OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bàsquet Club Sant Joan Despí

El Bàsquet Club Sant Joan Despí és un club de bàsquet de Sant Joan Despí fundat l'estiu del 1988. Els seus primers dos equips (1 masculí i 1 femení) van començar a jugar a les competicions de la Federació Catalana de Bàsquet la temporada 1988/1989. Gràcies a la feina que van fer amb els petits des de l'escola de bàsquet; el club va tenir la temporada 2019/2020 vint-i-cinc equips, tant masculins com femenins, jugant a diverses categories de les competicions que organitza la Federació Catalana de Bàsquet, els seus equips sèniors juguen en la Tercera Categoria (masculina i femenina).
Fundat per cobrir la demanda de l'existència d'un club de bàsquet al municipi per continuar amb la feina que es feia des d'escola esportiva. Des del seu naixement la filosofia del club va ser clara: formar als infants i joves en la pràctica de l'esport del bàsquet. La temporada 2007/2008 l'equip sènior femení va aconsegueix l'ascens a la segona categoria catalana. La temporada 2009-10 l'equip sènior masculí torna aconseguí l'ascens a la primera categoria catalana; la segona temporada aquesta categoria (temporada 2010-2011) forma part de l'equip Adrià Gasol, el germà petit dels jugadors de bàsquet de l'NBA Pau Gasol i Marc Gasol.

## Referències

* 1 2 «Bàsquet Club Sant Joan Despí | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 gener 2020].
* 1 2 «Federació Catalana de Basquetbol». [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «BÀSQUET CLUB SANT JOAN DESPÍ -». [Consulta: 8 gener 2020].
* 1 2 «El Butlletí 191, julio 2008 | Ajuntament de Sant Joan Despí». Arxivat de l'original el 2020-01-11. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «El Butlletí 210, juny 2010 | Ajuntament de Sant Joan Despí». Arxivat de l'original el 2020-09-27. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Sport. «Adrià Gasol, tras los pasos de Pau y Marc - Basket» (en castellà), 11-10-2012. [Consulta: 8 gener 2020].
# Edward Goodbird

Edward Goodbird (Reserva Fort Berthold, Dakota del Nord 1870-1938) fou un granger de l'ètnia hidatsa, fill de Buffalo Bird Woman, i el primer de la tribu a convertir-se al cristianisme, que fou ordenat capellà. Va compondre llibres pintats per a mestres amb informació sobre la tribu, com Goodbird the indian. His story i Coloring book of hidatsa people.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia
# William Braikenridge

William Braikenridge (Escòcia, c. 1700 - Londres, 30 de juliol de 1762) o Brakenridge fou un matemàtic i pastor anglicà del segle xviii.

## Vida i Obra

Poc es coneix de la infància i joventut de Braikenridge. Va estudiar probablement a Edimburg i va ingressar a la universitat d'Oxford, on es va graduar el 1740-1; era fill de John Braikenridge de Glasgow.
Sabem que durant molts anys va ser rector de l'església de Saint Michael Bassishaw de Londres i que el 1752 va ser nomenat fellow de la Royal Society.
La seva fama rau en la publicació del llibre Exercitatio geometrica de descriptione linearum curvarum (Londres, 1733), en el que es demostra el teorema de Braikenridge-Maclaurin, tot i que després va haver-hi una discussió sobre la precedència amb Colin Maclaurin.
També va publicar diverses memòries als Philosophical Transactions, les més remarcables de les quals poden ser els estudis de població.
En morir el 1762, va ser enterrat a l'església de la qual havia estat rector, però el 1897, abans de ser enderrocada, les seves despulles van ser traslladades al cementiri Great Northern.

## Referències

* ↑ «Alumni Oxoniensis (1715-1886)» p. 151.
* ↑ Struik, 1969, p. 168.
* ↑ Mills, 1984, p. 235 i ss.
* ↑ Rusnock, 1999, p. 58.
* ↑ Johnson, 2013, p. Cap. 6.

## Bibliografia

* Johnson, Malcolm. Crypts of London (en anglès). The History Press, 2013. ISBN 9780750956628.
* Mills, Stella «Note on the Braikenridge-Maclaurin Theorem» (en anglès). Notes and Records of the Royal Society of London, Vol. 38, Num. 2, 1984, pàg. 235-240. ISSN: 0035-9149.
* Rusnock, Andrea A. «Biopolitics: Political Arithmetic in the Enlightenment». A: William Clark, Jan Golinski, Simon Schaffer (ed.). The Sciences in Enlightened Europe (en anglès). University of Chicago Press, 1999, p. 49-68. ISBN 0-226-10939-9.
* Struik, D.J.. A Source Book in Mathematics, 1200-1800 (en anglès). Harvard University Press, 1969. ISBN 9780674823556.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William Braikenridge» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Scott, J.F. «Braikenridge (Brakenridge), William» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 5 gener 2015].
# Biérastse

Biérastse (belarús: Бе́расьце/Bieraście), és una ciutat de Belarús a la frontera amb Polònia, famosa per haver-se signat allí, durant la Primera guerra mundial, el Tractat de Brest-Litovsk entre les Potències Centrals i Rússia. El 2004, tenia 298.300 habitants.
La ciutat és un port fluvial, emplaçada a la riba del Buh Occidental, i banyada pel Múhaviets, que conflueix al Buh Occidental aquí. A l'altra banda del riu hi ha la petita ciutat polonesa de Terespol.

## Etimologia

El topònim Biérastse (Бе́расьце) es va formar a partir de la paraula biérast/бе́раст (alt. biérasts/бе́расьць), que significa "tipus de bedoll". El significat probablement fa referència a un conjunt, un bosc de bedolls. També s'ha suggerit que el nom de la ciutat podria provenir de la paraula biàrosta/бяроста amb significat "còrtex de bedoll".
El nom històric tradicional de la ciutat és Biérastse, mentre que l'actual nom oficial és Brest/Брэст. Al manual normatiu "Noms dels municipis de la República de Belarús", el nom històric tradicional Biérastse es registra com a una variant. Això vol dir que, si ho desitgen els habitants locals i les autoritats, podria convertir-se en el nom normatiu.
Nom del municipi en altres idiomes al llarg del temps: alemany: Brest-Litowsk; hebreu: ברסט ליטובסק; ídix: בּריסק; llatí: Berestum, Bressicia; polonès: Brześć, Brześć Litewski, Brześć nad Bugiem; rus: Бере́стье, Бе́ресть, Бре́ст-Лито́вск, Бре́ст; ucraïnès: Бе́рестя, Бе́ресть.

## Vegeu també

* Aaron ben Meir de Brest

## Referències

* ↑ «А. І. Жураўскі. СТАРАДАЎНІЯ НАЗВЫ ГАРАДОЎ БЕЛАРУСІ | Мовазнаўства». [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ Вячорка, Вінцук «Аддайма Брэст брэтонцам!» (en belarús). Радыё Свабода, 03-07-2014.
* ↑ Krivoščokova-Gantman, A S «А. И. Туркин, Краткий коми топонимический словарь, Сыктывкар, Коми книжное издательство, 1981. 112 c.». Linguistica Uralica, 19, 4, 1983, pàg. 303. DOI: 10.3176/lu.1983.4.12. ISSN: 0868-4731.
* ↑ «"Як вы яхту назавяце — так яна і паплыве", або Сур'ёзная размова пра асаблівасці беларускай анамастыкі | Інстытут мовазнаўства імя Якуба Коласа», 02-04-2017. Arxivat de l'original el 2017-04-02. [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ «Беларускі клясычны правапіс. Збор правілаў. Сучасная нармалізацыя». [Consulta: 20 novembre 2024].
# Síndrome de Morquio

La síndrome de Morquio, també coneguda com a mucopolisacaridosi tipus IV (MPS IV), és un trastorn metabòlic rar en què el cos no pot processar certs tipus de molècules de sucre anomenades glicosaminoglicans (GAG, o mucopolisacàrids). En la síndrome de Morquio, el GAG específic que es acumula al cos s'anomena sulfat de queratan. Aquest defecte de naixement, que és autosòmic recessiu, és un tipus de trastorn d'emmagatzematge lisosòmic. La acumulació de GAG en diferents parts del cos provoca símptomes en molts sistemes d'òrgans diferents.$^{:544}$ Als EUA, la taxa d'incidència de Morquio s'estima entre 1 a 200.000 i 1 a 300.000 naixements vius.

## Referències

* ↑ James, William D.; Berger, Timothy G. Andrews' Diseases of the Skin: clinical Dermatology. Saunders Elsevier, 2006. ISBN 978-0-7216-2921-6.
* ↑ «MPS IV (Morquio syndrome)». National MPS Society. Arxivat de l'original el 21 d’agost 2017. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ «Morquio syndrome: Diagnosis in an adult». Joint Bone Spine, 75, 4, 5-2008, pàg. 495–8. DOI: 10.1016/j.jbspin.2007.07.021. PMID: 18456538.

## Enllaços externs

* TV3 (2019-12-15). La Marató: en Bilal té la malaltia de Morquio. Consulta: 2019-12-17.
# The Movie Database

The Movie Database (TMDB) és una base de dades en línia de l'audiovisual, incloent informació de pel·lícules, sèries, actors, directors, etc... Va ser creada el 2008 per la comunitat a falta d’una basa de dades cinematogràfica completa i accessible. Després del seu llançament la plataforma va ampliar el seu abast utilitzant aplicacions API de codi obert, és a dir, són els mateixos usuaris els que impulsen i dirigeixen la plataforma. Aquest concepte s’assembla als principis d’un programari lliure, on es promou la transparència, la col·laboració i la innovació. En altres paraules, la comunitat contribueix al creixement i millora de la plataforma. No té la interfície en català, però sí que permet introduir-hi texts, títols, tràilers i pòsters en català, que seran els que veurà l'usuari que hagi triat aquesta llengua com a preferent.

## Referències

* ↑ «The movie database» (en anglès). la comunitat. [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ «analisi comparatiu IMd, AllMovie i TMDb». Lluís Codina. [Consulta: 13 octubre 2024].

## Enllaços externs

* The Movie Database - Lloc web oficial
# Karlskoga Motorstadion

El circuit de Karlskoga, anomenat oficialment Karlskoga Motorstadion i conegut també com a Gelleråsen Arena, és el circuit de curses permanent més antic de Suècia. Situat 6 km al nord de Karlskoga, al Comtat d'Örebro, disposa d'un traçat que permet veure'n tota la pista des de qualsevol localitat o zona de públic.
Actualment està autoritzat per a organitzar-hi rondes del Campionat d'Europa i de Suècia de motociclisme i de turismes.

## Història

Construït el 1949 com a pista de terra d'1,55 km de longitud, el 4 de juny de 1950 s'hi celebrà la cursa inaugural, la primera Kanonloppet. De cara a la segona, programada per al 1952, la superfície havia estat asfaltada i la longitud era ara d'1,600 km. El 1953 es va ampliar a 2 km amb l'addició de la secció de Björkdungskurvan (més tard rebatejada com a Tröskurvan). El 1958 es va tornar a ampliar fins a 3,172 km amb el tram Velodromkurvan ("revolt del Velòdrom").
Els anys 1961, 1962 i 1963 s'hi van organitzar curses de Fórmula 1 fora de campionat, a |les quals hi van competir Stirling Moss, Jim Clark i Jack Brabham. El 1967 s'hi va celebrar una cursa anomenada Gran Premi de Suècia que va guanyar Jackie Stewart. Els anys 1978 i 1979, el circuit va acollir el Gran Premi de Suècia de motociclisme, la cursa de 500cc del qual va guanyar en totes dues ocasions Barry Sheene.
Arran d'un accident durant una cursa de turismes el 8 d'agost de 1970, el circuit es va veure obligat a tancar durant dos anys. En aquell accident, dos cotxes -un Ford Escort i un BMW 2002-, van topar abans de la recta que conduïa al Velodromkurvan i van sortir de la pista a gran velocitat, saltant la tanca de seguretat i anant a parar entre el públic, amb el resultat de cinc espectadors morts.
Després d'un període de decadència, la pista va patir importants obres de renovació durant les dècades del 1990 i 2000. El 1992, la longitud de la pista es va escurçar a 2,530 km, es va traslladar la zona de boxs i es van millorar les instal·lacions. També hi va haver diverses millores de seguretat, com ara el redisseny del Tröskurvan i l'eliminació completa de la secció del velòdrom. Això va escurçar la pista a una longitud de 2,400 km. El 2017 es va modificar l'últim revolt i es va tornar a reduir la longitud de la pista, ara a 2,350 km.

## Referències

* 1 2 «Home» (en suec). Karlskoga Motorstadion AB. [Consulta: 8 octubre 2019].
* 1 2 3 4 5 6 «Historien om Gelleråsbanan» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].
* 1 2 «Gelleråsen Org» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ «Gelleråsbanan 1953» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].
* 1 2 Galpin, Darren «Karlskoga Track Info» (en anglès). The GEL Motorsport Information Page [Consulta: 4 octubre 2009].
* ↑ «Gelleråsbanan 1958» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ «Gelleråsbanan 1992» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ «Historia» (en suec). Karlskoga Motorstadion AB. Arxivat de l'original el 27/8/2008. [Consulta: 4 octubre 2009].
* ↑ «Gelleråsbanan 2006» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ «Gelleråsbanan 2017» (en suec). [Consulta: 25 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Karlskoga Motorstadion - Lloc web oficial (suec)
# Olímpia I Ludovisi

Olímpia I Ludovisi (1656 - 27 de novembre de 1700) fou filla de Nicolau I Ludovisi. Va heretar al seu germà Joan Baptista I Ludovisi el 1699, en tots els feus incloent Piombino, tot i que era monja. Només li va sobreviure un any i tres mesos. La va succeir la seva germana Hipòlita I Ludovisi.

## Referències

* ↑ «European Heraldry :: Piombino». [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Olimpia Ippolita I Ludovisi, princessa di Piombino». [Consulta: 29 abril 2021].
# Narcís Casademont i Costa

Narcís Casademont i Costa (Figueres, 1816 - 1890?) va ser un compositor català que exercí d'organista i mestre de capella de la catedral de Solsona i de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries.
Exercí de mestre de capella a Castelló d'Empúries des de 1858 fins a 1890, ocupant la plaça que havia deixat Bonaventura Frigola.
Es conserven obres seves al fons musicals de la catedral de Girona (GirC), de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot (OloSE), de la Catedral-basílica del Sant Esperit de Terrassa (TerC), de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries (CaeSM) i de catedral de Solsona (SolC).

## Referències

* ↑ Marquès, Josep M. «Organistes i mestre de capella de la diòcesi de Girona». Anuario musical, 54, 999, pàg. 105.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep M; Salgado Cobo La Capella de música de Santa Maria de Castelló d'Empúries i els compositors del seu fons musical [Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries], 2013.
* ↑ «Obres de N. Casademont a l'IFMuC. Bases de dades dels fons musicals de Catalunya».
# Blue Beetle

Blue Beetle és una pel·lícula de superherois nord-americana de 2023 basada en el personatge de DC Comics Jaime Reyes/Blue Beetle. Produïda per DC Studios i Safran Company, i distribuïda per Warner Bros. Pictures, és la 14a pel·lícula de l'Univers estès de DC Comics. Dirigida per Ángel Manuel Soto i escrita per Gareth Dunnet-Alcocer, és protagonitzada per Xolo Maridueña com Reyes, un recent graduat universitari que rep una armadura que li atorga superpoders després de ser escollit accidentalment per una antiga relíquia alienígena coneguda com l'Scarab. Adriana Barraza, Damián Alcázar, Raoul Max Trujillo, Susan Sarandon i George Lopez també protagonitzen la pel·lícula. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Xolo Maridueña com a Jaime Reyes/Blue Beetle: Un adolescent nord-americà de Palmera City que és injectat a l'escarabat alienígena Blue Beetle que li dona un exotratge superpoderós.
* Bruna Marquezine com a Jenny Kord: la filla de Ted Kord, i l'interès amorós d'en Jaime.
* Damián Alcázar com a Alberto Reyes: el pare d'en Jaime
* Elpidia Carrillo com a Rocío Reyes: la mare d'en Jaime
* Adriana Barraza com a Nana: l'àvia d'en Jaime
* Belissa Escobedo com a Miracle Reis: la germana menor d'en Jaime
* George Lopez com a Rudy: l'oncle d'en Jaime

## Referències

* ↑ Mestizo, Masked. «Todo sobre la película del Escarabajo Azul de DC» (en espanyol de Mèxic), 04-04-2023. [Consulta: 13 abril 2023].
* ↑ «Susan Sarandon dice que gran parte de los diálogos en Blue Beetle son en español» (en castellà), 09-09-2022. [Consulta: 13 abril 2023].
* ↑ «Blue Beetle». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 juny 2024].
* ↑ ; Kit, Borys«Ava DuVernay's 'New Gods,' James Wan's 'The Trench' DC Movies Not Moving Forward at Warner Bros. (Exclusive)», 01-04-2021. Arxivat de l'original el 2 de abril de 2021. [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ Couch, Aaron. «DC's 'Blue Beetle' Moves From HBO Max, Sets 2023 Theatrical Release», 16 diciembre 2021. Arxivat de l'original el 17 de diciembre de 2021. [Consulta: 17 diciembre 2021].
* ↑ Monika. «Director Of DC's Blue Beetle & Transformers Scopes Out El Paso», 18-04-2022. Arxivat de l'original el 18 de abril de 2022. [Consulta: 29 abril 2022].
* ↑ «Production Weekly – Issue 1295 – Thursday, 21 de abril de 2022 / 146 Listings – 34 Pages», 20-04-2022. Arxivat de l'original el 21 de abril de 2022. [Consulta: 16 juny 2022].

## Enllaços externs

* Blue Beetle - Lloc web oficial
# Cos i ànima

Cos i ànima (títol original en anglès: Body and Soul) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Rossen, estrenada el 1947. Ha estat doblada al català.

## Argument

El dia abans d'un combat trucat, el boxejador Charlie Davis és assaltat pel record d'un cert "Ben". Amoïnat, va amb la seva mare que el rebutja, després visita una cantant de cabaret. Al vestidor, sempre en estat de xoc, intenta recobrar el seu ànim i repassa la seva carrera.

## Repartiment

* John Garfield: Charlie Davis
* Lilli Palmer: Peg Born
* Hazel Brooks: Alice
* Anne Revere: Anna Davis
* Lloyd Gough: Roberts
* William Conrad: Quinn
* Joseph Pevney: Shorty Polaski
* Canada Lee: Ben Chaplin
* Art Smith: David Davis
* James Burke: Arnold
* Virginia Gregg: Irma
* Peter Virgo: Drummer, guardaespatlles de Roberts
* Joe Devlin: Prince
* Ed Begley: Líder d'un partit

## Al voltant de la pel·lícula

* Robert Aldrich forma part de l'equip tècnic com a ajudant de direcció.
* Obra asfixiant, desoladora i brutal que retrata una societat corrompuda que converteix en déus al poder i els diners per mitjà d'unes ombres anomenades boxejadors.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1948: Oscar al millor muntatge per Francis D. Lyon i Robert Parrish

### Nominacions

* 1948: Oscar al millor actor per John Garfield
* 1948: Oscar al millor guió original per Abraham Polonsky
* 1948: Cercle de crítics de Nova York: Millor Actor (John Garfield)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Cos i ànima. esadir.cat.
* ↑ «Body and Soul». The New York Times.
* ↑ Miguel Ángel Palomo, El País
# El nadó en cap

El nadó en cap (títol original: The Boss Baby) és una pel·lícula estatunidenca d'animació per ordinador produïda per DreamWorks Animation i dirigida per Tom McGrath. Es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Miami el 12 de març del 2017, i va ser doblada al català el 12 d'abril del mateix any. Fou nominada com a millor pel·lícula d'animació als Oscar, als Premis Annie i als Globus d'Or, però no guanyà cap dels premis.
Netflix n'estrenà una sèrie de televisió el 2018, titulada The Boss Baby: Back in Business, i se n'estrenà una seqüela als cinemes, El nadó en cap: Negocis de família, el 2 de juliol del 2021.

## Argument

La vida d'en Tim, de set anys, canvia de sobte quan arriba el seu nou germà, un nadó preciós que fa que als seus pares els caigui la bava. Quan tothom dorm, en Tim espia el menut i descobreix que és un nadó peculiar que porta vestit, maletí i que pot parlar: és, en realitat, un espia. Aviat es fa amo de la casa, cosa que a en Tim no li fa gaire gràcia. Els dos germans hauran d'unir esforços per a aturar els plans diabòlics del director general de Puppy Co.

## Referències

* ↑ «El nadó en cap». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ ; Staff, Variety«Oscar Nominations 2018: The Complete List», 23-01-2018.
* ↑ Rubin, Rebecca. «Golden Globe Nominations: Complete List». Variety, 11-12-2017. [Consulta: 11 desembre 2017].
* ↑ «La pel·lícula 'El nadó en cap' s'estrena en català a 28 sales». Llengua catalana. Generalitat de Catalunya, 12-04-2017 [Consulta: 31 gener 2019]. Arxivat 1 de febrer 2019 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-02-01. [Consulta: 31 gener 2019].

## Enllaços externs

* El nadó en cap a Goita què fan, ara!
# Teate

Teate (grec antic: Τεατέα) va ser la ciutat capital dels marrucini, situada dalt d'un turó a uns 5 km del riu Aternus i a 15 km de la costa de la mar Adriàtica. Sili Itàlic l'anomena «gran» i «il·lustre». Els Itineraris situen la ciutat a la via Valèria.
No se sap quan la van conquerir els romans. Va rebre una colònia romana amb August, però no va obtenir el títol de colònia i sempre va ser un municipi, encara que per les inscripcions trobades, era important. Va adquirir especial fama a inicis de l'Imperi per ser el lloc de naixença de Gai Asini Pol·lió, orador, historiador i poeta del temps d'August. La Gens Asínia era originària de la ciutat. Heri Asini va ser el cap dels marrucini durant la guerra social. Sembla que una altra família notable de la ciutat era la gens Vètia.
Fins a l'edat mitjana va ser la capital d'un districte i la seu d'un bisbat. Avui dia es diu Chieti. S'hi conserven restes del teatre, un dipòsit d'aigua i dos temples convertits en esglésies: un temple d'Hèrcules, avui Santo Paolo i un temple de Diana avui Santa Maria del Tricaglio. Totes les restes trobades són dels inicis de l'Imperi Romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Teate». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 maig 2023].
# Šibenik

Šibenik (croat) —Sibenning (alemany), Sebenico (italià)— és una ciutat històrica a la Dalmàcia central (Croàcia). Està situat on el riu Krka flueix a la mar Adriàtica. La seva població era de 37.120 habitants en el cens del 2006, entre ells els del poble de Perković, que pertany al municipi. És, a més, la capital del comtat de Šibenik-Knin (en croat, Šibensko-kninska županija).

## Història

El nom de Šibenik figura ja per primera vegada i amb aquest nom el 1066 en una carta del rei croata Petar Krešimir IV. A diferència d'altres ciutats dàlmates fundades per il·liris, grecs i romans, Šibenik és la ciutat més antiga de totes fundada per dàlmates natius a la costa est de la mar Adriàtica.
El 1298 Šibenik va aconseguir el títol de ciutat i seu episcopal. Com la resta de Dalmàcia va resistir els venecians fins al 1412. Els turcs otomans van intentar conquerir la ciutat a finals del segle xv. Durant el segle següent es va construir la fortalesa de Sant Nicolau i es va anar ampliant durant la següent centúria amb les fortaleses de Sant Joan (Tanaja) i de Šubicevac (Barone). Fins al 1797 Šibenik formà part de la República de Venècia quant en virtut del Tractat de Campo Formio d'aquell any passà a l'Imperi austríac. Fins al 1918 serà, per tant, una ciutat de l'Imperi Habsburg fora d'un breu període d'anys (1805-1813) en què s'integrà a les Províncies Il·líriques de l'imperi napoleònic. El 1918 amb els Tractats de Pau de la Conferència de París del 1919 fou assignada al Regne dels Serbis, Croats i Eslovens fora del període 1941-1943 en què momentàniament va formar part de la italiana Governació de Dàlmacia. Després de la Segona Guerra Mundial es va reincorporar a Iugoslàvia i d'aquí, des del 1991, a Croàcia.
L'edifici més important de la ciutat és la Catedral de Sant Jaume que des del 2000 és a la llista del patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Personatges famosos

* Roberto Ferruzzi, (1853-1934), pintor.
* Roberto de Visiani, (1800-1878) botànic
* Niccolò Tommaseo, (1802-1874) escriptor i lingüista italià.
* Petar Guberina, (1913-2005), escriptor i lingüista croata.
* Maksim Mrvica, (1975) pianista
* Petra Štampalija, (1980) jugadora de bàsquet
* Dario Šarić, (1994) jugador croata de bàsquet
* Dražen Petrović, (1964-1993) jugador croata de bàsquet
* Francesco Mazzoleni, (1828-1908) tenor

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013.
* ↑ «Roberto Ferruzzi». [Consulta: 13 febrer 2024].
* ↑ «Petar Guberina». [Consulta: 13 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Ajuntament de Šibenik (en croata, només)