OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Baumat

Baumat (en francès Beaumat) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 95 | 101 | 97 | 98 | 78 | 63 | 74 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Paulette Pons | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 28 octubre 2010].
# Ortons, Serinhan e Quilhan

Ortons, Serinhan e Quilhan (en francès Orthoux-Sérignac-Quilhan) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Sent Estève (Losera)

Sent Estève (en francès Saint-Étienne-du-Valdonnez) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Maurós (Gers)

Maurós (en francès Mauroux) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 157 | 151 | 133 | 103 | 104 | 113 | 142 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Paul Dubarry | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 19 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Canhac del Causse

Canhac del Causse (en francès Caniac-du-Causse) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 189 | 228 | 207 | 245 | 246 | 246 | 330 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1935-1950 | Louis Valéry |
| 1950-1967 | Paul Andrieu |
| 1967-1971 | Cyprien Delfau |
| 1971-1973 | Roger Combes |
| 1974-1977 | Marius Graulières |
| 1977- | Jean-Pierre Sabrazat |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 28 octubre 2010].
# Lleveu àncores!

Lleveu àncores! (original: Anchors Aweigh) és una pel·lícula musical estatunidenca dirigida per George Sidney, estrenada el 1945. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula explica la història de dos mariners que van de permís de quatre dies a Hollywood. Coneixen el jove Donald Martin que acompanyen a casa seva. Orfe, és criat per la seva tia, Susan Abbott, que resulta ser una bonica jove que, figurant de cinema, desitjaria fer una prova per a José Iturbi com a cantant...

## Al voltant de la pel·lícula

Una de les més famoses escenes de la pel·lícula és aquella on Gene Kelly balla amb Jerry. Aquesta escena, en la qual Kelly és rodada en directe mentre el ratolí és animat, va requerir un any complet de rodatge. En principi, els productors volien posar en escena Mickey Mouse per a aquesta escena, però Walt Disney es va negar que el seu personatge fos utilitzat en una pel·lícula de la MGM.

## Repartiment

* Frank Sinatra: Clarence Doolittle
* Kathryn Grayson: Susan Abbott
* Gene Kelly: Joseph Brady
* José Iturbi: Ell mateix
* Dean Stockwell: Donald Martin
* Angelina Hantseykins : Lindsey McKeane
* Pamela Britton: La filla de Brooklyn
* Rags Ragland: Oficial de policia
* Billy Gilbert: el gerent del cafè
* Henry O'Neill: Amiral Hammond
* Carlos Ramirez: Carlos
* Edgar Kennedy: El cap de la policia
* Henry Armetta: El venedor de sandwichs
* James Flavin: Policia
* Grady Sutton: Bertram Kraler

## Premis i nominacions
### Premis

* 1946: Oscar a la millor banda sonora per George Stoll

### Nominacions

* 1946: Oscar a la millor pel·lícula
* 1946: Oscar al millor actor per Gene Kelly
* 1946: Oscar a la millor fotografia per Robert H. Planck i Charles P. Boyle
* 1946: Oscar a la millor cançó original per Jule Styne (música) i Sammy Cahn (lletra) per la cançó "I Fall in Love Too Easily"

## Referències

* ↑ «Anchors Aweigh». The New York Times.
# Cerveiretas

Cerveiretas (en francès Serverette) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Morter de 120 mm Model 43

El Morter M1943, també conegut com a SAMOVAR era un morter de disseny soviètic de 120 mm introduït en 1943 per primera vegada, com una versió modificada del morter M1938. Va reemplaçar totalment el M38 com a arma estàndard per les bateries de morters soviètiques fins a finals de la década de 1980, a pesar de que els exèrcits del Pacte de Varsòvia va utilitzar els dos.
Aquest morter d'avantcàrrega es podoa desmuntar en tres parts (el canó, el bípode i la base) per a moure'l en distàncies curtes o ser arrossegat pel camió GAZ-66 en una montura tubular de dues rodes. Les montures de la base permetien la encesa completa del azimuntal, a pesar de que, com la majoria dels morters soviètics, era difícil de girar ràpidament en grans distàncies. Podia disparar carregues petites fins a 6° sense haver de cambiar la posició de la base.
Una versió improvisada d'aquest morter anomenada 2B11 Sani també era produït per Russia, junt amb el 2B9 Vasilek, que van servir per a reemplaçar en M1943 del servei.

## Referències

* 1 2 3 US Army, FM 100-2-3 The Soviet Army: Troops, Organization and Equipment, 5-60

## Enllaços externs

* M-43 120 mm mortar (Russian Federation), Mortars – Jane's Infantry Weapons
# Lo Casterar e Verdusan

Lo Casterar e Verdusan (en francès Castéra-Verduzan) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 682 | 735 | 719 | 753 | 794 | 830 | 906 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Espiet | PS |
| 2008- | Jean-Michel Garcia | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Solòme

Solòme (en francès Soulomès) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 133 | 135 | 131 | 128 | 129 | 107 | 116 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Cazal | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 28 octubre 2010].
# Eduardo Vílchez López

Eduardo Vílchez López (Torreperogil, 3 de maig de 1932 - Madrid, 1 de juliol de 2016) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1950.

## Trajectòria

Nascut a Andalusia, de jove es traslladà a viure a Madrid. El seu primer contacte a alt nivell amb el futbol fou al club Cerámica Cascales, passant a continuació al Getafe Deportivo a primera regional i dues temporades al Rayo Vallecano a tercera divisió. Fou fitxat per l'AD Plus Ultra, club filial del Reial Madrid, amb el qual arribà a ascendir a segona divisió. El 1955 jugà amb la selecció espanyola amateur els Jocs del Mediterrani.
El desembre de 1955 fitxà pel RCD Espanyol, debutant a primera divisió la temporada 1956-57. Jugà a l'Espanyol fins al 1960, essent cedit a la UE Figueres al final de la darrera temporada. A continuació jugà amb el Reial Múrcia a segona divisió, CE Alcoià, Albacete Balompié a segona i Aranjuez CF, on finalitzà la seva carrera.
Durant la seva etapa a l'Albacete començà la seva carrera com a entrenador, en la qual ha dirigit diversos clubs modestos, principalment de la zona de Madrid i voltants, com ara UB Conquense, Getafe Deportivo, RSD Alcalá o Aranjuez CF.

## Referències

* ↑ «Nos deja Eduardo Vílchez López». RCD Espanyol, 04-07-2016. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Esquela». inmemoryd.com. Arxivat de l'original el 2017-02-26. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 «Fallece Eduardo Vílchez, el jugador al que el Rayo Vallecano atrapó para siempre». vallecasweb.com, 03-07-2016. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 6 «Historia estadistica del aranjuez club de futbol». Aranjuez club de futbol, 11-03-2015. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Eduardo Vilches ficho al fin». Mundo Deportivo, 11-11-1956. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 «Eduardo Vílchez López». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-10-2014. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Dejo el Español…». Mundo Deportivo, 14-03-1960. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Vincenzo Riccati

Vincenzo Riccati (Castelfranco Veneto, 11 de gener de 1707 - Treviso, 17 de gener de 1775) fou un matemàtic i jesuïta italià del segle xviii, conegut pels seus treballs en funcions hiperbòliques.

## Biografia

Vincenzo Riccati era el quart fill de Jacopo Riccati, noble venecià aficionat a les matemàtiques. A partir dels deu anys va estudiar al col·legi jesuïta de San Francesco Saverio a Bolonya. L'any 1726 ingressa com a novici al centre jesuïta de Piacenza i el 1729 és assignat al col·legi de Pàdua.
A partir de 1739 va ser professor de matemàtiques del col·legi jesuïta de Santa Lucia a Bolonya. El 1741 va pronunciar els vots i va ingressar a la Companyia de Jesús.
El 1773, en ser dissolta l'orde, se'n va anar a viure a Treviso amb els seus germans Giordano i Montino. Morirà dos anys més tard i serà enterrat al panteó familiar de la catedral de Treviso.

## Obra

L'àmbit principal de recerca de Vincenzo Riccati va ser l'anàlisi matemàtica. En aquest àmbit cal ressenyar el seu tractat De usu motus tractorii in constructione Aequationum Differentialium Commentarius publicat a Bolonya el 1752 on estudia el tractament analític dels problemes mecànics.
També és important en aquest tema el tractat en tres volums Institutiones analyticae (1765-1767) escrit en col·laboració amb el seu deixeble Girolamo Saladini, en el qual s'utilitza per primera vegada l'expressió línies trigonomètriques per a referir-se a les funcions circulars.
Riccati va ser també un hàbil enginyer hidràulic que va dur a terme projectes de control dels desbordaments fluvials a les regions properes a Venècia i Bolonya.

## Referències

* ↑ Bagni, 2004, p. 493.
* ↑ Lugaresi, 2011, p. Mathematica Italiana.
* ↑ Bagni, 2004, p. 564.
* ↑ Natucci, 2008, p. Dict..
* ↑ O'Connor, Robertson, p. MacTutor.

## Bibliografia

* Bagni, Giorgio T. «La storia della scienza: dall'epistemologia alla didattica» (en italià). Proggeto Alice, Vol. V, Num. 15, 2004, pàg. 547-579.
* Bos, J.M.Henk «Tractional Motion and the Legitimation of Transcendental Curves» (en anglès). Centaurus, Vol. 31, Num. 1, 1988, pàg. 9-62. DOI: 10.1111/j.1600-0498.1988.tb00714.x. ISSN: 1600-0498.
* Michieli, Adriano Augusto «Una famiglia di matematici e di poligrafi trivigiani: i Riccati, II. Vincenzo Riccati» (en italià). Atti dell'Istituto Veneto di Scienze, Lettere ed Arti, Vol. CIII, Parte 2, 1943-44, pàg. 69-109. ISSN: 0373-2541.
* Pepe, Luigi. «Sulla trattatistica del calcolo infinitesimale in Italia nel secolo XVIII». A: O. Montaldo e L. Grugnetti (eds.). La storia delle Matematiche in Italia (en italià). Istituti di matematica delle Facoltà di scienze e ingegneria, 1982, p. 145-227.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Vincenzo Riccati» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Natucci, A. «Riccati, Vincenzo» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 31 gener 2015].
* Lugaresi, Maria Giulia. «Vincenzo Riccati (1707 - 1775)» (en italià). Matematica Italiana, 2011. [Consulta: 10 desembre 2024].
# Armentiu

Armentiu (en francès Armentieux) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Administració i política
### Alcaldes

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Patrick Larribat | Divers gauche |
| 2008- | Jean-Antoine Brun | |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 113 | 93 | 76 | 79 | 71 | 76 | 71 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Valadon

Valadon (en francès Baladou) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 262 | 286 | 271 | 256 | 295 | 323 | 400 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Jean-Louis Clédel | |
| 2008- | Jean Philippe Pageot | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 28 octubre 2010].
# Micki i Maude

Micki i Maude (títol original: Micki & Maude) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Blake Edwards, estrenada l'any 1984, amb Dudley Moore i Amy Irving. Ha estat doblada al català.

## Argument

Periodista de televisió, Rob està casat des de fa set anys amb Micki, una brillant advocada que té una carrera privilegiada i retarda el moment de ser mare. Aquesta situació desespera Rob, que es torna boig d'alegria quan la seva amant, Maude, una bella violoncel·lista, li anuncia que està embarassada. Quan ell s'afanya a demanar el divorci per casar-s'hi, Micki li revela que ella també espera un fill. Inhàbil de renunciar a l'una o a l'altre d'aquestes dones, Rob es converteix en bigam. La seva vida es transforma llavors en una autèntica marató, un anar i venir entre els domicilis de les seves dues esposes i la preparació dels dos naixements, Rob és incapaç de confessar la veritat malgrat el suport del seu amic Leo. Un cop la veritat és descoberta, la història s'acabarà amb una visió utòpica de la vida en grup.

## Repartiment

* Dudley Moore: Rob Salinger
* Ann Reinking: Micki
* Amy Irving: Maude Guillory
* Richard Mulligan: Leo
* George Gaynes: Dr. Glztszki
* Wallace Shawn: Dr. Fibel
* H.B. Haggerty: Barkhas Guillory
* John Pleshette: Hap Ludlow
* Andre Rousimmoff: el lluitador de catch
* Lee Leonard: la infermera Verbeck
* George Coe: el governador Lanford

## Premis i nominacions
### Premis

* Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Dudley Moore

### Nominacions

* Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica

## Referències

* ↑ esadir.cat. Micki i Maude. esadir.cat.
* ↑ «Micki & Maude». The New York Times.
# Castell Fukuchiyama

El castell Fukuchiyama (福 知 山城, Fukuchiyama-jō) és un castell japonès localitzat a Fukuchiyama, prefectura de Kyoto, Japó.

## Història

El castell Fukuchiyama va ser construït i governat originalment per la família Yokoyama. Després de la seva caiguda el 1576, Akechi Mitsuhide el va reconstruir el 1579 d'acord amb l'antiga fortificació, al cim d'un turó sota les ordres d'Oda Nobunaga pels atacs a la zona.
Després de la batalla de Sekigahara el 1600, Arima Toyouji es va convertir en senyor de castell. Aquest el va expandir i el va fortificar per arribar al que avui es coneix com a castell Fukuchiyama. Des de llavors i fins a la restauració Meiji, la família Kutsuki va governar Fukuchiyama durant tretze generacions. El castell va ser destruït el 1872 juntament amb altres castells al llarg de país durant la restauració Meiji.
El 1986 en tenshu o castell principal del castell va ser reconstruït i és usat com a museu. El pou del castell és el més profund de tots els castells al Japó. El castell es troba dalt d'un turó a la qual s'accedeix a peu, té tres nivells i quatre pisos, molts dels murs originals encara es conserven.
El castell va ser introduït a la llista de la Continuació dels 100 castells el Japó més importants el 2007.

## Referències

* ↑ «Welcome to Kyoto - Fukuchiyama Castle Folk Museum». Arxivat de l'original el 2008-03-15. [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ «Fukuchiyama Castle 福知山城». Arxivat de l'original el 4 d'abril de 2012. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ Kansai Collection
* ↑ «続日本100名城» (en japonès). 日本城郭協会. Arxivat de l'original el 2 de desembre 2019. [Consulta: 25 juliol 2019].

## Bibliografia

* Schmorleitz, Morton S. Castles in Japan. Tòquio: Charles E. Tuttle Co., 1974. ISBN 0-8048-1102-4.

## Enllaços externs

* Welcome to Kyoto website
# Sant Benaset

Sant Benaset (en francès Saint-Benoît) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Ferònia (deessa)

Ferònia va ser una deessa etrusca, o potser sabina, que tenia cura dels boscos i de les fonts. El seu culte estava molt estès a la Itàlia central, sobretot en el mont Soracte, a Terracina, a Furfo a Pisaurum i també a Etrúria. Diu Estrabó que en un dels seus boscos sagrats, s'hi feia anualment un sacrifici, on, els que estaven plens de l'esperit de Ferònia podien caminar amb els peus descalços sobre brases enceses sense cremar-se. Tenia un temple a la ciutat de Ferònia, a la que havia donat nom.
En el seu temple de Terracina quan els esclaus eren posats en llibertat i passaven a lliberts, es posaven un barret que indicava la seva nova condició. Se l'assimila per aquest fet amb la deessa Libertas.
Èril, un heroi nascut a la ciutat de Praeneste era considerat fill seu. Estava dotat amb tres vides, però va ser mort per Evandre.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 198. ISBN 9788496061972.
# La Devesa

La Devesa Vila (en francès Ladevèze-Ville) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 205 | 241 | 281 | 254 | 250 | 249 | 261 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Cormier | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Premi al millor yuri del Saló del Manga de Barcelona

El premi al millor yuri del Saló del Manga de Barcelona és un guardó anual concedit per Ficomic durant el Saló de Manga de Barcelona que té per objectiu premiar el millor manga de l'any de gènere yuri (conegut també per "Girls' Love" o la seva abreviació "GL") publicat a l'estat espanyol. El premi es va concedir per primera vegada el 2021, al 27 Manga Barcelona.
El premi no té dotació econòmica i s'atorga per votació popular mitjançant la pàgina web de Ficomic, en la qual tothom hi pot emetre un vot. El sistema de votació funciona a dues voltes, amb una primera votació de la qual resulta elegida una llista de nominats. A la segona votació es determina el guanyador per votació popular.

## Palmarès

| Any | Títol | Autor/a | Editorial |
| 2021 |
| 2021 | Goodbye my rose garden | Dr. Pepperco | Arechi |
| 2021 | Citrus+ | Saburouta | Ivrea |
| 2021 | Still sick | Akashi | Babylon |
| 2022 |
| 2022 | ¡Huyamos juntas! | Battan | Milky Way Ediciones |
| 2022 | After Hours | Nishio Yuuta | Fandogamia Editorial |
| 2022 | La amiga de mi hermana | Battan | Ediciones Fujur |
| 2023 |
| 2023 | Me enamoré de la villana | Anoshimo i Inori | Arechi Manga |
| 2023 | El fin del mundo de las brujas | Kujira | Arechi Manga |
| 2023 | La luna en una noche de lluvia | Kuzushiro | Distrito Manga |
| 2024 |
| 2024 | Cocinando juntas, comiendo juntas | Sakaomi Yuzaki | Tomodomo |
| 2024 | La luna en una noche de lluvia | Kuzushiro | Distrito Manga |
| 2024 | La macarra y la nueva | Fujichika | Arechi Manga |

## Referències

* ↑ «El 27 Manga Barcelona entrega els Premis als millors manga i anime de l'any». Comicat [Barcelona], 24 d‘octubre 2021 [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ ACN «El Saló Manga Barcelona bat rècord d'assistència amb més de 136.000 assistents». Nació Digital [Barcelona], 11-12-2022 [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Els nominats als Premis Manga Barcelona 2023». Comic.cat [Barcelona], 30-10-2023 [Consulta: 31 octubre 2023].
* ↑ «Els nominats als Premis Manga Barcelona 2024». Comic.cat [Barcelona], 30-10-2024 [Consulta: 10 novembre 2024].
# Crèissa

Crèissa (en francès Creysse) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 224 | 264 | 234 | 248 | 227 | 257 | 292 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Floirac | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 29 octubre 2010].
# Jon Lee Anderson

Jon Lee Anderson, (Califòrnia, 1957), és un escriptor i periodista estatunidenc. Es va educar a Corea del Sud, Colòmbia, Taiwan, Indonèsia, Libèria i Anglaterra. Va iniciar la seva carrera com a reporter per a The Lima Times a Lima, Perú. Des de llavors, ha cobert nombrosos conflictes a l'Iraq, l'Afganistan, el Líban, Libèria, Angola, Uganda, Bòsnia, Síria, Líbia, Somàlia, el Sudan o Mali, i també a l'Amèrica Llatina i el Carib: sobre les bandes de Rio de Janeiro, el canal del Panamà, el terratrèmol d'Haití o el barraquisme de Caracas. Ha publicat els seus treballs a The New York Times, Los Angeles Times, Harper’s Magazine, The Guardian, El País, Der Speigel, Le Monde o La Repubblica i, des del 1998, a The New Yorker.
Ha escrit sobre destacades figures contemporànies com Gabriel García Márquez, Hugo Chávez, Fidel Castro, Augusto Pinochet, el rei Joan Carles I o Saddam Hussein i ha publicat diversos llibres, entre d'altres, La tumba del León: Partes de guerra desde Afganistán (2002), La caída de Bagdad (2005) i Che Guevara: una vida revolucionaria (2006). Arran d'aquest últim llibre, ha col·laborat com a assessor de la producció cinematogràfica Che (2008), dirigida per Steven Soderbergh i protagonitzada per Benicio del Toro.
Entre els diversos guardons que ha obtingut, en destaquen la Menció d'Excel·lència de l'Overseas Press Club de Nova York pel seu reportatge des de l'Afganistan (2002); el premi Reporters del Món, que concedeix cada any el diari El Mundo, per la seva cobertura a l'Iraq (2005); el Liberpress (2006), a Girona, i el Maria Moors Cabot Prize (2013), el reconeixement internacional més antic en el camp del periodisme. Actualment és integrant de la junta directiva de la Fundación Nuevo Periodismo, amb seu a Cartagena de Indias, Colòmbia, que va fundar Gabriel García Márquez el 1995.

## Referències

* 1 2 «Jon Lee Anderson». Kosmopolis. CCCB. [Consulta: 17 febrer 2015].
# Mossan

Mossan(en francès Moussan) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Montpardiac

Montpardiac (en francès Monpardiac) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 70 | 60 | 51 | 43 | 39 | 33 | 37 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Raymond Noilhan | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó