OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guillermo Orts-Gil

Guillermo Orts-Gil (Barcelona, 1978) és un químic físic, assessor i divulgador científic català.
Llicenciat en Ciències Químiques per la Universitat de Barcelona el 2004, aquell mateix any es va traslladar a Berlín, on es va doctorar en fisicoquímica per la Universitat Tècnica de Berlín el 2008), i on, més tard, es formaria també en Comunicació de la ciència. A Berlín, ha estat investigador i coordinador de projectes a l'Institut Federal de Recerca de Materials a Alemanya, i coordinador de grup a la Societat Max Planck. El focus de la seva investigació ha girat al voltant de l'estudi de nanotecnologia aplicada a la nanomedicina. El 2014 es va convertir en Director de Comunicació de la Societat de Científics Espanyols a Alemanya (CERFA) i, el 2015, en el primer Coordinador i Assessor Científic Internacional de la Fundació Espanyola per a la Ciència i la Tecnologia (FECYT) a l'Ambaixada d'Espanya a Alemanya. Des de 2008 ha col·laborat en divulgació científica amb mitjans com el Servei d'Informació i Notícies Científiques, El Huffington Post, la revista Investigación y Ciencia -l'edició espanyola de Scientific American-, el programa de televisió El cazador de cerebros, el programa de ràdio "En Conexión", el Webzine EuroScientists i SINC. Des del 2019 i fins al 2022, va treballar com a Cap de Comunicació i Relacions Públiques a l'Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC). Des del 2022 és el Director de l'Edició Digital de la revista de divulgació Muy Interesante.
Guillem Orts-Gil ha estat convidat com a ponent a diverses universitats com l'Institut de Tecnologia de Massachusetts, la Universitat Tècnica de Berlín, la Universitat Autònoma de Barcelona, o la Universitat Pompeu Fabra.

## Referències

* 1 2 «Guillermo Orts-Gil». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ «Guillermo Orts-Gil». Muy Interesante [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ «Del laboratorio a la embajada: entrevista al coordinador científico en Berlín». Destino Alemania, 28-01-2016 [Consulta: 14 maig 2024].
* 1 2 «Guillermo Orts-Gil, Científico y Storyteller». II Encuentro de científicos españoles en EEUU. Massachusetts Institute of Technology (MIT), 6-2017, pàg. 210 [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ «Biografías de los ponentes de los debates del Campus Gutenberg 2016. Guillermo Orts-Gil (@GuilleOrtsGil): “Storytelling” y comunicación científica: como desarrollar tu creatividad y conectar con todo tipo de público». Campus Gutenberg pàg. 11. UPF Barcelona School of Management. [Consulta: 14 maig 2024].
# Bletchley Park

Bletchley Park, també coneguda com a Station X, és el nom d'una instal·lació militar localitzada a Buckinghamshire, (actualment part de Milton Keynes), uns 80 km al nord de Londres (Regne Unit), on es van realitzar els treballs de desxifrat de codis alemanys, mitjançant el Colossus, durant la Segona Guerra Mundial. Rep el nom de la mansió victoriana que domina l'enclavament. El primer ordinador Colossus, que va ser dissenyat i construït a Bletchley Park, va permetre desxifrar els codis i xifrats que empraven els diferents països pertanyents a l'Eix, inclosos els generats per la famosa Màquina Enigma alemanya. Gran part del seu personal, al voltant del 75%, van ser dones, entre elles la matemàtica Ann Mitchell.
Els importants informes d'intel·ligència generats aquí a partir de la informació interceptada i desxifrada, classificats amb la paraula Ultra, van contribuir en gran manera amb l'esforç de guerra dels aliats i (possiblement) a escurçar-ne la seva durada.
Actualment Bletchley Park és un museu obert al públic. En aquest enclavament va desenvolupar la seva activitat com a criptoanalista el matemàtic Alan Turing, l'arxiu del qual roman a la mansió i recentment ha estat comprat per conservar-lo.

## Referències

* ↑ Museo de Bletchley Park Arxivat 2009-12-09 a Wayback Machine. web oficial del Museo de Bletchley
* ↑ Muere Ann Mitchell, cazadora de patrones criptográficos en la lucha contra los nazis
* ↑ Bletchley Park Turing archive saved after campaign (en inglés)

## Enllaços externs

* Bletchley Park — Virtual Tour — by Tony Sale
* Telecoms at Bletchley Park Arxivat 2007-06-25 a Wayback Machine.
* BBC Radio 4 programme "Hut 33" - juny 2007 Sitcom by James Cary, set in Bletchley Park in 1941.
# Tundi Agardy

Tundi Agardy (Estats Units, 1957) és una conservacionista estatunidenca. És internacionalment coneguda per resoldre problemes de sostenibilitat en l'àmbit marí, i la seva àmplia experiència sobre la presa de decisions polítiques a l'Àfrica, Àsia, el Carib, el Mediterrani, Amèrica del Nord i el Pacífic. Està especialitzada en l'avaluació de serveis ecosistèmics, la planificació espacial costanera i de les àrees marines protegides, la gestió de zones pesqueres i la zonificació oceànica. Algunes de les seves obres més destacades són: Marine Protected Areas and Ocean Conservation, Ocean Zoning: Making Marine Management More Effective, i The Routledge Handbook on Ocean Management, del qual és coeditora. La Tundi és directora executiva de Sound Seas, un grup de consultoria que va fundar ella mateixa l'any 2001, i que treballa en el nexe entre ciència i política.

## Referències

* ↑ «Tundi Agardy». CCCB amb permís OTRS, 01-06-2024. [Consulta: 12 juliol 2024].
# Cristoforo Alasia de Quesada

Cristoforo Alasia de Quesada (Sàsser, 21 de novembre de 1869 - Savona, 19 de novembre de 1918) va ser un matemàtic italià.

## Vida i obra

Alasia va estudiar a les universitats de Torí (amb els professors Enrico D'Ovidio i Giuseppe Peano), Cagliari i Roma (amb el professor Luigi Cremona). El 1893 va començar la seva carrera acadèmica com a professor de matemàtiques en diferents instituts de secundària a Sàsser, Tempio Pausania, Oristany, Ozieri, Bríndisi i, finalment, a Albenga.
Alasia va ser molt conegut a començament del segle XX per haver estat el fundador de Le Matematiche Pure e Applicate, una revista dedicada a la millora del coneixement científic dels professors de matemàtiques.

## Referències

* ↑ Halsted, 1902, p. 183.
* ↑ Fedriani, 1960, p. Dizionario Biografico degli Italiani.
* ↑ Furinghetti, 2012, p. 190.
* ↑ Enea, 2018, p. 395.

## Bibliografia

* Enea, Maria Rosaria «Circulation of an editorial model: The case-study of the short-lived Le Matematiche Pure ed Applicate» (en anglès). Historia Mathematica, Vol. 45, Num. 4, 2018, pàg. 395-413. DOI: 10.1016/j.hm.2018.10.003. ISSN: 0315-0860.
* Furinghetti, Fulvia. «Il Bolletino della Mathesis dal 1909 al 1920: pulsione tra teme didattici intermazionali e nazionali». A: Giorgio Bolondi (ed.). Pristem storia. Note di matematica, storia, cultura, Volum 5 (en italià). Springer, 2002. ISBN 88-470-0177-3.
* Furinghetti, Fulvia. «Secondary teachers in the unified Italy: a group portrait with a zoom». A: Kristín Bjarnadóttir, Fulvia Furinghetti, José Manuel Matos, Gert Schubring (eds.). Dig where you stand 2. Proceedings of the second International conference on the history of mathematics education (en anglès). UIED, 2012, p. 181-202. ISBN 978-989-97487-2-9.
* Halsted, George Bruce «Cristoforo Alasia» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 9, Num. 8-9, 1902, pàg. 183-185. DOI: 10.1080/00029890.1902.12000862. ISSN: 0002-9890.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Cristoforo Alasia de Quesada» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Fedriani, Ricciotti. «ALASIA, Cristoforo». Dizionario Biografico degli Italiani, 1960. [Consulta: 27 gener 2019]. (italià)
# Campionat d'escacs del Marroc

El Campionat d'escacs del Marroc és un torneig d'escacs estatal del Marroc per determinar el campió del país. A continuació, la llista de guanyadors i guanyadores del campionat des del 1965:

## Quadre d'honor masculí

    #AnyCiutatGuanyador 11965TetuanBakkali,Mustapha !Mustapha Bakkali 21966TetuanBakkali,Mustapha !Mustapha Bakkali 31968RabatBennis,Ahmed !Ahmed Bennis 41969RabatKadiri,Mokhtar !Mokhtar Kadiri 51970RabatNejjar,Abderrahman !Abderrahman Nejjar 61971RabatBelarbi,Mohamed !Mohamed Belarbi 71972CasablancaBennis,Ahmed !Ahmed Bennis 81973RabatBakkali,Mustapha !Mustapha Bakkali 91975RabatChorfi,Khalid !Khalid Chorfi 101976TetuanChorfi,Khalid !Khalid Chorfi 111978TetuanAit Hmidou,Abdellah !Abdellah Ait Hmidou 121980TetuanOuniche,Abderrahim !Abderrahim Ouniche 131981TetuanSbiaa,Bachir !Bachir Sbiaa 141982CasaMoubarak Rian,Mohamed !Mohamed Moubarak Rian 151984ChefchaouenAit Hmidou,Abdellah !Abdellah Ait Hmidou 161985MarraqueixMoubarak Rian,Mohamed !Mohamed Moubarak Rian 171986CasablancaArbouche,Mohamed !Mohamed Arbouche 181987CasablancaBennis,Zakaria !Zakaria Bennis 191988RabatHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 201989CasablancaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 211990CasablancaChorfi,Khalid !Khalid Chorfi 221992El JadidaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 231993CasablancaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 241994CasablancaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 251995CasablancaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 261996MeknèsTissir,Mohamed !Mohamed Tissir 271997TàngerHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 281998CasablancaOnkoud,Abdelaziz !Abdelaziz Onkoud 291999CasablancaTissir,Mohamed !Mohamed Tissir 302000CasablancaBentafrit,Samir !Samir Bentafrit 312001CasablancaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 322002CasablancaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 332003MarraqueixHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 342004MohammediaHamdouchi,Hichem !Hichem Hamdouchi 352005TetuanTissir,Mohamed !Mohamed Tissir 362006MarrakechHifad,Rachid !Rachid Hifad 372009TangerMokliss El Adnani 382013CasablancaAli Sebbar 392015TetouanKhalid Becham 402016CasablancaMokliss Elñ Adnani

## Quadre d'honor femení

    #AnyGuanyadora 11983Kadiri,Bouchra !Bouchra Kadiri 21984Kadiri,Bouchra !Bouchra Kadiri 31985Chouaibi,Jamila !Jamila Chouaibi 41986Nassimi,Leila !Leila Nassimi 51989Achkar,Fatima !Fatima Achkar 61991Nassimi,Leila !Leila Nassimi 71992Bensouda,Sofia !Sofia Bensouda 81993Nassimi,Leila !Leila Nassimi 91994EL Amri,Nawal !Nawal EL Amri 101995Oubaaqa,Amina !Amina Oubaaqa 111996El Messioui,Manal !Manal El Messioui 122000Bahji,Hind !Hind Bahji 132001Bahji,Hind !Hind Bahji 142002Bahji,Hind !Hind Bahji 162004Yougane,Jamila !Jamila Yougane 172005Bahji,Hind !Hind Bahji 182006Elamri,Laila !Laila Elamri 192009Elamri,Laila !Laila Elamri 202013Fidadus Mayar El Iorissi 212015Fidadus Mayar El Iorissi 222016Fadova Arif

## Referències

* ↑ «Llista de guanyadors del campionat d'escacs del Marroc». Arxivat de l'original el 6 de setembre 2012. [Consulta: 15 febrer 2015].
* 1 2 «Detalls de l'edició del 2006». Arxivat de l'original el 20 de novembre 2008. [Consulta: 15 febrer 2015].
# Bogdan Žižić

Bogdan Žižić (8 de novembre de 1934 - 29 d'abril de 2021) va ser un director de cinema croat. Žižić era considerat un dels directors croats més prolífics de curtmetratges documentals, i també era conegut per diversos llargmetratges aclamats per la crítica realitzats durant la dècada de 1970.
Žižić s'havia graduat a la Facultat de Dret de la Universitat de Zagreb abans de començar a fer cinema a principis dels anys 60. De 1960 a 1964 va treballar com a dramaturg a la productora Zagreb Film, i va debutar com a director amb la pel·lícula de 1964 Poplava, un documental sobre la inundació de Zagreb de 1964. Va continuar realitzant diversos documentals aclamats als anys seixanta i setanta, sobretot sobre temes socials i art.
Després de fer uns quants curtmetratges experimentals surrealistes a principis dels anys setanta, Žižić va començar a fer llargmetratges, les seves obres més destacades van ser Kuća (1975) i Ne naginji se van (1977), que va guanyar els premis Gran Arena d'Or a la millor pel·lícula a les edicions de 1975 i 1977 del Festival de Cinema de Pula. Això el va convertir en l'únic director de cinema els dos primers llargmetratges del qual van guanyar el premi
A la segona meitat de la dècada de 1980 i a principis de la dècada de 1990, Žižić va exercir com a cap de Zagreb Film. El 2008 Žižić va rebre el Premi Vladimir Nazor per la seva trajectòria vital, i el 2009 Žižić va ser nomenat guanyador inaugural del premi honorari a la trajectòria vital "per les contribucions a la realització de documentals " al festival de cinema ZagrebDox de 2009, juntament amb el cineasta estatunidenc Jon Alpert.

## Filmografia

* Kuća (1975)
* Ne naginji se van (1977)
* Daj što daš (1979)
* Rani snijeg u Münchenu (1984)
* Cijena života (1994)

## Referències

* ↑ Majstor kratke forme: Odlazak jednog od najvažnijih hrvatskih i jugoslavenskih redatelja (croat)
* 1 2 3 «Bogdan Žižić» (en croatian). Baza HR kinematografije. Filmski-Programi.hr. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «22. Pulski filmski festival» (en croatian). Pula Film Festival. Arxivat de l'original el 21 juliol 2011. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «24. Pulski flmski festival» (en croatian). Pula Film Festival. Arxivat de l'original el 21 juliol 2011. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «Dobitnici "Nagrade Vladimir Nazor" za 2008. godinu» (en croatian). Croatian Ministry of Culture. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «Otvoren 5. ZagrebDox» (en croatian). ZagrebDox, 23-02-2009. Arxivat de l'original el 24 de juliol 2011. [Consulta: 24 maig 2010].

## Enllaços externs

* Bogdan Žižić biography a Filmski-Programi.hr (croat)
# Quaderns. Revista de Traducció

Quaderns. Revista de Traducció és una publicació acadèmica adreçada als estudiosos i professionals de la traducció i de les diverses disciplines afins, editada pel Departament de Traducció i d’Interpretació i d'Estudis de l'Àsia Oriental de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).
Té per objectiu la difusió de textos inèdits procedents de la recerca feta per investigadors d’arreu del món relacionats amb l’estudi de la traducció; alhora, preveu la difusió de publicacions i d’esdeveniments científics d’especial rellevància. Els originals rebuts són avaluats, anònimament, per avaluadors experts.
Quaderns. Revista de Traducció va sorgir el 1998, amb el precedent de Cuadernos de Traducción e Interpretación / Quaderns de Traducció i Interpretació (1982-1992), que també editava la UAB. De bon començament va aspirar a convertir-se en una publicació científica d’abast global i, alhora, arrelada al país, que volia donar veu a les investigacions capdavanteres en les diverses línies de recerca de la traducció i la interpretació i, també, volia fer emergir una traductologia pròpia.

## Referències

* ↑ «"Quaderns". Sobre la revista». [Consulta: 22 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Quaderns. Revista de Traducció
# Elmar Klos

Elmar Klos (Brno, 26 de juny de 1910 – Praga 31 de juliol de 1993) va ser un director de cinema txecolovac conegut sobretot per la seva llarga relació professional amb el cineasta eslovac Ján Kadár, una productiva col·laboració de 17 anys que va donar lloc a una fructífera carrera plena de pel·lícules, la més destacada dels quals sigui probablement Obchod na korze (La botiga del Carrer Major), la qual va guanyar l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa el 1965.

## Filmografia (selecció)

* 1952 – Únos, amb Ján Kadár
* 1955 – Hudba z Marsu, amb Ján Kadár
* 1957 – Tam na konečné, amb Ján Kadár
* 1958 – Tři přání, amb Ján Kadár
* 1963 – Smrt si říká Engelchen, amb Ján Kadár
* 1964 – Obžalovaný, amb Ján Kadár
* 1965 – Obchod na korze, amb Ján Kadár
* 1969 – Touha zvaná Anada, amb Ján Kadár

## Referències

* ↑ «Elmar Klos a Allmovie». allmovie.com. [Consulta: 26 agost 2010].
* ↑ «Elmar Klos a IMDb». imdb.com. [Consulta: 26 agost 2010].

## Enllaços externs

* Elmar Klos (txec)
# Voldemārs Zāmuēls

Voldemārs Zāmuēls (Dzērbene, 1872 - Ravensburg, Alemanya, 16 gener de 1948) va ser un polític letó que va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Letònia des del 27 de gener de 1924 fins al 18 de desembre de 1924. Zāmuēls va pertànyer al Partit del Centre Democràtic.

## Referències

* ↑ Treijs, Rihards. Prezidenti : Latvijas valsts un ministru prezidenti (1918-1940). Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2004. ISBN 9984-731-47-2.
* ↑ «Latvia». [Consulta: 22 maig 2022].
# Johannes Christoph Klinge

Johannes Christoph Klinge (1851 - 1902) va ser un botànic i destacat orquidòleg alemany. Va treballar com curador en el Jardí botànic de Sant Petersburg.

## Algunes publicacions

* 1879. Vergleichend histologische Untersuchung der Gramineen- und Cyperaceen-Wurzeln, insbesondere der Wurzel-Leitbündel
* 1882. Flora von Est-, Liv- und Cur-land, etc
* Rapp, A; JC Klinge. 1895. Flora der Umgebung Lemsals und Laudohns. Zwei Beiträge zur Flora Livlands ... Herausgegeben und mit einer phytogeographischen Einleitung versehen
* 1898. Stanhopea intermedia, en: Trudy Imperatorskago S.-Peterburgskago Botaniceskago Sada. Acta horti petropolitani (abbr. Trudy Imp. S.-Peterburgsk. Bot. Sada OR Act. Hort. Petrop.) 17: 142, pl. 3. figs. 23-25
* 1899. Catalogus systematicus bibliothecae Horti Imperialis Botanici Petropolitani 1886-1898. Bearb. von Johannes Klinge. San Peterburgo
* 1899. Die Bibliothek. En: Alexander Fischer von Waldheim (eds.): Darlegung über den Kaiserlichen Botanischen Garten und seine Geschichte in den letzten 25 Jahren (1837-1898). San Peterburgo, pp. 177-193

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Ann Druyan

Ann Druyan (1949, Nova York) és una activista, escriptora, guionista i productora audiovisual especialitzada en divulgació científica i cosmologia. Va ser la directora creativa del projecte Sons de la Terra de la NASA, els discs de gramòfon fets amb or que van ser enviats a les sondes Voyager 1 i Voyager 2. Ha destacat també per ser una de les guionistes de les sèries de televisió Cosmos: Un viatge personal i Cosmos: Una odissea de temps i espai. És cofundadora i executiva principal de Cosmos Studios. Col·labora habitualment a revistes com New York Sunday Magazine, Reader´s Digest i Discover. El 1988 es va anomenar l'asteroide (4970) Druyan en el seu honor.

## Referències

* ↑ Zell, Holly. «NASA Invites Public To Take A Journey Toward Interstellar Space» (en anglès), 06-06-2013. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Botó (dispositiu)

A l'entorn de l'electrònica i l'electricitat, un botó és un dispositiu utilitzat per activar alguna funció. Els botons són de diversa forma i mida i es troben en tot tipus de dispositius, encara que principalment en aparells elèctrics o electrònics. Els botons són en general activats en ser premuts, normalment amb un dit.

## Descripció

Un botó d'un dispositiu electrònic, funciona, per norma general, com un polsador elèctric, és a dir en el seu interior té 2 contactes, un, si és un dispositiu NO (NORMALMENT OBERT) o NT (NORMALMENT TANCAT) , de manera que al prémer-s'activarà la funció inversa de la que en aquest moment aquest realitzant. Cal tenir en compte, a l'hora de dissenyar circuits electrònics, que l'excessiva acumulació de botons, pot confondre l'usuari, de manera que es tendirà, al seu ús més imprescindible. També hi ha "botons virtuals", el funcionament ha de ser igual als "físics", el seu ús queda restringit per a pantalles tàctils o governades per altres dispositius electrònics.

## Botó virtual

Els polsadors o botons virtuals són un tipus de polsador que apareixen com una imatge en una pantalla i que funcionen amb una pulsació tàctil. Els botons virtuals canvien la seva imatge per fer veure a l'usuari si està activat o desactivat, perquè d'altra forma no es podria saber si ha estat polsat o no. Els polsadors virtuals es poden inserir en qualsevol programa informàtic o aplicació.
Cal tenir en compte, a l'hora de dissenyar interfícies virtuals, que l'excessiva acumulació de botons, pot confondre l'usuari, de manera que es tendirà, al seu ús més imprescindible.

## Galeria

* Botoneria de diversos aparells electrònics
* Diversos botons d'aparells electrònics
* Botó d'aparell electrònic

## Referències

* ↑ «Button device for computer bezel». Google Patents, 29-05-2006. [Consulta: 13 març 2024].
* ↑ «Guia d'estil del Campus Virtual UOC». [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ J.GÓMEZ. «Botó virtual als comerços per alertar la policia de robatoris o baralles», 04-12-2019. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ «Botó SIRE | Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació - CRAI UB». [Consulta: 26 març 2020].

## Enllaços externs

* Es.patents.com Dispositiu del botó per al bisell de l'ordinador
# Iduna

Iduna és un gènere d'ocells de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere conté 6 espècies:
* Iduna caligata - busqueta calçada.
* Iduna natalensis - busqueta groga africana.
* Iduna opaca - busqueta bruna.
* Iduna pallida - busqueta pàl·lida.
* Iduna rama - busqueta de Sykes.
* Iduna similis - busqueta groga muntanyenca.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2.
# Lei Talhadas

Lei Talhadas (en francès Taillades) és un municipi francès situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 300 | 300 | 264 | 277 | 331 | 372 | 439 | 411 | 450 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 425 | 481 | 484 | 469 | 485 | 434 | 417 | 423 | 404 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 403 | 401 | 386 | 357 | 386 | 419 | 420 | 401 | 469 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 525 | 695 | 1 211 | 1 501 | 1 642 | 1 792 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Edmond Bouchet | Divers droite |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Lo Chambon de Sent Sarnin

Chambon (en francès Chambon-sur-Voueize) és un municipi francès situat al departament de la Cruesa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.276 | 1.367 | 1.206 | 1.288 | 1.105 | 1.012 | 1.014 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Joël Souchal | UMP |
| 2008- | Cécile Creuzon | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Lo Borg (Droma)

Borg (de Valinça) (en francès Bourg-lès-Valence) és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Sauset (Droma)

Sauset (en francès Sauzet) és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 1.825 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Sent Alari e las Plaças

Sent Alari las Plaças (en francès Saint-Hilaire-les-Places) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 842 | 905 | 790 | 790 | 785 | 780 | 849 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Louis Puydenus | |

## Agermanaments

* Gutenstetten

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Bonac (Alta Viena)

Bonac (en francès Bonnac-la-Côte) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | 2008 |
| 793 | 829 | 719 | 805 | 998 | 1.166 | 1.374 | 1.427 | 1.481 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes
| Période | Identité | Etiquette Qualité |
| 1983-2014 | Claude Brunaud | PS |
| 1977-1983 | Jean Sénamaud | PC |
| 1967-1977 | Alfred Villemonteix | SFIO\PS |
| 1959-1967 | Emile Moreau | SFIO |
| 1953-1959 | Gabriel Régnier | SFIO |
| 1945-1953 | Combes | SFIO |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
* ↑ PDFSite officiel de la préfecture de Haute-Vienne - liste des maires. Arxivat 2008-12-07 a Wayback Machine.