OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nadal blanc

Nadal blanc (títol original en anglès: White Christmas) és una pel·lícula musical estrenada el 1954 dirigida per Michael Curtiz amb Bing Crosby i Danny Kaye. Ha estat doblada al català.

## Argument

Dos soldats, Bob Wallace i Phil Davis, decideixen després de la Segona Guerra Mundial que han fet junts de formar un duo de cant. Reben una carta d'un antic camarada de l'exèrcit que els demana que assisteixin a l'espectacle de les seves dues germanes. Els dos amics hi van, alimentant Phil secretament l'esperança que Bob s'encapritxi amb una dona perquè pugui tenir una mica de temps lliure. Arribats allà, la més jove de les dues germanes, Judy, li agrada immediatament a Phil que li dona els seus bitllets de tren per anar a Vermont quan el propietari del seu pis arriba i amenaça de fer-les fora, a la seva germana i a ella. Bob i Phil compren uns altres bitllets de tren, Bob ignorant el perquè, i troben les germanes a bord. Van a Vermont junts i s'aturen per casualitat a l'hostal que regenta el general que dirigia Bob i Phil durant la guerra. Com que li consagren una gran admiració, decideixen elaborar-li una petita sorpresa per alegrar-lo.

## Repartiment

* Bing Crosby: Bob Wallace
* Danny Kaye: Phil Davis
* Rosemary Clooney: Betty Haynes
* Vera Ellen: Judy Haynes
* Dean Jagger: Major General Thomas F. Waverly
* Mary Wickes: Emma Allen
* John Bascia: John
* Anne Whitfield: Susan Waverly
* George Chakiris: Un ballarí
* Herb Vigram: Novello

## Banda original

Totes les cançons han estat escrites per Irving Berlin.
* White Christmas (Crosby)
* The Old Man (Crosby, Kaye, and Men's Chorus)
* Medley: Heat Wave/Let Me Sing and I'm Happy/Blue Skies (Crosby & Kaye)
* Sisters (Clooney)
* The Best Things Happen While You're Dancing (Kaye & Stevens)
* Snow (Crosby, Kaye, Clooney & Stevens)
* Sisters (reprise) (Clooney)
* Minstrel Number: I'd Rather See a Minstrel Show/Mister Bones/Mandy (Crosby, Kaye, Clooney, Stevens & Chœur)
* Count Your Blessings Instead of Sheep (Crosby & Clooney)
* Choreography (Kaye)
* The Best Things Happen While You're Dancing (reprise) (Kaye & Chorus)
* Abraham (instrumental)
* Love, You Didn't Do Right By Me (Clooney)
* What Can You Do with a General? (Crosby)
* The Old Man (reprise) (Crosby & Men's Chorus)
* Gee, I Wish I Was Back in the Army (Crosby, Kaye, Clooney & Stevens)
* White Christmas (final) (Crosby, Kaye, Clooney, Stevens & Chœur)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1955: Oscar a la millor cançó original per Irving Berlin per la cançó "Count Your Blessings Instead of Sheep''

## Referències

* ↑ esadir.cat. Nadal blanc. esadir.cat.
* ↑ «White Christmas». The New York Times.
# Alessandro Capese

Alessandro Capese (Tarano, c. 1575 - Nàpols, Després de 1636) fou un compositor i organista italià.
Va ser mestre de capella de la Catedral de Ferrara abans de convertir-se en mestre i organista de la catedral de Rieti el 1613. Va romandre allí fins a 1617 i després va treballar primer a la catedral de Sulmona i després a Nàpols al Gesù i al Collegio dei Nobili. Va ser mestre de capella de la Catedral de Tivoli des de novembre de 1624 fins a gener de 1627 i des d'abril de 1629 fins a abril de 1632; El jove Carissimi va ser organista allí durant el seu primer període de mandat. El 1636 va tornar a ocupar les seves dues publicacions anteriors a Nàpols. Va ser un prolífic compositor, però la major part de la seva producció es va perdre. La seva música sagrada, en què els motets són visibles, es troba predominantment en l'estil concertat i per a forces força reduïdes; Hauria d'haver escrit més, si no tot, de la mateixa per a les diverses institucions en què treballava. Els Madrigals dominen la seva producció secular, que inclou exemples relativament tradicionals del gènere (alguns en vuit parts), però també sis per a una o dues veus publicades en el seu op.14 al costat de diverses àries estròfiques, incloses quatre monodies.

## Música sagrada

* Davidis cithara psalmorum, 4 veus, i (org) (1615)
* Octo Magnificat, in singulis tonis, 4 veus, op.4 (1616)
* Il quarto libro di motetti concertati, 3 i 8 veus, op.9 (1623)
* Il sesto libro de motetti concertati, 2 i 5 veus, op.12 (1624)
* Motetti, 2, 3 veus (Nàpols, 1636)
* Responsorii di Natale e di Settimana Santa concertati, 4 veus, op.25 (Nàpols, 1636) [Federico Franzinis catàleg de 1676 referent a Responsorij del Natale, 2, 6, 8 veus; veure MischiatiI]

## Música secular

* Il primo libro de madrigali, 4, 5, 8 veus, op.5 (1616)
* Il terzo libro de madrigali, 5 veus, op.13 (1625)
* Il secondo libro de madrigali, et arie, 1 i 3 veus, op.14 (1625)
* 3 dialogues, 2 veus, bc; madrigal, 1veu, bc: autograph MS, c1620, col·lecció privada.

## Referències

* https://grovemusic.github.io/Entries/S04818.htm%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Coral Catalana de Caracas

La Coral Catalana de Caracas, fundada per Joan Gols i Soler el 1942, va ser la primera institució catalana a la capital de Veneçuela. L'any 1943 va fer un concert en pro d'un bust per a Andrés Bello i a l'any següent oferí un altre concert al president del país, Isaías Medina Angarita. Es presentà oficialment el 1944, en el Teatre Municipal de Caracas. En constituir-se el Centre Català de Caracas (1945) la coral s'hi integrà com a secció. En morir el fundador, el 1947, el rellevà el seu fill, Marçal, que canvià el nom de la institució pel de Coral Joan Gols. El 1955, la coral acompanyà un concert de l'Orquestra Simfònica de Veneçuela. El 1966, en ocasió dels Jocs Florals de la Llengua Catalana que aquell any se celebraren a Caracas, la coral dotà un premi de 350 bolívars a la millor composició musica. En l'actualitat (2012) la coral del Centre porta el nom de Coral Dolça Catalunya, i des del 2007 la dirigeix Albert Grau i Dolcet (premi 2008 de l'Institut de Projecció Exterior de la Cultura Catalana. El 2012, la coral va ser seleccionada per la Federació Internacional d'Entitats Catalanes com a candidata a ser un dels "7 Tresors del Patrimoni Cultural de la Catalunya Exterior".
L'any 1952 en debutà una secció filial, l'Esbart Dansaire, amb una actuació a l'auditori del Centro Andrés Bello. A l'any següent participà en el seu primer festival folklòric, amb ocasió del desè aniversari del Centro Canario. Actuà al Teatro Municipal en ocasió dels Jocs Florals de la Llengua Catalana de Caracas, el 1966. El 1989 adoptà el nom d'Esbart Dansaire Terra Nostra.

## Bibliografia

* MANENT, Albert (dir), 1992, Diccionari dels catalans d'Amèrica Barcelona: Comissió Amèrica i Catalunya - Generalitat de Catalunya, 1992, vol 2, pàgina 71

## Notes

* ↑ Martí Garcia-Ripoll Duran afirma a La ràdio en català a l'estranger (Barcelona: Servei de Publicacions de la UAB, 2007 ISBN 978-84-490-2499-3 p. 46) que la coral es formà en el vapor que duia Joan Gols a l'exili.
* ↑ «Coral Catalana de Caracas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Notes històriques a la plana web de "Crónicas de la Emigración"
* ↑ Jocs Florals de la Llengua Catalana, Any CVIII de llur restauració Caracas: Gràfiques Sitges, 1966 p. 2
* ↑ Amb aquest nom participà el juny del 1012 en el "XV Festival Internacional D'Canto", a l'Isla de Margarita, Veneçuela (Crònica i fotografia)
* ↑ Un resum de la biografia i els mèrits del premiat es poden veure al document dels premis de l'IPECC Arxivat 2011-09-15 a Wayback Machine.
* ↑ La selecció aplegava diverses corals catalanes a l'exterior (candidatures Arxivat 2012-07-10 a Wayback Machine.)

## Enllaços externs

* Centre Català de Caracas Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Plana web de l'Esbart Dansaire Terra Nostra Arxivat 2006-05-05 a Wayback Machine.
* Plana de la coral Dolça Catalunya (castellà)
# Mancet

Mansiet (en francès Manciet) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.069 | 1.066 | 955 | 857 | 784 | 764 | 788 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Capdepont | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2009-12-26 a Wayback Machine. es decanta per Manciet
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Projecte X (pel·lícula de 1987)

Projecte X (títol original en anglès: Project X) és una pel·lícula d'aventures amb rerefons dramàtic de 1987, produïda per Walter F. Parkes i Lawrence Lasker, dirigida per Jonathan Kaplan i protagonitzada per Matthew Broderick i Helen Hunt. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jimmy Garret (Matthew Broderick) és un jove pilot de les forces aèries estatunidenques que des de petit va ser educat en un ambient militar a causa de la influència del seu pare, un alt càrrec de l'exèrcit. Després de cometre algunes infraccions i sense preveure-ho per endavant, se li assignarà una vacant en un complex militar per encarregar-se de cuidar uns ximpanzés que estan sent utilitzats en uns experiments militars. La seva actitud cap al treball canvia quan Virgil, un nou ximpanzé educat en la llengua de signes, arriba al complex.

## Repartiment

* Matthew Broderick: jove pilot Jimmy Garret.
* Helen Hunt: Teri MacDonald, l'estudiant de postgrau la funció investigadora del qual és l'educació en el llenguatge de signes al ximpanzé Virgil.
* Bill Sadler.
* Jonathan Stark.
* Robin Grammell.
* Stephen Lang.
* Pamela Ludwig.
* Harry Northup.
* Johnny Ray McGhee.
* Daniel Roebuck.
* David Raynr.

## Referències

* ↑ «Projecte X». esadir.cat.
* ↑ «Project X» (en anglès). The New York Times.
# ChannelEngine

ChannelEngine és un proveïdor global de serveis d'integració de comerç electrònic de mercat amb seu a Leiden, Països Baixos.
L'empresa treballa amb més de 8.000 marques com Bugaboo, Staples, JBL, Polaroid, Hunkemöller, Brabantia, Reckitt Benckiser, Bosch, JDE, Electrolux, Philips Domestic Appliances, Signify, Diadora, Glanbia, O'Neill, etc.

## Història

ChannelEngine va ser fundada el 2013 a Leiden, Països Baixos, per Jorrit Steinz.
El 2020, ChannelEngine va guanyar el tercer lloc als premis anuals Emerce Top 10 Startups europees.
ChannelEngine va ser guardonat amb el primer lloc en tecnologia minorista al 18th Technology Fast50 Award 2021 Challenge Award de Deloitte.
El 18 de novembre de 2021, ChannelEngine va anunciar una nova associació estratègica amb la gestió de l'experiència del producte (PXM) Akeneo.

## Productes i serveis

ChannelEngine ofereix l'opció de revaloritzar els productes en diversos mercats en funció dels preus de la competència. Té tres possibilitats per orientar-se al canvi de preus: orientar-se al competidor més baix, objectiu de la caixa de compra o reduir les tarifes objectiu.
També permet traduir la informació d'origen mitjançant serveis externs de traducció automàtica com ara Google Cloud Translate i Deepl.

## Inversions

El novembre de 2018, ChannelEngine va rebre 1,26 milions de dòlars durant una ronda inicial.
El gener de 2021, la companyia va tancar la sèrie A d'inversions de 6,04 milions de dòlars d'Inkef, amb la participació de l'inversor existent Airbridge Equity Partners.
El març de 2022, la companyia va recaptar 50 milions de dòlars durant la ronda de finançament de la sèrie B dels nous inversors General Catalyst i Atomico, a més dels anteriors patrocinadors Inkef i Airbridge Equity Partners, juntament amb Stephan Schambach.

## Referències

* ↑ «Providing “Amazon-level” reach and instant access to over 200 marketplaces, ChannelEngine raises $50 million in Atomico-led round» (en anglès britànic), 15-03-2022. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «ChannelEngine Company Profile: Valuation & Investors | PitchBook» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «eDay: Stravito wint Emerce Top 10 European Startups Award 2020» (en neerlandès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «The fastest-growing technology companies in Germany» (en alemany). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Akeneo Partners with ChannelEngine to Drive Multichannel eCommerce Growth» (en anglès americà). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Akeneo Partners With ChannelEngine To Drive Multichannel eCommerce Growth» (en anglès americà), 18-11-2021. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Akeneo Partners with ChannelEngine to Drive Multichannel eCommerce Growth» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «ChannelEngine» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Article - Explorebit - ExploreBit» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-05-01. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «ChannelEngine raises $50M for an operating system that helps retailers sell through marketplaces» (en anglès americà). [Consulta: 27 abril 2022].
# Terra indígena de la Vall del Javarí

La terra indígena de la vall del Javarí (portuguès: Vale do Javari) és una de les terres indígenes més extenses del Brasil. Està situada en un extrem occidental del estat de l'Amazones, prop de la frontera amb el Perú. El seu nom prové del riu Javarí, que és el principal riu de la regió i que a més ha marcat la frontera entre el Brasil i el Perú des de 1851. Altres rius importants de la regió són el Quito, l'Itaguaí i l'Itui.

## Territori

Fou demarcada per decret del president Fernando Henrique Cardoso el 2 de maig de 2001. L'àrea total de les àrees indígenes de Vall del Javari sumen 85.444 km² (una àrea major que tota Àustria), on resideixen uns 3.000 indígenes de diferents ètnies el grau de contacte de les quals amb el món exterior varia. És habitada per diferents pobles indígenes, com els marubos, mayoruna, matis, kanamarís i culina. També s'hi troben, dins de la reserva, al menys quatre grups no contactats. És la regió que presenta la major densitat de pobles indígenes aïllats del món. En total, els habitants en el moment de la demarcació sumaven 3.961 individus.
Aquests grups tindrien entre 1500 i 2000 membres i pertanyen almenys a vuit grups diferents: aïllats del Quixito, aïllats de l'Itaquai (korubos), aïllats del Jandiatuba, aïllats de l'alt Jutai, aïllats del San José, aïllats de riu Branco, aïllats del Javarí mitjà i els aïllats del Jaquirana-Amburus. Tots aquests pobles no contactats sumen uns dinou llogarets identificades des de l'aire, i molt poc se sap sobre ells o les seves llengües.

## Successos

A l'octubre de 2009, una avioneta va fer un aterratge d'emergència en plena reserva. Alguns matis van trobar a nou dels onze supervivents, que van ser evacuats de la reserva en helicòpter.
La vall del Javarí registra una alta taxa de suïcidis (142 per cada 100.000 habitants), més que qualsevol altre lloc del Brasil. La regió també pateix actualment la pressió depredadora de la tala de boscos, els traficants de droga, caçadors i pescadors.

## Mitjans

Vale do Javari és l'escenari de The Unconquered: In Search of the Amazon's Last Uncontacted Tribes (2011) de l'escriptor de National Geographic Scott Wallace. Detalla una expedició de 76 dies el 2002 dirigida per Sydney Possuelo per trobar l'estatus de la "gent de la fletxa", una tribu sense contacte.

## Referències

* ↑ Terra Indígena Vale do Javari é finalmente homologada Arxivat 2015-05-02 a Wayback Machine., Instituto Socioambiental
* ↑ «IBGE | Indígenas | mapas» (en portuguès). indigenas.ibge.gov.br. [Consulta: 19 febrer 2021].
* 1 2 MILANEZ, F. Guerra e Omissão. Carta Capital. São Paulo. Editora Confiança. 25 de novembro de 2015. p. 64,65.
* ↑ Indígenas localizan avión perdido en Brasil, El Universal, 31 d'octubre de 2009
* ↑ Nossa, Leonencio. «Suicídios no paraíso perdido». O Estado de S. Paulo. Grupo Estado.
* ↑ Some Isolated Tribes in the Amazon Are Initiating Contact, per Scott Wallace, a National Geographic

## Enllaços externs

* Unknown Tribes of Javari Valley
# Molesan

Molesan (en francès Moulézan) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Lo Casteron

Lo Casteron (en francès Castéron) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 141 | 128 | 116 | 97 | 67 | 58 | 74 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yves Dingli | UDF |
| 2008- | Christiane Pieters | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 19 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Rosan

Rosan (en francès Rosans) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1851 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2017 |
| 874 | 387 | 488 | 515 | 502 | 506 | 493 | 521 | 468 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Nicolas Rosin | PS |
| 2008-2020 | Josy Olivier | divers gauche |
| 2020- | Lionel Tardy | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# Julius Steffens

Julius Steffens (Stargard, 1831 - Wiesbaden, 1882), fou un compositor i violinista alemany.
Fou deixeble de Wilhelm Ganz a Berlín i de Carl Schuberth a Sant Petersburg. Durant molts anys formà part de la Capella Imperial d'aquesta ciutat i emprengué llargs viatges com a concertista, en alguns dels quals acompanyà a Alfred Jaëll i Henri Vieuxtemps.
Entre les seves composicions si compten dos concerts i nombroses composicions per al seu instrument (el violoncel).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 57, pàg. 1051. (ISBN-84-239-4557-X)
# Aritana Kawalapiti

Aritana Kawalapiti (Parc indígena del Xingu, 15 de juliol de 1949 - Goiânia, 5 d'agost de 2020) va ser un cacic brasiler de la tribu indígena Kawalapiti, del Parc indígena Xingu. Va exercir com a President de l'Institut d'Investigació Etnoambiental Xingu.

## Biografia

Era fill del cacic indígena Paru Kawalapiti i la seva esposa, Tepori Kamaiurá. Durant la seva infància, va ser apadrinat pels germans Vilas-Bôas, qui li van ensenyar la importància de mantenir un hàbitat natural. Preparat des de molt jove, Aritana va ascendir al rang de cacic a la dècada de 1980, dedicant-se als drets dels pobles indígenes al Brasil. En particular, es va centrar en el medi ambient, la demarcació de terres, la salut i l'educació.
Aritana Kawalapiti va morir de COVID-19 en un hospital de Goiânia el 5 d'agost de 2020.

## Referències

* ↑ «Aritana, grand chef indigène du Brésil, est mort du Covid-19» (en francès). Le Monde, 05-08-2020. [Consulta: 6 desembre 2024].
* ↑ «Liderança do Alto Xingu, cacique Aritana morre aos 71 anos vítima de Covid-19» (en portuguès brasiler). Folha de S.Paulo, 05-08-2020. Arxivat de l'original el 2020-08-05.
* ↑ «Brésil - Tepori Kamaiurá, une grande matriarche du Haut Xingu, est décédée. Elle avait 99 ans» (en francès). Cocomagnanville, 21-02-2020. [Consulta: 6 desembre 2024].
* ↑ «Entrevista: cacique Aritana Yawalapiti» (en portuguès brasiler). Rota Brasil Oeste, 17-05-2001. [Consulta: 6 desembre 2024].
* ↑ «Brésil. Aritana Yawalapiti, grand chef indigène, est mort du Covid-19» (en francés). Ouest-France, 06-08-2020.
* ↑ Astor, Michael. «Aritana Yawalapiti, Revered Indigenous Leader in Brazil, Dies at 71» (en anglès americà). The New York Times, 15-08-2020. Arxivat de l'original el 2020-08-18. [Consulta: 18 agost 2020].
# Sabres

Sabres (en francès Sabres) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 1999 tenia 1.107 habitants.
És conegut com a terra natal de l'escriptor occità Bernat Manciet.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 977 | 1.143 | 1.105 | 1.058 | 1.096 | 1.106 | 1.193 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Paul Sébastien | |
| 2008- | Gérard Moreau | PS |

## Agermanaments

* El Arenal

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 desembre 2010].
Viccionari
# Ara em diuen senyor Tibbs

Ara em diuen senyor Tibbs (títol original: They Call me Mister Tibbs!) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Gordon Douglas, estrenada el 1970 i doblada al català.

## Argument

Virgil Tibbs està encarregat d'investigar sobre l'homicidi d'una prostituta.

## Repartiment

* Sidney Poitier: Virgil Tibbs
* Martin Landau: Logan Sharpe
* Barbara McNair: Valerie Tibbs
* Anthony Zerbe: Rice Weedon
* Edward Asner: Woody Garfield
* Jeff Corey: capità Marden
* Norma Crane: Marge Garfield
* Juano Hernandez: Mealie Williamson
* David Sheiner: Tinent Kenner
* Beverly Todd: Puff
* Garry Walberg: Examinador mèdic

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquesta pel·lícula és la continuació de En la calor de la nit de Norman Jewison.
* Una tercera pel·lícula clou la sèrie: L'organització de Don Medford.

## Referències

* ↑ esadir
# Pessolens

Pessolens (en francès Pessoulens) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 190 | 205 | 186 | 176 | 166 | 159 | 148 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marie Monnier | |
| 2008- | Jean-François Lardennois | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 19 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Two Much

Two Much és una pel·lícula espanyola de 1995 dirigida per Fernando Trueba i interpretada per Antonio Banderas i Melanie Griffith. És una comèdia en la qual el protagonista (Art), que està promès, s'enamora de la germana de la seva promesa i per a mantenir a les dues dones s'inventa un doble seu.
Two Much és un remake de la comèdia francesa de 1984, Le Jumeau dirigida per Yves Robert que alhora està basada en la novel·la de Donald E. Westlake.

## Sinopsi

Art Dodge (Antonio Banderas) és un galerista amb molta cara que es compromet per a casar-se amb Betty (Melanie Griffith), però s'enamora de la seva germana Liz (Daryl Hannah), per la qual cosa s'inventa un doble.

## Repartiment

* Antonio Banderas (Art Dodge)
* Melanie Griffith (Betty Kerner)
* Daryl Hannah (Liz Kerner)
* Danny Aiello (Gene)
* Joan Cusack (Gloria)
* Eli Wallach (Sheldon Dodge)
* Gabino Diego (Mané)
* Austin Pendleton (Dr. Huffeyer)
* Allan Rich (Reverendo Larrabee)
* Vincent Schiavelli (Sommelier)
* Phil Leeds
* Sid Raymond
* Louis Seeger Crume
* Santiago Segura

## Naixement del projecte

Els primers intents d'adaptar al cinema la novel·la de Westlake van tenir lloc a mitjan vuitanta, quan el productor Pepón Coromina (mort en 1987) i el director Jordi Cadena van fabricar una sinopsi que es va quedar en això. Fernando Trueba va començar a donar-li voltes a l'assumpte a la fi dels 80.

## Recepció

Als Estats Units va ser valorada com una de les pitjors pel·lícules espanyoles estrenades allí de la història, (14% Rotten Tomatoes) també seria valorada de la mateixa forma al seu país d'origen.

## Curiositats

* Antonio Banderas i Melanie Griffith es van conèixer durant el rodatge de la pel·lícula.
* En aquesta pel·lícula descobrim la faceta còmica de Banderes.
* Antonio Banderas va ser nominat als Premis Goya per la seva actuació.
* Melanie Griffith i Daryl Hannah van ser nominades al Premi Golden Raspberry.
* Two Much és un joc de paraules. "Too much" en anglès significa "massa" i Two significa "Dos".

## Referències

* ↑ Two Much a Fotogramas
* ↑ Trueba rinde homenaje a la comedia clásica con 'Two much', su primer filme americano
* ↑ «'Tomatazos' a la española: las películas nacionales peor valoradas en 'Rotten Tomatoes'». Cinemanía, 25-08-2011. Arxivat de l'original el 29 d'agost de 2011. [Consulta: 25 agost 2011].
* ↑ Two Much al web dels premis Goya
* ↑ La crítica vapulea a 'Two much' en EE UU, El País, 17 de març de 1996