OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La cantina del teatre

La cantina del teatre (títol original en anglès: Stage Door Canteen) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Frank Borzage estrenada el 1943. Ha estat doblada al català.
La pel·lícula, feta en temps de guerra, rememora l'ambient de la sala «La cantina del teatre», un restaurant -o cantina- de la Ciutat de Nova York que fou un lloc d'esbarjo per a militars americans i aliats on podien freqüentar celebritats teatrals. Es feia sota els auspicis del American Theatre Wing. El veritable Stage Door Canteen del carrer 44 no es podia utilitzar per a filmar, ja que era massa concorregut rebent militars. Es va recrear a Nova York i a l'estudi de la RKO Radio Pictures a Culver City. També hi havia una cantina del teatre a l'edifici de l'Acadèmia de Música de Filadèlfia.
L'homòleg de la Costa Oest era el Hollywood Canteen que també va ser recordat en una pel·lícula, Hollywood Canteen.

## Argument

El guió de la pel·lícula segueix unes quantes dones voluntàries pel Canteen que s'han d'adherir a regles estrictes de conducta, la més important de les quals és aquella estona on han de proporcionar amistosament companyia i ballar amb els (sovint nerviosos) homes que han de marxar aviat en combat, i amb els quals no es permet gens de confraternització romàntica. Una voluntària que confessa que només és al Canteen per coincidir amb les estrelles de Hollywood acaba enamorant-se d'un dels soldats.
Les aparicions de les estrelles inclouen la de Johnny Weissmuller, a qui es veu treballar a la cuina del Canteen, fins a papers més substancials, com el de Katharine Hepburn, que ajuda a avançar la trama. La majoria de les escenes es van rodar en l'estudi, però en el cas d'un cert nombre d'estrelles -Benny Goodman, per exemple– van ser rodades a la ciutat de Nova York.

## Repartiment (cameos)

| Judith Anderson Henry Armetta Kenny Baker Tallulah Bankhead Ralph Bellamy Jack Benny Edgar Bergen (amb Charlie McCarthy i Mortimer Snerd) Ray Bolger Helen Broderick Ina Claire Katharine Cornell Lloyd Corrigan Jane Darwell William Demarest Gracie Fields Lynn Fontanne Arlene Francis Virginia Grey Helen Hayes Katharine Hepburn Hugh Herbert Jean Hersholt Sam Jaffe Allen Jenkins George Jessel Roscoe Karns Otto Kruger Jack Lambert June Lang | Gertrude Lawrence Gypsy Rose Lee Alfred Lunt Bert Lytell Aline MacMahon Harpo Marx Elsa Maxwell Helen Menken Yehudi Menuhin Ethel Merman Peggy Moran Alan Mowbray Paul Muni Merle Oberon Franklin Pangborn Brock Pemberton George Raft Lanny Ross Selena Royle Martha Scott Cornelia Otis Skinner Ned Sparks Bill Stern Cheryl Walker Ethel Waters Johnny Weissmuller Dame May Whitty Ed Wynn |
Orquestres:
* Count Basie
* Xavier Cugat
* Benny Goodman
* Kay Kyser
* Guy Lombardo
* Freddy Martin

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1944. Oscar a la millor cançó original per James V. Monaco (música) i Al Dubin (lletra) amb "We Mustn't Say Good Bye"
* 1944. Oscar a la millor banda sonora per Freddie Rich

## Referències

* ↑ esadir.cat. La cantina del teatre. esadir.cat.
# La cara del terror

La cara del terror (títol original en anglès: The Astronaut's Wife) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Rand Ravich, estrenada el 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

Spencer Armacost és un famós astronauta, casat amb la bella i sensual Jillian. Durant una missió a l'espai per reparar un satèl·lit artificial, Spencer i el seu col·lega Alex Streck tenen un "accident" que fa témer el pitjor. Afortunadament, no cal preocupar-se oficialment, una tempesta magnètica ha impactat en el segment espacial on estaven, i es perden dos minuts de l'enregistrament de so de la missió, per culpa de les interferències.
Els dos astronautes tornen a casa, però no exactament "sans i estalvis". Si de fet, Spencer no té cap problema, Alex, al contrari té greus problemes psicològics i físics des del principi: a risc de morir en una taula d'operacions, és pres de convulsions, i violent amb tothom, la seva dona Natalie en primer lloc. Un atac més violent del que és habitual, diagnosticat com un accident vascular cerebral, resulta fatal. Poc després, Natalie se suïcida, oficialment pel dolor, amb una ràdio a la dutxa, després d'haver farfullat paraules estranyes a les orelles de Jillian.
Uns dies més tard, durant una festa per celebrar l'arribada de Spencer, Jillian anuncia que està embarassada de bessons.
Al principi tot va bé, però un dia es presenta el Dr. Sherman Reese, enginyer de la NASA que tenia grans dubtes sobre l'"accident" dels astronautes. Amb un to agitat i el que sembla una bogeria, Reeses lliura a Jillian una gravació dels dos minuts en blanc, que no és causat per una tempesta magnètica, sinó per l'atac de dos alienígenes que han pres possessió dels cossos de Spencer i d'Alex, i també, que Natalie s'havia suïcidat, no pel dolor, sinó perquè havia descobert que estava embarassada de bessons.

## Repartiment

* Johnny Depp: Comandant Spencer Armacost
* Charlize Theron: Jillian Armacost
* Joe Morton: Sherman Reese, representant de la NASA
* Clea DuVall: Nan
* Donna Murphy: Natalie Streck
* Nick Cassavetes: Capità Alex Streck
* Samantha Eggar: Dr. Patraba
* Gary Grubbs: director de la NASA
* Blair Brown: Shelly McLaren
* Tom Noonan: Jackson McLaren
* Julian Barnes: servidor
* Cole Sprouse: bessó
* Dylan Sprouse: bessó

## Referències

* ↑ «La cara del terror». Ésadir.cat. [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ Maslin, Janet «Film Review; After a Space Jaunt, He's Odd, but He Loves His Wife» (en anglès). The New York Times, 28-08-1999. ISSN: 0362-4331.
# La història d'un detectiu

La història d'un detectiu (originalment en anglès, Detective Story) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per William Wyler, estrenada el 1951. S'ha subtitulat al català.

## Argument

En una investigació policíaca, l'inspector James "Jim" McLeod interpretat per Kirk Douglas, s'acarnissa amb un metge avortador, cosa que sorprèn el seu superior. Aquest no triga a descobrir que la Sra. de Mac Leod ha avortat amb l'ajuda d'aquest doctor i que el policia mai no li ha perdonat.

## Repartiment

* Kirk Douglas: Detectiu James 'Jim' McLeod
* Eleanor Parker: Mary McLeod
* William Bendix: Detectiu Lou Brody
* Cathy O'Donnell: Susan Carmichael
* George Macready: Karl Schneider
* Horace McMahon: Tinent Monaghan
* Gladys George: Miss Hatch
* Joseph Wiseman: Charley Gennini
* Lee Grant: Lladregota
* Warner Anderson: Endicott Sims /Henry Sims
* William 'Bill' Phillips: Detectiu Pat Callahan
* Frank Faylen: Detectiu Gallagher
* Catherine Doucet: Sra. Farragut

## Premis i nominacions
### Premis

* 1952. Premi a la interpretació femenina al Festival Internacional de Cinema de Cannes per a Lee Grant

### Nominacions

* 1952. Oscar a la millor actriu per a Eleanor Parker
* 1952. Oscar a la millor actriu secundària per a Lee Grant
* 1952. Oscar al millor director per a William Wyler
* 1952. Oscar al millor guió original per a Philip Yordan i Robert Wyler
* 1952. Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* 1952. Globus d'Or al millor actor dramàtic per a Kirk Douglas
* 1952. Globus d'Or a la millor actriu secundària per a Lee Grant
* 1952. BAFTA a la millor pel·lícula

## Crítica

Douglas aconsegueix una brillant adaptació de l'obra teatral de Sidney Kingsley, d'estil sòlid i una mica barroca, on abunden brillants detalls de posada en escena. La resta de l'abundant repartiment està excel·lent.

## Referències

* ↑ La història d'un detectiu a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Calderon, pàg. 69

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# La rossa explosiva

La rossa explosiva (original:The Strawberry Blonde) és una pel·lícula dels Estats Units de Raoul Walsh estrenada el 1941. Ha estat doblada al català.

## Argument

Enviat a la presó per l'home que li ha robat la dona que estimava, "Biff" Grimes (James Cagney) vol venjar-se. Tanmateix, la seva vida actual amb Amy Lind (Olivia de Havilland), la seva dona amb qui es casa per despit, no seria feliç?

## Al voltant de la pel·lícula

* Raoul Walsh explica en la seva autobiografia una entrevista amb Jack Warner, el patró de la Warner Bros., en aquests termes: «Tinc dues coses a dir-te, em va dir Jack Warner recolzant-se contra l’informe de la seva butaca i prenent el seu aire seriós. Cagney vol que el dirigeixis a La rossa explosiva, i Ann Sheridan m’agafa per a Dracula. » En Efecte, Jack Warner està en conflicte amb Ann Sheridan, una de les seves estrelles sota contracte, que refusa el paper de Virginia Brush a La rosa explosiva. El guió és tanmateix fet especialment per a ella i quan Walsh intenta persuadir-la de fer la pel·lícula ella s'hi nega pretextant que el productor l'havia refusada per a una comèdia musical de la Twentieth Century Fox i vol tornar-li la moneda. Walsh es recordarà llavors d’una starlette que havia vist en pel·lícules de sèrie B i igualment en un número de ball que executava en un night-club a Caliente, Califòrnia alguns anys abans. De seguida proposa a Jack Warner contractar Rita Hayworth, aquesta jove starlette de la Columbia, pel paper.
* La rossa explosiva és el remake d’ One Sunday Afternoon pel·lícula de Stephen Roberts el 1933 amb Gary Cooper i Fay Wray als principals papers. Una tercera adaptació, musical aquesta vegada, va ser dirigida de nou per Raoul Walsh sempre sota el títol One Sunday Afternoon el 1948 amb Dennis Morgan, Janis Paige i Dorothy Malone.

## Repartiment

* James Cagney: T. L. "Biff" Grimes
* Olivia de Havilland: Amy Lind
* Rita Hayworth: Virginia Brush
* Jack Carson: Hugo Barnstead
* Alan Hale: El pare Grimes
* George Tobias: Nicholas Pappalas
* Una O'Connor: Sra. Timothy Mulcahey
* George Reeves: Harold
* Lucile Fairbanks: L’amant de Harold
* Edward McNamara: Big Joe
* Helen Lynd: L’amant de Harold
* Herbert Heywood: Toby

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1942. Oscar a la millor banda sonora per Heinz Roemheld

## Galeria

* James Cagney
* Olivia de Havilland
* Rita Hayworth

## Referències

* ↑ esadir.cat. La rossa explosiva h. esadir.cat.
* ↑ «The strawberry blonde». The New York Times.
* 1 2 3 Raoul Walsh - Mig segle a Hollywood - Memòries d’un cineasta - Calmann-Lévy - ISBN 2-7021-0114-3, pàg. 287.
* ↑ Rita Hayworth Christian Dureau. Edicions PAC.ISBN 2-85-336-260/4 Error en ISBN: caràcter no vàlid, pàg. 58.
* ↑ La guia del cinema - sota la direcció de Pierre Murat ‘Telerama fora de sèrie - Edicions 2009 - ISBN 978-2-914927-09-3, pàg. 1433.
# Lady Sings the Blues

Lady Sings the Blues és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sidney J. Furie, estrenada el 1972.

## Argument

La pel·lícula explica la vida de la cantant de jazz Billie Holiday: Provinent d'una família pobra de color, Billie Holiday travessa una vida dramàtica i cruel abans de convertir-se en una de les més grans cantants de jazz i blues: dels bordells i de la nit més baixa de Harlem a l'èxit del Carnegie Hall. Però massa tard: Billie va morir poc després minada per l'alcohol i les drogues. Reconstrucció exacta del medi i una gran actuació de Diana Ross.

## Repartiment

* Diana Ross: Billie Holiday
* Billy Dee Williams: Louis McKay
* Richard Pryor: Piano Man
* James T. Callahan: Reg Hanley
* Paul Hampton: Harry
* Virginia Capers: Mare de Holiday
* Yvonne Fair: Yvonne
* Isabel Sanford: Madame
* Ned Glass: agent
* George Wyner: The M. C.
* Scatman Crothers: Big Ben

## Premis i nominacions
### Premis

* Globus d'Or a la millor promesa femenina per Diana Ross.

### Nominacions

* Oscar a la millor actriu per Diana Ross
* Oscar al millor guió original per Terence McCloy, Chris Clark, Suzanne De Passe
* Oscar a la millor direcció artística per Carl Anderson, Reg Allen
* Oscar al millor vestuari per Bob Mackie, Ray Aghayan, Norma Koch
* Oscar a la millor banda sonora per Gil Askey
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Diana Ross
* Globus d'Or al millor guió per Michel Legrand
* BAFTA a la millor actriu per Diana Ross

## Referències

* ↑ «Lady Sings the Blues». The New York Times.
# Labeotropheus trewavasae

Labeotropheus trewavasae és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per l'ictiòleg Geoffrey Fryer el 1956.
Els adults poden assolir fins a 11,7 cm de longitud total. Menja algues, crustacis petits i cucs. És una espècie de clima tropical entre 21 °C-24 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi a l'Àfrica:.

## Referències

* ↑ Fryer, Geoffrey «A new species of Labeotropheus from Lake Nyasa, with a redescription of Labeotropheus fuelleborni Ahl, and some notes on the genus Labeotropheus» (en anglès). Revue de Zoologie et Botanique Africaines, 54, 3-4, pàg. 280-289 [Consulta: 27 gener 2021].
* 1 2 3 Binohlan, Crispina B.; Opitz, Silvia. «Labeotropheus trewavasae Fryer, 1956 Scrapermouth mbuna» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Maréchal, C., 1991. Labeotropheus. p. 207-209. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* ↑ Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, 495 p.

## Bibliografia

* Bassleer, G., 1997. Color guide of tropical fish diseases: on freshwater fish. Bassleer Biofish, Westmeerbeek, 272 p.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
# Bubble

Bubble és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Steven Soderbergh. La pel·lícula ha estat rodada amb només 1,6 milions de dòlars i pers actors no professionals. Bubble és la primera d'una sèrie de sis pel·lícules que Soderbergh té intenció de rodar de la mateixa manera.

## Argument

Als Estats Units, en una ciutat del Middle West, Martha i el jove Kyle treballen en una fàbrica de nines. Malgrat la diferència d'edat, mantenen una bona amistat. Però aquesta petita vida tranquil·la és pertorbada per l'arribada d'una nova empleada, Rosa, que ràpidament fa amistat amb Kyle. Un matí, es troba a Rosa escanyada...

## Repartiment

* Debbie Doebereiner: Martha
* Omar Cowan: el pare de Martha
* Dustin James Ashley: Kyle
* Phyllis Workman: Bakery Shopkeeper
* Laurie Lee: la mare de Kyle
* Daniel R. Christian: el supervisor a la fàbrica
* Misty Wilkins: Rose
* Madison Wilkins: Jesse
* K. Smith: Jake
* Decker Moody: Inspector Don Taylor
* Thomas R. Davis: Sergent Davis
* Ross Clegg: un expert de la Policia Científica
* Scott Smeeks: Oficial Smeeks
* M. Stephen Deem: el propietari de Pawn Shop
* Leonora K. Hornbeck: Tackle Shopkeeper
* Katherine Beaumier: la perruquera
* Joyce Brookhart: la neboda de Martha

## Al voltant de la pel·lícula

* Tots els actors de la pel·lícula són no-professionals. Per exemple, Debbie Doebereiner, qui interpreta Martha és directora general d'un restaurant KFC; Dustin Ashley, que interpreta a Kyle, és estudiant en informàtica.
* Les verdaderes cases dels actors han servit de decorats durant el rodatge a la seva ciutat de Parkersburg.
* Bubble es distingeix igualment per la seva explotació particular. En efecte, és la primera pel·lícula als Estats Units que va ser distribuït de manera simultània a les sales de cinema, en DVD i en vídeo a la carta. Alguns hi han vist un senzill "cop de màrketing", altres hi han vist el començament d'una nova evolució de la indústria cinematogràfica. Soderbergh precisa tanmateix que aquest mètode era sobretot destinat a lluitar contra la pirateria de la pel·lícula.
* El director de fotografia Peter Andrews i la muntadora Mary Ann Bernard no són altres que el mateix Steven Soderbergh, que sovint fa servir aquests pseudònims.
* La pel·lícula es va presentar el 3 de setembre de 2005 al Festival Internacional de Cinema de Venècia, l'11 de setembre de 2005 al Festival Internacional de Cinema de Toronto, el 25 de setembre de 2005 al de Nova York.
* L'estrena va tenir lloc el 12 de gener de 2006 a Parkersburg, la ciutat on la pel·lícula va ser rodada.
* El 2007, Steven Soderbergh és nominat al Film Independent's Spirit Awards en la categoria millor director.
* La partitura de la pel·lícula va ser composta per Robert Pollard, natural d'Ohio.

## Referències

* ↑ «Bubble (2005)». Box Office Mojo. [Consulta: 16 juny 2017].
* ↑ Olsen, Mark. «The Indie Boy in the Soundtrack Bubble». The New York Times, 29-01-2006. [Consulta: 8 agost 2017].
# Cavalcada de Reis de Cardona

La cavalcada de Reis de Cardona és una representació centenària de l'arribada dels Reis d'Orient datada des de l'any 1902.
La realització de la cavalcada a Cardona es deu a Mossèn Josep Mas i Margineda (1841-1913), un cardoní molt implicat en la vida cultural de la vila. Formava part del Patronat Obrer de Sant Josep i n'era director de la seva coral. Segons el seu dietari, sembla que ell fou l'artífex de la representació de l'arribada dels Reis d'Orient a Cardona. Actualment l'Agrupament Escolta Hug Folc i l'Ajuntament de Cardona són els encarregats d'organitzar-la.

## La música

La música va ser un aspecte molt cuidat ja des dels orígens per mossèn Mas i Margineda, que va compondre un seguit de peces que conduïen l'acte. Actualment, una d'aquestes peces és interpretada per la Banda de Música de Cardona durant tota la cavalcada; és la Marxa de Reis, i la seva lletra és coneguda per tots els cardonins.
La lletra d'aquesta Marxa de Reis és la següent:
| « | Correu mare doneu-me la canya, la camisa poseu-me aviat que ja arriben els Reis, sentiu mare? Que ja sona el trepitg dels seus cavalls. Correu que ja arriben passen, passen pels turons i porten neuletes i porten turrons, ai! Correu mare (...) Benvinguts a Cardona els Reis Mags,: Baltasar i Gaspar i Melcior. Que guiats d'una estrella ja arriben a adorar el diví infantó. | » |

## Referències

* 1 2 3 Vendrell, Cèlia. Músiques de Cardona : gegants, ball de bastons, àliga i altres. Banda de Cardona. Cardona: Ajuntament de Cardona, 2016. ISBN 9788460854241.
* ↑ «Cavalcada de Reis (Cardona), Festa dels Reis». Generalitat de Catalunya, 2018. [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ «Cançons per rebre els Reis». Festes.org, 2018. [Consulta: 19 desembre 2019].
# Extraction 2

Extraction 2 és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2023 dirigida per Sam Hargrave i escrita per Joe Russo, basada en la novel·la gràfica Ciudad d'Ande Parks, Joe Russo, Anthony Russo, Fernando León González i Eric. Skillman. És una seqüela de la pel·lícula Extraction del 2020, i Chris Hemsworth, Golshifteh Farahani i Adam Bessa reprenen els seus papers, amb Olga Kurylenko, Daniel Bernhardt, Tinatin Dalakishvili i Idris Elba unint-se al repartiment. Es tracta d'un mercenari, Tyler Rake (Hemsworth), que és contractat inicialment per rescatar la dona d'un cap criminal abusiu i els seus fills d'una presó georgiana, però que descobreix que també ha de protegir la família de la banda criminal després de l'extracció.
Extraction 2 es va estrenar a Netflix el 16 de juny de 2023 i va rebre crítiques positives de la crítica. S'ha subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Fleming, Mike Jr. «Joe Russo Closes Deal To Script 'Extraction 2,' New Installment Of Netflix Smash Chris Hemsworth Pic». Deadline Hollywood, 04-05-2020 [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ Admin. «Extraction Netflix Movie Cast, Sequel Development| Watch Online», 13-05-2020. Arxivat de l'original el 26 setembre 2021. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Tyler Rake 2 (Extraction 2)». Desdelsofà.cat. [Consulta: 10 juliol 2023].
# Hausos

Hausos (h₂aus-os-) era la deessa de l'inframon en la mitologia indoeuropea. No queden restes directes del seu culte, però la seva existència i característiques s'ha pogut establir per la relació etimològica i funcionals entre els diferents déus que s'ha trobat en les llengües indoeuropees.
Els seus atributs no només s'han barrejat amb els de les deesses solars en algunes tradicions posteriors, sobretot la deïtat del sol bàltica Saulė, sinó que posteriorment s'han expandit i influït en les deïtats femenines en altres mitologies.
Les deïtats en les religions indoeuropees descendents són Ushas al Rigveda , l'Eos de la mitologia grega, l'Aurora de la mitologia romana, l'Aušra de la mitologia lituana (l' Eostre de la mitologia germànica és dubtós), i Hel en mitologia nòrdica antiga. Com a deessa de l'amor va ser anomenada Wenos "luxúria" (Venus, Vanadis).

## Referències

* ↑ Mallory, J. P.; Adams, D. Q.. The Oxford Introduction to Proto-Indo-European and the Proto-Indo-European World (en anglès). OUP Oxford, 2006-08-24, p. 409-410,432. ISBN 978-0-19-928791-8.
* ↑ Mallory, J. P.; Adams, Douglas Q. Encyclopedia of Indo-European Culture (en anglès). Taylor & Francis, 1997, p. 149. ISBN 978-1-884964-98-5.
* ↑ Chakraberty, Chandra. Study In Hindu Social Polity. Surja Press, 1923, p. 139-142.
* ↑ West, M. L.. Indo-European Poetry and Myth (en anglès). OUP Oxford, 2007-05-24, p. 219. ISBN 978-0-19-928075-9.
* ↑ Grande, Lance. The Evolution of Religions: A History of Related Traditions. Columbia University Press, 2024.
# Restes prehistòriques de Son Granada de Dalt - Ses Cases Velles

Les restes prehistòriques de Son Granada de Dalt - Ses Cases Velles és un jaciment arqueològic situat prop de les cases de la possessió de Son Granada de Dalt del municipi de Llucmajor, Mallorca. En aquest jaciment hi ha restes prehistòriques molt destruïdes, situades arran del camí que condueix a les cases de la possessió. Només es veuen algunes filades de pedres, però la resta està molt arrasat.
A l'est d'aquestes restes hi ha una cova de grans dimensions a la qual s'accedeix per una rampa espaiada. Té una altària d'uns 4 m, una amplada d'uns 8 m i una fondària d'uns 26 m fins a l'inici d'un túnel. L'accés a través d'aquest túnel, d'uns 6 m de llargària, no és possible perquè hi ha una paret seca cegant-lo i a que part del sostre s'ha esfondrat. A l'altra banda sembla haver-hi una altra cambra encara més grossa que la primera. De l'interior destaca la netedat i la bona conservació. Fou utilitzada per a guardar-hi ovelles i es feren alguns tancaments en paret seca cap a la banda de la sortida. Al sostre hi ha un orifici circular de ventilació d'uns 50 cm de diàmetre que no està obturat.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 64. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom IV» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 18 i 20 [Consulta: 27 desembre 2012].
# Bubulcus (gènere)

Bubulcus és un gènere d'ocells de la família dels ardèids (Ardeidae). Aquests esplugabous viuen en diversos continents.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere estava format per dues espècies, si bé tradicionalment la segona d'elles s'ha considerat una subespècie:
* Bubulcus ibis - Esplugabous
* Bubulcus coromandus - Esplugabous oriental
Tanmateix, el COI traslladà ambdues espècies a Ardea (versió 14.2, 2024) basant-se en els resultats d'un estudi filogenètic molecular publicat el 2023, que trobà que estaven estretament emparentades amb els mebres d'aquest altre gènere.

## Referències

* ↑ Entrada «Bubulcus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Jobling, 2010, «Bubulcus» i «bubulcus».
* ↑ «Ibis, spoonbills, herons, Hamerkop, Shoebill, pelicans». IOC World Bird List Version 14.2. International Ornithologists' Union, 01-08-2024. [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ Hruska, J.P.; Holmes, J.; Oliveros, C.; Shakya, S.; Lavretsky, P.; McCracken, K.G.; Sheldon, F.H.; Moyle, R.G. «Ultraconserved elements resolve the phylogeny and corroborate patterns of molecular rate variation in herons (Aves: Ardeidae)». Ornithology, 2023, pàg. ukad005. DOI: 10.1093/ornithology/ukad005.

## Bibliografia

* Jobling, J. A. Helm Dictionary of Scientific Bird Names (en anglès). Christopher Helm, 2010. ISBN 9781408133262.