OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ignasi Agudo i Clarà

Ignasi Agudo i Clarà (Saragossa, abril del 1880 - Eivissa, 1 de desembre del 1966) va ser un pintor, pianista i compositor eivissenc format a Barcelona.

## Biografia

Estudià les carreres de violí i piano a l'Escola Municipal de Música de Barcelona, va ser primer violí del Gran Teatre del Liceu (1934-1935) i compongué algunes peces d'extensió reduïda. També estudià a l'Escola de Belles Arts de la Llotja, i hi tingué com a professor de dibuix el professor José Ruiz Blasco (pare de l'insigne Picasso). Entre 1910 i 1936 es dedicà, a banda de la música ("eminente pianista" el considera el crític de La Vanguardia del 17.7.28, i consten en la premsa diverses actuacions com a pianista en l'emissora Ràdio Club de Catalunya el 1928), a la pintura (amb exposicions diverses entre el 1910 i el 1935), la il·lustració de llibres (Verdaguer L'Atlàntida Barcelona: Viuda de Luis Tasso, 1930) i a la literatura, publicant tretze novel·les a Alemanya.
Després del seu matrimoni amb la pintora Pura Ortí Pastor (25 de maig del 1936), i davant l'ambient agitat dels dies immediatament anteriors a la Guerra Civil, es traslladà amb la seva família a Eivissa. Fou nomenat professor de dibuix i pintura a l'Escola d'Arts i Oficis i decidí cursar la carrera de Belles Arts, cosa que feu posteriorment a València (anys 40). Demanà la jubilació anticipada a l'Escola d'Arts i Oficis, i es dedicà completament a l'ofici de pintor i a l'ensenyament particular del dibuix, amb alumnes com Vicent Calbet Riera, Paco Riera Bonet o Ferran Lorenzo Bofill. Paralel·lament mantingué a casa seva una tertúlia musical que donà lloc a un petit conjunt orquestral que hi efectuava recitals setmanalment.
Va ser un pintor d'estil figuratiu que, amb influències del romanticisme alemany, es dedicà principalment al paisatge i al retrat. Utilitzà gairebé amb exclusivitat l'oli sobre tela o sobre taula o cartó. D'entre la seva producció pictòrica es poden destacar les seves composicions fantàstiques, que combinen visions oníriques amb qüestions religioses, temes històrics o llegendes.

## Obres musicals

* A la Victoria (1928), marxa per a piano
* Boira del Monseny (1928), sardana per a piano
* La gatita negra (1906), sarsuela en un acte amb lletra de Josep Pastor Rubira, música d'Ignacio Agudo (Begoña Gimeno Arlanzón en un treball atribueix aquesta obra a un Ignacio Agudo que hauria estat director de la Banda Municipal de Saragossa i primer clarinet en el Teatro Principal de la mateixa ciutat, i que el 1895 ja havia compost dues Misses, dues Salves, tres motets i altres peces de música religiosa, peces per a piano i ballables. La data d'estrena del 1906 seria compatible amb els dos Agudo)
* Triunfal (1928), vals

## Enllaços externs

* Resum biogràfic, tret l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera Arxivat 2009-12-11 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Edición del martes, 17 julio 1928, página 6 - Hemeroteca - Lavanguardia.es».
* ↑ «Calasparra y sus gentes». Arxivat de l'original el 2011-02-23. [Consulta: 15 setembre 2009].
# Garraleda e Montdevath

Garraleda e Montdevath (en francès Garlède-Mondebat) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 185 | 217 | 376 | 326 | 248 | 269 | 394 | 402 | 407 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 367 | 358 | 341 | 328 | 330 | 346 | 304 | 335 | 306 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 325 | 306 | 320 | 266 | 260 | 241 | 233 | 210 | 214 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 206 | 194 | 170 | 175 | 165 | 180 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Jean-Louis Baylou | |
| 2008- | Francis Daunat | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Segles (Corresa)

Sescles (en francès Sexcles) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 388 | 428 | 382 | 305 | 257 | 239 | 223 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Angelina Geninatti | |
| 2008- | Claude Alrivie | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
Viccionari
# Sent Loís d'Eila

Sent Lóis d'Eila (en francès Saint-Louis-en-l'Isle) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 209 | 204 | 241 | 220 | 233 | 224 | 248 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Pierre Élie Prout | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 20 novembre 2010].
# Una legió de guillats

Una legió de guillats (títol original: Stripes) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Ivan Reitman, estrenada l'any 1981. Ha estat doblada al català.

## Argument

En una jornada, John Winger perd la seva feina, la seva amiga, l'apartament i el cotxe. Amb un company que té tanta sort com ell, entren a l'exèrcit. Percurs del combatent i marxes forçades esdevenen així les seves ocupacions diàries.

## Repartiment

* Bill Murray: Segona classe John Winger
* Harold Ramis: Segona classe Russell Ziskey
* Warren Oates: Sergent de primera classe Hulka
* P. J. Soles: Stella Hansen
* Sean Young: Louise Cooper
* John Candy: Segona classe Dewey "El Bou" Oxberger
* John Larroquette: Capità Stillman
* John Diehl: Segona classe Howard "El Cuirassat" Dukestrat
* Lance LeGault: Coronel Glass
* Conrad Dunn: Segona classe Francis "Psycho" Soyer
* Judge Reinhold: Segona classe Elmo Blum
* Roberta Leighton: Anita
* Robert J. Wilke: General Barnicke
* William Lucking: El reclutador Morgan
* Dave Thomas: el Sr. C.
* Joe Flaherty: El guarda fronterer / Sergent Crocker

## Entorn del film

* Dennis Quaid hi fa una aparició però no surt als crèdits, com a convidat a la cerimònia.
* La pel·lícula és evocada diverses vegades en la sèrie Freaks and Geeks

### Box-office

Una legió de guillats assoleix un èxit comercial, recull 85.297.000 dòlars als Estats Units, per un pressupost estimat de 10 milions.

## Referències

* ↑ «Stripes, Box Office Information». Box Office Mojo. [Consulta: 9 març 2012].
* ↑ esadir.cat. Una legió de guillats. esadir.cat.
* ↑ «Stripes». The New York Times.
* ↑ (francès) Les Bleus - Fiche de doublage a RS Doublage.
* ↑ «Stripes (1981)» (en anglès). Box Office Mojo. [Consulta: 17 març 2015].
* 1 2 «Les Bleus». Jp's Box-office. [Consulta: 8 maig 2010].
# Maria Àngels Alabert i Feliu

Maria Àngels Alabert i Feliu (Girona, 14 de setembre de 1937) és una pianista i compositora que va impartir classes de piano, música de cambra, composició, harmonia, contrapunt, fuga i història de la música al Conservatori de Música Isaac Albéniz de Girona. Va estudiar al Conservatori del Liceu de Barcelona i, a finals dels anys 1970, li van atorgar el títol de professora superior de música. És compositora d'obres per a piano, orquestra i cor.
Va ser membre permanent del jurat en molts concursos. Avui en dia forma part del grup Paraula de Poeta, des de la seva creació l'any 1991. Ha sigut membre assessor del Departament de Cultura Popular de la Generalitat de Catalunya durant molts anys.
Maria Àngels Alabert va ser la fundadora (1979) i directora del Cor Maragall de Girona durant trenta anys, on ha dirigit un ampli repertori d'obres. L'any 2009 se li va retre un homenatge en el tradicional Concert de Fires per Tots Sants.

## Referències

* ↑ Soler, Albert «Àngels Alabert». Diari de Girona, 21332, 23-12-2009, pàg. 62 [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Biografia». composers-classical-music.com. [Consulta: 11 març 2020].
* ↑ «Directora i fundadora Cor Maragall». [Consulta: 6 març 2019].
* 1 2 «Homenatge a M. Àngels Alabert». [Consulta: 6 març 2019].
# La segona nit de noces

La segona nit de noces (títol original: La seconda notte di nozze) és una pel·lícula italiana dirigida per Pupi Avati, estrenada l'any 2005. Ha estat doblada al català.

## Argument

Primers anys de la Segona Guerra Mundial. Liliana queda vídua l'endemà del seu casament i en dificultats financeres i és obligada abandonar Bolonya amb el seu fill Nino, un lladre que no ha vacil·lat a explotar la seva mare, robant un cotxe, amb tot l'equipatge a una família que l'havia contractat com a conductor. Escriu al seu cunyat Giordano per demanar-li ajuda: Giordano li respon confessant l'amor per a ella que es remunta a la seva adolescència, abans del casament amb el seu germà. Nino convenç la seva mare, primer reticent, d'anar a la Pulla on es troba l'oncle que té algunes possessions i que és hospitalitzat a l'asil. Després de diverses peripècies, Liliana accepta de casar-se amb el seu cunyat Giordano a condició que el casament sigui « consumat » només després d'un encàrrec que serà especificat només durant la nit de les segones noces.

## Repartiment

* Antonio Albanese: Giordano Ricci
* Neri Marcorè: Nino Ricci
* Katia Ricciarelli: Lilliana Vespero
* Angela Luce: Suntina Ricci
* Manuela Morabito: Estrelita
* Marisa Merlini: Eugenia Ricci
* Robert Madison: Enzo Fiermonte
* Valeria De Obici: la mare de Clara

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > La segona nit de noces». [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «La seconda notte di nozze (2005)» (en anglès). [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «La seconda notte di nozze». [Consulta: 14 gener 2019].
# Pairiçac

Pairiçac (en francès Peyrissac) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 97 | 148 | 131 | 110 | 106 | 140 | 136 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pascal Soularue | |
| 2008- | Josiane Vigroux-Sardenne | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Condat de Trencor

Condat de Trencor (en francès Condat-sur-Trincou) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 391 | 386 | 352 | 325 | 376 | 410 | 488 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1977 | André Beaufils | |
| 1977-1995 | Jean Arsène Theil | [ |
| 1995-2008 | René Tarade | |
| 2008- | François Thomas | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 21 novembre 2010].
# La llegenda de Wild Bill

La llegenda de Wild Bill (títol original: Wild Bill) és un western estatunidenc dirigit per Walter Hill i estrenat l'any 1995. Ha estat doblada al català.

## Argument

Wild Bill Hickok és una de les figures llegendàries de l'Oest americà. No obstant això, a la seva arribada a Deadwood, on coneix Martha Jane Canary anomenada Calamity Jane, sap que la seva estrella està empal·lidint.

## Repartiment

* Jeff Bridges: James Butler « Wild Bill » Hickok
* Ellen Barkin: Calamity Jane
* John Hurt: Charley Príncep
* James Gammon: California Joe
* Diane Lane: Susannah Moore
* Keith Carradine: Buffalo Bill Cody
* David Arquette: Jack McCall
* Christina Applegate: Lurline Newcomb
* Bruce Dern: Will Plummer
* James Remar: Donnie Lonigan
* Lee de Broux: Carl Mann
* Luana Anders: Dona al sanatori

## Critiques

* Chicago Sun-Times, Roger Ebert :
* The Washington Post, Desson Howe:
* San Francisco Chronicle, Mick LaSalle :

## Referències

* ↑ «La llegenda de Wild Bill». esadir.cat.
* ↑ «Wild Bill». The New York Times.
* ↑ (anglès) Crítica del film a Rogerebert.suntimes.com Arxivat 2009-01-23 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Crítica del film a Washingtonpost.com
* ↑ (anglès) Crítica del film a Sfgate.com
# Las Claverias

Las Claverias (en francès Lasclaveries) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 306 | 336 | 341 | 404 | 394 | 356 | 383 | 376 | 366 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 337 | 312 | 314 | 306 | 261 | 304 | 284 | 292 | 304 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 279 | 291 | 267 | 228 | 233 | 229 | 240 | 217 | 201 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 197 | 182 | 164 | 169 | 186 | 201 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | André Grille | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Rilhac de Trenhac

Rilhac de Trainhac (en francès Rilhac-Treignac) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 170 | 216 | 162 | 148 | 131 | 121 | 114 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Fulminet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Paracuellos (Conca)

Paracuellos, també anomenat Paracuellos de la Vega, és un municipi d'Espanya, en la província de Conca, comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Inclou al seu terme municipal l'antiga pedania de Huércemes. Pertany a la comarca de la Manchuela Conquense.

## Municipis limítrofs

* Campillo de Altobuey.
* Almodóvar del Pinar.
* Monteagudo de las Salinas.
* Yémeda.
* Enguídanos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 186 | 160 | 155 | 153 |

## Patrimoni cultural

* Castell de Paracuellos. S'alça dalt d'una roca a la vall de l'Arroyo de la Vega. Es tracta d'una fortalesa d'origen àrab, edificada al s.XII. Fou donat per Alfons VIII al Bisbe de Conca juntament amb el de Monteagudo de las Salinas el 1187. Al seu voltant se situen les restes del primitiu poblat.
* Església Parroquial de Santiago Apòstol. Fou construïda en el s.XVIII.
* Ermita de la Verge de Gràcia.
* Ermita de la Concepció.
* Ajuntament.
* Casa del Curat (actualment acull el Centre d'Exposicions de Paracuellos).
# Auginhac

Auginhac (en francès Augignac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 954 | 876 | 791 | 818 | 838 | 791 | 821 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Georges Chamoulaud |
| 2001-2007 | Jean Desmoulin |
| 2007-2008 | René Couvidat |
| 2008- | Gilles Brudieux |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Peter Medak

Peter Medak (Budapest, 23 de desembre de 1937) és un director de cinema i televisió britànic d'origen hongarès.

## Biografia

Fill d'Elisabeth (de soltera Diamounstein) i Gyula Medak, un fabricant tèxtil, la seva família és d'origen jueu. El 1956, va fugir del seu país natal cap al Regne Unit a causa de l'aixecament hongarès. Allà va iniciar una carrera en la indústria cinematogràfica, començant com a aprenent i ascendint progressivament a la posició de director de cinema.

## Carrera

Medak va signar per dirigir pel·lícules de televisió per a MCA Universal Pictures el 1963. El 1967, va signar amb Paramount Pictures per fer llargmetratges. La seva primera pel·lícula d'aquest tipus va ser Negatives (1968).
Algunes de les seves altres obres més destacades són The Ruling Class (1972), Al final de les escales (1980), The Krays (1990) i Let Him Have It (1991).
Medak també ha dirigit diversos episodis i pel·lícules de televisió, com ara The Feast of All Saints (una minisèrie), Homicide: Life on the Street, The Wire o Carnivàle.

## Vida personal

El seu matrimoni amb la seva primera dona, Katherine LaKermance, amb qui va tenir dos fills, va acabar quan ella va morir a Londres el 1972. Va tenir dos fills més amb la seva segona dona, l'actriu britànica Carolyn Seymour, de qui més tard es va divorciar. La tercera esposa de Medak va ser la cantant d'òpera Julia Migenes. Aquest últim matrimoni va durar de 1988 a 2003.

## Filmografia parcial

* Negatives (1968)
* A Day in the Death of Joe Egg (1972)
* The Ruling Class (1972)
* The Third Girl From the Left (1973)
* Ghost in the Noonday Sun (1974)
* The Odd Job (1978)
* Al final de les escales (The Changeling) (1980)
* The Babysitter (1980)
* Zorro, The Gay Blade (1981)
* Ploreu pels forasters (Cry for the Strangers) (1982)
* Hart to Hart (1982)
* Faerie Tale Theatre (1984)
** Episodis 3.03, 3.05, 4.02, 4.07 i 6.03
* The Twilight Zone (1985)
** Episodi 1.09
* Secrets indiscrets (The Men's Club) (1986)
* The Krays (1990)
* Let Him Have It (1991)
* Doble joc (Romeo Is Bleeding) (1993)
* Un viatge a la Lluna (Pontiac Moon) (1994)
* El geperut de Notre-Dame (The Hunchback) (1997)
* Species 2, espècie mortal 2 (Species II) (1998)
* David Copperfield (2000)
* Masters of Horror (2007)
** Episodi 2.12
* The Wire (2002)
** Episodi 1.03
* Carnivàle (2003)
** Episodi 1.04
* House (2004)
** Episodi 1.6
* Sex and Lies in Sin City (2008)
* Breaking Bad (2009)
** Episodi 2.06
* Hannibal (2013)
** Episodis 1.04 i 2.03
* Dating Game Killer (2017)
* The Ghost of Peter Sellers (2018)

## Referències

* 1 2 3 «Peter Medak». britmovie.co.uk. Arxivat de l'original el 28 August 2010. [Consulta: 19 març 2010].
* ↑ «Episode guide - episode 05 The Pager». HBO. [Consulta: 26 juliol 2006].
* ↑ «The Pager». . (HBO). « »
* ↑ «Black Blizzard». . (HBO). « »
* ↑ "Peter Medak Biography, filmreference.com; accessed 22 December 2017.
* ↑ «Julia Migenes profile». NNDB. [Consulta: 19 març 2010].
# Hishós e Rimajor

Hishós e Rimajor (en francès Fichous-Riumayou) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 145 | 138 | 142 | 152 | 140 | 184 | 389 | 420 | 394 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 416 | 405 | 328 | 308 | 311 | 317 | 312 | 281 | 267 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 247 | 238 | 239 | 197 | 193 | 206 | 189 | 168 | 151 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 150 | 138 | 128 | 128 | 138 | 146 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | André Baumet-Descamps | |
| 2008- | Joël Pintadou | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sent Remic

Sent Remic (en francès Saint-Rémy) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 517 | 302 | 244 | 232 | 221 | 227 | 236 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Raoul Feuillade |
| 2001-2008 | Henri Dalloubeix |
| 2008- | Jean-Claude Roubeix |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Desert de Black Rock

El desert de Black Rock és un desert dels Estats Units situat a la regió de Reno (Nevada).

## Característiques

El nom ve d'un con volcànic de pedra de color negre. Altres formacions vulcàniques es troben pel desert, la majoria d'elles data del Permià. De les roques que formen la base del desert i el seu relleu s'ha extret històricament guix i òpal.
El desert té com a poblacions més properes Gerlach i Empire. Una serralada, la Black Rock Range, que s'eleva fins a 3.900 m, el divideix en dues parts diferenciades. El riu Quinn, intermitent, el travessa per un dels extrems. Altres rierols i torrents poden solcar les seves roques i erosionar el paisatge. En ells habiten espècies d'anostracis. Aus migratòries creuen el desert en els seus viatges anuals (més de 250 tipus diferents). Els mamuts vivien abans en aquesta regió, ja que se n'han trobat ossos que ara s'exhibeixen en el museu paleontològic local.
La carretera que hi dona accés és la Nevada State Route 447.

## Relleu

A continuació es llisten per ordre alfabètic les muntanyes i serres que estan dins del desert o que l'envolten:
* Antelope Range
* Badger Mountains
* Black Rock Range
* Calico Mountains
* Division Range
* Fox Range
* Granite Range
* Hannan Range
* High Rock Canyon Hills
* Hog Ranch Mountains
* Jackson Mountains
* Kamma Mountains
* Little High Rock Mountains
* Massacre Range
* Montana Mountains
* Pine Forest Range
* Poker Brown Mountains
* Selenite Range
* Sentinel Hills
* Seven Troughs Range
* Sheephead Mountains
* Smoke Creek Mountains
* Yellow Hills
El desert té encara diversos punt d'aigua hidrotermal actius, fruit del seu passat volcànic. S'hi aprecia també una depressió, que era l'antiga conca del llac prehistòric Lahontan. L'ombra orogràfica de les muntanyes que es van formar van anar assecant aquest llac i convertint la regió en el desert actual.

## Història

S'hi han trobar restes humanes de l'any 11.000 aC aproximadament, pertanyents a les anomenades tribus de la Gran Conca. El primer poble identificat com a autòcton és el dels paiute, que van aparèixer el 1300 aC, mentre que els primers homes blancs de la regió són els exploradors del grup de John C. Frémont, que buscaven or. Al segle xix el desert va ser una de les rutes preferides pels emigrants. Hardin City és una ciutat fantasma que testimonia l'assentament de les famílies de diversos d'aquests migrants.
La superfície del desert és summament llisa, fet que ha propiciat la seva utilització per a proves de vehicles diversos, entre ells uns que van intentar batre el rècord de velocitat en pla en dues ocasions. Igualment s'ha usat com a punt d'enlairament de coets i entrenaments militars.

## Referències

* ↑ Entrada al Geographic Names Information System
# Javerlhac

Javerlhac e la Chapela Sent Robert (en francès Javerlhac-et-la-Chapelle-Saint-Robert) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.175 | 1.129 | 1.071 | 1.004 | 1.064 | 918 | 899 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1990-2001 | James Boulestin | |
| 2001- | Roland Decourt | UMP |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 22 novembre 2010].