OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Apurtu.org

Apurtu.org va ser un mitjà de comunicació digital de Navarra a Espanya fundat el 2007 per a «evidenciar la vulneració de drets humans, civils i polítics dels presos polítics que es produeixen tant a les presons com fora d'elles». L'Audiència Nacional va començar a prohibir alguns actes polítics i van citar en diverses actuacions Apurtu.org com una web de l'entorn d'ETA.
El 2011, l'Audiència Nacional va ordenar una operació policial en què es requisa material de la web es van detenir diversos dels seus membres. Van ser acusats de ser l'aparell propagandístic d'Askatasuna i d'enaltiment del terrorisme per cobrir actes de suport de presos d'ETA. Miguel Ángel Llamas, acusat de ser el responsable de la web va ingressar a la presó, on va passar divuit mesos fins al juliol de 2012.
Després del tancament d'Apurtu.org, un grup de periodistes van obrir un nou mitjà, Ateak Ireki, per continuar amb la tasca que va quedar interrompuda amb el tancament. El nou mitjà va començar a incloure continguts de més abast, cobrint altres tipus de protestes. L'11 de novembre del 2013 es va tancar Ateak Ireki per un informa de la Guàrdia Civil, en considerar-ho successor d'Apurtu.org. El 22 de novembre del mateix any l'Audiència Nacional va arxivar el cas del tancament d'Apurtu.org i es va presentar un recurs en el cas d'Ateak Ireki, que no ha estat resolt. El 2014, periodistes dels anteriors projectes van obrir el nou mitjà Ahotsa.info.

## Referències

* 1 2 3 Cappa, Maria «“En España se pueden cerrar medios de comunicación sin tener pruebas en su contra”». , 04-01-2014 [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «"Si legitimes que es doni una pallissa a un basc, per què no a un que està fent una mica de rebombori a Madrid?"». Directa, 03-06-2015. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Ateak Ireki, 5 años del último cierre de un medio de comunicación en Euskal Herria». Arxivat de l'original el 2022-01-22. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Archivan el sumario contra Apurtu.org» (en castellà), 29-12-2013. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ SA, Baigorri Argitaletxea. «Archivan el sumario que supuso el cierre de la web Apurtu.org» (en castellà), 29-12-2013. [Consulta: 22 gener 2022].
# Annie Speirs

Annie Coupe Speirs (Liverpool, Merseyside, 14 de juliol de 1889 – Liverpool, 26 d'octubre de 1926) va ser una nedadora anglesa que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà dues proves del programa de natació. En la prova dels 100 metres lliures fou cinquena en la final, a quatre dècimes de Jennie Fletcher, medalla de bronze. En la prova dels relleus 4x100 metres lliures guanyà la medalla d'or conjuntament amb les seves companyes d'equip Belle Moore, Jennie Fletcher i Irene Steer. L'equip britànic, amb un temps de 5' 52.8", va establir un nou rècord del món de la distància, superant per un ampli marge als equips alemany i austríac. El rei suec Gustau V fou l'encarregat de fer-li entrega de la medalla i els honors olímpics.

## Referències

* 1 2 «Annie Speirs Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 de juliol 2012. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ Sports-Reference.com, Olympic Sports, Swimming at the 1912 Stockholm Summer Games, Women's 4 × 100 metres Freestyle Relay Arxivat 2015-10-08 a Wayback Machine.. Consulta 10 juliol 2016.
* ↑ International Swimming Hall of Fame, Honourees, Belle Moore (GBR) Arxivat 2015-09-05 a Wayback Machine.. Consulta 10 juliol 2016.
# Bárbara Hernández Huerta

Bàrbara Milenka Hernández Huerta (Santiago de Xile, 31 de desembre de 1985) és una nedadora xilena especialitzada en natació en aigües obertes. Coneguda com «La Sirena de Gel» s'ha consolidat com a número u al rànquing mundial d'aigües gèlides, una disciplina que practica des de l'any 2014 quan va ser convidada a la Patagònia argentina per a nedar a la glacera Perito Moreno.

## Trajectòria

Hernández es va graduar en Psicologia l'any 2012 a la Universitat de Xile. El 2018 va obtenir el primer lloc del rànquing de la International Winter Swimming Association. El seu entrenador actual és Gabriel Torres Galaz.
Hernández vol ser la primera nedadora xilena a realitzar el repte dels Set Oceans, dels quals el 2023 ja havia complert: l'Estret de Gibraltar, el Canal de la Mànega, el Canal de Catalina a Califòrnia, l'illa Molokai i el Canal del Nord.
El 5 de febrer de 2023 va batre el rècord mundial de natació en aigües gèlides en completar una travessia de 2,5 km, en 40 minuts i 50 segons, amb l'aigua a 2,2 graus sota zero a l'Antàrtida per a conscienciar la humanitat de la necessitat de protegir les seves aigües.

## Referències

* ↑ Camila Muñoz González. «Bárbara Hernández: La chilena que cambió todo por nadar en aguas que bordean los -5 °C» (en castellà). BioBioChile, 24-01-2018. [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ «Títulos Profesionales y Grados de Licenciado - Año 2012 - Universidad de Chile» (en castellà). Uchile. Arxivat de l'original el 2022-02-06. [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ Francisca Siebert. «[http://www.uchile.cl/noticias/154971/entrevista-a-barbara-hernandez-nadadora-de-aguas-gelidas Bárbara Hernández, nadadora de aguas gélidas: "Los deportistas tenemos que estar dispuestos a ayudar para que las generaciones que vengan cuenten con el apoyo que a nosotros nos faltó"]» (en castellà). Uchile, 24-06-2019. [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ «Chilena Bárbara Hernández logra primer lugar en ranking mundial de natación en aguas gélidas» (en castellà). 24 Horas (canal de televisión de Chile), 11-03-2018. [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ Loreto Chihuailaf-Vera «#SwimchileEntrevista Bárbara Hernández – Campeona mundial de natación en aguas gélidas». , 7-2020 [Consulta: 30 juliol 2020].
* ↑ «Bárbara Hernández cruzó a nado el estrecho de Gibraltar». , 10-08-2018.
* ↑ «Histórico: Bárbara Hernández conquistó el Canal de la Mancha». , 02-08-2019.
* ↑ «Bárbara Hernández hace historia tras cruzar el Canal Catalina». , 07-06-2019. Arxivat 2019-06-16 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-06-16. [Consulta: 17 abril 2023].
* ↑ El Mostrador Deportes. «Incluso fue picada por una medusa: nadadora Bárbara Hernández es la primera sudamericana en cruzar el Canal Molokai» (en castellà), 24-05-2021.
* ↑ ADN. «Bárbara Hernández es la primera nadadora sudamericana en cruzar el Canal del Norte» (en castellà). ADN. [Consulta: 23 juliol 2022].
* ↑ «La 'sirena del hielo' bate un récord mundial de natación en aguas frías para proteger la Antártida» (en castellà). La Vanguardia, 08-02-2023. [Consulta: 8 febrer 2023].
# Ayn Shams

Ayn Shams (àrab: عين شمس, ʿAyn Xams) és un barri de la ciutat del Caire, a Egipte. El nom vol dir «ull del sol» i es refereix al fet que va ser contruït damunt de l'antiga Heliòpolis. Hèlios era ena la mitologia grega el que era Ra en la mitologia egípcia, el déu del sol. La ciutat d'Heliopolis tenia un famós temple que li era consagrat. Durant els primers segles de l'islam l'antiga ciutat d'Heliòpolis va subsistir però la importància de la mateixa no es pot determinar. Segons alguns autors la ciutat tenia una certa importància i era cap d'un districte (kura); segons altres només eren ruïnes que es feien servir com a pedrera. El califa fatimita al-Aziz (975-996) hi va aixecar dos castells, però en tot cas al segle següent era totalment en ruïnes. Dels dos obeliscs del temple que cridaven l'atenció dels àrabs un va ser enderrocat el 1258 i l'altre encara existeix. També hi havia a la ciutat un jardí de plantes remeieres, que només prosperaven en aquest lloc. Els coptes tenien una llegenda sobre la font del lloc que deia que a la font fou on la Verge Maria va rentar els vestits del seu fill quan tornava d'Egipte a Palestina. Per això era considerada beneficiosa i la seva aigua feia créixer les balsameres.

## Referències

* ↑ «Egyptian temple found under Cairo market» (en anglès). ABC News, 26-02-2006. [Consulta: 12 agost 2022].

## Vegeu també

* Batalla d'Heliòpolis

## Enllaços externs

* Egyptian temple found under Cairo market ABC News, 27 de febrer de 2006.
# Sarcòfag de Sant Ermengol

El Sarcòfag de Sant Ermengol és un sarcòfag-reliquiari de fusta policromada i daurada obra del pintor Gaspar Altisent entre 1616 i 1617 conservat al Museu Diocesà d'Urgell.
El Sarcòfag s'utilitzà durant els segles XVII i XVIII per conservar les restes de sant Ermengol, bisbe d'Urgell entre 1010 i 1035. Fet de fusta policromada, amb l'interior folrat amb teixits, amb unes dimensions màximes de 68,5 x 146 x 55,5 cm, Està decorat amb 16 escenes que recorren la vida del bisbe, amb episodis com la conquesta de Guissona, diversos miracles i la seva mort accidental a Pont de Bar. Les restes del bisbe foren traslladades a una nova urna de plata la segona meitat del segle XVIII.
Entre 2010 i 2012 el sarcòfag fou restaurat al Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya amb motiu del mil·lenari de la consagració episcopal de sant Ermengol.

## Referències

* 1 2 3 «El sarcòfag de Sant Ermengol retorna al Museu Diocesà de la Seu d'Urgell després de la seva restauració al Centre de Restauració de Béns Mobles (CRBMC)» (en anglès). [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ «Urna de Sant Ermengol», 02-06-2016. Arxivat de l'original el 2023-08-07. [Consulta: 7 agost 2023].
# Prześwietlenie

Prześwietlenie (Radiografia) és un curtmetratge documental polonès dirigit l'any 1974 per Krzysztof Kieślowski..

## Argument

La pel·lícula mostra pacients que pateixen tuberculosi sota tractament en un sanatori de Sokołowsko i el seu desig de tornar a una vida normal..

## Referències

* ↑ Kieślowski on Kieślowski, 1993, p. 243—244.
* ↑ «Prześwietlenie» (en polonès). Сайт «FilmPolski.pl». Arxivat de l'original el 2022-12-13. [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ Kieślowski a Kieślowski, 1993, p. 243-244.

## Bibliografia

Krzysztof Kieślowski, Danusia Stok. Kieślowski on Kieślowski / Edited by Danusia Stok. — London: Faber and Faber, 1993. — xxiii, 268 p. — ISBN 0-571-16733-0.

## Enllaços externs

* Prześwietlenie a YouTube
# Proterosuchus

Proterosuchus és un gènere extint de sauròpsids arcosauromorfs proterosúquids que visqueren durant el Triàsic Inferior a Sud-àfrica. Era el rèptil més gran de la seva època, igualant en grandària al dragó de Komodo. Estava emparentat amb els cocodrils primitius. Posseïa forts músculs en la mandíbula i en el coll, la qual cosa li permetria atacar a animals tan grans com listrosaure. Segurament era un rèptil de sang freda, per la qual cosa regulava la seva temperatura prenent el sol o banyant-se en l'aigua o el fang. És possible que romangués en letargia en els mesos de l'estació seca.
Encara que fos un animal de vida amfíbia, preferia caçar animals terrestres a peixos. Entre les seves preses estaven els rèptils i sinàpsids de grandària petita o mitjà.
# Sonja Johnsson

Sonja Sofia Valfrida Johnsson (posteriorment Dymling, Estocolm, 7 d'agost de 1895 – Estocolm, 18 de juny de 1986) va ser una nadadora sueca que va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1912, la primera vegada que es permetia a les dones competir en natació als JJOO.
Hi disputà dues proves del programa de natació. En la prova dels 100 metres lliures quedà eliminada en sèries, mentre que en la prova dels relleus 4x100 metres lliures fou quarta amb l'equip suec, formant equip amb Greta Johansson, Greta Carlsson i Vera Thulin.
El seu nebot Stein Johnsson va disputar amb Noruega la competició de llançament de disc dels Jocs de 1948, on va quedar vuitè, i de 1952.

## Referències

* 1 2 3 «Sonja Jonsson» (en suec). Sveriges Olympiska Kommitté. [Consulta: 11 abril 2021].
* 1 2 «Sonja Johnsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 21 juliol 2016].
# Col·legi d'Advocats de Tortosa

L'Il·lustre Col·legi d'Advocats i Advocades de Tortosa és una corporació professional de dret públic emparada per la llei, amb personalitat jurídica pròpia i plena capacitat per al compliment de les seves finalitats. El seu àmbit d'actuació es circumscriu als partits judicials de Tortosa, Amposta i Gandesa. Va ser fundat el 1844. El 3 de juliol de 2009 inaugurava la nova seu col·legial situada al carrer Bisbe Aznar, 8-12 de Tortosa.

## Enllaços externs

* Pàgina web del Col·legi d'Advocats de Tortosa
# Jeffrey Obrow

Jeffrey Obrow és un director de cinema nord-americà i professor a la USC School of Cinematic Arts. També ha produït molts vídeos musicals amb Propaganda Films.

## Carreres professionals

El primer projecte d'Obrow, The Dorm That Dripped Blood, estava poc finançat, però a través d'aquest baix pressupost va sorgir per accident un nou tipus de pel·lícula de terror (soterranis il·luminats amb flaix).

## Filmografia

* The Dorm That Dripped Blood (1982)
* The Power (1984)
* The Kindred (1987)
* Els servents del crepuscle (1991)
* Bram Stoker's Legend of the Mummy (1997)
* They Are Among Us (2004)

## Referències

* ↑ «USC Summer Film Program - Faculty». Arxivat de l'original el 2008-02-24. [Consulta: 21 gener 2008].
* ↑ Normanton, Peter. «Mammoth Book of Slasher Movies». Google Books. Peter Normanton. [Consulta: 27 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Official website Arxivat 2023-02-09 a Wayback Machine.
# Apàstovo

Apàstovo (rus: Апастово; tàtar: Апас) és un possiólok de la República del Tatarstan, a Rússia, situada a 109 km de la capital de Kazan de la república a la vall del riu Sviyaga, El 1992, la majoria de la població era tàrtars.

## Referències

* ↑ Академия наук Республики Татарстан. Институт татарской энциклопедии. Населённые пункты Республики Татарстан. Краткий справочник, 1997, p. 56.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en russian). Infotatcenter. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ Acadèmia de Ciències de la República de Tatarstan. Institut de l'Enciclopèdia Tàrtara. Assentaments de la República de Tatarstan. Referència ràpida, 1997, p. 56.
# Regina Kari

Regina Kari (Tampere, Gran Ducat de Finlàndia, 18 de gener de 1892 – Toijala, Akaa, 24 de maig de 1970) va ser una nedadora finladesa que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va disputar els 100 metres lliures del programa de natació. Fou eliminada en quarts de final en finalitzar sisena de la seva sèrie.

## Referències

* ↑ «Regina Kari Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d'agost 2011. [Consulta: 24 juny 2017].
# Suzanne Clément

Suzanne Clément (Montreal, 12 de maig de 1969) és una actriu quebequesa. És coneguda pel seu treball a les pel·lícules d'art i assaig de Xavier Dolan com I Killed My Mother (2009), Laurence Anyways (2012) i Mommy (2014).

## Trajectòria

Va començar la seva carrera l'any 1992, amb un paper recurrent a la sèrie de televisió Watatatow. Un parell d'anys després, va debutar al cinema amb Secrets de confessió, dirigida per Robert Lepage i protagonitzada per Kristin Scott Thomas.
És coneguda pels seus papers recurrents en sèries de televisió. Del 1995 al 2000 va interpretar Geneviève Bordeleau a Les machos, i del 1997 al 2001 va interpretar Martine Julien a Sous le signe du lion.
Amb Émilie Dequenne, va compartir el premi Un certain regard a la millor actriu al 65è Festival Internacional de Cinema de Canes pel seu paper protagonista a Laurence Anyways. També va ser nominada a la millor actriu als 1s Canadian Screen Awards per la mateixa actuació. Més endavant, ha treballat en produccions com C'est la vie (2017), Dérapages (2020) i L'origen del mal (2022), entre d'altres.
El 2019 va aconseguir un paper a l'obra L'Heureux Stratageme, escrita per Pierre de Marivaux, dirigida per Ladislas Chollat i protagonitzada al costat d'Éric Elmosnino i Sylvie Testud.

## Referències

* ↑ Belzil, Patricia «Suzanne Clément». .
* ↑ «Suzanne Clément» (en espanyol europeu). Cine Québec. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «Quebec star Suzanne Clément on Vancouver, Xavier Dolan, and crossing over». , 27-02-2015.
* ↑ Cannes. «Awards 2012». festival-cannes.fr. Cannes Film Festival, 27-05-2012. [Consulta: 26 maig 2015].
* ↑ «Festival de Cannes : Laurence Anyways vaut un prix à Suzanne Clément | Festival de Cannes 2012» (en francès canadenc). Radio-Canada, 26-05-2012. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ "Canadian Screen Awards nominees: From Kim Nguyen’s Rebelle to Xavier Dolan’s Laurence Anyways". The Gazette, January 15, 2013.
* ↑ «Le sens de la fête» (en francès). Le Devoir, 15-12-2017. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «L'heureux stratagème | avec Sylvie Testud, Eric Elmosnino et Suzanne Clément». [Consulta: 9 març 2024].
# Leptauchenia

Leptauchenia és un gènere de mamífer extint similar a una cabra. Aquest herbívor terrestre pertany a la família dels mericoidodòntids, dins del grup dels oreodonts. És el gènere tipus de la tribu dels leptauqueninis. Leptauchenia visqué a Nord-amèrica entre l'Oligocè inferior i el Miocè inferior.

## Referències

* 1 2 Entrada «Leptauchenia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 juny 2023].
# Tribus Confederades de la reserva Colville

Les Tribus Confederades de la reserva Colville és una tribu reconeguda federalment que controla la reserva índia Colville, que es troba a l'estat de Washington, Estats Units.

## Tribus membres

Les Tribus Confederades de la reserva Colville consisteixen en dotze tribus individuals. Aquestes tribus són:
* Arrow Lakes (Lakes, Sinixt)
* Chelans
* Colville
* Entiats
* Nespelems
* Okanagan
* Methow
* Moses-Columbia
* Nez percés
* Palus
* Sanpoil
* Wenatchi.
El territori tradicionals de les tribus va arribar a abastar la majoria del que ara es coneix com l'estat de Washington oriental i ampliat a Colúmbia Britànica, Idaho i Oregon.
En 1872 es van formar les tribus confederades de la reserva Colville per ordre executiva per tal d'ocupar la reserva Colville.

## Membres tribals destacables

* Joe Feddersen (n. 1953, okanagan) escultor, pintor, fotografia, i artistes de mitjans mixtos.
* Lawney Reyes (n. 1951, sinixt), artista, autor, activista
* Luana Reyes (1933–2001, sinixt), activista i educador social
* Bernie Whitebear (1937–2000, sinixt), activista dels drets amerindis

## Vegeu també

* Tribus de l'Altiplà del Nord-Oest

## Notes

* ↑ Cens dels Estats Units, 2010
* ↑ "Demographics." Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine. Confederated Tribes of the Colville Reservation. (retrieved 22 May 2011)
* ↑ "Lawney Reyes." Seattle Civil Rights and Labor History Project. Retrieved 25 July 2012.
* ↑ Green, Sara Jean. "Luana Reyes, 68, a leader in agency for Indian health." Arxivat 2012-09-19 a Wayback Machine. Seattle Times. 10 Nov 2001. Retrieved 25 July 2012.

## Enllaços externs

* Tribus Confederades de la reserva Colville, web oficial
# Phalacrognathus muelleri

Phalacrognathus muelleri és una espècie de coleòpter polífag de la família dels lucànids. Es troba al nord de Queensland (Austràlia) i a Nova Guinea. L'escarabat és el simbol de la Societat Entomològica de Queensland des de l'any 1973.

## Etimologia

Aquesta espècie va ser anomenada com a Phalacrognathus muelleri per William John Macleay en honor del baró Ferdinand von Mueller, un botànic del govern victorià; el gènere Phalacrognathus va ser creat al mateix temps.

## Descripció

Els mascles de Phalacrognathus muelleri són els espècimens més grossos de la família dels lucànids a Austràlia, amb mides que oscil·len entre els 24 i els 70 mm de llargada, mentre que les femelles, més petites, oscil·len entre els 23 i els 46mm.
* Mascle
* Mascle

## Criança

Aquesta espècie cria en àrees tropicals humides. Les femelles poden pondre fins a 50 ous que trigaran entre 10 i 14 dies en obrir-se. La larva pot veure's dins de l'ou abans que aquesta en surti. i pot trigar fins a tres anys a madurar.

## Subespècies

* Phalacrognathus muelleri muelleri — Queensland, Australia
* Phalacrognathus muelleri fuscomicans — Nova Guinea

## Referències

* 1 2 «Rainbow Stag Beetle (Phalacrognathus muelleri)». Naturesfaceart: Fine Art Photography, 30-01-2011. Arxivat de l'original el 5 d’abril 2013. [Consulta: 4 març 2013].
* 1 2 3 Wood, G A; J Hasenpusch; R I Storey «The Life History of Phalacrognathus muelleri (Macleay) (Coleoptera: Lucanidae)». Australian Entomologist, 23, 2, 9-1996. Arxivat de l'original el 2009-09-12 [Consulta: 4 març 2013].
* ↑ «Entomological Society of Queensland». [Consulta: 25 febrer 2017].
# Marina Prisxepa

Marina Andriivna Prisxepa –en ucraïnès, Марина Андріївна Прищепа– (Kíiv, 28 de juliol de 1983) és una esportista ucraïnesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de plata al Campionat Mundial de Judo de 2009 i cinc medalles al Campionat Europeu de Judo entre els anys 2006 i 2012.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Rotterdam ( Països Baixos) | 2 | –78 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2006 | Tampere ( Finlàndia) | 3 | –70 kg |
| 2007 | Belgrad ( Sèrbia) | 3 | –70 kg |
| 2009 | Tbilisi ( Geòrgia) | 2 | –78 kg |
| 2010 | Viena ( Àustria) | 3 | –78 kg |
| 2012 | Txeliàbinsk ( Rússia) | 3 | –78 kg |

## Referències

* ↑ «Maryna Pryshchepa» Arxivat 2012-12-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Maryna Pryshchepa» en Judoinside.com (anglès)

## Enllaços externs

* Maryna Pryshchepa at JudoInside.com
# Nitraria

Nitraria és un gènere de plantes amb flors dins la família Nitrariaceae; és un gènere cosmopolita nadiu d'Àfrica, Europa, Àsia, Rússia i Austràlia. Conté unes 16 espècies. Algunes espècies són halòfites i/o viuen en els deserts.

## Bibliografia

* «Genus Nitraria». PlantNET - New South Wales Flora Online. Royal Botanic Gardens & Domain Trust.
* «Taxon: Nitraria». Germplasm Resources Information Network (GRIN). United States Department of Agriculture, Agricultural Research Service, Beltsville Area. Arxivat de l'original el 2009-01-14.
# Manel Edo i Prujà

Manel Edo i Prujà (Barcelona, 14 de març de 1949) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Va jugar als Maristes, passant a continuació als equips infantil i juvenil del FC Barcelona, al Sant Joan i al júnior del CP Voltregà. Ja com a sènior jugà al CP Magnetos, CE Vendrell i RCD Espanyol, on fou campió de Catalunya.
El 1971 fitxà pel CD Sant Andreu, que jugava a Segona Divisió, i la temporada següent ingressà al CP Vilanova, on jugà cinc temporades. El 1977 fou fitxat pel Reus Deportiu, passant més tard per l'ACD Sentmenat, Mollet HC, i novament CP Vilanova.
Amb la selecció d'Espanya jugà entre 1967 i 1978, guanyant tres campionats del món i un d'Europa com a principals títols. Fou 105 cops internacional.
És germà del jugador Joan Edo i Prujà i pare del també jugador Josep Manel Edo i Bellido.

## Palmarès
### RCD Espanyol

* Campionat de Catalunya:
** 1969

### CP Vilanova

* Copa d'Espanya:
** 1976

### Espanya

* Campionat d'Europa sots 20:
** 1966, 1968
* Campionat del Món:
** 1970, 1972, 1976
* Campionat d'Europa:
** 1969
* Copa de les Nacions:
** 1967, 1975

## Referències

* 1 2 3 «La selección nacional el números». Mundo Deportivo, 11-04-1970. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Manel Edo Pruja». Mundo Deportivo, 11-09-1976. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «Maxima revelación...». Mundo Deportivo, 30-03-1969. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Los seleccionados». Mundo Deportivo, 24-03-1967. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Manuel Edo al San Andrés». Mundo Deportivo, 04-10-1971. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Manuel Edo deja el hockey». Mundo Deportivo, 08-02-1984. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Edo seguirá en el patín Vilanova». Mundo Deportivo, 13-07-1985. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Abrahám

Abrahám és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1266.

## Referències

* ↑ «História obce» (en eslovac). [Consulta: 21 novembre 2024].