OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club Esportiu Vilanova i la Geltrú

El Club Esportiu Vilanova i la Geltrú és un club poliesportiu de Vilanova i la Geltrú, fundat l'any 1999.
La secció de corfbol va crear-se l'any 2006 a partir de la base del CK Roquetes, club amb el qual es va vincular. A les competicions catalanes ha estat diverses vegades finalista de la lliga i l'any 2010 va guanyar la Copa. En competicions internacionals ha participat diverses vegades a l'Europa Shield, organitzà l'edició de l'any 2007 i obtingué com a millor resultat el subcampionat de l'any 2009. Ha guanyat tres Copes Catalunya (2010, 2011 i 2012) i una Lliga (2012). Va desaparèixer en 2017.

## Palmarès

* 1 Lliga Catalana de corfbol: 2011-12
* 4 Copa Catalunya de corfbol: 2009-10, 2010-11, 2011-12, 2012-13
* 1 Supercopa Catalana de corfbol: 2013-14

## Referències

* ↑ «Club Esportiu Vilanova i la Geltrú». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Albert Vidaña es desvincularà de la junta directiva del CEVG a final de temporada». Federació Catalana de Korfbal, 19-06-2008. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 agost 2012].
* ↑ «El CEVG evita la reedició del títol del Vacarisses a la Copa Catalana». EsportCatala, 23-02-2010. Arxivat de l'original el 2014-03-09. [Consulta: 6 novembre 2010].
* ↑ «Els terrasencs del Vallparadís i el Vilanova acaben en segona i tercera posició a lEuropa Shield' de corfbol». Avui, 01-10-2007.
* ↑ «El repte europeu del CEVG». Vilanovadigital. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 novembre 2010].
* ↑ «El Club Vilanova i la Geltrú organitzarà 'l'Europa Shield' de corfbol». 3cat24.cat.
* ↑ «El CEVG Stirling subcampió de la Europa Shield». Vilanovadigital, 28-01-2009.
* ↑ «Catalan teams dominate Europa Shield: Vallparadis wins gold». Federació Internacional de Corfbol, 01-02-2009.
* ↑ «El Vilanova és proclamat campió de primera divisió en vèncer l'Assessoria Vallparadís». El 9 esportiu, 16-06-2012 [Consulta: 2 juliol 2012]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 2 juliol 2012].
# Circuit de Monsanto

El Circuit de Monsanto era un circuit de curses automobilístiques situat prop de Lisboa, Portugal.
El traçat de 5.440 km estava construït per l'interior d'un parc, i era complicat pels pilots i pels equips a causa del fet que transcorria per diferents superfícies amb el que era dur pels reglatges del cotxe.

## Història a la F1

Monsanto ha estat la seu en una única ocasió del Gran Premi de Portugal de Fórmula 1, el corresponent a la temporada 1959.

## Guanyadors de les curses vàlides per la F1

| Any | Pilot | Equip | Resultats |
| 1959 | Stirling Moss | Cooper - Climax | Resultats |

## Enllaços externs

* Circuit de Monsanto Park a la F1
* Google Maps
# Club Sportivo Desamparados

El Club Sportivo Desamparados és un club de futbol argentí de la ciutat de San Juan. El seu nom fa referència a la Mare de Déu dels Desamparats.

## Història

El club va ser fundat el 1919 per un grup d'estudiants de la Quinta Agronómica, actual Escuela de Enología. Jugà quatre cops a la primera divisió argentina, amb les següents posicions:
* 1969: 12è (de 17 equips).
* 1972: 9è (de 13, Grup B).
* 1973: 11è (de 15, Grup B).
* 1974: 6è (de 9, Grup A).
L'any 2011 ascendí a Primera B Nacional.

## Palmarès

* Torneo Argentino B: 1
** 2004
* Torneo Argentino A: 1
** Apertura 2006

## Referències

* ↑ Cabrera, Favio. «El club del nombre raro». Diario de Cuyo, 31-05-2004. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 30 setembre 2014].
* ↑ «San Martín de Tucumán descendió al Argentino A». El Tribuno, 26-06-2011. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ Furlán, Nicolás. «Sportivo Desamparados llega para quedarse», 02-08-2011. [Consulta: 1r octubre 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-04-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Orellana (desambiguació)

«Orellana» té aquests significats:
* Francisco de Orellana, descobridor
* Marc Antoni Orellana, escriptor de la Decadència
* Província d'Orellana, Equador
* Orellana d'estiu (Pleurotus pulmonarius)
* Auriana, bolet
* Orellana de salze (Pleurotus ostreatus var. praecox)
* Orellana de suro o gírgola de surera ( Pleurotus dryinus)
* Orellana de terra (Hohenbuehelia petaloides)
* Orellana de pi (Pleurocybella porrigens)
* Orellana de cama groga ( Sarcomyxa serotina)
* Fruita dessecada a partir d'albercocs
# Clàudia Masdéu

Clàudia Masdéu (Calafell, 1990) és una advocada catalana i secretària de la confraria de pescadors de Cambrils des del 2017. Masdéu va acumular experiència, en el sector marítim, treballant com a advocada en un grup d’empreses del port de Tarragona. Així, l'abril de 2017, es va poder presentar com a candidata pel càrrec de secretària de la confraria de pescadors, quan el secretari anterior, hi va renunciar, després d'exercir el càrrec durant 27 anys. El inicis de Masdéu al capdavant de l'entitat no van ser del tot planers, ja que, el món de la pesca, tradicionalment ha estat un món molt masculinitzat. En el 2019 només les confraries de pescadors de Cambrils, de Tarragona i de Calafell comptaven amb dones al capdavant de les seves secretaries i, a tota Catalunya, només hi havia una dona amb l'ofici de pescadora. En aquest sentit, Masdéu ha mostrat activament el seu interès en destacar i valorar el paper de les dones pel que fa a la pesca i l'aqüicultura en l'àmbit mediterrani. Tot i així, Masdéu va iniciar amb èxit la seva gestió com a secretària en recuperar la subhasta de peix a Cambrils, aturada des de feia 19 anys. Aquest fet va representar un important canvi de rumb per a la confraria que va poder resoldre els problemes econòmics i judicials que arrossegava des de feia diversos anys. El 2021, Masdéu va manifestar la seva preocupació davant les restriccions a la pesca d'arrossegament que plantejava aleshores la Unió Europea i que retallaven a la meitat els dies de pesca i imposaven una reducció del 40% de les captures fins al 2025.

## Referències

* 1 2 «Capitanes entre el port i la mar» (en catalan). [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ «Les barques d'arrossegament, a port durant dos mesos per la veda». [Consulta: 18 octubre 2021].
* 1 2 Mariné, Caralp. «REPORTATGE: L'empoderament de la dona al món rural tarragoní», 05-11-2018. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ «El paper de la dona en la pesca i l'aqüicultura en el mediterrani occidental.». Fundació Navegació Oceànica Barcelona, 05-10-2019. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ Jiménez, Sílvia. «La Confraria de Cambrils torna a subhastar el peix després de 19 anys», 04-07-2017. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ «La Confraria de Cambrils se abre a la ciudadanía con la subasta de pescado y las visitas guiadas» (en espanyol europeu). [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ NacióTarragona. «Els pescadors de Cambrils tornen a la mar després de la veda | NacióTarragona». [Consulta: 18 octubre 2021].
# Coahuilaceratop

El coahuilaceratop (Coahuilaceratops magnacuerna) és un gènere de dinosaure ceratop que va viure al Cretaci superior, al Campanià (fa uns 72 milions d'anys), en el que actualment és Mèxic. Va ser descrit formalment l'any 2010, tot i que se'l va assignar informalment (nomen nudum) l'any 2008.
Tot i que les restes fòssils trobades són incompletes es pensa que el coahuilaceratop tenia les banyes més llargues de tots els dinosaures coneguts actualment. S'ha estimat que les seves banyes feien 1,2 metres de longitud.

## Referències

* ↑ Loewen, M.A., Sampson, S.D., Lund, E.K., Farke, A.A., Aguillón-Martínez, M.C., de Leon, C.A., Rodríguez-de la Rosa, R.A., Getty, M.A., Eberth, D.A., 2010, "Horned Dinosaurs (Ornithischia: Ceratopsidae) from the Upper Cretaceous (Campanian) Cerro del Pueblo Formation, Coahuila, Mexico", In: Michael J. Ryan, Brenda J. Chinnery-Allgeier, and David A. Eberth (eds), New Perspectives on Horned Dinosaurs: The Royal Tyrrell Museum Ceratopsian Symposium, Indiana University Press, 656 p.
* ↑ Gozález, Edgar. «Hallan en Coahuila nuevo dinosaurio» (en spanish). Vanguardia, 20-11-2008. Arxivat de l'original el 2013-01-12. [Consulta: 11 octubre 2009].
* ↑ http://www.eurekalert.org/pub_releases/2010-05/uou-fhd052510.php Arxivat 2012-05-17 a Wayback Machine. eurekalert - First horned dinosaur from Mexico
# Galileo (sonda)

La Galileo fou una sonda espacial de l'agència espacial estatunidenca, NASA, amb l'objectiu d'estudiar el planeta Júpiter i el seu sistema de satèl·lits.

## Descripció

El vehicle estava format per una sonda orbital, destinada a estudiar el planeta i realitzar sobrevols dels satèl·lits, i per una sonda atmosfèrica, destinada a penetrar en l'atmosfera de Júpiter.
La Galileo fou llançada el 18 d'octubre de 1989 i arribà a Júpiter el desembre de 1995. La sonda atmosfèrica va penetrar en l'atmosfera del planeta gegant el 7 de desembre de 1995 submergint-se uns 200 km en l'interior de l'atmosfera fins a ser destruïda per les altes pressions i temperatures, però transmetent importants dades de composició química i activitat meteorològica de Júpiter. La sonda orbital va romandre operativa recopilant dades científiques de l'atmosfera de Júpiter, del seu camp magnètic, del sistema d'anells i dels principals satèl·lits com Io i Europa, fins a la fi de la missió el 21 de setembre de 2003. Entre els principals descobriments científics de la missió es troben els resultats sobre l'oceà subsuperficial d'Europa.

## Referències

* ↑ «Galileo». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ «In Depth | Jupiter». solarsystem.nasa.gov. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ Beyer, P.E.; O'Connor, R.C.; Mudgway, D.J. «Galileo early cruise, including Venus, first Earth, and Gaspra encounters». The Telecommunications and Data Acquisition Report., 1992, pàg. 265–28.
* ↑ Krüger, H.; Grün, E.; Hamilton, D. P.; Baguhl, M.; Dermott, S. «Three years of Galileo dust data: ii. 1993–1995». Planetary and Space Science, 47, 1, 15-12-1998, pàg. 85–106. DOI: 10.1016/S0032-0633(98)00097-X. ISSN: 0032-0633.
* ↑ Kerr, Richard A. «Finally, An End for Galileo» (en anglès). Science, 301, 5641, 26-09-2003, pàg. 1831–1831. DOI: 10.1126/science.301.5641.1831. ISSN: 0036-8075.

## Vegeu també

* Sonda de descens Galileo

## Enllaços externs

* Galileo OverviewArxivat 2012-07-04 a Wayback Machine. a NASA Science (anglès)
# Hannah Teter

Hannah Teter (Belmont, 27 de gener de 1987) és una esquiadora estatunidenca especialitzada en surf de neu i posseïdora de dues medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 27 de gener de 1987 a la ciutat de Belmont, població situada a l'estat de Vermont.

## Carrera esportiva

Va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia), on contra tot pronòstic aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de migtub. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà) aconseguí guanyar la medalla de plata en aquesta disciplina.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla de bronze en el Campionat del Món de l'especialitat l'any 2005. També ha destacat als Winter X Games, amb nou medalles, una d'or, dues de plata i sis de bronze, entre el 2003 i el 2018.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Hannah Teter». [Consulta: 11 desembre 2021].

## Enllaços externs

* (anglès) Portal personal
* (anglès) www.fis-ski.com - Hannah Teter Arxivat 2012-10-19 a Wayback Machine.
# Consell Militar de Manbij

El Consell Militar de Manbij (CMM) és una coalició formada per combatents locals de la ciutat de Manbij que van fugir de l'Estat Islàmic i 7 grups afiliats a les Forces Democràtiques de Síria (FDS), format el 2 d'abril 2016 a la presa de Tishrin.

## Grups

Els grups fundadors del CMM van ser:
* Exèrcit dels Revolucionaris
** Batalló Sol del Nord
*** Brigades de l'Eufrates
*** Brigada Jund al-Haramayn
*** Brigada Màrtirs de l'Eufrates
*** Brigada Al-Qusais
*** Brigada Turcmans de Manbij
El dia 1 de juny de 2016, les FDS van informar que hi havia 4 faccions de l'Exèrcit Lliure de Síria (FSA per les seves sigles en anglès) que també s'integraven al CMM per tal d'alliberar la ciutat.

## Ofensiva sobre Manbij

L'ofensiva de Manbij va realitzar-la el CMM juntament amb les forces especials dels Estats Units, una participació mínima de militants kurds de les YPG i l'assistència dels bombardejos aèris per part de la coalició internacional anti-EI. Durant l'ofensiva van participar majoritàriament àrabs locals de la zona, però, tal com va afirmar un comandant de les FDS, “àrabs, kurds, ningú sap exactament quants, tots treballem sota les Forces Democràtiques de Síria".
El 5 d'abril, es va formar l'anomenat Consell Civil de Manbij a Sarrin per civils que havien fugit del territori controlat per l'Estat Islàmic a la ciutat de Manbij. El consell està compost per àrabs, kurds, turcmans i circassians,[2] i va ser creat per a administrar Manbij després del seu alliberament.
El comandant del Consell Militar Manbij, Faisal Abu Layla, va morir de ferides que va al fronts de Manbij. En honor seu es dona el seu nom a l'ofensiva. Va ser substituït per Abu Adel.
Finalment, el 12 d'agost la ciutat queda alliberada per complet i l'ofensiva va continuar a les zones rurals dels voltants.

## Referències

* 1 2 «SDF withdraws from Manbij after liberation, handing city over to local council». aranews, 19-04-2016. Arxivat de l'original el 28 d’agost 2016. [Consulta: 27 d’agost 2016].
* ↑ «Manbij Military Council takes over the security of Manbij». ANF, 19-08-2016. Arxivat de l'original el 17 de setembre 2016. [Consulta: 27 d’agost 2016].
* ↑ Ara Notícia. 2016-06-05.
* ↑ "Kurds, es rebel·la dins cursa de rata per agafar ISIS territori". Ara.mmedia.em.
* ↑ Notícia d'ARA. 6 April 2016.
* ↑ ANF. 19 August 2016.
# Circuit de Hedemora

El Circuit de Hedemora va ser un circuit de curses temporal situat a prop de la població homònima, al comtat de Dalarna (Suècia) que va tenir activitat entre el 1933 i el 1999. El 1958 va acollir la primera edició del Gran Premi de Suècia puntuable per al mundial motociclisme, però ja a partir de 1959 el Gran Premi es traslladà al circuit de Kristianstad, mentre que Hedemora es va continuar fent servir per a curses d'abast nacional fins al 1999. Més recentment, Hedemora ha acollit algun ral·li de motos d'època.

## Història

El circuit, que recorria carreteres locals normalment obertes al trànsit, es va estrenar el 1933 com a seu del Swedish TT, una cursa inspirada en el TT de l'Illa de Man. El TT es va repetir a Hedemora l'any següent i després es va traslladar al circuit d'Avesta, també al Comtat de Dalarna.
El circuit de Hedemora va reprendre l'activitat el 1949 com a seu de l'ara anomenat Hedemora TT. A començaments de la dècada del 1950 va acollir també una cursa de Fórmula 1, tot i que no puntuable per al campionat del món. El 1954, la FIM va concedir l'ús del nom "Tourist Trophy" només al de l'Illa de Man i al Gran Premi dels Països Baixos, conegut com a Dutch TT. Per aquest motiu, la cursa de Hedemora es va rebatejar com a Gran Premi de Suècia de motociclisme.
El 1958, el Gran Premi de Hedemora va ser puntuable per primera vegada per al campionat del món. Disputat entre el 26 i el 27 de juliol, l'esdeveniment constava de curses de totes les classes tret dels sidecars. Geoff Duke (Norton) va guanyar les curses de 350cc i 500cc; als 250cc, Horst Fügner va aconseguir la primera victòria del fabricant de l'Alemanya Oriental MZ (i la segona d'una moto de dos temps) a la categoria. Als 125cc, la victòria fou per a Alberto Gandossi (Ducati).
A causa de diversos accidents esdevinguts durant el cap de setmana del Gran Premi, es va decidir de traslladar-lo a Kristianstad en futures ocasions.

## Referències

* ↑ «Hedemora» (en anglès). racingcircuits.info. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ «HEDEMORA-SUEDE-Hedemora TT Circuit» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ «Duke e il tedesco Fuegner vincono nel G.P. di Svezia» (PDF) (en italià) p. 4. Stampa Sera, 28-07-1958. [Consulta: 24 març 2021].
# Konstantin Kapıdağlı

Konstantin Kapıdağlı, nascut Konstantinos Kyzikinos (grec: Κωνσταντίνος Κυζικηνός), era un pintor de cort grecootomà, que va viure a cavall dels segles XVIII i XIX. La majoria de les seves obres van ser creades entre 1789 i 1806.
El seu conjunt de retrats dedicat als sultans otomans és conegut com les sèries Kapıdağlı(1804–1806). La majoria del sultans eren morts quan els va pintar i, en conseqüència, les seves cares són idealitzades i imaginatives. A diferència d'anteriors retrats de soldans, en aquest conjunt d'olis les figures apareixen emmarcades, amb imatgeria addicional a sota en la qual es descriu una escena de la vida de cadascun. El seu estil va establir un model per al retratisme de monarques otomans del segle xix.La sèrie es troba al palau de Topkapı a Istanbul.
El sultà Selim III també va encarregar a Kapıdağlı que realitzés una sèrie de gravats dels sultans otomans. Tanmateix, després de la destitució d'aquest soldà l'any 1807, l'encàrrec va ser suspès. El projecte el va reprendre John Young, gravador britànic, qui va publicar la seva Sèrie de Retrats dels Emperadors de Turquia el 1815 sota el regnat Mahmud II.
El quadre de Kapıdağlı Cerimònia d'entronització del sultà Selim III és un dels primers olis sobre tela pintat per un artista otomà. Kapıdağlı també va experimentar en aquesta obra la perspectiva tridimensional, que era molt rara a la cultura otomana del seu temps (ben al contrari del que succeïa a la pintura europea).
Les dates i els llocs del seu naixement i la seva mort són desconeguts.

## Referències

* 1 2 «Kapıdağlı» (en turc). www.megarevna.net. [Consulta: 13 abril 2016].
* 1 2 Wendy M. K. Shaw. Ottoman Painting: Reflections of Western Art from the Ottoman Empire to the Turkish Republic. I.B.Tauris, 2011, p. 15–17. ISBN 9781848852884.
# Alice Westlake

Alice Westlake (1842 – 1923) fou una pintora, gravadora i suffragette anglesa.

## Trajectòria

Filla de Thomas Hare. El 1864, es casa amb un erudit en lleis, John Westlake. La parella va viure a Londres i West Cornwall. El 1876, l'elegiren membre de la Junta Escolar de Londres per a la divisió de Marylebone; ocupà el càrrec fins al 1888. També col·laborà amb el Comité Electoral de la Junta Escolar de Londres i, per tant, ajudà altres candidates a guanyar escons en la Junta Escolar de Londres.
Alice Westlake exposà en la Royal Academy of Arts entre 1875 i 1877; i en el Saló de París. La col·lecció de la National Portrait Gallery de Londres conté obra seua.
També participà en el moviment sufragista. Ella i sa germana Katherine signaren la petició de sufragi del 1866 de John Stuart Mill. Alice Westlake era membre del grup Langham Plau. S'implicà molt en l'hospital per a dones d'Elizabeth Garrett Anderson i col·laborà amb el comité central de la Societat Nacional per al Sufragi de les Dones.
El seu retrat, pintat per Lowes Cato Dickinson, és a l'University College Hospital de Londres.

## Referències

* ↑ Foster, Joseph. Men-at-the-bar: A Biographical Hand-list of the Members of the Various Inns of Court, Including Her Majesty's Judges, Etc. Reeves and Turner, 1885, p. 488.
* ↑ The Western Antiquary; Or, Devon and Cornwall Notebook. Volume 5, 1886, p. 169.
* 1 2 McCulloch, Gary. The RoutledgeFalmer Reader in History of Education, 2005, p. 121. ISBN 0415345693.
* ↑ Martin, Jane. Women and the Politics of Schooling in Victorian and Edwardian England, 2010, p. 65. ISBN 0826426360.
* 1 2 Holmes, Rachel. Eleanor Marx: A Life, 2014, p. 166–167. ISBN 1408843234.
* ↑ Benezit Dictionary of British Graphic Artists and Illustrators. Volume 1. Oxford University Press, 2012, p. 555. ISBN 0199923051.
* 1 2 Wright, Christopher; Gordon, Catherine May. British and Irish Paintings in Public Collections: An Index of British and Irish Oil Paintings by Artists Born Before 1870 in Public and Institutional Collections in the United Kingdom and Ireland, 2006, p. 300, 817. ISBN 0300117302.
* ↑ Crawford, Elizabeth. The Women's Suffrage Movement: A Reference Guide 1866-1928, 2003, p. 275. ISBN 1135434026.
# L'hora del Timmy

L'hora del Timmy (anglès: Timmy Time) és una sèrie de televisió per a nens d'animació d'argila stop-motion britànica creada per a la BBC per Aardman Animations. Va començar a emetre's al Regne Unit a CBeebies el 6 d'abril de 2009. És un sèrie derivada d'El Xai Shaun, que alhora està basada en la pel·lícula Wallace i Gromit del 1995 A Close Shave. A Catalunya s'emet pel canal Super3.

## Referències

* 1 2 Loveday, Samantha. «Timmy Tales». Licensing.biz. Arxivat de l'original el 27 juliol 2011. [Consulta: 23 gener 2009].
* ↑ CCMA. «L'hora del Timmy». [Consulta: 20 abril 2023].
# Anya

Anya és una entitat de població del municipi d'Artesa de Segre, a la comarca de la Noguera.
El poble se situa a la dreta del riu Segre, al nord-est del terme municipal. La carretera LV-5122, branc de la L-512, és la seva principal via de comunicació. En destaca l'església parroquial de la Mare de Déu de l'Assumpció, que té el portal adovellat i l'absis semicircular, i que va pertànyer a Sant Pere d'Àger.

## Història

Anya fou municipi propi fins a l'any 1966, quan s'agregà a Artesa de Segre. Històricament s'anomenà la Baronia de Montmagastre perquè moltes de les antigues parròquies que formaven part d'aquest municipi pertanyien a la baronia que centrava el castell de Montmagastre. De l'antic municipi en formaven part els pobles d'Alentorn, Comiols, Folquer, Montargull, Montmagastre, Vall-llebrera i Vall-llebrerola.

## Referències

* ↑ «Anya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Anya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Descobrim Artesa de Segre i rodalia». Diversos autors.
# José Antonio Donaire Benito

José Antonio Donaire Benito (Salamanca, 8 de juliol de 1968) és un geògraf català d'origen castellà, diputat al Parlament de Catalunya en la VII i la VIII legislatures.

## Biografia

Doctorat en geografia per la Universitat Autònoma de Barcelona, s'establí a Sant Feliu de Guíxols. Especialista en estudis sobre ordenació i planificació d'espais turístics, ha fet recerques a les Universitats de Tunis, Edmonton i Mont-real. Ha estat director de l'INSETUR (Institut Superior d'Estudis Turístics) de 1998 a 2001 i professor de geografia humana a l'Escola de Turisme de la Universitat de Girona.
Afiliat al PSC-PSOE des de 1997, ha estat diputat al Parlament de Catalunya el 2004-2006 i el 2008-2010, substituint altres diputats que havien renunciat a l'escó. Ha estat vicepresident de la Comissió d'Estudi de la Situació de la Pesca a Catalunya. També ha estat regidor de l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols encarregat de les àrees d'Urbanisme i de Promoció Econòmica.
Blocaire des de l'abril de 2005. Va ser un dels diputats de referència durant l'esclat del Parlament 2.0 a la cambra catalana. És un apassionat de les xarxes socials. Ha escrit sobre la nova política i comunicació amb un dels píxels més afinats de la Internet catalana.
El gener de 2021 va publicar La síndrome del Dr. Strangelove, un recull de contes de l'editorial Columna.

## Obres

* Itineraris turístics a la ciutat de Girona: els recorreguts del barri vell amb Núria Galí Espelt, Girona : Universitat de Girona, Institut del Patrimoni Cultural, 2006. ISBN 978-84-934685-8-3
* El turismo a los ojos del postmodernismo: una lectura desde la dialéctica socioespacial: la Costa Brava, Tunicia y los malls, Universitat Autònoma de Barcelona, 1997. ISBN 84-490-0784-4
* Turismo cultural. Entre la experiancia y el ritual, Vitel·la, Girona, 2012. ISBN 9788493851408
* La síndrome del Dr. Strangelove, Columna edicions, Barcelona, 2021. ISBN 9788466427340

## Referències

* ↑ «Fitxa de la Universitat de Girona». Arxivat de l'original el 2015-07-24. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 118
* ↑ «José Antonio Donaire». Saül Gordillo, 07-03-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera edició. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 38, 46, 59, 93, 119, 120, 141, 183 i 201. ISBN 978-84-942772-0-7. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

«Obra de José Antonio Donaire Benito» a Dialnet.
* De bat a bat, bloc de José Antonio Donaire