OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Desastre de Struma

El desastre de Struma va ser l'enfonsament en el 24 de febrer de 1942 d'un vaixell, el MV Struma, que intentava portar a gairebé 800 refugiats jueus des de Romania, aliada de l'Eix, al mandat britànic de Palestina. Es tractava d'un petit vaixell amb casc de ferro de només 240 TRB que havia estat construït en 1867 com goleta de vapor, però que recentment havia estat reequipat amb un motor dièsel de segona mà poc fiable. Tot i que Struma només tenia 45 m d'eslora, 6 m de mànega i 3 m de calat, es calcula que en ell viatjaven 791 refugiats i 10 tripulants.
El motor dièsel del Struma va fallar diverses vegades entre la seva sortida de Constança en la mar Negra el 12 de desembre de 1941 i la seva arribada a Istanbul el 15 de desembre. Va haver de ser remolcat per un remolcador per a sortir de Constança i entrar a Istanbul. El 23 de febrer de 1942, amb el seu motor encara inoperant i els seus passatgers refugiats a bord, les autoritats turques van remolcar al Struma des d'Istanbul a través del Bòsfor fins a la costa de Şile en el nord d'Istanbul. A les poques hores, en el matí del 24 de febrer, el submarí soviètic Shch-213 el va torpedinar, matant a uns 781 refugiats més 10 tripulants, convertint-lo en el major desastre naval exclusivament civil de la Segona Guerra Mundial. Fins fa poc el nombre de víctimes s'havia estimat en 768, però la xifra actual és el resultat d'un estudi recent de sis llistes de passatgers diferents. Només una persona a bord, David Stoliar, de 19 anys, va sobreviure (va morir en 2014 als 91 anys).
La catàstrofe de Struma es va unir a la del SS Patria -enfonsat després d'un sabotatge de la Haganà mentre estava carregat de refugiats jueus 15 mesos abans- com a punts de trobada dels moviments clandestins sionistes revisionistes Irgun i Lehi, encoratjant la seva campanya contra el govern colonial britànic.

## Referències

* 1 2 Lloyd's Register of Shipping. Londres: Lloyd's Register, 1932 [Consulta: 14 abril 2021]. Arxivat 2018-10-30 a Wayback Machine.
* ↑ «Day 834 December 12, 1941». World War II Day-by-Day, 11-12-2011.
* ↑ ; Lettens, Jan«SS Struma (Струма) (+1942)». The Wreck Site, 22-12-2012.
* ↑ «Struma - the tragedy of the ship of hope» (en anglès). Yekta Uzunoglu.
* ↑ Aroni, Samuel. «Who Perished on the Struma And How Many?». JewishGen.org, 2002–2007.
* 1 2 Aroni, Samuel. «Who Perished on the Struma And How Many?». JewishGen.org, 2002–2007.
* ↑ «El barco se evaporó...» (en castellà). La Vanguardia, 10-05-2014. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «Palestine: World War II». Encyclopædia Britannica.
* ↑ «Israel: World War II». Country Studies US.
# Segona Federació FutFem

La Segona Federació de Futbol Femení o Segona Federació FutFem és la tercera divisió de futbol femení a l'estat espanyol. Està formada per 32 equips dividits en dos grups de 16 equips cadascun, agrupats prioritàriament segons la seva proximitat. Aquests grups reben el nom de Segona Federació Nord i Segona Federació Sud. La competició té l'estatus d'oficial, és d'àmbit estatal i definida amb caràcter no professional de nivell aficionat. És organitzada per la RFEF.
La competició es desenvolupa en dues fases: lliga regular i Play Off. A la lliga regular s 'enfronten els equips de cada grup a doble volta totes contra totes, configurant un total de 30 jornades.
Al final de la Lliga regular tenim una classificació Segona Federació Nord i una altra a la Segona Federació Sud. Els dos equips primers classificats de cada grup són els que ascendeixen directament a Primera Federació FutFem. Els dos equips classificats en segon lloc a cada lliga regular, Nord i Sud, jugaran un Play Off d'ascens, sent les guanyadores a doble partit les que aconsegueixin la tercera plaça d'ascens a la Primera Federació FutFem. Els equips del 13è al 16è descendiran a Primera Nacional fent un total de 8 descensos que es reparteixen entre els sis grups d'aquesta categoria.

## Equips Segona Federació Nord

La temporada 2022 2023 els equips que formen el grup Nord de la Segona Federació Femenina són:
| Athlètic Club C (Euzkadi) | CA Osasuna Fundación B (Navarra) |
| Atlético de Madrid B (Madrid) | CD Parquesol (Castilla León) |
| Bizkerre FT (Euzkadi) | CD Pradejón (La Rioja) |
| RCD Espanyol B (Catalunya) | CDE Racing Féminas (Cantabria) |
| CE Europa (Catalunya) | Sardoma CF (Galicia) |
| PM Friol (Galicia) | Torrelodones CF (Madrid) |
| CD Getafe Femenino (Madrid) | Viajes Interrías FF (Galicia) |
| Real Madrid B (Madrid) | Zaragoza CFF (Aragón) |

## Equips Segona Federació Sud

La temporada 2022 2023 els equips que formen el grup Sud de la Segona Federació Femenina són:
| CFF Albacete Globalcaja (Castilla La Mancha) | Levante UD B (País valencià) |
| UD Almeria (Andalucía) | Madrid CFF B (Madrid) |
| Atlètico Baleares (Illes Balears) | Málaga CF (Andalucía) |
| Real Betis B (Andalucía) | CD Pozoalbense (Andalucía) |
| Cacereño Femenino Atlético (Extremadura) | CD Santa Teresa (Extremadura) |
| CD Femarguín SPAR Gran Canaria (Canarias) | RU de Tenerife Santa Cruz (Canarias) |
| Fundación Canaria CD Tenerife (Canarias) | CF Unión Viera (Canarias) |
| FF La Solana (Castilla La Mancha) | Valencia Féminas CF B (País Valencià) |

## Referències

* 1 2 «Normas reguladoras y bases de competición de segunda federación futbol femenino» (en castellà). RFEF. Arxivat de l'original el 2022-07-15. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «equipos segunda federación femenina norte» (en castellà). Futboleras. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Equipos segunda ferderación femenina grupo sur» (en castellà). futboleras. [Consulta: 14 novembre 2022].
# El lluitador (pel·lícula de 1975)

El lluitador (títol original en anglès Hard Times) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Walter Hill el 1975, per a la Columbia Pictures. Ha estat doblada al català.

## Argument

Nova Orleans en els anys 1930, poc després de la Gran depressió. Chaney, un boxejador ocasional, assisteix a un combat clandestí i proposa una associació a l'empresari Speed. Revelant-se Chaney molt dotat, li són organitzats combats cada vegada més "cotitzats".

## Repartiment

* Charles Bronson: Chaney
* James Coburn: Speed
* Jill Ireland: Lucy Simpson
* Strother Martin: Poe
* Maggie Blye: Gayleen Schoonover
* Michael McGuire: Gandil
* Felice Orlandi: El Bonic
* Edward Walsh: Pettitbon
* Bruce Glover: Doty
* Robert Tessier: Jim Henry
* Nick Dimitri: Street
* Frank McRae: Hammerman
* Maurice Kowalewski: Caesare
* Naomi Stevens: Madam

## Al voltant de la pel·lícula

Amb aquesta primera pel·lícula com a director, Walter Hill ha escollit un doble tema il·lustrat nombroses vegades pel cinema estatunidenc, el món de la boxa (Toro salvatge, Hem guanyat aquest vespre...) i el període de la Gran Depressió (Heroi en venda, L'home del carrer...).

## Vegeu també

* El lluitador (pel·lícula de 2008)

## Referències

* 1 2 esadir.cat. El lluitador. esadir.cat.
* ↑ «Hard times». The New York Times.
# Louisiana Story

Louisiana Story és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert J. Flaherty, estrenada el 1948. Ha estat doblada al català

## Argument

Un jove cajun circula en piragua en un bayou de Louisiana, per descobrir la flora i la fauna d'aquesta part salvatge de la Nova Orleans. Sonen unes explosions, un poderós tractor aquàtic s'obre camí a través de les altes herbes: són prospectors que han vingut a instal·lar un pou de petroli. El pare del noi els signa un contracte autoritzant la perforació, Mentre el nen, desconfiat, segueix el seu passeig rural amb Jojo, el seu ratolí. La curiositat el du a mirar la instal·lació del tren de sondatge i el treball dels qui fan el forat, que acaben guanyant-se la seva amistat. Un dia, el ratolí fuig. Inquiet per la presència de caimans als paratges, el noi els prepara una trampa: un sauri és capturat però aconsegueix alliberar-se després d'una lluita acarnissada. El tornaran a agafar i el pare, molt orgullós, anirà a ensenyar la pell als obrers del tren de sondatge.

## Repartiment

* Joseph Boudreaux: El noi
* Lionel El Blanc: el seu pare
* E. Bienvenu: La seva mate
* Frank Hardy: El taladrador

## Al voltant de la pel·lícula

Es tracta d'un encàrrec de la Standard Oil Company de Nova Jersey (com Nanuk l'esquimal) destinada a mostrar els problemes de la recerca petroliera en un medi difícil.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1948: Premi Internacional al Festival Internacional de Cinema de Venècia per Robert J. Flaherty
* 1949: BAFTA al millor documental

### Nominacions

* 1948: Lleó d'Or al Festival Internacional de Cinema de Venècia per Robert J. Flaherty
* 1949: Oscar al millor guió original per Frances H. Flaherty i Robert J. Flaherty

## Referències

* ↑ esadir.cat. Louisiana Story. esadir.cat.
* ↑ «Louisiana Story». The New York Times.
* ↑ «The 21st Academy Awards» (en anglès). Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 10 desembre 2023].
# Quan m'enamoro

Quan m'enamoro (títol original en anglès Everybody's All-American) és un drama estatunidenc dirigit per Taylor Hackford, estrenat el 1988.

## Argument

La pel·lícula cobreix 25 anys en la vida de l'heroi de futbol universitari Gavin Grey (Dennis Quaid). Quan es casa amb Babs Rogers, Miss Magnòlia, (Jessica Lange) i és fitxat pels professionals, un final feliç és pronosticat per amics i família. Sembla clar que Grey anirà cap amunt els propers anys. Babs fa el millor per mantenir-se al pas amb els canvis de carrera i humor del seu marit, i com esdevé mare de quatre fills portant la gestió d'un bar amb l'ajuda d'Edward.

## Repartiment

* Jessica Lange: Babs Rogers Grey
* Dennis Quaid: Gavin Grey
* Timothy Hutton: Donnie
* John Goodman: Lawrence
* Carl Lumbly: Narvel Blue
* Ray Baker: Bolling Kiely
* Savannah Smith Boucher: Darlene Kiely
* Patricia Clarkson: Leslie Stone
* Joseph Meyer: Pep Leader
* J. Kevin Brune: Coinquil·li
* Roy B. Stewart Sr.: Junie
* Pat Pierre Perkins: Willy Mae

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Everybody's All-American».
# Volodimir Petryshyn

Volodimir Petryshyn (Lviv, 22 de gener de 1929 - Cranford, 21 de març de 2020) va ser una matemàtica estatunidenc, nascut a centre-Europa.

## Vida i Obra

Petryshyn anava a començar els estudis secundaris quan va esclatar la Segona Guerra Mundial i això va destarotar el seu progrés, en ser considerats ciutadans desplaçats per les autoritats nazis. Va poder estudiar algun temps a Alemanya, però, finalment, la família va emigrar als Estats Units on ell va poder estudiar matemàtiques a la Universitat de Colúmbia. Es va graduar el 1954 i el curs següent va ser professor ajudant, mentre continuava els seus estudis de doctorat que va obtenir el 1961.
Després d'uns períodes de tres anys a les universitats de Nova York i de Chicago, el 1967 va ser nomenat professor de la universitat Rutgers en la qual va romandre fins al 1996.
Els seus treballs de recerca van ser en el camp de l'anàlisi funcional. El 1993 va publicar un llibre notable sobre les solucions i aproximacions de les equacions no lineals. En considerar que hi havia un error important en el llibre i pensant en que seria la rialla de la professió, va contraure un desequilibri mental greu. A causa d'aquest desequilibri va matar la seva muller, la coneguda artista i crítica Arcadia Olenska-Petryshyn, de quaranta cops de martell. L'any següent va ser declarat no culpable per malaltia mental.

## Referències

* ↑ Hersh i John-Steiner, 2011, p. 370.
* ↑ Petryshyn, 1993, p. 1 i ss.
* ↑ Hersh i John-Steiner, 2011, p. 127.
* ↑ O'Neill, 1996, p. x.

## Bibliografia

* Hersh, Reuben; John-Steiner, Vera. Loving and Hating Mathematics (en anglès). Princeton University Press, 2011. ISBN 978-0-691-14247-0.
* O'Neill, Jim «Insanity defense possible as prof denies slaying his wife with hammer» (en anglès). The Star Ledger, 9 jul., 1996. Arxivat de l'original el 2023-11-08 [Consulta: 8 novembre 2023].
* Petryshyn, Volodymyr W. Approximation-solvability of Nonlinear Functional and Differential Equations (en anglès). Marcel Dekker, 1993. ISBN 0-8247-8793-5.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Volodimir Petryshyn» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Benvingut a Mooseport

Benvingut a Mooseport (títol original: Welcome to Mooseport) és una pel·lícula estatunidenco-alemanya rdirigida par Donald Petrie, estrenada el 2004. Ha estat doblada al català.
Protagonitzada per Gene Hackman i Ray Romano en els papers principals masculins, Benvinguda a Mooseport narra la història d'una campanya electoral ferotge a l'ajuntament d'una petita ciutat entre un ancià president dels Estats Units i un lampista del poble. Marcia Gay Harden, Maura Tierney, Christine Baranski, Fred Savage i Rip Torn completen el càsting en altres papers notables.
Rodada essencialment a Ontario, Canadà l'any 2003 el llargmetratge ha trobat des de la seva estrena una acollida negativa de la crítica i ha obtingut un fracàs comercial al box-office.
Benvinguda a Mooseport és coneguda per ser l'últim film de Gene Hackman, que es va agafar, després d'aquest film, la seva jubilació cinematogràfica.

## Argument

A la sortida del seu segon mandat, un president dels Estats Units apreciat de tots es jubila en una petita ciutat de la costa per escriure les seves memòries. Després de les nombroses peticions dels habitants perquè sigui alcalde del seu poble, es compromet a una campanya electoral enfront del propietari d'una quincalleria local. Campanya que degenera ràpidament en una batalla ferotge.

## Repartiment

* Gene Hackman: Monroe Call
* Ray Romano: Handy Harrison
* Maura Tierney: Sally Mannis
* Marcia Gay Harden: Grace Sutherland
* Christine Baranski: Charlotte Cole
* Rip Torn: Bert Langdon
* June Squibb: Irma
* Fred Savage: Bullard
* John Rothman: Stu
* Wayne Robson: Morris Gutman
* Reagan Pasternak: Mandy
* Jackie Richardson: Martha
* Edward Herrmann: Avery Hightower
* William Lynn: Clay
* Jim Feather: Rueben

## Rebuda
### Acollida crítica

Benvinguda a Mooseport ha trobat una acollida negativa, obtenint un 13% de parers favorables sobre el lloc Rotten Tomatoes, basat en 144 comentaris recollits i un resultat mitjà de 33⁄100 al lloc Metacritic, basat en 36 comentaris recollits.

### Box-office

En la seva sortida en sales als Estats Units, Welcome to Mooseport, per a un pressupost de 30 milions de dòlars, informa 14.470.947 dòlars.

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Benvingut a Mooseport». [Consulta: 2 octubre 2018].
* ↑ «Welcome to Mooseport (2004)». [Consulta: 2 octubre 2018].
* ↑ «Welcome to Mooseport (2004) - Box Office Mojo» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2018].
* ↑ «Welcome to Mooseport». [Consulta: 2 octubre 2018].
* ↑ Kehr, Dave «FILM IN REVIEW; 'Welcome to Mooseport'» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Welcome to Mooseport» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2018].
* ↑ «Welcome to Mooseport». [Consulta: 2 octubre 2018].
# El bon fill

El bon fill (títol original en anglès: The Good Son) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca dirigida per Joseph Ruben, estrenada el 1993 i doblada al català.

## Argument

Mark, un nen de dotze anys, acaba de perdre la seva mare, víctima d'un càncer. El seu pare, molt ocupat, el col·loca amb el seu oncle i la seva tia, els Evans, una parella burgesa que viu en un petit poble. Mark passa les seves jornades en companyia del seu cosí Henry. A poc a poc, Henry gaudeix aterrint Mark i a voler fer-li compartir els seus jocs cruels.
Un matí, amb l'ajuda d'una ballesta, Henry mata un gos davant de Mark. Després, uns dies més tard, provoca un greu accident de cotxe en una autopista, llançant des d'una passarel·la un espantall enmig de la carretera. Mark comprèn que Henry és també responsable de la mort d'un bebè, ofegat a la banyera familiar un any abans. Henry li revela llavors la seva verdadera naturalesa i les seves intencions homicides...

## Repartiment

* Macaulay Culkin: Henry Evans
* Elijah Wood: Mark Evans
* Wendy Crewson: Susan Evans
* David Morse: Jack
* Daniel Hugh Kelly: Wallace Evans
* Jacqueline Brookes: Alice Davenport
* Quinn Culkin: Connie Evans
* Ashley Crow: Janice
* Guy Strauss: el doctor a Arizona
* Keith Brava: el doctor a Blackport
* Jerem Goodwin: l'obrer
* Andria Hall: el periodista
* Susan Hopper: la dona del salvament

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula és treta d'una novel·la de suspens de Todd Strasser. L'objectiu principal era de fer interpretar Macaulay Culkin de només tretze anys en un paper inusual: el d'un nen psicopàtic; el jove Elijah Wood. A l'estrena, algunes persones van quedar impactades en veure l'actor de Home Alone en una pel·lícula prohibida als menors de 12 anys.
* Per desacords amb el pare de Macaulay Culkin, el director Michael Lehmann va ser reemplaçat.
* A l'estrena de la pel·lícula, els crítics han acusat el director d'haver dirigit una sèrie B i no una pel·lícula a suspens com era la novel·la.
* El rodatge s'ha desenvolupat a Annisquam, Beverly (d'on és David Morse, l'actor que interpreta Jack), Cape Ann, Marblehead i Rockport, a Massachusetts, així com Palisade Head i Two Harbors, a Minnesota, i Newington, a Nou Hampshire.

## Premis

* Premi de la millor actuació per a un jove actor (Elijah Wood) i nominació al premi de la millor pel·lícula de terror, per l'Acadèmia del cinema de ciència-ficció, fantàstic i de terror el 1994.
* Nominació al premi del millor dolent per a Macaulay Culkin, en els MTV Movie Awards el 1994.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El bon fill. esadir.cat.
* ↑ «The Good Son». The New York Times.

## Enllaços externs

* Critica DevilDead
# El caçador de somnis

El caçador de somnis (títol original en anglès: Dreamcatcher) és una pel·lícula de terror estatunidenca, adaptació de la novel·la homònima escrita per Stephen King, dirigida per Lawrence Kasdan i estrenada l'any 2003. Malgrat un pressupost important i un repartiment amb actors famosos (Morgan Freeman en cap), el film va ser un fracàs comercial i de critica. Ha estat doblada al català.

## Argument

Henry, Beaver, Pete i Jonesy són quatre amics d'infantesa que marxen cada any a una partida de caça als boscos del Maine. Han connectat per un enllaç telepàtic, que anomenen « la línia », des de la seva adolescència, quan van ajudar a Duddits, un discapacitat mental amb estranys poders, i s'han convertit en els seus amics. Jonesy i Beaver troben als boscos un home aparentment molt malalt i el porten a la seva cabana de caça, i helicòpters militars sobrevolen més tard i anuncien que la zona és en quarantena. Jonesy i Beaver troben l'home mort a la sala de bany i una criatura, semblant a una llamprea, surt del seu cos. Aquesta criatura mata Beaver però Jonesy arriba a escapar, només per trobar un extraterrestre, anomenat M. Gray, que pren possessió del seu cos.

## Repartiment

* Morgan Freeman: Coronel Abraham Curtis
* Thomas Jane: Dr. Henry Devlin
* Damian Lewis: Gary « Jonesy » Jones
* Jason Lee: Joe « Beaver » Clarenden
* Timothy Olyphant: Pete Moore
* Tom Sizemore: Tinent Owen
* Donnie Wahlberg: Douglas « Duddits » Cavell
* Mikey Holekamp: Henry, adolescent
* Reece Thompson: Beaver, adolescent
* Giacomo Baessato: Jonesy, adolescent
* Joel Palmer: Pete, adolescent
* Andrew Robb: Duddits, adolescent
* Eric Keenleyside: Rick McCarthy
* Rosemary Dunsmore: Roberta Cavell
* Michael O'Neill: General Matheson
* Ingrid Kavelaars: Trish
* Jon Kasdan: Defuniak

## Diferències amb la novel·la

Malgrat moltes diferències menors, el film és al conjunt fidel a la intriga principal de la novel·la, a part del personatge de Duddits, que és un extraterrestre al film mentre que no ho és a la novel·la.

## Acollida

El film ha estat un fracàs comercial en la seva sortida al cinema, informant només 75.715.436 $ al box-office mundial (dels quals 33.715.436 $ als Estats Units), una mica més que el seu pressupost.
Ha estat mal acollida per la crítica, recollint a penes el 30 % de crítiques positives, amb una nota mitjana de 4,7/10 i sobre la base de 166 crítiques recollides, al lloc internet Rotten Tomatoes. Obté un resultat de 35/100, sobre la base de 38 crítiques, a Metacritic.

## Referències

* 1 2 S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > El caçador de somnis». [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ Scott, A. O. «FILM REVIEW; Watch It! Those Evil Aliens Will Latch Onto Anything.» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Dreamcatcher (2003) - Box Office Mojo» (en anglès). [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ «Dreamcatcher» (en anglès). [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ «Dreamcatcher». [Consulta: 8 octubre 2018].
# La botiga

La botiga (títol original: Needful Things) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Fraser Clarke Heston,fill d'actor Charlton Heston, estrenada el 1993 i doblada al català. És una adaptació pel cinema de la novel·la del mateix nom de Stephen King, i la protagonitzaven Max von Sydow, Ed Harris, Bonnie Bedelia i J. T. Walsh.

## Argument

Un propietari misteriós anomenat Gaunt Leland, que diu ser d'Akron, Ohio, obre una nova botiga d'antiguitats anomenada Desitjos Malignes al petit poble de Castle Rock, Maine. La botiga ven articles diversos de gran valor personal dels residents (alguns dels quals, com un penjoll que alleugereix el dolor o una joguina que prediu el resultat de les curses de cavalls, són clarament sobrenaturals), i el pagament de comandes, es fa en efectiu o amb petits "favors "; Gaunt en general fa bromes als seus clients. Gaunt sembla tenir un coneixement innat de la gent del poble i la seva història, i les bromes exploten les seves rivalitats anteriors i els prejudicis, fent que s'ataquin mútuament. Quan la gent del poble normalment pacífica comença a cometre actes de violència i assassinats, el xèrif Alan Pangborn investiga Gaunt i es convenç que les seves maquinacions són la font dels disturbis. Gaunt es revela com el diable, viatjant d'un lloc a l'altre, manipulant la gent per la destrucció d'ells mateixos. A través d'un venedor de vaixells corrupte i jugador anomenat Danforth Keeton, Gaunt aconsegueix provocar un motí a la plaça del poble.

## Repartiment

* Ed Harris: Xèrif Alan Pangborn
* Max von Sydow: Leland Gaunt
* Bonnie Bedelia: Polly Chalmers
* Amanda Plummer: Nettie Cobb
* Don S. Davis: Reverend Rose

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquesta pel·lícula és treta de la novel·la Bazaar de Stephen King.
* La pel·lícula ha estat nominada tres vegades al Premis Saturn el 1994 en les categories: Millor pel·lícula de terror, millor actor (Max von Sydow), Millor actor secundari (J. T. Walsh).
* Amanda Plummer ha guanyat un Premis Saturn pel seu paper.

## Referències

* ↑ «La botiga». esadir.cat.
* ↑ «Needful Things». The New York Times.
# Pet Sematary (pel·lícula de 2019)

Pet Sematary és una pel·lícula estatunidenca de terror sobrenatural de 2019 dirigida per Kevin Kölsch i Dennis Widmyer. Protagonitzada per Jason Clarke, Amy Seimetz i John Lithgow, es tracta d'un remake de la novel·la homònima de Stephen King, ja portada al cinema prèviament en una pel·lícula de 1989.
La pel·lícula va tindre una preestrena al festival South by Southwest el 16 de març de 2019, i va ser estrenada als cinemes dels Estats Units el 5 d'abril de 2019. Va rebre crítiques de tot tipus dels crítics, que van elogiar el to fosc, l'atmosfera, i les actuacions, però el que no va agradar va ser el ritme lent i el dependre tant dels esglais. Els canvis respecte a l'obra original no van acabar d'agradar del tot al públic i als crítics, tot i que molts consideraven que era millor que l'adaptació del 1989.

## Referències

* ↑ Josh Weiss. «Critics find Pet Sematary a horrifying thrill ride that's darker than the book», 05-04-2019. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ Nick Evans. «First Pet Sematary Reviews Are Up, See What Critics Are Saying», 04-04-2019. [Consulta: 4 abril 2019].
* ↑ Meg O'Brien. «First Pet Sematary Reviews Are Up, See What Critics Are Saying», 04-04-2019. [Consulta: 5 abril 2019].

## Enllaços externs

* Pet Sematary a The Numbers (anglès)
* Pet Sematary a Allocine (francès)
* Pet Sematary al Centre Nacional del Cinema i la Imatge Animada (francès)