OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Califòrnia (pel·lícula)

Califòrnia (original: California) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Farrow, estrenada el 1947 i doblada al català.
La pel·lícula, dirigida per John Farrow sobre un guió de Frank Butler, Theodore Strauss i Seton I. Miller (aquest darrer no surt als crèdits) i un argument de Boris Ingster, va ser produïda per Farrow i Miller per la Paramount Pictures i rodada a Califòrnia i Arizona del 23 de novembre de 1945 a l'1 de febrer de 1946. La pel·lícula devia originariamente ser escrita i dirigida per Albert Hackett i interpretada per Alan Ladd i Betty Hutton.
La pel·lícula va ser distribuïda amb el títol California als cinemes dels Estats Units el 21 de febrer de 1947 per la Paramount Pictures.

## Argument

Història èpica de com Califòrnia va esdevenir un estat, presentant un vagó de tren, la febre de l'or, un escandalós saloon, i un especulador.

## Repartiment

* Ray Milland: Jonathan Trumbo
* Barbara Stanwyck: Lily Bishop
* Barry Fitzgerald: Michael Fabian
* George Coulouris: Capità Pharoah Coffin
* Albert Dekker: M. Pike
* Anthony Quinn: Don Luís Rivera y Hernandez
* Frank Faylen: Whitey
* Gavin Muir: Booth Pennock
* James Burke: Pokey
* Eduardo Ciannelli: Padre
* Roman Bohnen: Coronel Stuart
* Argentina Brunetti: Elvira
* Howard Freeman: Senador Creel
* Julia Faye: Una dona
* Crane Whitley: Abe Clinton
* Will Wright

## Referències

* ↑ Califòrnia
* 1 2 (EN) IMDb - Crediti per le compagnie, imdb.com.
* ↑ (EN) IMDb - Luoghi delle riprese, imdb.com.
* ↑ (EN) IMDb - Cast e crediti completi, imdb.com.
* ↑ (EN) American Film Institute, afi.com.
* ↑ (EN) IMDb - Distribuzioni, imdb.com.
# Mas dels Corts

Mas dels Corts (en francès Mas-des-Cours) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Clash by Night

Clash by Night és una pel·lícula estatunidenca del director Fritz Lang estrenada el 1952.

## Argument

Mae Doyle torna a casa seva després de molts anys d'absència per trobar el seu germà enamorat de Peggy, empleada d'una fàbrica de conserves de peix.
El germà tem que Peggy, a qui agraden les emocions fortes, es torni com Mae, dura i cansada. Mae, després d'una aventura amb un amic del seu germà, es casa amb el seu vertader amor, un capità de vaixell de pesca, Jerry.

## Repartiment

* Barbara Stanwyck: Mae Doyle D'Amato
* Paul Douglas: Jerry D'Amato
* Robert Ryan: Earl Pfeiffer
* Marilyn Monroe: Peggy
* J. Carrol Naish: Oncle Vince
* Keith Andes: Joe Doyle
* Silvio Minciotti: Papa D'Amato
* Tony Martin: El cantant de I Hear a Rhapsody (veu)

## Crítica

Estranya adaptació de l'obra teatral d'Odets, completament allunyada de l'original que el guionista va fer servir com un punt de suport, estripant les connotacions socials (el tema es desenvolupa en un context de depressió econòmica i atur) per deixar-lo en un sòlid i a estones impactant drama passional del qual Lang es trobava molt satisfet. La força i precisió de les seves imatges, les superbes composicions del trio protagonista i l'electritzant presència (per primera vegada en un paper important) de Marilyn Monroe, van contribuir a fer que els espectadors compartissin l'entusiasme del seu director per aquest film.

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.

## Referències

* ↑ Calderon, pàg. 107
# El bo, els dolents i Huckleberry Hound

El bo, els dolents i Huckleberry Hound (títol original en anglès, The Good, the Bad, and Huckleberry Hound) és un telefilm animat de western de 1988 produïda per Hanna-Barbera per a la sindicació com a part de la sèrie Hanna-Barbera Superstars 10. S'ha doblat al català.
La pel·lícula parodia diverses pel·lícules de western (d'una manera semblant a Selles de muntar calentes) i el seu títol deriva d'El bo, el lleig i el dolent. Huckleberry és referit constantment com un "estrany misteriós, d'ulls d'acer i de tipus silenciós" (tot i que Huck només està sent ell mateix), falsificant el personatge prototípic de western de l'Home sense nom. Diversos altres punts argumentals parteixen de coneguts westerns, com Sol davant el perill i High Plains Drifter. L'escenari de la pel·lícula és l'any 1849 a Califòrnia, durant la febre de l'or de Califòrnia.
Aquesta pel·lícula és l'última vegada que Daws Butler posa veu a Huckleberry Hound, Quick Draw McGraw i Baba Looey, l'os Yogi, Snagglepuss, Hokey Wolf i Peter Potamus, ja que va morir un parell de setmanes després de la seva emissió per un atac de cor.
Aquesta és l'única pel·lícula de la sèrie Superstars 10 on Huckleberry és el personatge principal, amb Dinky Dalton de Laff-A-Lympics.

## Referències

* ↑ Lenburg, Jeff. The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books, 1999, p. 268. ISBN 0-8160-3831-7.
* ↑ «El bo, els dolents i Huckleberry Hound». ésAdir. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ «The Huckleberry Hound Show DVD news: Announcement for the Huckleberry Hound Show - the Good, the Bad and Huckleberry Hound | TVShowsOnDVD.com». Arxivat de l'original el 2011-09-16. [Consulta: 20 setembre 2012].
# Família a l'instant

Família a l'instant (originalment en anglès, Instant Family) és una pel·lícula estatunidenca del 2018 dirigida per Sean Anders. S'ha doblat al català per TV3, que va emetre-la per primer cop el 2 de gener de 2021. També s'ha editat una versió en valencià per a À Punt.

## Sinopsi

L'emoció i l'alegria de convertir-se en pares arriba de sobte a la llar d'en Pete i l'Ellie, una jove parella que decideix compartir la seva felicitat i sumar a la família en Joan, la Lita i la Lizzy, tres nens que són germans, però també comencen molts conflictes, cops de porta, sopars accidentats, responsabilitats triples, però sobretot, una gran família.

## Referències

* ↑ «Família a l'instant». ésAdir. [Consulta: 8 octubre 2022].
* ↑ «Programació». À Punt. [Consulta: 5 desembre 2022].
# Vilar de Monsenh Ancel

Vilar de Monsenh Ancel (en francès Villar-Saint-Anselme) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Vilatges al país del cantó de Sant Ilari
# Exit Through the Gift Shop

Exit Through the Gift Shop és una pel·lícula britànica-nord-americana documental de 2010 dirigida per Banksy, famós artista de carrer, en el seu debut cinematogràfic. El documental va causar controvèrsia i va entaular un debat sobre la fiabilitat genuïna dels fets gravats i el seu gènere estricte, ja que alguns crítics van argumentar que el film hauria de descriure's i classificar-se com un fals documental ("mockumentary" en anglès).

## Sinopsi

El documental té com a protagonista a Thierry Guetta, un immigrant francès radicat a la ciutat de Los Angeles que posseeix una afició extraordinària per l'art pictòric llista de carrers. La pel·lícula mostra les constants i diferents documentacions que Guetta realitza al llarg de la història. Allí, Guetta intentarà, en primer lloc, trobar una oportunitat per trobar-se amb el seu cosí, l'artista urbà sobrenomenat "Invader", i, paral·lelament, introduir-se com a participant de les diferents obres dels artistes de carrer als quals admira, com Shepard Fairey o Banksy. L'anonimat de Banksy en la pel·lícula és preservat mitjançant la presència de plànols foscos que no revelen el seu rostre (gairebé sempre cobert amb una caputxa) i l'alteració intencional de la seva veu.

## Recepció de la crítica

La pel·lícula posseeix un 96% d'acceptació en el lloc Rotten Tomatoes basat en 104 comentaris, mentre que en Metacritic la seva aprovació arriba al 85%, sobre 30 comentaris.
Roger Ebert del Chicago Sun Times va qualificar a la pel·lícula amb un 3,5 (sobre quatre) i va expressar: "l'especulació generalitzada sobre que Exit Through the Gift Shop és un engany, només li afegeix fascinació".
Owen Glebeirman de Entertainment Weekly va expressar: "és una sala de miralls extraordinària, que mira que és el que succeeix quan la fama artística global es converteix en anònima, els artistes en objectes, i els fanàtics en artistes".
Mentre, Shawn Levy de Portland Oregonian va opinar que la cinta és "Enigmàtica, desviante i sorprenent".

## Premis
### Oscar

| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 2011 | Millor pel·lícula documental | Millor pel·lícula documental | Candidata |

### Premis BAFTA

| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 2011 | Banksy | Candidato |

### Independent Spirit Awards

| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 2011 | Millor pel·lícula documental | Millor pel·lícula documental | Ganadora |

## Referències

* ↑ Ebert, Roger. «Is it a hoax if it's also art? (2010)». Chicago Sun-Times, 28-04-2010. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Crítica en Entertainment Weeekly
* ↑ Crítica en Portland Oregonian
# House of Sand and Fog

House of Sand and Fog és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Vadim Perelman, estrenada el 2003. És una adaptació de la novel·la homònima d'Andre Dubus III.

## Argument

Kathy Nicolo viu en una casa vora el mar, que li ha estat llegada pel seu pare. La solitud la rosega: el seu company l'ha deixat i la seva família l'abandona completament.
Un matí, dos uixers i un policia arriben a la casa de Kathy amb una ordre d'expulsió. Víctima d'un greu error administratiu, Kathy ni tan sols té temps de reclamar cap reparació i la seva casa és posada a subhasta.
Massoud Amir Behrani és un antic coronel de l'exèrcit del shah de l'Iran que ho ha perdut tot fugint del país. Intenta com pot tornar a la seva vida i la de la seva família. Un dia, descobreix al diari que una casa és subhastada. Aquesta modesta adquisició és l'ocasió per a ell d'acabar amb les feines ingrates i d'entreveure una vida millor. Refà llavors la propietat i projecta de revendre-la a un bon preu. Kathy pensa recuperar-la, amb l'ajuda del xèrif adjunt, Lester Burdon. Aquesta casa és tot el que li queda. Però Massoud no pensa el mateix. Una situació de la qual ningú no sortirà indemne.

## Repartiment

* Jennifer Connelly: Kathy
* Ben Kingsley: Behrani
* Ron Eldard: Lester
* Frances Fisher: Connie Walsh
* Kim Dickens: Carol Burdon
* Shohreh Aghdashloo: Nadi
* Jonathan Ahdout: Esmail
* Navi Rawat: Soraya
* Carlos Gómez: Tinent Alvarez
* Kia Jam: Ali
* Jaleh Modjallal: Yasmin
* Samira Damavandi: Soraya, de petita
* Matthew Simonian: Esmail, de petita
* Namrata Singh Gujral: Wedding Guest (com Namrata S. Gurjal-Cooper)
* Al Faris: Wedding Guest

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2004. Oscar al millor actor per Ben Kingsley
* 2004. Oscar a la millor actriu secundària per Shohreh Aghdashloo
* 2004. Oscar a la millor banda sonora per James Horner
* 2004. Globus d'Or al millor actor dramàtic per Ben Kingsley

## Referències

* ↑ The New York Times. House of Sand and Fog (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* House of Sand and Fog - Lloc web oficial
# Japanese War Bride

Japanese War Bride (també coneguda com East is East) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 1952 dirigida per King Vidor. La pel·lícula presentava el debut estatunidenc de Shirley Yamaguchi en el paper principal. El febrer de 2020, la pel·lícula es va projectar al 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín, com a part d'una retrospectiva dedicada a la carrera de King Vidor.

## Sinopsi

Un veterà ferit a la Guerra de Corea, Jim Sterling (Don Taylor), torna a casa seva a Califòrnia amb la seva dona japonesa. La parella s'havia conegut i s'havia enamorat en un hospital japonès on Tae Shimizu (Shirley Yamaguchi) treballava com a infermera. De tornada a Amèrica, la parella s'enfronta al racisme i al fanatisme dels seus veïns i de la família, especialment de la seva cunyada, Fran (Marie Windsor).

## Impacte i llegat

La publicitat generalitzada al voltant del llançament de la pel·lícula va fer que les dones japoneses fossin cada cop més visibles als Estats Units. Alguns estudiosos van argumentar que juntament amb The Teahouse of the August Moon i la pel·lícula més reeixida Sayonara, Japanese War Bride havia augmentat la tolerància racial als Estats Units en discutir obertament els matrimonis interracials.

## Repartiment principal

* Shirley Yamaguchi - Tae Shimizu, una infermera, esposa de Jim Sterling
* Don Taylor – Capità Jim Sterling, GI a la Guerra de Corea
* Cameron Mitchell - Art Sterling, el germà gran de Jim
* Marie Windsor - Fran Sterling, la dona d'Art
* James Bell – Ed Sterling, el pare de Jim
* Louise Lorimer - Harriet Sterling, la mare de Jim
* Philip Ahn - Eitaro Shimizu, l'avi de Tae
* Lane Nakano - Shiro Hasagawa, veí japonès-americà dels Sterling
* May Takasugi - Emma Hasagawa, la dona de Shiro
* Sybil Merritt - Emily Shafer, la noia local
* Orley Lindgren - Ted Sterling, el germà petit de Jim
* George Wallace - Woody Blacker, amic de Jim Sterling
* Kathleen Mulqueen – Sra. Milly Shafer, amiga de Harriet Sterling

## Referències

* ↑ «Berlinale 2020: Retrospective "King Vidor"». Berlinale. [Consulta: 28 febrer 2020].
* ↑ Sarah Kovner. Occupying Power: Sex Workers and Servicemen in Postwar Japan. Stanford University Press, 2012, p. 65–66. ISBN 978-0-8047-8346-0.

## Fonts

* "Story of a Japanese War Bride", The New York Times, January 30, 1952.

## Enllaços externs

* Japanese War Bride at Turner Classic Movies
# La meva gran petita granja

La meva gran petita granja (títol original en anglès, The Biggest Little Farm) és una pel·lícula documental estatunidenca del 2018, dirigida per John Chester. La pel·lícula descriu la vida d0en John Chester i la seva dona Molly mentre adquireixen i s'estableixen a Apricot Lane Farms (Moorpark). S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar l'1 de setembre de 2018 al Festival de Cinema de Telluride. Va tenir la seva segona projecció al Festival Internacional de Cinema de Toronto del 2018, on va ser nomenat segon classificat del Premi del públic en la categoria documental. Va ser seleccionada com a pel·lícula de la nit d'obertura al Doc NYC el novembre de 2018. La pel·lícula es va projectar com a part de la secció Spotlight al Festival de Cinema de Sundance de 2019. També es va projectar al 29è Festival de Cinema de Nova Orleans el 24 d'octubre de 2018.
L'empresa de cinema independent Neon la va adquirir, i es va estrenar el 10 de maig de 2019 a Los Angeles i Nova York. La pel·lícula es va expandir a Austin, Boston, Chicago, Dallas, Denver, Houston, Minneapolis, Nashville, Filadèlfia, Phoenix, Portland, San Diego, San Francisco i Washington DC el 17 de maig i a altres mercats durant els mesos de maig i juny. La pel·lícula va ser adquirida per The Exchange per a la seva distribució internacional.
Un programa especial de seqüela, The Biggest Little Farm: The Return, es va estrenar el 2022 a Disney+.

## Referències

* ↑ "'The Biggest Little Farm': Film Review | Telluride 2018".
* ↑ Hipes, Patrick. «Daytime Creative Arts Emmy Awards: 'Bold And The Beautiful', 'Sesame Street' Top Winners», 28-04-2018.
* 1 2 "Toronto: Neon Lands Documentary ‘The Biggest Little Farm’".
* ↑ «La meva gran petita granja». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ "Toronto: Neon Takes 'The Biggest Little Farm' Doc for North America".
* ↑ "'Green Book' boosts awards season prospects with TIFF audience award win".
* ↑ «The Biggest Little Farm announced as the 2018 Opening Night Film!».
* ↑ «The Biggest Little Farm | New Orleans Film Society» (en anglès americà). neworleansfilmsociety.org. Arxivat de l'original el 2018-09-30. [Consulta: 30 setembre 2018].
* ↑ Kay, Jeremy. «'The Biggest Little Farm' lands at The Exchange for international, separately scores key deals (exclusive)». Screen, 17-01-2019.
* ↑ Pennacchio, George. «'The Biggest Little Farm: The Return' marks a new look at a Ventura County farming couple». KABC-TV. ABC Owned Television Stations, 23-04-2022. [Consulta: 19 setembre 2023].
# La millor jugada

La millor jugada (títol original: The Best of Times) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Roger Spottiswoode el 1986. Ha estat doblada al català.

## Argument

En una petita ciutat de Califòrnia, la vida flueix plàcidament per Jack Dundee, director d'un banc, i Reno Hightower, el seu millor amic, antiga estrella de futbol americà convertit en mecànic en el garatge local. Tot canvia radicalement quan Jack té una ocasió inesperada de venjar-se en relació a un partit perdut a l'últim minut fa molt de temps.

## Repartiment

* Robin Williams: Jack Dundee
* Kurt Russell: Reno Hightower
* Pamela Reed: Gigi Hightower
* Holly Palance: Elly Dundee
* Donald Moffat: The Coronel
* Margaret Whitton: Darla
* M. Emmet Walsh: Charlie
* Donovan Scott: Eddie
* R. G. Armstrong: Schutte
* Dub Taylor: Mac
* Carl Ballantine: Arturo
* Kathleen Freeman: Rosie
* Tony Plana: Chico
* Kirk Cameron: Teddy
* Robyn Lively: Jacki
* Jeff Doucette: Olin
* Anne Haney: Marcy
* Tracey Gold: amic de Jacki

## Referències

* ↑ esadir.cat. La millor jugada. esadir.cat.
* ↑ «The Best of Times». The New York Times.
# Legally Blondes

Legally Blondes és una pel·lícula de Savage Steve Holland estrenada el 2009.

## Argument

Quan les dues cosines angleses d'Ella Woods, Annabelle «Annie» i Isabelle « Izzie » Woods, desembarquen a Califòrnia, veuen que els seus vestits roses, els seus gossos de butxaca i la seva capacitat d'adaptació no són verdaderament apreciats a la seva nova escola. Quan els caps de l'escola els acusen d'una malifeta que no han comès, hauran d'utilitzar tot el seu encant i la seva persuasió per defensar-se, per rentar el seu honor i provar als seus camarades que mai no s'han de subestimar el poder de les rosses.

## Repartiment

* Rebecca i Camilla Rosso: Isabelle "Izzie" Woods (Rebecca) i Annabelle "Annie" Woods (Camilla).
* Christopher Cousins: Richard.
* Brittany Curran: Tiffany.
* Lisa Banes
* Curtis Armstrong: Mr.Golden
* Rose Abdoo: Sylvia.
* Bobby Campo: Chris.
* Chad Broskey: Justin Whitley.
* Chloe Bridges: Ashley.
* Kunal Sharma: Vivek.
* Christoph Sanders: Brad.
* Tanya Chisholm: Marcie.

## Referències

* ↑ « Legally Blondes». Filmaffinity.
* ↑ «Legally Blondes». ImdB.
# Sant Gauderic

Sant Gauderic (en francès Saint-Gaudéric) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# No puc esperar

No puc esperar (títol original en anglès Can't Hardly Wait) és una pel·lícula dirigida per Harry Elfont i Deborah Kaplan estrenada el 1998 i doblada al català.

## Argument

Els estudiants esperen amb ànsies la nit de graduació, el moment més esperat, tots són presents esperant una gran diversió i una recàrrega hormonal, la qual posa fora de control els estudiants. Preston Miers, ha trobat a la festa de graduació l'oportunitat perfecta per a declarar-li el seu amor a Amanda Beckett, la reina de la promoció, de qui ha estat enamorat tota la secundària. Les divertides històries i estrafolàries vivències que passen cada un dels protagonistes durant la festa, els faran adonar que ha transformat la seva vida cap al futur, per complet.
"No puc esperar" és una tendra i divertida comèdia sobre els somnis i anhels que s'aconsegueixen amb la nostàlgica sortida de l'escola. La llibertat de trencar amb tot i les entremaliadures i bogeries que això desencadena.

## Rebuda

No puc esperar es va estrenar el 12 de juny de 1998 i va guanyar en total 8.025.910 de dòlars en la seva primera setmana La recaptació al mercat dels Estats Units va pujar a 25 milions de dòlars, el doble del seu pressupost. La pel·lícula té una ràtio del 44% al lloc Rotten Tomatoes.

## Repartiment

* Jerry O'Connell: Trip McNelly
* Charlie Korsmo: William Lichter
* Peter Facinelli: Mike Dexter
* Ethan Embry: Preston Meyers
* Jennifer Love Hewitt: Amanda Beckett
* Lauren Ambrose: Denise Fleming
* Seth Green: Kenny Fisher
* Jason Segel: Matt
* Clea DuVall: Jana
* Jenna Elfman: l'Àngel
* Melissa Joan Hart: Noia
* Selma Blair
* Amber Benson: Stephanie

## Referències

* ↑ No puc esperar
* ↑ «[http://www.nytimes.com/movie/review?res=9403EFD9113AF931A25755C0A96E958260 Movie Review - - FILM REVIEW; Mike and Amanda Split Up? Wait'll the Kids Hear That! - NYTimes.com]» (en anglès). [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ "Can't Hardly Wait (1998)". Box Office Mojo.
* ↑ No pcs esperar". Rotten Tomatoes
# Caunetas

Caunetas en Val (en francès Caunettes-en-Val) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Sabotatge (pel·lícula)

Sabotatge (títol original en anglès, How to Blow Up a Pipeline) és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2022 dirigida per Daniel Goldhaber, que va coescriure el guió amb Ariela Barer i Jordan Sjol. Es basa en idees avançades al llibre homònim de 2021 d'Andreas Malm, publicat per Verso Books. El treball de no-ficció de Malm examina la història dels moviments de justícia social i defensa la destrucció de propietats com una tàctica vàlida en la recerca de la justícia ambiental. La pel·lícula és protagonitzada per la mateixa Barer, Kristine Froseth, Lukas Gage, Forrest Goodluck, Sasha Lane, Jayme Lawson, Marcus Scribner, Jake Weary i Irene Bedard. S'ha doblat al català.
Ambientada principalment a l'oest de Texas, la pel·lícula segueix un grup fictici de vuit joves que decideixen fer volar un oleoducte en dos llocs clau. Explora la validesa moral de les accions extremes per abordar la crisi climàtica, la qüestió del terrorisme i l'ús dels danys a la propietat i el sabotatge com a tàctiques activistes. La producció de la pel·lícula va durar dinou mesos, des de la concepció fins a la finalització, i es va rodar sobretot a Nou Mèxic. La pel·lícula es va estrenar el 10 de setembre de 2022 al Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2022 i es va estrenar als Estats Units el 7 d'abril de 2023.
Amb ressenyes generalment favorables, la crítica va elogiar la premissa de thriller ecològic, l'exploració dels reptes morals i psicològics i la complexitat dels seus antiherois. No obstant això, una sèrie de crítics van expressar preocupacions pel que fa a la promoció percebuda del terrorisme i la violència en la narrativa de la pel·lícula.

## Referències

* ↑ Malm, Andreas. How to Blow Up a Pipeline: Learning to Fight in a World on Fire. Londres: Verso Books, January 5, 2021. ISBN 978-1-83976-025-9. OCLC 1141142279.
* ↑ «Sabotatge». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 març 2024].
* ↑ Lattanzio, Ryan. «‘How to Blow Up a Pipeline’ Trailer: Neon’s Environmental Thriller Is Off the Rails» (en anglès americà), 02-03-2023. [Consulta: 5 març 2024].
* ↑ Laffly, Tomris. «How to Blow Up a Pipeline Review: A Searing Eco-Thriller» (en anglès americà), 07-04-2023. [Consulta: 5 març 2024].
* ↑ «How to Spot a Manifesto Movie» (en anglès americà), 14-04-2023. [Consulta: 5 març 2024].
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'Hivern de 1924 - Parelles

En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1924 celebrats a Chamonix (França) es realitzà una competició de patinatge artístic sobre gel en categoria mixta, que unida a la competició masculina i femenina conformà la totalitat del programa oficial del patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1924.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 18 patinadors de 7 comitès nacionals diferents.
| Àustria (2) Bèlgica (2) Canadà (2) Estats Units (2) | Finlàndia (2) França (4) Regne Unit (4) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| ÀustriaHelene Engelmann Alfred Berger | FinlàndiaLudowika Jakobsson Walter Jakobsson | FrançaAndrée Joly Pierre Brunet |

## Resultats

| Lloc | Patinadors | Punts | Resultat |
| 1 | Àustria Helene Engelmann - Alfred Berger | 9 | 10.64 |
| 2 | Finlàndia Ludowika Jakobsson - Walter Jakobsson | 18.5 | 10.25 |
| 3 | França Andrée Joly - Pierre Brunet | 22 | 9.89 |
| 4 | Regne Unit Ethel Muckelt - Jack Page | 30.5 | 9.93 |
| 5 | Bèlgica Georgette Herbos - Georges Wagemans | 37 | 8.82 |
| 6 | Estats Units Theresa Blanchard - Nathaniel Niles | 39 | 9.07 |
| 7 | Canadà Cecil Smith - Melville Rogers | 41 | 9.11 |
| 8 | Regne Unit Mildred Richardson - Tyke Richardson | 57 | 7.68 |
| 9 | França Simone Sabouret - Charles Sabouret | 61 | 7.15 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Pairs, Mixed». [Consulta: 1r desembre 2024].