OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aguascalientia

Aguascalientia és un gènere extint dels camèlids que visqué durant el Miocè inferior en allò que avui en dia és Panamà, Mèxic i Texas (Estats Units). Pertany al grup dels floridatragulins, del qual és el membre conegut més petit. No és un ancestre de les espècies actuals de camells, sinó una branca a part del seu llinatge. En comparació amb els camèlids moderns, Aguascalientia tenia un musell relativament llarg. El gènere fou anomenat per la ciutat mexicana d'Aguascalientes, on es trobaren fòssils de l'espècie tipus, A. wilsoni.

## Filogènesi

Una anàlisi cladística del 2012 revelà el cladograma següent del grup dels floridatragulins, incloent-hi les espècies d'Aguascalientia. L'anàlisi mostra que el gènere Aguascalientia és possiblement parafilètic.
* Eotylopus reedi
* Poebrotherium
* Poebrotherium franki
* Poebrotherium sp.
* Camelidae Incertae sedis
* Floridatragulinae
* Aguascalientia panamaensis
* Aguascalientia minuta
* Aguascalientia wilsoni
* Floridatragulus
* Floridatragulus texanus
* Floridatragulus dolichanthereus
* Floridatragulus nanus

## Referències

* ↑ Entrada «Aguascalientia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Tamiops

Tamiops és un gènere d'esquirols originaris de l'est i sud-est d'Àsia. El seu aspecte és molt similar al dels esquirols llistats del gènere Tamias. Tenen una llargada corporal de 10-16 cm, sense comptar la cua, que fa 8-11 cm. El seu pelatge és de color marró grisenc, amb cinc franges negres que s'alternen amb tres franges clares a l'esquena.

## Taxonomia

* Esquirol llistat de Barbe (Tamiops barbei)
* Esquirol llistat de Taiwan (Tamiops maritimus)
* Esquirol llistat de l'Himàlaia (Tamiops macclellandii)
* Esquirol llistat de Cambodja (Tamiops rodolphii)
* Esquirol llistat de Swinhoe (Tamiops swinhoei)

## Referències

* ↑ Entrada «Tamiops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Belomys

Belomys és un gènere d'esquirols voladors originaris del sud i sud-est d'Àsia. L'única espècie vivent d'aquest grup és l'esquirol volador de peus peluts (B. pearsonii), que viu a Bhutan, la Xina, l'Índia, Laos, Myanmar, el Nepal, Taiwan, Tailàndia i el Vietnam. També s'hi han classificat dues espècies extintes: B. parapearsoni, del Pliocè superior de la Xina, i B. thamkaewi, del Plistocè mitjà i superior de Tailàndia.

## Referències

* ↑ Jackson, S. M.; Thorington, Jr., R. W «Gliding Mammals: Taxonomy of Living and Extinct Species» (PDF) (en anglès). Smithsonian Contributions to Zoology, 638, 2012.
* ↑ Duckworth, J. W.; Molur, S. Belomys pearsonii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 setembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Xerospermophilus

Xerospermophilus és un gènere de rosegadors de la família dels esciúrids. Conté quatre espècies que viuen als deserts i les estepes àrides de l'oest de Nord-amèrica, des de Mèxic fins a Califòrnia i Dakota del Sud. Tenen una llargada corporal de 21–32 cm, sense comptar la cua, que fa 5,7–11,3 cm. Les orelles fan 5–10 mm i les potes posteriors 31–46 mm.

## Referències

* ↑ Helgen, Kristofer M., Cole, F. Russel; Helgen, Lauren E. i Wilson, Don E «Generic Revision in the Holarctic Ground Squirrel Genus Spermophilus». Journal of Mammalogy, 90, 2, 2009, pàg. 270–305. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. DOI: 10.1644/07-MAMM-A-309.1 [Consulta: 8 novembre 2015]. Arxivat 15 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Dryomys

Dryomys és un gènere de rosegadors de la família dels lirons. Els seus tres representants vivents viuen a Euràsia, des dels Balcans a l'oest fins al Pakistan a l'est. Els fòssils més antics d'aquest grup daten del Miocè inferior (fa 23,03 milions d'anys) i foren trobats al jaciment paleontològic d'Eggingen (Alemanya). El nom genèric Dryomys combina les paraules gregues dryos ('roure') i mys ('ratolí').

## Referències

* 1 2 Entrada «Dryomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de lirons :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Glirinae :
Graphiurinae :
Leithiinae :
Categoria :
# Aepyceros

Aepyceros és un gènere d'artiodàctils de la família dels bòvids que té un sol representant vivent, l'impala (A. melampus). Tant l'espècie actual com les extintes tenen una distribució subsahariana. Aparegueren fa uns 11 milions d'anys. Pasturen i brostegen en grup per protegir-se dels predadors mentre busquen plantes monocotiledònies i dicotiledònies, fruita i parts d'acàcies.

## Referències

* 1 2 Entrada «Aepyceros» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Sicista

Sicista és un gènere de rosegadors de la família dels esmíntids. A diferència d'altres dipodoïdeus, no tenen potes posteriors grosses. Totes les espècies tenen una cua de 6,5-11 cm i pesen 6-14 g. El cos mesura 5-9 cm. El pelatge dorsal va del marró clar o fosc fins al groc marronós, mentre que el pelatge ventral és una mica més pàl·lid però també marronós. Ocupen una gran varietat d'hàbitats.

## Referències

* ↑ Entrada «Sicista» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'esmíntids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Sicistinae :
Categoria :
# Allactaga

Allactaga és un gènere de dipòdids. Conté els dipòdids més grossos, tot i que algunes espècies són bastant petites. Segons l'espècie, el pelatge de la part superior és de color gris, marró sorra o marró vermell, mentre que la part inferior és blanca. A part d'una espècie, tots els representants d'aquest grup tenen cinc dits. Els dits exteriors estan atrofiats, de manera que només tenen tres dits completament desenvolupats i funcionals.

## Referències

* ↑ Nessin, V.; Kovaltxuk, O. «A new species of jerboa (Mammalia, Rodentia, Allactaga) from the late Miocene of Ukraine» (en anglès). Palaeontologia Electronica, 20.2.25A, 2017, pàg. 1-10.
Espècies vivents de dipòdids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Allactaginae :
Cardiocraniinae :
Dipodinae :
Euchoreutinae :
Categoria :
# Mirzamys

Mirzamys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids.

## Descripció
### Dimensions

El gènere Mirzamys agrupa rosegadors de petites dimensions, amb una llargada corporal de 101–120 mm, una cua de 89–124 mm i un pes de fins a 30 g.

### Característiques cranials i dentals

El crani presenta un rostre llarg, prim i punxegut, amb ossos nasals que s'estenen cap endavant molt més enllà de la línia de les incisives i un neurocrani gran. Els forats palatins són llargs. Les incisives superiors són groc-taronja clars i opistodontes, amb les puntes retornades cap a l'interior de la boca.

## Referències

* ↑ Helgen i Helgen, 2009

## Bibliografia

* Helgen, K. M.; Helgen, L. E. 2009. «Chapter 8. Biodiversity and Biogeography of the Moss-mice of New Guinea: A Taxonomic Revision of Pseudohydromys (Muridae: Murinae)». Bulletin of the American Museum of Natural History, 331: 230-313.
# Amynthas

Amynthas és un gènere dels cucs de terra a la família Megascolecidae. El gènere és originari de l'Àsia oriental, però són invasius a moltes zones dels Estats Units. Són motiu de preocupació en molts estats, ja que pertorben l'ecologia dels boscos natius afectant l'estructura i la química del sòl.

## Referències

* ↑ Bantaowong, U.; Chanabun, R.; Tongkerd, P.; Sutcharit, C.; James, S.W. «New earthworm species of the genus Amynthas Kinberg, 1867 from Thailand (Clitellata, Oligochaeta, Megascolecidae)». ZooKeys, 90, 2011, pàg. 35–62. DOI: 10.3897/zookeys.90.1121. PMC: 3084491. PMID: 21594106.
* 1 2 «Jumping worm (Amynthas species) - Minnesota DNR» (en anglès). [Consulta: 21 desembre 2022].
# Rhizomys

Rhizomys és un gènere de rosegadors de la família dels espalàcids. Les tres espècies vivents d'aquest gènere, que també en conté algunes d'extintes, són oriündes del sud-est asiàtic. Es tracta de rosegadors relativament grossos, amb una llargada de cap i cos de 23–48 cm, una cua de 5–20 cm i un pes d'1–4 kg. A les regions fredes tenen el pelatge suau i a les regions càlides el tenen bast. Estan dotats d'urpes.

## Referències

* ↑ Entrada «Rhizomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'espalàcids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Myospalacinae :
Rhizomyinae :
Spalacinae :
Categoria :
# Chondrostega

Chondrostega és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família Lasiocampidae.

## Taxonomia

El gènere Chondrostega inclou 15 espècies:
* Chondrostega aurivillii Püngeler, 1902
* Chondrostega constantina Aurivillius, 1894
* Chondrostega darius Wiltshire, 1952
* Chondrostega fascianum Staudinger, 1892
* Chondrostega gotschmanni Stertz.
* Chondrostega hyrcana Staudinger, 1871
* Chondrostega intacta Gaede, 1932
* Chondrostega longespinata Aurivillius, 1894
* Chondrostega murinum Aurivillius, 1927
* Chondrostega osthelderi Püngeler, 1925
* Chondrostega palaestrana (Staudinger, 1891)
* Chondrostega pastrana Lederer, 1858
* Chondrostega ruficornis Aurivillius, 1921
* Chondrostega tingitana Powell, 1916
* Chondrostega vandalicia (Millière, 1865)

## Referències

* ↑ «BioLib» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual: Chondrostega (castellà)
# Bertholdia

Bertholdia és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família Erebidae, subfamília Arctiinae.

## Taxonomia

Inclou 21 espècies:
* Bertholdia albipuncta (Schaus, 1896)
* Bertholdia almeidai (Travassos, 1950)
* Bertholdia aroana (Strand, 1919)
* Bertholdia crocea (Schaus, 1910)
* Bertholdia detracta (Seitz, 1921)
* Bertholdia flavidorsata (Hampson, 1901)
* Bertholdia flavilucens (Schaus, 1920)
* Bertholdia fumida (Schaus, 1910)
* Bertholdia grisescens (Rothschild, 1909)
* Bertholdia livida (Seitz, 1921)
* Bertholdia myosticta (Druce, 1897)
* Bertholdia ockendeni (Rothschild, 1909)
* Bertholdia philotera (Druce, 1897)
* Bertholdia pseudofumida (Travassos, 1950)
* Bertholdia rubromaculata (Rothschild, 1909)
* Bertholdia schausiana (Dyar, 1898)
* Bertholdia semiumbrata (Seitz, 1921)
* Bertholdia soror (Dyar, 1901)
* Bertholdia specularis (Herrich-Schäffer, 1853)
* Bertholdia steinbachi (Rothschild, 1909)
* Bertholdia trigona (Grote, 1879)

## Referències

* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 24 febrer 2016].
* ↑ «EOL» (en anglès). [Consulta: 22 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Funetː Bertholdia (en)
# Orcinus

Orcinus és un gènere de cetacis de la família dels delfínids. Actualment es considera que l'orca (O. orca) n'és l'únic representant vivent, però una anàlisi de l'ADN mitocondrial de diferents ecotipus d'orca suggerí que almenys tres d'aquests ecotipus són espècies a part que divergiren de la resta d'espècies fa 150.000-700.000 anys. En tot cas, el gènere Orcinus té una distribució cosmopolita.

## Referències

* ↑ Entrada «Orcinus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Morin, P. A. et al. (2010). «Complete mitochondrial genome phylogeographic analysis of killer whales (Orcinus orca) indicates multiple species». Genome Research, 20: 908-916
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Alexandromys

Alexandromys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids, anteriorment classificat com a subgènere de Microtus. Les espècies d'aquest grup viuen a Euràsia, des de l'Europa de l'Oest fins a l'Extrem Orient Rus. Hi ha autors que li atorguen la condició de gènere a part. S'han identificat quatre subclades en el si d'aquest gènere. Les dades de filogenètica molecular indiquen que la radiació basal d'Alexandromys es produí fa entre 800.000 i 1.200.000 anys.

## Referències

* 1 2 Bànnikova, A. et al «Molecular phylogeny and evolution of the Asian lineage of vole genus Microtus (Rodentia: Arvicolinae) inferred from mitochondrial cytochrome b sequence» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, 99, 3, 2010, pàg. 595-613. DOI: 10.1111/j.1095-8312.2009.01378.x.
* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Voita, L.; Golenísxev, F.; Tiunov, M «Analysis of shape and size variation of the first lower molar in Far-Eastern grey voles of genus Alexandromys (Rodentia: Cricetidae) from Russian fauna using geometric morphometrics» (PDF) (en anglès amb resum en rus). Russian Journal of Theriology, 12, 1, 2013, pàg. 19-32.
# Microtus (subgènere)

Microtus és un subgènere de rosegadors del gènere Microtus. El seu crani es pot distingir fàcilment del de Stenocranius, un subgènere de Lasiopodomys, perquè aquest darrer és més allargat i relativament més estret. Segons les dades obtingudes a partir de l'anàlisi de l'ADN mitocondrial, les espècies d'aquest grup formen el llinatge amb la base científica més sòlida de tot el gènere Microtus. El subgènere se subdivideix en un grup arvalis i un grup socialis.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Rausch, R. L «The Specific Status of the Narrow-Skulled Vole (Subgenus Stenocranius Kashchenko) in North America» (PDF) (en anglès). Faculty Publications from the Harold W. Manter Laboratory of Parasitology, 592, 1964.
* ↑ Jaarola, M. et al «Molecular phylogeny of the speciose vole genus Microtus (Arvicolinae, Rodentia) inferred from mitochondrial DNA sequences» (PDF) (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 33, 2004, pàg. 647–663. Arxivat de l'original el 2016-05-05 [Consulta: 17 abril 2016].
# Mynomes

Mynomes és un subgènere de rosegadors del gènere Microtus. Les espècies d'aquest grup viuen al nord-oest de Nord-amèrica. A diferència d'altres espècies de Microtus, els mascles de Mynomes generalment no s'ocupen de cuidar les cries, tot i que els mascles de M. montanus i M. pennsylvanicus poden passar temps al niu on es troben les cries si les condicions ambientals són particularment difícils.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Golenísxev, F.; Màlikov, V «The "developmental conduit" of the tribe Microtini (Rodentia, Arvicolinae): Systematic and evolutionary aspects» (PDF) (en anglès amb resum en rus). Russian Journal of Theriology, 5, 1, 2006, pàg. 17–24.
* ↑ McGuire, B.; Bemis, W. E. «Parental Care». A: Rodent Societies: An Ecological and Evolutionary Perspective (en anglès). University of Chicago Press, 2008, p. 241. ISBN 9780226905389.
# Plecturocebus

Plecturocebus és un gènere de primats de la família dels pitècids. El gènere fou descrit per primera vegada en març 2016 i conté les espècies que anteriorment formaven els grups cupreus, donacophilus i moloch dins el gènere Callicebus. Es tracta de cal·licebins de mida petita i mitjana. Viuen a la part de la conca amazònica situada al sud de l'Amazones i el Napo. L'única excepció és el tití de Caquetá, que té una distribució més septentrional.

## Bibliografia

* Byrne, H.; Rylands, A. B.; Carneiro, J. C.; Lynch Alfaro, J. W.; Bertuol, F.; Da Silva, M. N. F.; Messias, M.; Groves, C. P.; Mittermeier, R. A.; Farias, I.; Hrbek, T.; Schneider, H.; Sampaio, I.; Boubli, J. P. (2016). «Phylogenetic relationships of the New World titi monkeys (Callicebus): first appraisal of taxonomy based on molecular evidence». Frontiers in Zoology, 201613: 10
# Afrosmilus

Afrosmilus és un gènere de carnívors feliformes extints de la família dels barbourofèlids. Visqué durant el Miocè inferior a Àfrica i Euràsia. La seva fesomia recordava la d'un linx i era molt més petit que els seus parents més recents. Tenia els ullals només una mica allargats.
A. africanus visqué durant el Miocè inferior al sud i l'est d'Àfrica, on se n'han trobat fòssils a Kenya i Namíbia A finals del Miocè inferior, Afrosmilus emigrà via un pont terrestre a Euràsia, on evolucionà A. hispanicus, conegut a partir de fòssils trobats a Espanya.

## Referències

* ↑ Rusinga: primate paradise in the African Miocene… and more! Chasing Sabretooths (2004).
* ↑ «A new tribe, new genus and two new species of Barbourofelinae (Felidae, Carnivora, Mammalia) from the Early Miocene of East Africa and Spain». Morales, J. et al. Earth and Environmental Science Transactions of the Royal Society of Edinburgh (2001).
# Hemitragus

Hemitragus és un gènere d'artiodàctils de la família dels bòvids. Aquest grup, que està emparentat amb les cabres, conté una sola espècie vivent, però diverses d'extintes. L'únic representant actual del gènere és oriünd d'Àsia, però en el passat també n'hi hagué espècies europees. A banda d'aquestes espècies extintes, anteriorment s'hi classificaven dues espècies vivents que actualment es categoritzen als gèneres Nilgiritragus i Arabitragus.

## Referències

* ↑ Crégut-Bonnoure, É.; Spàssov, N. «Hemitragus orientalis nov. sp. (Mammalia, Bovidae, Caprinae), un nouveau taxon d'Europe orientale» (PDF) (en francès). Revue de Paléobiologie, 21, 2, 2002, pàg. 553–573.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Auliscomys

Auliscomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les tres espècies d'aquest grup són oriündes de Sud-amèrica. Tenen una llargada de cap a gropa de 10–15 cm i una cua de 4–12 cm. El pelatge dorsal és de color marró grisenc, mentre que el pelatge ventral és blanc o gris pàl·lid. Viuen a grans altituds a la serralada dels Andes.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Graomys

Graomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Viuen a Sud-amèrica. Les espècies d'aquest grup tenen una llargada corporal d'11–17 cm i una cua de 12–19 cm. El seu pes oscil·la entre 50 i 95 g. El pelatge és de color marró groguenc a marró grisenc al dors i de color blanc al ventre. S'alimenten d'herba, llavors i fruita. Ocupen una gran varietat d'hàbitats.

## Referències

* ↑ «Graomys». A: Ronald M. Nowak. Walker's Mammals of the World (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 1999, p. 1.403–1.404. ISBN 0-8018-5789-9.
# Abrawayaomys

Abrawayaomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. La seva distribució s'estén pel sud-est del Brasil i per la província de Misiones, a l'extrem nord-oriental de l'Argentina.

## Taxonomia

Aquest gènere està compost per només dues espècies:
* A. chebezi, endèmica de la província argentina de Misiones.
* A. ruschii, endèmica del sud-est del Brasil.

## Descripció

Algunes de les característiques cranials suggereixen que aquest gènere podria estar relacionat amb el gènere Thomasomys. Les parts superiors són de color groc grisenc, més fosc al cap; les parts inferiors són de color blanc groguenc. Pèls fins es barregen amb altres de més gruixuts amb característiques d'espines aplanades i solcades, que són més nombroses a la part posterior.

## Referències

* ↑ Pardiñas, U. F. J.; Teta, P.; D'Elía, G. (2009) «Taxonomy and distribution of Abrawayaomys (Rodentia: Cricetidae), an Atlantic Forest endemic with the description of a new species». Zootaxa 2.128: 39-60.
* ↑ Nowak, Ronald M. (1999) Walker's Mammals of the World. 6a edició. Johns Hopkins University Press, Baltimore. Baltimore i Londres.
# Rhagomys

Rhagomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les dues espècies d'aquest grup són oriündes de Sud-amèrica. Tenen una llargada de cap a gropa de més o menys 9 mm i la cua aproximadament igual de llarga. El seu pelatge és de color vermell ataronjat, amb la part ventral una mica més clara. Tenen adaptacions a un estil de vida arborícola.

## Referències

* ↑ Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Taterillus

Taterillus és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Conté una desena curta d'espècies, totes oriündes d'Àfrica. Els representants d'aquest grup tenen la cua llarga i les orelles grosses. Tenen una llargada de cap a gropa de 10–14 cm, la cua de 14-17,5 cm i un pes d'aproximadament 50 g. El seu hàbitat principal són les sabanes seques amb matolls. S'alimenten de llavors i insectes.

## Referències

* ↑ «Taterillus». A: Ronald M. Nowak. Walker's Mammals of the World (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 1999, p. 1.451. ISBN 0-8018-5789-9.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Dipodillus

Dipodillus és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Conté una dotzena d'espècies, totes oriündes d'Àfrica o l'Orient Pròxim. Les espècies d'aquest grup tenen una llargada de cap a gropa de 69–125 mm, la cua de 57–153 mm i un pes de fins a 58 g. El seu pelatge és molt suau. Tenen el cos esvelt, el cap gros, el musell puntegut i els ulls i les orelles de grans dimensions.

## Referències

* ↑ Ronald M. Nowak. Walker's Mammals of the World (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 0-8018-5789-9.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Heterogeomys

Heterogeomys és un gènere de rosegadors de la família dels geòmids. Anteriorment era considerat un subgènere d'Orthogeomys, però un estudi genètic i morfològic publicat el 2016 l'elevà a la categoria de gènere. Conté igualment les espècies anteriorment classificades al subgènere Macrogeomys. Els representants d'aquest grup viuen a Centreamèrica i el sud de Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Spradling, T. A.; Demastes, J. W.; Hafner, D. J.; Milbach; Cervantes, F. A.; D., M. S. (en anglès) Journal of Mammalogy, 97, 2, 2016, pàg. 405-423. DOI: 10.1093/jmammal/gyv185.