comitè Olímpic Internacional, i comparteix alguns principis bàsics, com la missió de difondre els principis de l'esport i de l'Olimpisme, esport ensenyament de suport, enfortir els valors de la pau i la fraternitat entre els pobles, en particular enfront dels països de la conca de la mar Mediterrània.
Formen part dels 23 Comitès Olímpics dels països riberencs de la mar Mediterrània, a excepció dels d'Israel i Palestina, a més de les d'alguns països de la Mediterrània sense accés directe al mar, com San Marino, Andorra, Macedònia i Sèrbia.

## Membres

* Albània
* Algèria
* Andorra
* Bòsnia i Hercegovina
* Xipre
* Croàcia
* Egipte
* França
* Grècia
* Itàlia
* Líban
* Líbia
* Macedònia del Nord
* Malta
* Marroc
* Mònaco
* Montenegro
* San Marino
* Sèrbia
* Síria
* Eslovènia
* Espanya
* Tunísia
* Turquia
Els únics països amb vistes al mar Mediterrani, però que no participen en els jocs són Israel i un Estat palestí. Durant una reunió de l'organització de la XVI edició dels Jocs Addadi president va dir que l'existència d'un pacte de cavallers o regla no escrita que vol que els dos països per formar part de la família mediterrània junts, mai sols.
La Sèrbia no té accés directe al mar, però és part de la CIGM pel passat, en unió amb Montenegro (Sèrbia i Montenegro), Andorra i San Marino no té accés al mar, però encara es consideren els països mediterranis en la cultura i la història.
L'entrada d'un Comitè Olímpic de CIGM ha de ser aprovat per l'Assemblea General per majoria de dos terços. Si un comitè presenta una sol·licitud, s'ha d'adreçar al president de la Comissió a través de la Secretaria. Diverses vegades s'ha parlat d'una possible ampliació dels Jocs per als països no exactament mediterranis, però amb similituds culturals i històriques amb els països de la Mediterrània, com Portugal i Bulgària.

## Estructura

| President | Amar Addadì | Algèria |
| Vicepresident | Denis Masseglia | França |
| Vicepresident | Mounir Sabet | Egipte |
| Segretari General | Isidoros Kouvelos | Grècia |
| Tesorer | Kikis Lazaridis | Xipre |
| Membres | Togay Bayatli | Turquia |
| Membres | Jlatko Matesa | Croàcia |
| Membres | Lino Farrugia Sacco | Malta |
| Membres | Souhail Khouri | Líban |
| Membres | Henri Serandour | França |
| Membres | Abdelhamid Slama | Tunísia |
| Membres | Nour Al Houda Karfoul | Síria |
| Membres | Theresa Zabell | Espanya |
| Membres | Mustapha Zekri | Marroc |
| President honorari | Mohamed Mzali | Tunísia |

## Referències

* ↑ Membres al web del CIJM
* ↑ Assemblea Generale del CIGM, Pescara Ottobre 2007
* ↑ Estructura al webd el CIJM

## Enllaços externs

* Comitè Internacional dels Jocs Mediterranis
# Banana Daurada

La Banana Daurada, també denominada Cinturó del Sol (en anglès, Sunbelt), és el nom donat a l'àrea densament poblada i urbanitzada que s'estén entre Cartagènia a l'oest i Gènova a l'est al llarg de la costa de la mar Mediterrània. Aquest terme és usat pels analistes per referir-se a diferents fenòmens d'urbanització a Europa. Va ser encunyat el 1995 en el Report Europe 2000 fet per la Comissió Europea, com analogia a l'àrea denominada Banana Blava.
La regió destaca per la seva importància en les activitats relacionades amb les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC), la Indústria i per ser una destinació turística de primer nivell.

## Referències

* ↑ Mitanis, Marc. «The Blue and Golden Bananas of Europe» (en anglès). SkyriseCities, 15-03-2017. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ Eskelinen, Heikki; Liikanen, Ilkka; Oska, Jukka. Curtains of iron and gold: reconstructing borders and scales of interaction. Ashgate, 1999, p. 119. ISBN 1-84014-460-2.
* ↑ «New Regional Economics in Central European Economies: The Future of CENTROPE». Proceedings of OeNB Workshops, 01-03-2006. [Consulta: 22 agost 2011].

## Vegeu també

* Banana Blava
* Diamant Flamenc
* Silicon Valley
# Todarodes sagittatus

La canana (Todarodes sagittatus) és una espècie comestible de mol·lusc cefalòpode de la família Ommastrephidae.

## Noms comuns

A més de canana, se'l coneix amb els noms d'aluda (Mallorca), alutja (Menorca), passamar (València), canada, pota i volador.

## Descripció

Mantell llarg que assoleix els 40 cm de llargada. Aletes curtes. Massa tentacular molt llarga (les ventoses ocupen gairebé tota la seva extensió). Dàctil amb 4 fileres de ventoses molt petites. Coloració vermell-porpra.

## Distribució i hàbitat

Viu a uns 800 m de fondària als oceans Atlàntic i Pacífic i en la mar Mediterrània. Acostuma a apropar-se al litoral de nit. S'alimenta de peixos, crustacis i invertebrats.

## Referències

* 1 2 «TERMCAT - Todarodes sagittatus». [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Todarodes sagittatus (Lamarck, 1798)». [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 5 octubre 2021].
* ↑ Todarodes sagittatus
# Gamba rosada

La gamba rosada (Aristeus antennatus) és una espècie de crustaci decàpode de la família Aristeidae, molt apreciat en gastronomia. La gamba de Palamós pertany a aquesta espècie.

## Descripció

Mesuren fins 22 cm de llargada. Les femelles tenen el rostre llarg i punxegut; la seva armadura arriba a fer 62 mm de llargada i la dels mascles fins 45 mm. El cos és de color vermell intens, amb bandes en l'abdomen. El rostre presenta 3 dents en la vora dorsal.

## Distribució i hàbitat

Es pesca a la mar Mediterrània entre els 100 i 3.300 m de fondària, es pot trobar també a l'Atlàntic oriental entre Portugal i el Cap Verd.

## Alimentació

S'alimenta principalment de mol·luscs bivalves i també d'altres crustacis com Calocaris macandreae i amfípodes, així com poliquets y Ophiuroidea.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 10 setembre 2021].
* 1 2 FAO Fisheries and Aquaculture Department Aristeus antennatus (Risso, 1816) Species Fact Sheets.
* 1 2 3 Aristeus antennatus (Risso, 1810); Ictio.Term
* ↑ Papaconstantinou, Costas & Konstantinos Kapiris (2001) "Distribution and population structure of the red shrimp (Aristeus antennatus) on an unexploited fishing ground in the Greek Ionian Sea"; Aquatic Living Resources 14:303-312.
* ↑ Sardà, Francesc; Joan B. Company and Francesc Maynou "Deep-sea Shrimp Aristeus antennatus Risso 1816 in the Catalan Sea, a Review and Perspectives"; Journal of Northwest Atlantic Fishery Science 31: 127–136.
* ↑ Cartes, J.E. & F. Sarda (1989) "Feeding ecology of the deep-water aristeid crustacean Aristeus antennatus"; Marine Ecology Progress Series 54: 229-238.
# Sub-districte d'Ascaló

El Sub-districte d'Ascaló forma part del districte del sud d'Israel, i està format per diverses ciutats israelianes, i per unes entitats de població més petites, anomenades consells regionals. Les ciutats que formen part del sub-districte són les següents:

## Ciutats
### Ascaló

Ascaló (en hebreu: אשקלון) és una ciutat moderna d'Israel i antigament fou una ciutat cananea, una de les cinc ciutats dels filisteus de la costa de la mar Mediterrània i un centre comercial fenici. La ciutat moderna, el 2011 tenia uns 117.400 habitants, i actualment és la vuitena ciutat de l'Estat d'Israel.

### Asdod

Asdod (en hebreu: אשדוד, transliterat: Aixdod) és la cinquena ciutat més gran d'Israel, amb una població d'uns 210.000 habitants. El port d'Asdod és el més gran del país, per aquest port entren en 60% de les importacions israelianes.

### Qyriat Gat

Qiryat Gat (en hebreu: קריית גת) és una ciutat del districte del sud d'Israel. La vila havia estat una ciutat filistea, segons la Bíblia, aquesta és la localitat a on va néixer Goliat. La ciutat fou fundada de nou en el segle xx, en l'any 1954. Després de la seva fundació, la majoria dels nous habitants vingueren des del Nord d'Àfrica, i posteriorment, de l'antiga Unió Soviètica. En 1972, la localitat va aconseguir la categoria de ciutat, i en 1999, l'empresa Intel va instal·lar una fàbrica de microxips en la ciutat, i va donar feina a 2.000 persones. Recentment s'han trobat, durant la construcció d'una autopista, restes d'un poblat de l'edat del bronze que fou habitat des del 5.000 aC fins al 3.000 aC i restes d'una granja de l'època romana.

### Malaquies

Malaquies o Qiryat Malakhí és una ciutat del Districte del Sud d'Israel. Es va fundar el 1951 per acollir els immigrants, principalment dels Estats Units, i en la darrera dècada, d'Etiòpia.

### Sederot

Sederot (en hebreu: שׂדרות) (en àrab: سديروت) és una ciutat del districte del sud d'Israel. Sederot es troba a 13 quilòmetres de la Mar Mediterrània. La ciutat va ser fundada en 1948, com a campament per acollir immigrants. En 1951, vuitanta famílies de l'Iran i el Kurdistan van fundar el poble. En 1956, Sederot va esdevenir un municipi independent. Després de la caiguda de l'URSS, van arribar a Sederot molts ciutadans de l'Europa de l'Est, així com de Sud-amèrica. El nombre d'habitants de la vila es va doblar, i la localitat va aconseguir l'estatus de ciutat. El 40% dels habitants que hi havia en 2003, havien arribat després de la dècada de 1990.

## Consells regionals

Els consells regionals, són unes entitats de població, que alhora estan formades per diverses comunitats, assentaments, pobles i llogarets. Els consells regionals que formen part del sub-districte d'Ascaló són els següents:
* Beer Tuvia
* Joab
* Laquix
* Regió d'Ascaló
* Xaar del Nègueb
* Xafir

## Referències

* ↑ Table 3 - Population of Localities Numbering Above 1,000 Residents and Other Rural Population Oficina Central d'Estadístiques d'Israel. [Consulta: 5 juny 2010.]
# Pas de Grimsel

El pas de Grimsel (alemany: Grimselpass; francès: Col du Grimsel) és un port de muntanya situat a Suïssa, creuant els Alps Bernesos amb una alçada de 2.164 metres. El pas connecta Haslital, la vall superior del riu Aare, amb la vall superior del riu Roine. Per la seva situació, i com que l'Aare és un tributari del Rin, el pas creua divisió continental entre el Mar del Nord i la mar Mediterrània.
Hi ha una carretera pavimentada que segueix el pas, recorrent 38 kilòmetres entre Gletsch i Meiringen. La carretera, normalment, està tancada entre octubre i maig, a conseqüència de les probabilitats d'esllavissades existents. Com que és l'única carretera directa entre els cantons de Berna i Valais a través dels Alps Bernesos, s'han realitzat intents de mantenir oberta la carretera el màxim temps possible mitjançant l'ús d'aparells llevaneu. Hi ha un servei de la companyia PostBus Suïssa que utilitza el pas diversos cops al dia, connectant Meiringen i Oberwald.
El pas de Grimsel forma part de la ruta d'Aare, que constitueix la número 8 de les Rutes Ciclistes Nacionals de Suïssa. Ha estat utilitzat en moltes ocasions en el marc de la Volta a Suïssa.

## Referències

* ↑ Swiss Confederation. map.geo.admin.ch [mapa]. [Consulta: 17 octubre 2014].
* ↑ «Pässe in der Schweiz» (en alemany). Touring Club Schweiz. Arxivat de l'original el 2014-10-21. [Consulta: 17 octubre 2014].
* ↑ «Meiringen–Grimsel–Oberwald (Grimselpass-Linie)». Bundesamt für Verkehr. [Consulta: 17 octubre 2014].
* 1 2 «Aare Route». Veloland. SwitzerlandMobility Foundation. [Consulta: 29 octubre 2014].
# Alfresco

Alfresco és un sistema de gestió de contingut empresarial, desenvolupat en Java, d'escala empresarial per Windows i sistemes operatius similars a Unix. Alfresco es distribueix en tres versions amb llicències diferents:
* Alfresco LABS que és programari lliure, amb llicència GPL i empra estàndards oberts
* Alfresco Enterprise Edition, que és codi obert, propietari i també amb estàndards oberts.
* Alfresco Cloud Edition (Alfresco en el núvol) amb llicència SaaS. Va poder usar-se al núvol a partir de la versió 4.0.
Està dissenyat per a usuaris que requereixen un alt grau de modularitat i rendiment escalable. Alfresco inclou una font de continguts, un marc de portal web per administrar i utilitzar el contingut estàndard en portals, una interfície CIFS que proveeix compatibilitat de sistemes d'arxius en Windows i sistemes operatius similars a Unix, un sistema d'administració de contingut web amb capacitat de virtualitzar aplicacions i llocs web estàtics via Apache Tomcat, recerques via el motor Lucene i flux de treball en jBPM. Alfresco està desenvolupat en Java.

## Reconeixements

* 2007
** InfoWorld: Best of Open Source Applications BOSSIE Award Winner
** Computerworld Honors Program: Finalist Arxivat 2006-07-15 a Wayback Machine.
** Sand Hill Group: Top Software Innovator
** Network World: Top Ten Enterprise Software Companies to watch
** Gartner: “Cool Vendors in Content Management, 2007”
** World Economic Forum: Technology Pioneer of 2007
* 2006
** Red Herring: Red Herring 100 Europe
** EContent: EContent 100
** KM World: Trend-Setting Product Award
* 2005
** OSBC: Emerging Elite Award

## Referències

* ↑ «Alfresco: An open-source ECM alternative for SharePoint» (en anglès). Computer World, 07-11-2011. Arxivat de l'original el 2016-11-16. [Consulta: 21 desembre 2014].
* ↑ «License» (en anglès), 21-10-2015.
* ↑ «Alfresco 4.0 heads for the cloud» (en anglès). Computerworld, 02-02-2012. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2014. [Consulta: 17 desembre 2014].
* ↑ «Bossie Awards 2013: The best open source applications».

## Enllaços externs

* Alfresco - Lloc web oficial
* Alfresco a Github
# Estació de Llucmajor

Mapa Metro Línia 4 :
Llucmajor és una estació de la L4 del Metro de Barcelona situada sota el Passeig del Verdum al districte de Nou Barris de Barcelona i es va inaugurar el 19 d'abril de 1982.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Trinitat Nova | Via Júlia | | Maragall | La Pau |

## Accessos

* Passeig del Verdum
* Plaça dels Jardins d'Alfàbia

## Vegeu també

* Línia 4 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Partit Liberal (Grècia)

Partit Liberal (grec Κόμμα Φιλελευθέρων, Komma Fileleftheron) fou un partit polític de Grècia d'ideologia liberal fundat el 1910 per Elevthérios Venizelos.

## Història

Fundat com "Xipoliton" ("peus descalços") a Creta, llavors una regió autònoma de l'Imperi Otomà, i els seus primers dirigents van ser Kostis Mitsotakis (avi de Konstantinos Mitsotakis) i Elevthérios Venizelos. Després de l'annexió de Creta a Grècia, Venizelos es va traslladar a Atenes i es va convertir el partit en un partit nacional, en el marc del nom "Fileleftheron" el 1910. Durant els següents 25 anys, el destí del partit va estar lligat al de Venizelos. El partit va ser dissolt després del colp fallit de Nikolaos Plastiras de 1935, encara que l'organització es va mantenir activa.
Durant la Segona Guerra Mundial va formar un govern grec a l'exili al Caire (Egipte), amb l'assistència dels britànics. El govern va ser format gairebé completament dels liberals prominents, inclosos Georgios Papandreu i Sophoklis Venizelos, malgrat que el rei Jordi (sospitós de progermanisme per als britànics) continua sent l'oficial cap d'Estat. El partit va ser reformat després de la guerra, fins que es van fusionar en la Unió de Centre (Enosi Kentrou) el 1961.

## Resultats electorals

Resultats :
| Any | Vots | % | Escons | Estat |
| 1910 | Sense dades | Sense dades | 307 / 362 | Govern |
| 1912 | Sense dades | Sense dades | 146 / 181 | Govern |
| 1915 (I) | Sense dades | Sense dades | 189 / 316 | Govern |
| 1915 (II) | Boicotejades | Boicotejades | 0 / 369 | Extraparlamentari |
| 1920 | 375,803 | S/D | 118 / 369 | Oposició |
| 1923 | Sense dades | Sense dades | 250 / 398 | Govern |
| Il·legalitzats en el període 1925-1926 |||||
| 1926 | 303,140 | 31.6 | 102 / 279 | Coalició |
| 1928 | 477,502 | 46.9 | 178 / 250 | Govern |
| 1929 | 450,624 | 54.6 | 64 / 120 | Majoria |
| 1932 | 391,521 | 33.4 | 98 / 250 | Oposició (1932-33) |
| 1932 | 391,521 | 33.4 | 98 / 250 | Coalició (1933) |
| 1933 | 379,968 | 33.3 | 80 / 248 | Oposició |
| 1935 | Boicotejades | Boicotejades | 0 / 300 | Extraparlamentari |
| 1936 | 474,651 | 37.3 | 126 / 300 | Oposició |
| Il·legalitzats en el període 1936-1945 |||||
| 1946 | 159,525 | 14.4 | 54 / 376 | Oposició |
| 1950 | 291,083 | 17.2 | 56 / 263 | Coalició |
| 1951 | 325,390 | 19.0 | 74 / 258 | Coalició |
| 1952 | En coalició amb EPEK | En coalició amb EPEK | 20 / 300 | Oposició |
| 1956 | Dins l'UD | Dins l'UD | 28 / 300 | Oposició |
| 1958 | 795,445 | 20.7 | 36 / 300 | Oposició |

## Membres prominents

* Elevthérios Venizelos, líder, Primer Ministre (1910)
* Georgios Kafandaris, Primer Ministre (1924)
* Andreas Michalakopoulos, Primer Ministre (1924)
* Sophoklis Venizelos, Primer Ministre (1944)
* Georgios Papandreu, Primer Ministre (1946)
* Konstantinos Mitsotakis, diputat (1946)

## Líders

* Elevthérios Venizelos, 1910–1936
* Themistoklis Sophoulis, 1936–1948
* Sophoklis Venizelos, 1948–1961
* Nikitas Venizelos
* Manolis Kalligiannis, 1996–present

## Referències

* ↑ «Register of Senators and Deputies». National Printing House, Hellenic Parliament, 1977. [Consulta: 28 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Web del partit
# Pau I de Grècia

Pau I de Grècia (Παύλος A') (Atenes, 14 de desembre de 1901 - Cementiri Real de Tatoi, 6 de març de 1964) fou rei de Grècia des del 1947 al 1964. Essent el cinquè rei de la dinastia grega inaugurada pel seu avi el rei Jordi I de Grècia.
Nasqué al Palau Reial de Tatoi als afores d'Atenes el 14 de desembre de 1901. Fill del rei Constantí I de Grècia i de la princesa Sofia de Prússia. Era net del rei Jordi I de Grècia i de la gran duquessa Olga de Rússia per part de pare mentre que per part de mare ho era del kàiser Frederic III de Prússia i de la princesa reial Victòria del Regne Unit.
Es casà el 1938 amb la princesa Frederica de Hannover i tingueren tres fills:
El rei morí al palau de Tatoi el 1964 a causa d'un càncer.
Emprengué l'exili amb la resta de la família reial grega l'any 1924 a causa de la revolta protagonitzada per Venizelos, no retornà a Grècia fins que es produí la restauració del seu germà el rei Jordi II de Grècia l'any 1935.
Emprengué de nou l'exili a causa de l'ocupació alemanya del país l'any 1941. Després de la consulta popular en què es demanà el retorn de la monarquia (1946) i la mort del seu germà (1947) esdevingué rei dels hel·lens (1 d'abril de 1947). Lluità fortament pel retorn de Grècia a la normalitat política i econòmica després de l'ocupació alemanya i de la Guerra Civil Grega (1946-1949). Durant el seu mandat la seva serena figura contribuí a allunyar, però no a fer desaparèixer les diferències seculars de la política grega.
L'any 1963 celebrà a Atenes el centenari de la dinastia grega (1863-1963). Un any després moria a Atenes a causa d'un càncer. Al seu enterrament hi assistiren el Duc d'Edimburg, l'expresident Harry Truman, els reis de Suècia, Dinamarca, Noruega, Luxemburg, Holanda, Mònaco, Bulgària, Romania i el comte de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pau I de Grècia | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 febrer 2024].
# Venizelos

«Venizelos» té aquests significats:
* Elevthérios Venizelos (1864-1936), polític grec.
* Sofoklís Venizelos (1894-1964), polític grec, fill d'Elevthérios Venizelos.
* Evànguelos Venizelos (1954-), polític socialista grec
# Arxius Generals de l'Estat

Els Arxius Generals de l'Estat (grec: Γενικά Αρχεία του Κράτους) són els arxius nacionals de Grècia. Foren fundats pel govern d'Elevthérios Venizelos el 1914. Es tracta d'un servei públic que opera conforme a les disposicions de la Llei 1946/91. Depèn directament del Ministeri d'Educació, Afers Religiosos, Cultura i Esports de Grècia. Té la seu central al Palau de Psikhikó, tot i que també té oficines regionals a les capitals de les prefectures i, quan convé, a altres localitats.

## Referències

* ↑ Llei 1946/1991 Impremta Nacional (grec)
# Pala (regió)

Pala era una regió situada a la costa de la mar Negra, al nord-oest de l'Imperi Hitita, abraçant el Pont occidental clàssic al límit amb Bitínia.
Cap a l'any 1300 aC va ser integrada en el Regne vassall d'Hakpis, creat per Muwatallis II per oferir-lo a son germà Hattusilis III, i del que va formar part la zona occidental. Mursilis III la va separar d'aquest regne i la va incorporar als seus dominis, cosa que va ser un dels antecedents que va provocar la guerra civil on Mursilis va ser enderrocat per Hattusilis, rei d'Hakpis.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 18-19. ISBN 8446011239.
Viccionari
# Dragó de platja

El dragó de platja o cabot amb banyes (Callionymus risso) és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al nord de la Mediterrània (des de Gibraltar fins a Israel, incloent-hi la mar Adriàtica, la mar Egea i l'oest i el nord de la mar Negra). També a Algèria i a Tunísia.

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Cabot». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.