OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ailuropoda

Ailuropoda és un gènere que conté cinc pandes gegants, dels quals quatre s'han extingit. Tot i formar part de l'ordre dels carnívors, els pandes tenen una dieta principalment herbívora, basada en el bambú.

## Classificació

* Ailuropoda baconi † Woodward, 1915 (Plistocè)
* Ailuropoda melanoleuca David, 1869
** Ailuropoda melanoleuca melanoleuca David, 1869
** Ailuropoda melanoleuca qinlingensis Wan Q. H., Wu H. i Fang S. G., 2005
* Ailuropoda microta † Pei, 1962 (Pliocè superior)
* Ailuropoda minor † Pei, 1962 (Plistocè)
* Ailuropoda wulingshanensis † Wang et al. 1982 (Pliocè superior - Plistocè inferior)

## Referències

* ↑ Entrada «Ailuropoda» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Rhabdornis

Rhabdornis és un gènere d'ocells passeriformes de la família dels estúrnids.

## Taxonomia

Aquest gènere ha tingut una classificació molt controvertida. De vegades s'ha situat a la seva pròpia família dels rabdornítids (Rhabdornithidae, Greenway 1967). Aquesta família però, no va ser acceptada per totes les autoritats, i el gènere va ser també col·locat a les famílies dels timàlids, cèrtids i sílvids. En la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010), seguint els treballs de Lovett i col. (2008) i Zuccon i col. (2008), finalment es va situar a la família dels estúrnids (Sturnidae).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, 2022) aquest gènere conté 4 espècies:
* Rhabdornis mystacalis - rabdornis cap-ratllat.
* Rhabdornis inornatus - rabdornis capbrú.
* Rhabdornis rabori - rabdornis de les Visayas
* Rhabdornis grandis - rabdornis gros.

## Referències

* 1 2 «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 676. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Eotragus

Eotragus és una espècie de mamífer fòssil, el primer identificat clarament com a bòvid. Visqué a Europa, Àfrica i fins al Pakistan durant el Miocè, fa 18 milions d'anys. És parent dels boselafinis actuals com el nilgau o l'antílop quadricorni. De mida petita, probablement vivia als boscos.
# Icaronycteris

Icaronycteris és un gènere extint de microquiròpters. Era un ratpenat que visqué durant l'Eocè inferior, fa aproximadament 52 milions d'anys. Aquests fòssils han estat trobats a Nord-amèrica i Europa.

## Referències

* ↑ Simmons, N. B.; Geisler, J. H. «Phylogenetic relationships of Icaronycteris, Archaeonycteris, Hassianycteris, and Palaeochiropteryx to extant bat lineages, with comments on the evolution of echolocation and foraging strategies in Microchiroptera» (PDF) (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 235, 1998. Arxivat de l'original el 2013-10-18 [Consulta: 4 octubre 2014].
# Tetrastes

Tetrastes és un gènere d'ocells de la subfamília dels tetraonins (Tetraoninae), dins la família dels fasiànids (Phasianidae), que habita als boscos de coníferes i mixtes d'Euràsia Septentrional. S'han ubicat al gènere Bonasa.

## Llistat d'espècies

S'han descrit dues espècies dins aquest gènere:
* Grèvol comú (Tetrastes bonasia o Bonasa bonasia).
* Grèvol de la Xina (Tetrastes sewerzowi o Bonasa sewerzowi).
En la classificació de Clements 6a edició (2009), aquestes dues espècies s'inclouen al gènere Bonasa.

## Referències

* ↑ El gènere Tetrastes a TAXONOMICON Rev. 14-07-2010 (anglès)
# Lagopus

Lagopus és un gènere d'ocells de la subfamília dels tetraonins (Tetraoninae), dins la família dels fasiànids (Phasianidae). Aquests ocells tenen una distribució general circumpolar.

## Llistat d'espècies

S'han descrit tres espècies dins aquest gènere:
* Perdiu cuablanca (Lagopus leucura).
* Perdiu blanca (Lagopus muta).
* Perdiu boreal (Lagopus lagopus).

## Referències

* ↑ El gènere Lagopus a TAXONOMICON Rev. 15-07-2010 (anglès)
# Anthracoceros

Anthracoceros és un gènere d'ocells de la família dels buceròtids. Aquests calaus habiten territoris de selva de la zona indomalaia.

## Llista d'espècies

S'han descrit 5 espècies dins aquest gènere.
* calau becfalçat oriental (Anthracoceros albirostris).
* calau becfalçat de l'Índia (Anthracoceros coronatus).
* calau becfalçat cellut (Anthracoceros malayanus).
* calau becfalçat de Palawan (Anthracoceros marchei).
* calau becfalçat de les Sulu (Anthracoceros montani).

## Referències

* ↑ El gènere Anthracoceros a TAXONOMICON Rev. 27-07-2010 (anglès)
# Fulmarus

Fulmarus és un gènere d'ocells marins de la família dels procel·làrids (Procellariidae). Amb el nom comú de fulmars, són aus d'hàbits pelàgics, amb dues espècies, una pròpia dels oceans boreals i altra antàrtics.

## Llistat d'espècies

Se n'han descrit dues espècies dins aquest gènere:
* Fulmarus glacialis - Fulmar boreal.
* Fulmarus glacialoides - Fulmar austral.

## Referències

* ↑ El gènere Fulmarus a TAXONOMICON Rev. 10-08-2010
# Alitta

Alitta és un gènere d'anèl·lid poliquet marí de la família Nereididae. Conté tres espècies reconegudes, Alitta grandis (Stimpson, 1853), Alitta succinea (Frey & Leuckart, 1847) i Alitta virens (M. Sars, 1835). Alitta brandti va ser originalment considerada part del gènere però ara és acceptada com a Neanthes brandti (Malmgren, 1865).

## Referències

* 1 2 Fauchald, K.; Glasby, C. (2009). Alitta Bakken & Wilson, 2005. Fauchald, K. (Ed) (2009). World Polychaeta database. Accedit a través del World Register of Marine Species el 2 d'agost del 2010
# Aprosmictus

Aprosmictus és un gènere d'ocells de la família dels psitàcids. Aquests lloros viuen en zones amb arbres d'Austràlia, Nova Guinea i algunes illes d'Indonèsia.

## Llista d'espècies

Se n'han descrit dues espècies dins aquest gènere:
* papagai de Timor (Aprosmictus jonquillaceus).
* papagai ala-roig (Aprosmictus erythropterus).

## Referències

* ↑ El gènere Aprosmictus a TAXONOMICON Rev. 5-9-2010
# Club Atlético Defensor Lima

El Club Atlético Defensor Lima és un club de futbol peruà de la ciutat de Lima.
El club va ser fundat el 31 de juliol de 1931. El club es proclamà campió del Torneo Descentralizado l'any 1973.

## Palmarès
### Tornejos nacionals

* Lliga peruana de futbol:
** 1973
* Segona divisió peruana de futbol:
** 1960, 1988
* Torneo Plácido Galindo:
** 1989

### Tornejos internacionals

* Copa Simón Bolívar :
** 1976.

## Referències

* ↑ «El fútbol en la historia del Perú.» (en españa). El equipo de los carasucias de Breña como se les conoce., 27-07-2010. [Consulta: 8 juny 2015].
* 1 2 «Club Atlético Defensor Lima.». Los también llamados los "Tigres de Breña", rompieron el predominio en el Perú, de Universitario, Sporting Cristal y Alianza Lima, para hacerse con el título de 1973 y participar en la edición de 1974 de la Copa Libertadores. Los "Ágiles de Breña" se mantuvieron en a primera división hasta 1978, año en que pasaron a disputar la segunda promocional., 07-09-2010. [Consulta: 20 agost 2015].
* ↑ ; Carlos Manuel Nieto Tarazona«Peru - Foundation Dates of Clubs». RSSSF, 14-03-2013. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «ACTA DE FUNDACIÓN DEL CLUB». lostigresdebrena.blogspot.com, 27-04-2012. Arxivat de l'original el 2018-05-01. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ RSSSF - Peru - List of Champions a rsssf
* ↑ Peruvian football seasons a rsssf
* ↑ «Peru - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Aronia

Aronia és un gènere de plantes amb flors de la família rosàcia amb dues o tres espècies d'arbusts caducifolis originaris de l'est de Nord-amèrica es troben en boscos humits i zones pantanoses. Es cultiven com plantes ornamentals i també per tenir un pigment antioxidant com els antocians. Els fruits són astringents i no són comestibles crus. Se'n fa melmelades, xarops i infusions. Els ocells dispersen les llavors.

## Descripció

Fulles alternades, simples i oblanceolades amb marges crenats. Flors petites en corimbes. Fruit un pom petit. Aronia s'ha vist molt pròxima a Photinia.

## Referències

* ↑ «Aronia Medik.». Germplasm Resources Information Network. Arxivat de l'original el 2012-10-03. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Photinia pyrifolia (Lam.) K.R. Robertson i Phipps». USDA PLANTS.
* ↑ «Photinia melanocarpa (Michx.) K.R. Robertson i Phipps». USDA PLANTS.
* ↑ «Photinia floribunda». USDA PLANTS.
* ↑ Voss, E.G. 1985. Michigan Flora: A guide to the identification and occurrence of the native and naturalized seed-plants of the state. Part II: Dicots (Saururaceae–Cornaceae). Cranbrook Institute of Science and University of Michigan Herbarium, Ann Arbor, Michigan, U.S.A.
* ↑ Robertson, K. R., J. B. Phipps, J. R. Rohrer, and P. G. Smith. 1991. A synopsis of genera in Maloideae (Rosaceae). Systematic Botany 16:376–394.

## Enllaços externs

* Hortnet: Aronia melanocarpa, Plant of the Month
* Plants for a Future page about Aronia arbutifolia
# Cepphus

Cepphus és un gènere d'ocells marins de la família dels àlcids (Alcidae) coneguts vulgarment com a somorgollaires, nom que comparteixen amb les espècies del gènere Uria.

## Morfologia

* Són ocells de mida mitjana que fan 30 – 37 cm de llargària.
* Plomatge bàsicament negre en l'època de reproducció. Tenen taques blanques a les ales o la cara, depenent de l'espècie.
* Bec fosc i peus i potes vermells
* El plomatge d'hivern és molt més pàl·lid, clapejat per sobre i blanc per sota.

## Hàbitat i distribució

Són ocells d'hàbits pelàgics que viuen als oceans septentrionals, criant en costes rocalloses i illes del nord del Pacífic i l'Atlàntic. En general, ponen els seus ous en llocs rocosos prop de l'aigua. Poden hivernar prop de les zones de cria, o anar cap a aigües obertes, però generalment no fan grans migracions cap al sud.

## Alimentació

Es capbussen des de la superfície, nedant sota l'aigua a la recerca d'aliment, consistent principalment en peixos i crustacis, també alguns mol·luscs, insectes i matèria vegetal.

## Llistat d'espècies

S'han descrit tres espècies vives dins aquest gènere:
* Somorgollaire alablanc (Cepphus grylle).
* Somorgollaire columbí (Cepphus columba).
* Somorgollaire d'ulleres (Cepphus carbo).

## Referències

* ↑ Gerald S. Tuck, A Field Guide to the seabirds of Britain and the World/Guia de campo de las aves marinas de España y del Mundo. Ediciones Omega, S.A. Barcelona 1980 ISBN 84-282-0578-7
* ↑ Josep del Hoyo, Handbook of the Birds of the World Volum 3, Hoatzin to Auks, Lynx Edicions, ISBN 84-87334-20-2
* ↑ El gènere Cepphus a Taxonomicon Rev. 20-09-2010
# Kernera

Kernera és un gènere de plantes amb flor dins la família brassicàcia. Consta de nou espècies:
* Kernera alpina Prantl
* Kernera auriculata Rchb.
* Kernera boissieri Reut.
* Kernera decipiens Willk.
* Kernera glastifolia Rchb.
* Kernera myagrodes Medik.
* Kernera polysperma Willk. & Cost.
* Kernera sagittata Miégev.
* Kernera saxatilis (L.) Sweet

## Hàbitat

Rupícola a les fissures de les roques calcàries de l'estatge alpí al montà viu fins als 2.700 m d'altitud. A Catalunya hi ha la varietat saxatilis i al País Valencià la varietat boissieri.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països catalans. Barcelona 1990
# Ptychodus

Ptychodus (del grec ptyche = plec, odus = dent) és un gènere extint de tauró hibodontiforme que visqué del Cretaci al Paleogen. Ptychodus feia prop de deu metres i fou descobert a Kansas, Estats Units.

## Referències

* ↑ Ward, David. Fossils. Smithsonian Handbooks, p. 200.
* ↑ Ptychodus Arxivat 2013-07-26 a Wayback Machine., The Paleobiology Database. Consultat el 23 d'agost de 2009.
* ↑ Walker, Matt «Giant predatory shark fossil unearthed in Kansas» (en anglès). BBC News, 24-02-2010 [Consulta: 16 novembre 2010].

## Bibliografia

* Williston, Samuel (1900). University Geological Survey of Kansas, Volume VI: Paleontology part II, (Carboniferous invertebrates and Cretaceous fish)

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ptychodus
# Titanoides

Titanoides és un gènere de mamífer extint de l'ordre dels cimolests que visqué a Nord-amèrica fa aproximadament 60 milions d'anys. Visqué sobretot a la zona de l'actual Dakota del Nord, que en aquell temps estava ocupada per aiguamolls subtropicals on els depredadors més importants eren cocodrils.

## Referències

* ↑ Novacek, Michael J.; et alii «Wasatchian (early Eocene) Mammals and other Vertebrates from Baja California, Mexico». Bulletin of the American Museum of Natural History, 208, 1991, pàg. 1-88. ISSN: 0003-0090.
* ↑ «Titanoides» (en anglès). ND State Fossil Collection, s.d. Arxivat de l'original el 2017-02-10. [Consulta: 12 novembre 2018].
# Claudio Caligari

Claudio Caligari (7 de febrer de 1948 - 26 de maig de 2015) va ser un director i guionista italià.

## Vida i carrera

Nascut a Arona (Piemont), Caligari va començar la seva carrera com a documentalista, col·laborant sovint amb Franco Barbero; el seu primer treball va ser Perché droga (1975).Va debutar al llargmetratge l'any 1983, amb el drama centrat en les drogues Amore tossico, que va guanyar el premi De Sica a la 40a Mostra Internacional de Cinema de Venècia. Només quinze anys després va dirigir una altra obra, el neo-noir L'odore della notte. Va completar el muntatge de la seva tercera i darrera pel·lícula, Non essere cattivo, pocs dies abans de morir a causa d'un tumor.

## Filmografia

* Lotte nel Belice (1977)
* Amore tossico (1983)
* L'odore della notte (1998)
* Non essere cattivo (2015)

## Premis i reconeixement
### Festival de Venècia

* 1983 - Premi Vittorio De Sica per Amore tossico

### David di Donatello

* 2016 - Nominació al a millor pel·lícula per Non essere cattivo
* 2016 - Nominació al millor director per Non essere cattivo
* 2016 - Nominació al millor argument per Non essere cattivo
* 2016 – Nominació al David Jove per Non essere cattivo

## Referències

* 1 2 3 Roberto Poppi. I registi: dal 1930 ai giorni nostri. Gremese Editore, 2002, 2002. ISBN 8884401712.
* ↑ Roberto Chiti. Dizionario del cinema italiano: I film. Gremese, 2000, 1996. ISBN 8877424230.
* ↑ «Addio a Claudio Caligari, il ricordo è di Valerio Mastandrea: "Se c'è un aldilà sono fottuto"». La Repubblica, 27-05-2015 [Consulta: 29 maig 2015].

## Enllaços externs

* Amore Tossico, intervista al regista Claudio Caligari a YouTube
# Malaucena

Malaucena (en francès Malaucène) és un municipi francès situat al departament de Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.780 | 1.940 | 1.955 | 2.096 | 2.172 | 2.538 | 2.691 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Dominique Bodon | UMP |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Calcogenur

    Sulfur de cadmi, un metall propotípic de calcogenur
Un calcogenur, en anglès: chalcogenide, és un compost químic que conté com a mínim un anió calcogen i com a mínim un element electropositiu més. Malgrat que tot el grup de 16 elements de la taula periòdica es defineixen com calcogens, el terme calcogenur molt sovint es reserva per als sulfurs, selenurs i tel·lurs més que no pas pels òxids. Moltes fonts minerals de metall existeixen com calcogenurs. En xerografia s'usen vidres calcogenurs fotoconductors Alguns pigments i catalitzadors també estan basats en calcogenurs. El dicalcogenur metàl·lic disulfur de molibdè és un lubricant sòlid comú.

## Monocalcogenurs

Els monocalcogenurs metàl·lics tenen la fórmula ME, on M = un metall de transició i E = S, Se, Te. Importants monocalcogenurs inclouen alguns pigments, especialment el sulfur de cadmi. Molts minerals són monosulfurs.

## Dicalcogenurs

Els dicalcogenurs metàl·lics tenen la fórmula ME₂, on M = un metall de transició i E = S, Se, Te.

### La pirita i els disulfurs relacionats

La pirita de ferro normalment es descriu com Fe$_{2+}$ i l'anió persulfur com S₂$^{2-}$.

## Tricalcogenurs

Diversos metalls, principalment del grups Ti, V, Cr i Mn, també formen tricalcogenurs. Aquests materials normalment es descriuen com M$^{4+}$(E₂$^{2-}$)(E$^{2-}$) (on E = S, Se, Te). n exemple ben conegut és el triselenur de niobi.

## Referències

* 1 2 Greenwood, N. N.; & Earnshaw, A. (1997). Chemistry of the Elements (2nd Edn.), Oxford:Butterworth-Heinemann. ISBN 0-7506-3365-4
* ↑ Wells, A.F. (1984) Structural Inorganic Chemistry, Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-855370-6
* ↑ Vaughan, D. J.; Craig, J. R. “Mineral Chemistry of Metal Sulfides" Cambridge University Press, Cambridge: 1978. ISBN 0521214890

## Enllaços externs

* Phase change memory-based 'moneta' system points to the future of computer storage ScienceBlog Jun 03, 2011
* Tiny Chip Demonstrates Big Memory in Cosmos Arxivat 2009-01-16 a Wayback Machine. Michael P. Kleiman for Air Force Research Laboratory, Space Vehicles Directorate (SpaceDaily) Jul 27, 2006
* Breakthrough switching speed with an all-optical chalcogenide glass chip: 640 Gbit/s demultiplexing Michael Galili, Jing Xu, Hans C. Mulvad, Leif K. Oxenløwe, Anders T. Clausen, Palle Jeppesen, Barry Luther-Davis, Steve Madden, Andrei Rode, Duk-Yong Choi, Mark Pelusi, Feng Luan, and Benjamin J. Eggleton (Optics Express, Vol. 17, Issue 4, pp. 2182-2187) February 2, 2009
* Maksym V. Kovalenko, Marcus Scheele, and Dmitri V. Talapin. "Colloidal Nanocrystals with Molecular Metal Chalcogenide Surface Ligands". Science 324(12June2009): 1417-1420
* Big Blue boffins hatch dirt-cheap solar cells The Register, 12 February 2010
# Kalkidan Gezahegne

Kalkidan Gezahegne (Addis Abeba, 8 de maig de 1991) és una corredora etíop, nacionalitzada bahrainiana, de mitjana i llarga distància. Ha participat en 1 Olimpíades, guanyant la medalla de plata als Jocs Olímpics de Tòquio 2020, en la prova dels 10.000 metres.
Va guanyar la medalla de plata en els 1500 metres del Campionat Mundial de 2008 i va guanyar una altra plata júnior en el Campionat Africà d'Atletisme Júnior 2009, acabant darrere de Caster Semenya. Va acabar novena en la carrera de 1500 m en el Campionat del Món d'atletisme de 2009 i cinquena en els 3.000 metres en la Final Mundial d'Atletisme 2009.
Competint en el campionat del Món d'atletisme en pista coberta de 2010, va tenir una reaparició sorprenent per a qualificar per a la final. Enmig de la seva calor, va xocar amb Yevgeniya Zolotova i va caure en la pista. No obstant això, ella va tornar a continuar la carrera, i no sols es va quedar amb els seus competidors, sinó que va guanyar la carrera amb el temps més ràpid de qualsevol corredor aquest dia. En la final va superar a la seva compatriota i a la campiona regnant Gelete Burka per a guanyar la medalla d'or. Als 18 anys es va convertir en la guanyadora més jove d'un esdeveniment en el Campionat del Món d'atletisme en pista coberta, superant el rècord anterior establert per Gabriela Szabo 15 anys abans.
Les seves millors marques personals són 4.02,98 minuts en els 1.500 metres llisos, aconseguits el juliol de 2009 a Atenes; 4.37,76 minuts en la carrera de la milla, aconseguits al setembre de 2009 a Rieti; i 8.38,61 minuts en els 3.000 metres, aconseguits el setembre de 2009 a Tessalònica.

## Millors marques

| Esdeveniment | Hora (m:s) | Data | Lloc |
| 1500 m | 4.02.98 | 13 de juliol de 2009 | Atenes, Grècia |
| 1500 m (interior) | 4.03.28 | 10 de febrer de 2010 | Estocolm, Suècia |
| Carrera de milla (interior) | 4.24.10 | 20 de febrer de 2010 | Birmingham, Regne Unit |
| 3000 m | 8.38.61 | 13 de setembre de 2009 | Tessalònica, Grècia |
| 3000 m (interior) | 8.46.19 | 6 de febrer de 2010 | Boston, Estats Units |
| 5000 m | 14:52.92 | 1 de juny de 2021 | Montreuil, França |
| 10000 m | 29:50.77 NR | 8 de maig de 2021 | Maia, Portugal |

## Referències

* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ Ouma, Mark (2009-08-02). African Junior Champs, Day 4. IAAF. Retrieved on 2010-03-15.
* 1 2 IAAF, perfil de Kalkidan Gezahegne
* ↑ Morse, Parker (2010-03-12). Doha 2010 - Day 1 Wrap. IAAF. Retrieved on 2010-03-12.
* ↑ Ramsak, Bob (2010-03-14). Doha 2010 - Gezahegne recovers from heat tumble to become youngest ever female champion. IAAF. Retrieved on 2010-03-15.
# Walter H. Schottky

Walter Hermann Schottky (Zúric, 23 de juliol de 1886 - Pretzfeld, Alemanya Occidental, 4 de març de 1976) va ser un físic alemany que va inventar la pantalla de la xarxa de tub de buit el 1915 i el tètrode el 1919 mentre treballava a Siemens. El 1938, Schottky va formular la teoria per predir l'efecte Schottky, que ara s'utilitzen en díodes Schottky.
Se li va concedir la medalla de la Reial Societat Hughes el 1936 pel seu descobriment de l'efecte Schröter (actual variacions espontànies d'alt acompliment tubs de buit, anomenat per ell "Efecte Schröter": literalment, el "petit efecte tret") en les emissions i termiónica la seva invenció de la pantalla de la xarxa tètrode superheterodi i un mètode de recepció de senyals sense fils.
El 1964 va rebre el Werner-von-Siemens-Ring en honor del seu pionera tasca en el desenvolupament físic comprensió de molts fenòmens que van donar lloc a nombroses i importants aparells tècnics, entre ells amplificadors de tub i semiconductors.
Nota: la invenció del superheterodí se sol atribuir a Edwin Armstrong. No obstant això, Schottky publicar un article en Proc. IRE que també havia inventat una cosa semblant.
El seu pare era el matemàtic Friedrich Hermann Schottky (1851-1935).

## Vegeu també

* Transistor Schottky

## Referències

* ↑ «Walter H. Schottky». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.