OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sent Marcòri

Sent Marcòri (en francès Saint-Marcory) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 88 | 76 | 69 | 61 | 58 | 58 | 56 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Canzian | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 25 novembre 2010].
# Fargas (Gironda)

Fargas Sent Ilari (en francès Fargues-Saint-Hilaire) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 855 | 1.104 | 1.212 | 1.583 | 2.032 | 2.249 | 2.745 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Annie Garrissou | UMP |
| 2008- | Yves Touchard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Floreçàs

Floreçàs (en francès Floressas) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Floreçàs com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de Masairac, los Cambons, Vairas, Malagara, Marmont, Recers i la Fauriá.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 140 | 172 | 179 | 205 | 199 | 145 | 150 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Yves Froment |
| 2001-2008 | Marie-Claude Liger |
| 2008- | Nicolas Froment |

## Personatges il·lustres

* Pau Froment, poeta occità.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 23 octubre 2010].
# The Man with a Cloak

The Man with a Cloak és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Fletcher Markle, estrenada el 1951.

## Argument

Madeline Minot és una francesa que viatja fins al Nova York de 1848 per veure el seu avi. El troba en una situació gairebé desesperada, vivint en una gran mansió i sent controlat per una cruel majordoma que pretén assassinar-lo per quedar-se amb la seva fortuna. Desemparada, la jove Madeline rep l'ajuda d'un misteriós individu que, en el súmmum de la raresa argumental, resulta ser l'escriptor Edgar Allan Poe.

## Repartiment

* Joseph Cotten: Dupin
* Barbara Stanwyck: Lorna Bounty
* Louis Calhern: Charles Theverner
* Leslie Caron: Madeline Minot
* Joe De Santis: Martin
* Jim Backus: Flaherty
* Margaret Wycherly: Sra. Flynn
* Richard Hale: Durand
* Nicholas Joy: Dr. Roland
* Roy Roberts: El policia
* Mitchell Lewis: Zack

## Al voltant de la pel·lícula

Producció menor de la MGM, amb insulsos decorats d'època i un ritme de suspens una mica lent. Va ser la següent pel·lícula que va rodar la petita francesa Leslie Caron després d'Un americà a París, en un intent de distanciar-se dels seus papers en comèdies musicals.

## Referències

* ↑ The New York Times. (en anglès). The New York Times.
# La febre d'or (pel·lícula)

La febre d'or és una pel·lícula catalana de 1993, basada en la novel·la homònima de Narcís Oller i dirigida per Gonzalo Herralde.
El director utilitza la novel·la d'Oller (1846-30) per compondre un fresc crític sobre la burgesia catalana de final del segle xix. La cinta ha estat un dels projectes més ambiciosos de la història del cinema català. Coproduïda per TVE i TVC, nasqué com a minisèrie televisiva de tres llargs, "La pujada", "L'èxit" i "L'estimbada", amb una durada de 321 minuts. Es feren dues versions per al cinema: la completa i una de resumida de 155 minuts, tot plegat amb un pressupost d'uns quatre-cents milions de pessetes, un repartiment de 70 actors i un rodatge de 5 mesos. Es presentà en una sessió espectacle el 1993 al Gran Teatre del Liceu, que durà més de set hores.

## Argument

En l'escenari de la Barcelona del 1880, que viu en plena expansió industrial i econòmica fruit d'una especulació borsària, es deservolupa una història familiar plena d'intrigues i ambicions. El cap de família, Gil Foix, arrossegat per "la febre d'or", arribarà al cim de l'èxit i després caurà en la ruïna, la misèria i la bogeria.

### Interpretació

* Fernando Guillén (Gil Foix)
* Rosa Maria Sardà (Catalina Foix)
* Àlex Casanovas (Eladi Baleñà)
* Enric Arredondo (Jordi Baleñà)
* Ann Gisel Glass (Blanche)
* Charo López (Mimí)
* Julieta Serrano (Paula Baleñà)
* Álvaro de Luna (Bernat Foix)
* Nacho Martínez (el baró d'Esmaldrich)
* Sergi Mateu (Francesc Tió)
* Francesc Casares (Rodon)
* Jordi Bosch (Ramon Pi)
* Gemma Brió (Delfina)
* Fermí Reixach (Gaspar)
* Sílvia Tortosa (sra. Solervall)
* Carme Sansa (Montserrat Rodon)

## Premis

* Cinematografia de la Generalitat 1992 (millor llarg, millors actor, E.Arredondo, actriu, M.R.Sardà, i actriu secundària, M. Lòpez; millor repartiment, C. Tura).
* Cinematografia de la Generalitat 1993 (millor distribució PT Films).

## Referències

* ROMAGUERA I RAMIÓ, Joaquim. Diccionari del cinema a Catalunya. Diccionaris d'enciclopèdia catalana, 2005, 252-253.
# Sench Avit de Ribièra

Sench Avit de Ribièra (en francès Saint-Avit-Rivière) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 117 | 102 | 69 | 71 | 78 | 73 | 81 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1978- | Fernand Barriat | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 25 novembre 2010].
# Salabuòu

Sala Beu (en francès Sallebœuf) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 700 | 741 | 1.085 | 1.602 | 1.714 | 1.926 | 2.042 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marc Avinen | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Gresèls

Gresèls (en francès Grézels) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Gresèls com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de Corrèg, Sent Joan, lo Puèg Ugon i lo Pòrt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 264 | 275 | 235 | 255 | 243 | 265 | 221 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Carrier | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 23 octubre 2010].
# OK Boomer

OK Boomer és un mem popular nascut d'un mem d'Internet, el qual va guanyar popularitat entre les generacions més joves al llarg de 2019. És utilitzat per descartar o burlar-se de les actituds estereotipades atribuïdes a la generació baby boom.

## Origen

"OK Boomer" es va popularitzar com una reacció a un vídeo d'un home gran no identificat, en el qual va declarar que "els millennials i la Generació Z tenen la síndrome de Peter Pan, mai volen créixer; pensen que els ideals utòpics que tenen en la seva joventut es traduiran d'alguna manera en l'edat adulta". El vídeo va inspirar la frase "OK Boomer" com a represàlia i crítica contra els ideals de les generacions passades que han modelat la política, l'economia i el medi ambient amb tanta força. Es creu que el terme es va usar l'abril de 2018, però va començar a fer-se popular a partir de gener de 2019. El terme va guanyar popularitat en els mitjans a principis de novembre de 2019 quan es van publicar articles sobre la frase.

## Ús

La frase "OK Boomer" és una rèplica pejorativa utilitzada per descartar o burlar-se de les actituds de ment estreta, antiquades, negatives o condescendents de les persones grans, en particular els baby boomers. El terme s'ha utilitzat com una rèplica per a la resistència percebuda al canvi tecnològic, la negació del canvi climàtic, la marginació o exaltació de les minories o l'oposició als ideals de les generacions més joves. En resum, les persones que no els agrada acceptar crítiques ni contrastar les seves idees; encara que actualment hi ha una perspectiva que molts d'aquests grups s'han tornat els nous conservadors el que ha generat una divisió entre els joves de la generació Z pel que aquesta frase (ok boomer) és molt sovint usada per molts joves quan es veuen sense arguments davant una discussió contra un altre jove amb idees contràries per fugir de la discussió.

## Registre de la frase

El 19 de novembre de 2019 es va confirmar que Fox Broadcasting Company havia adquirit el terme per suposadament realitzar un programa de televisió. A més una persona va adquirir el domini "Okboomer.com" demanant 100.000 $ per ell. De moment ningú s'ha interessat per comprar el domini.

## Referències

* ↑ «Why are Gen Z and millennials calling out boomers on TikTok? 'OK, boomer,' explained» (en anglès). [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «"Chlöe Swarbrick explains what 'OK boomer' means"» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ «A 25-year-old politician got heckled during a climate crisis speech. Her deadpan retort: 'OK, boomer'» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ «What does OK boomer mean?» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ «Fox has filed a trademark application for a TV show called 'OK boomer"» (en anglès). CNN. [Consulta: 9 gener 2020].
# El visitant nocturn

El visitant nocturn (títol original en anglès: The Night Visitor i en suec Papegojan) és una pel·lícula de thriller psicològic sueca de 1971 en anglès, protagonitzada per Max von Sydow, Liv Ullmann i Trevor Howard, i dirigida per László Benedek. Està doblada al català.

## Argument

En un manicomi escandinau, Salem, un assassí, s'escapa de nit per venjar-se d'aquells que considera responsables de la seva situació.

## Repartiment

* Max Von Sydow: Salem
* Trevor Howard: Inspector
* Liv Ullmann: Ester Jenks
* Per Oscarsson: Anton Jenks
* Rupert Davies: Mr. Clemens
* Andrew Keir: Dr. Kemp
* Arthur Hewlett: Pop
* Gretchen Franklin: Mrs. Hansen

## Producció

Christopher Lee va ser la primera opció per interpretar a Salem, però no estava disponible.
La pel·lícula destaca per la seva partitura inusual del reconegut compositor de cinema i televisió de Hollywood Henry Mancini. La música estava arranjada per a sintetitzador, 12 instruments de vent-fusta, orgue, dos pianos i dos clavicèmbals i Mancini va aconseguir un efecte inquietant fent que un dels clavicèmbals afinés un quart de to bemoll.

## Referències

* ↑ Weiler, A. H. «Screen: Benedek's 'The Night Visitor'». The New York Times, 11-02-1971 [Consulta: 22 febrer 2024].
* ↑ «El visitant nocturn». esadir.cat. [Consulta: 22 febrer 2024].
# La Valada

La Valada (en francès Lavalade) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 77 | 81 | 77 | 55 | 63 | 80 | 105 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Bernard Auroux | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 25 novembre 2010].
# Margueron

Margueron (en francès Margueron) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 337 | 361 | 360 | 397 | 380 | 398 | 405 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2001 | Michel Laroque | RPR |
| 2001- | Jean Allégret | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 10 gener 2011].
# Tosac (Òlt)

Tosac (en francès Touzac) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi té Tosac com a capital administrativa, i també compta amb els agregats de Boissac, la Farga, las Trebolas, Nèdas, las Granjas, los Crosets i Carpinhac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 376 | 406 | 382 | 417 | 412 | 341 | 348 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Calvet | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 23 octubre 2010].
# The Sunshine Boys

The Sunshine Boys és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Herbert Ross, estrenada el 1975. El guió dels Sunshine Boys ha estat sovint portat al teatre.

## Argument

La pel·lícula explica la història de dos vells actors de vodevil, coneguts antigament com a "Lewis i Clark", que van arribar a odiar-se tant en el passat, que van arribar a no parlar-se fora de l'escenari. Quan el nebot de Clark intenta tornar a reunir-los per a una última actuació a la televisió, han d'aprendre a aguantar-se mútuament.

## Repartiment

* Walter Matthau: Willy Clark
* George Burns: Al Lewis
* Richard Benjamin: Ben Clark
* Lee Meredith: Infermera (Miss McIntosh)
* Carol Arthur: Mrs. Doris Green, filla d'Al
* Rosetta LeNoire: Odessa, infermera de Willy
* F. Murray Abraham: Mecànic
* Howard Hesseman: Mr. Walsh, director comercial
* James Cranna: Mr. Schaeffer, director TV
* Ron Rifkin: mànager TV

## Premis i nominacions
### Premis

* 1976. Oscar al millor actor secundari per George Burns
* 1976. Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica
* 1976. Globus d'Or al millor actor musical o còmic per George Burns
* 1976. Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Walter Matthau
* 1976. Globus d'Or al millor actor secundari per Richard Benjamin

### Nominacions

* 1976. Oscar al millor actor per Walter Matthau
* 1976. Oscar a la millor direcció artística per Albert Brenner i Marvin March
* 1976. Oscar al millor guió adaptat per Neil Simon
* 1976. Globus d'Or al millor guió per Neil Simon
* 1977. BAFTA al millor actor per Walter Matthau
* 1977. BAFTA al millor guió per Neil Simon

## Referències

* ↑ «The Sunshine Boys». The New York Times.
# El lado oscuro del corazón 2

El lado oscuro del corazón 2 és una coproducció hispanoargentina de comèdia dramàtica escrita i dirigida per Eliseo Subiela com a seqüela d'El lado oscuro del corazón (1992). És protagonitzada per Darío Grandinetti, Ariadna Gil, Nacha Guevara i Manuel Bandera. Va ser estrenada el 5 de juliol de 2001.

## Argument

Han passat deu anys des que l'Ana i el poeta Oliverio passessin aquelles estones memorables a Montevideo. L'Ana el deixa per a viatjar a Barcelona i començar una nova vida, mentre que l'Oliverio passa el temps buscant una altra dona que «el faci volar». En ser qüestionat per les seves personalitats imaginàries, l'Oliverio emprèn un viatge íntim i alliberador cap al Vell Continent, on aconsegueix trobar l'Ana per adonar-se que junts ja no volen.
En aquest viatge intens al costat de la poesia, l'Oliverio es troba amb l'inevitable pas del temps i es mou des de l'absolució indesxifrable cap al redescobriment de l'amor. En aquest procés, al costat de la poesia suïcida i la poesia alliberadora, coneix l'Alejandra, una bella trapezista de circ amb qui emprèn una relació intrínseca de manera subtil, car Alejandra invoca el record de la poeta Alejandra Pizarnik, procurant sobretot perllongar la vida i l'amor.

## Referències

* ↑ «La uruguaya «En la puta vida», Colón de Oro de Huelva» (en castellà). La Voz de Galícia, 24-11-2001. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «El lado oscuro del corazón 2» (en espanyol europeu). Fotogramas, 29-05-2008. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ Cockrell, Eddie. «The Dark Side of the Heart 2» (en anglès americà), 29-09-2001. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «El lado oscuro del corazón 2», 08-11-2006. Arxivat de l'original el 2006-11-08. [Consulta: 12 març 2023].
# Embornal de carboni

Un embornal de carboni és qualsevol dipòsit, natural o d'una altra mena, que absorbeixi més diòxid de carboni (CO₂) del que allibera i, així, disminueix la concentració de diòxid de carboni de l'aire. A nivell mundial, els embornals de carboni majors a la Terra són la vegetació verda als continents i el plàncton als oceans, així es considera que ambdós sistemes naturals proveeixen d'un servei de l'ecosistema al planeta.
El coneixement de la ciutadania sobre la importància dels embornals de CO₂ ha crescut des del pas del Protocol de Kyoto, que promou el seu ús com a forma de compensació de carboni, ja que el CO2 és un gas amb efecte d'hivernacle que, en les grans quantitats creades antropogènicament, es causa del canvi climàtic. També s'utilitzen diferents estratègies per millorar aquest procés. El boscos de Catalunya han perdut capacitat d'absorció de carboni, el 2020 un 17% menys que 25 anys enrere.

## Referències

* 1 2 Yousaf, Balal; Liu, Guijian; Wang, Ruwei; Abbas, Qumber; Imtiaz, Muhammad; Liu, Ruijia «Investigating the biochar effects on C-mineralization and sequestration of carbon in soil compared with conventional amendments using the stable isotope (δ 13 C) approach». GCB Bioenergy, 9, 6, 2017, pàg. 1085–1099. DOI: 10.1111/gcbb.12401.
* ↑ «Els boscos de Catalunya absorbeixen un 17% menys de CO2 que fa 25 anys». El temps. Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 13/06/2020 actualitzat 29/03/2021. [Consulta: 30 juliol 2021].
# Limuèlh

Limuèlh (en francès Limeuil) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 430 | 350 | 317 | 351 | 335 | 315 | 345 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Francis Hervé | |
| 2008- | Guy Thomasset | Divers droite |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 25 novembre 2010].
# Sent Avit e Sent Nasari

Sent Avit e Sent Nasari (en francès Saint-Avit-Saint-Nazaire) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.002 | 1.002 | 1.015 | 1.203 | 1.278 | 1.381 | 1.472 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jean-Pierre Naudon | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Cratz

Cras (en francès Cras) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 80 | 93 | 84 | 70 | 62 | 70 | 89 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Bonhomme | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 24 octubre 2010].
# The Women (pel·lícula de 2008)

The Women és una pel·lícula comèdia dramàtica estatunidenca dirigida per Diane English, estrenada el 2008, protagonitzada per Meg Ryan, Annette Bening, Eva Mendes, Debra Messing, Jada Pinkett Smith, Carrie Fisher, Cloris Leachman, Debi Mazar, Bette Midler, i Candice Bergen, que revisa la pel·lícula de George Cukor de 1939 amb el mateix nom, a l'hora basat en una obra de Clare Boothe Luce de 1936. Ha estat doblada en català.

## Argument

Mary Haines és l'esposa exemplar d'un home de negocis -Stephen Haines- i mare d'una filla. És envoltada d'amigues més aviat xafarderes, especialment Sylvia Fowler que sap alguna cosa que Mary ignora. Stephen té una relació amb Crystal Allen, una venedora. Gràcies a Sylvia, Mary descobreix la veritat. Després d'una forta confrontació amb Crystal, i empenyada per Sylvia, Mary va a divorciar-se a Reno. Poc després, Stephen es casa amb Crystal i Mary comprèn, però massa tard, que per orgull s'ha divorciat massa ràpidament. Descobrint per la seva filla que Crystal enganya ja Stephen, decideix anar a reconquerir el seu marit.

## Referències

* ↑ Fernandez, Fausto. «Para devotos de productos sobre mujeres». Fotogramas, 18-09-2008. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «The women». ésAdir. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Agnòsia (pel·lícula)

Agnòsia (títol original en castellà: Agnosia) és una pel·lícula espanyola de thriller de l'any 2010, dirigida per Eugenio Mira i protagonitzada per Eduardo Noriega. Fou projectada al Festival de Cinema Fantàstic de Sitges. Fou rodada al planell de l'estany de Llebreta, al Parc Nacional d'Aigüestortes. Ha estat doblada al català.

## Argument

A la Barcelona del 1899, la jove Joana Prats (Bárbara Goenaga) sofreix agnòsia, una estranya malaltia neuropsicològica que afecta la seva percepció. Encara que els seus ulls i les seves oïdes estan en perfectes condicions, la seva ment no interpreta bé els estímuls que rep a través d'ells. Única coneixedora d'un secret industrial guardat pel seu pare, serà víctima d'un sinistre pla ordit per a extreure-li aquesta valuosa informació aprofitant la seva confusió sensorial. Durant el complot, dos personatges pròxims a ella jugaran un paper crucial: Carles (Eduardo Noriega), promès de Joana i mà dreta del seu pare, i Vicent (Félix Gómez), un jove i impulsiu criat de la mansió Prats.

## Repartiment

* Eduardo Noriega: Carles Lardín
* Félix Gómez: Vicent
* Bárbara Goenaga: Joana Prats
* Martina Gedeck: Lucille Prevert
* Sergi Mateu: Artur Prats
* Jack Taylor: Meissner
* Luis Zahera: Mariano
* Santi Pons: Comissari Solozábal
* Núria Valls: Teresa
* Miranda Makaroff: Núria
* Anna Sahun: Marga

## Producció

Roxbury Pictures va rodar la pel·lícula el desembre de 2009 a Barcelona i al Parc Nacional d'Aigüestortes i estany de Sant Maurici a la província de Lleida. Va ser la segona pel·lícula dirigida pel productor Eugenio Mira i basada en un guió d'Antonio Trashorras. fou estrenada al febrer del 2010 a l'European Film Market. L'estrena a les sales es va preveure a l'octubre de 2010.

## Premis i nominacions

Fou nominada al Gaudí al millor vestuari als premis Gaudí de 2011.

## Referències

* 1 2 Agnòsia a esadir.cat
* ↑ «Agnosia», de Eugenio Mira, thriller catalán de calidad, ABC, 9 d'octubre de 2010
* ↑ Comença a Aigüestortes el rodatge de la pel·lícula "Agnosia", d'Eugenio Mira, ccma.cat 28 d'octubre de 2009
* ↑ Eugenio Mira construye un triángulo amoroso en "Agnosia", un thriller de época, la Información, 8 d'octubre de 2010
* ↑ Images And Details From Eugenio Mira's Sumptuous Agnosía
* ↑ UPDATED: Eugenio Mira shooting baroque retro-futuristic thriller Agnosía
* ↑ Is Eugenio Mira's Agnosía The Next ORPHANAGE Or PAN'S LABYRINTH? The Teaser Says Yes.
* ↑ Filmax International – Agnosía Arxivat 24 June 2010$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Bruce G. Marcot

Bruce G. Marcot és un ecologista estatunidenc que treballa pel Servei Forestal dels Estats Units. Obtingué un grau (1977) i un màster (1978) en Recursos Naturals per la Universitat Estatal Humboldt i el 1984 es doctorà en Ciències de la Vida Silvestre per la Universitat Estatal d'Oregon. La seva activitat investigadora se centra en l'avaluació i la modelització de l'impacte del canvi climàtic i altres factors d'estrès sobre espècies i ecosistemes amenaçats dels medis àrtics i subàrtics. El 2017 fou guardonat amb el Premi al Lideratge en l'Adaptació al Canvi Climàtic per a Recursos Naturals.

## Referències

* ↑ «Bruce G. Marcot, Ph.D.» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2020].
* ↑ Frey, D. «TWS member Bruce Marcot awarded for pioneering climate work» (en anglès), 16 maig 2017. [Consulta: 16 juliol 2020].