OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluís de Vilafranca

Lluís de Vilafranca (català: Joan Mestre i Oliver) (Vilafranca de Bonany, 1770 - Vilafranca de Bonany, 1847) fou un historiador, bibliotecari, bibliòfil i religiós caputxí balear.

## Biografia

Joan Mestre i Oliver prengué el nom de fra Lluís de Vilafranca en ingressar a l'Orde dels Frares Menors Caputxins el 1788. Durant molts anys fou el bibliotecari al convent dels caputxins de Palma, a Mallorca, del qual era guardià el 1835. Amb la desamortització i l'exclaustració de 1835 dels religiosos, es va haver de retirar a la Casa dels Venerables de Palma, i finalment establí la seva residència a Vilafranca de Bonany, on va viure fins al final dels seus dies.

## Obra

Durant la seva trajectòria com a historiador, deixà un bon nombre d'escrits inèdits, entre els quals cal destacar els tretze volums de Misceláneas históricas relativas a cosas de Mallorca, escrits entre el 1808 i el 1839, i les Memorias para una biblioteca de escritores baleares de 1814, precedent de l'obra de Joaquim Maria Bover de Rosselló. Fou amic i col·laborador de Jaume Villanueva i Astengo, de Gaspar Melchor de Jovellanos, dels menorquins Joan i Antoni Ramis i de Bover mateix.

## Llegat

La població de Vilafranca de Bonany l'ha considerat fill il·lustre de la població. El carrer on es troba la seva casa natal du el seu nom. Bona part de la informació sobre la història de Vilafranca i el mateix Lluís de Vilafranca es troba a l'arxiu de Can Vivot de Palma. L'any 2019 el Ple de l'Ajuntament de Vilafranca aprovà instar als seus propietaris poder accedir a aquest llegat documental procedent de Joan Mestre Oliver per tal de poder-la incorporar a l'arxiu municipal de Vilafranca, ja que constitueix una matèria essencial per a l'estudi i el coneixement de la història del municipi i del mateix personatge, fill il·lustre de la població.

## Referències

* ↑ «Lluís de Vilafranca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Personatges il·lustres». Ajuntament de Vilafranca de Bonany. Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ Longás Lacasa, María Ángeles «[https://revistas.ucm.es/index.php/RGID/article/download/53050/48700/99702 Situación de la profesión de bibliotecario público en la Universidad de Mallorca (1770-1808)]» (PDF) (en castellà). Revista General de Información y Documentación, 03-03-2016, pàg. 98. ISSN: 1132-1873 [Consulta: 1r desembre 2024].
* ↑ «Vilafranca se prepara para celebrar en 2020 el 400 aniversario de su fundación». Última Hora, 28-12-2019 [Consulta: 27 setembre 2022].
# Civeta de palmera d'Owston

La civeta de palmera d'Owston (Chrotagale owstoni) és una civeta que viu als boscos i les riberes boscoses dels rius del nord del Vietnam, el nord de Laos, i el sud de la Xina.
La civeta de palmera d'Owston fou batejada per Alan Owston.

## Anatomia

La civeta de palmera d'Owston té una longitud de cos de 57 centímetres, amb una cua de 43 centímetres. El seu rostre puntegut, s'assembla al dels insectívors com la musaranya. Té un cos de color entre beix i gris que contrasta molt amb les marques de color negre de l'esquena i de la cua. Generalment només tenen quatre bandes a l'esquena. Els dos últims terços de la cua són completament negres.
Tenen un aspecte com el de la civeta de palmera ratllada, Hemigalus derbyanus, excepte pel pèl de la part del darrere del coll que no és en sentit invers a la resta del pèl, i per les taques a les potes que té la civeta de palmera d'Owston.
No se sap gairebé res de la seva vida a la natura. La poca informació que es té, ha estat recollida d'animals en captiveri.

## Dieta

Principalment s'alimenten de cucs de terra i altres invertebrats.

## Reproducció

La temporada d'aparellament comença a la fi del mes de gener. Després d'un període de gestació de tres meses, les femelles donen a llum ventrades d'1 a 3 cries.

## Conservació

El Carnivore and Pangolin Conservation Program, situat al Parc nacional de Cuc Phuong a Vietnam, promou programes internacionals de conservació i reproducció de les civetes en col·laboració amb diversos parcs zoològics com el Zoo de Newquay.

## Referències

Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Gòral de la Xina

El gòral de la Xina (Nemorhaedus griseus) és una espècie de gòral que es troba a Myanmar, la Xina, l'Índia, Tailàndia, el Vietnam i, possiblement, Laos.

## Referències

* ↑ Grubb, Peter. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a ed.. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Langur de Shortridge

El langur de Shortridge (Trachypithecus shortridgei) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu al nord-est de Myanmar i el sud-oest de la Xina. El seu hàbitat natural són els boscos perennes i semiperennes. Està amenaçat per la caça, la fragmentació d'hàbitat i la destrucció d'hàbitat. Aquest tàxon fou anomenat en honor del zoòleg britànic Guy Chester Shortridge.

## Referències

* ↑ Htun, S.; Yongcheng, L.; Richardson, M. Trachypithecus shortridgei. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 378–379. ISBN 978-0801893049.
# Llebre de Yunnan

Lepus comus és una espècie de llebre de la família Leporidae que viu a la Xina.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Lepus comus.Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 5 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Marmota de l'Himàlaia

La marmota de l'Himàlaia (Marmota himalayana) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a la Xina, l'Índia, el Nepal i el Pakistan. Els seus hàbitats naturals són els prats, herbassars i deserts alpins amb molt poca pluja. Hiberna en colònies. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Molur, S.; Shreshtha, T. K. Marmota himalayana. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2 novembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Mostela de Sibèria

La mostela de Sibèria (Mustela sibrica) és un carnívor de la família dels mustèlids. Viu a l'est d'Àsia, a altituds d'entre 1.400 i 1.700 metres. Fa uns 48-66 cm de llargada i pesa uns 57 grams. Neixen 2-12 cries després d'un període de gestació de 28-30 dies. Viu una mitjana de 2,1 anys.

## Referències

* ↑ Entrada «Mustela sibirica» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 27 maig 2023].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Garanon

Garanon (francès Garanou) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Antoni Flores i Ardiaca

Antoni Flores i Ardiaca (Tremp, 7 de febrer de 1963 - 22 de maig de 2023) va ser un enginyer i polític català d'Esquerra Republicana de Catalunya. Va ser elegit diputat al Parlament de Catalunya a les eleccions catalanes del 2021 en representació de la província de Lleida, i va exercir fins a la seva mort als 60 anys.

## Trajectòria

Es va llicenciar en Enginyeria tècnica industrial a la Universitat Politècnica de Catalunya. Va treballar com a enginyer al sector privat durant anys, fins que va treballar com a professor de dibuix tècnic i tecnologia a l'Institut d'Educació Secundària de la Pobla de Segur entre 1991 i 2003).
Es presentà a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2021, sent escollit diputat. Va morir el 2023.

## Referències

* ↑ «Muere el diputado de ERC en el Parlament Antoni Flores» (en castellà), 22-05-2023. [Consulta: 28 abril 2024].
# Claudio Caniggia

Claudio Caniggia (9 de gener de 1967) és un exfutbolista professional argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1990.

## Referències

* ↑ rsssf: Argentina record international footballers a rsssf
* ↑ «Caniggia, Claudio Paul» (en italian). Treccani: Enciclopedia dello Sport. [Consulta: 3 juny 2015].
* ↑ «Argentina's 'Son of the Wind': Claudio Caniggia». FIFA. Arxivat de l'original el 13 de juliol 2015. [Consulta: 3 juny 2015].
* ↑ Claudio Caniggia a National-Football-Teams.com (anglès)
# Joël Mulachs i Escolano

Joël Mulachs i Escolano (Barcelona, 17 de febrer de 1970) és una actriu de doblatge catalana, coneguda per doblar les veus de Scarlett Johansson, Rachel McAdams, Eliza Dushku, o Kerry Washington. Entre l'animació japonesa, és coneguda per fer la veu d'en Conan Edogawa (El detectiu Conan), d'en Son Gohan (Bola de Drac Z) i de la Sango (Inuyasha). El seu debut com a actriu de doblatge va ser al 1990. En 2020 va rebre el premi de doblatge ReTAKe a la millor actriu de doblatge per Scarlett Johansson.
També realitza doblatges d'anuncis de televisió, essent per exemple la veu del canal la Sexta, i de videojocs, àmbit en què va donar veu a un dels personatges populars del 2018, Kassandra d'Assassin's Creed Odyssey, entre d'altres. En teatre ha interpretat veus en off com per exemple a l'espectacle Tricicle: Hits.
El 2022 va formar part de l'equip docent que va impartir el postgrau de Locució i Doblatge del Centro de Enseñanza Superior Alberta Giménez (CESAG), adscrit a la Universitat Pontificia Comillas (Madrid). És membre de l'Associació d'Actors i Directors Professionals de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Joël Mulachs i Masumi Mutsuda, les veus del Detectiu Conan i Harry Potter». CCMA - Canal XL, 07-03-2021. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Joël Mulachs - Ficha eldoblaje.com» (en castellà). eldoblaje.com. [Consulta: 22 setembre 2017].
* ↑ «Les veus catalanes d'"El detectiu Conan"». CCMA. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ «Llistat complet Joël Mulachs». Eldoblatge.com. [Consulta: 14 desembre 2022].
* ↑ «Entrevistamos a Joël Mulachs, actriz de doblaje» (en castellà). Trenta y cinco, 06-05-2021. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ EFE. «Las voces de Schwarzenegger y Lisa Simpson participarán en la Cometcon» (en castellà). Cadena SER, 10-02-2020. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «¿Hablando se entienden las cadenas? Vertele junta por primera vez a las voces de las 'teles'» (en castellà). ElDiario.es, 08-04-2013. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ Pedraza, Marina G. «Rafael Azcárraga y Joël Mulachs analizan desde dentro el doblaje de los videojuegos» (en castellà). Diario SUR, 21-07-2019. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Joël Mulachs | Actriz de doblaje» (en castellà). DoblajeVideojuegos.es. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Joël Mulachs: entradas, biografía, fotos y noticias» (en castellà). Teatre Barcelona. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «El CESAG lanza la segunda edición del postgrado en Locución y Doblaje» (en castellà). Mallorca Diario, 27-07-2022. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Joël Mulachs» (en castellà). AADPC. [Consulta: 27 març 2023].
# Z-Library

Z-Library (abreujat com z-lib) és una biblioteca a l'ombra que ofereix accés gratuït a llibres i revistes científiques normalment subjectes a una taxa. Segons informació pròpia de la companyia, a la llibreria s'hi poden trobar més de 90 milions de documents descarregables.
Segons la companyia mateixa, més de 600.000 estudiants i professors arreu del món utilitzen el servei, i és especialment popular en mercats emergents. A Europa, la majoria dels que en fan ús viuen a la Gran Bretanya.
Z-Library infringeix lleis de dret d'autor en els països on s'apliquen. El novembre de 2022, dos dels operadors van ser detinguts a Argentina i extradits a les autoritats nord-americanes. Els dominis van ser confiscats per l'Oficina Federal d'Investigacions (FBI). Des d'aleshores, la base de dades de Z-Library només es pot accedir a través de la xarxa Tor o com a còpia de seguretat mitjançant metacercadors com l'Arxiu d'Anna. Els usuaris registrats podien continuar accedint a la web mitjançant URLs individuals. A principis del 2023, els operadors van anunciar el retorn del lloc a l'Internet públic.
L'estiu del 2023, OpenAI (operador de ChatGPT) i altres proveïdors de serveis de models de llenguatge extens van ser acusats pels creadors de la web per haver obtingut de manera il·legal les dades del programari, com ara les de Z-Library.
Altres serveis concurrents amb Z-Library inclouen Library Genesis, Sci-Hub i la Biblioteca Imperial de Trentor, totes accessibles a través de la xarxa Tor.

## Referències

* ↑ «Z-Library» (en anglès). Arxivat 2024-03-14 a Wayback Machine.
* ↑ Oliver Nickel. «600.000 Studenten und Lehrer nutzen illegale Buchkopien» (en alemany).
* 1 2 Lennart Mühlenmeier. «Mutmaßliche Betreiber von Schattenbibliothek festgenommen» (en alemany).
* ↑ Moritz Tremmel. «Weitere Domains von Z-Library beschlagnahmt» (en alemany).
* ↑ Ernesto Van der Sar. «“Anna’s Archive” Opens the Door to Z-Library and Other Pirate Libraries» (en anglès).
* ↑ Jon Brodkin. «US seizes Z-Library login domain, but secret URLs for each user remain active» (en anglès).
* ↑ Achim Sawall. «Jeder Nutzer bekommt eine geheime URL» (en alemany).
* ↑ Ella Cramer. «Authors file a lawsuit against OpenAI for unlawfully ‘ingesting’ their books» (en anglès).
* ↑ Alex Reisner. «Revealed: The Authors Whose Pirated Books Are Powering Generative AI» (en anglès).
* ↑ Lars Sobiraj. «Rückkehr der Imperial Library of Trantor hinterlässt viele Fragezeichen» (en alemany).
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1900

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1900 es disputaren dues proves de ciclisme. La competició es disputà entre el 9 i el 16 de setembre de 1900. 72 ciclistes de sis nacions hi van prendre part, tots homes.
Es disputaren 13 proves més durant els Jocs, però només els 2000 metres esprint i els 25 quilòmetres són considerats oficials pel Comitè Olímpic Internacional.

## Medaller de les proves de ciclisme

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Esprint masculí detalls | Georges Taillandier | Fernand Sanz | John Henry Lake |
| 25 quilòmetres masculí detalls | Louis Bastien | Louis Hildebrand | Auguste Daumain |

## Resum diari
### 11 de setembre

En les primeres dues rondes dels 2000 metres esprint, els Estats Units i Itàlia debutaven en les proves de ciclisme d'uns Jocs Olímpics, mentre que Bèlgica i Bohèmia ho feien en uns Jocs, després de no haver participat en els Jocs Olímpics d'Atenes. Alemanya, que havia guanyat una medalla de plata quatre anys abans, i França, amb 4 ors, una plata i un bronze, eren les nacions que tornaven a participar.
L'únic ciclista de Bohèmia quedava eliminat a la primera ronda i el ciclista belga a la segona ronda. El trio alemany també queda eliminat al final del dia i sols passen a semifinals un italià, un estatunidenc i 7 francesos.

### 13 de setembre

Les semifinals i la final de la prova dels 2000 metres esprint es disputen el segon dia de competició. Es disputen 3 semifinals en què sols es classifica per a la final el primer de cada sèrie: els francesos Fernand Sanz i Georges Taillandier i el nord-americà John Henry Lake. Taillandier en fou el vencedor final, demostrant el domini francès en el ciclisme del moment.

### 15 de setembre

El tercer dia de competició ciclista es disputà la prova dels 25 km. Louis Bastien, Louis Hildebrand i John Henry Lake eren els favorits. Lake no pot seguir el ritme dels francesos i queda fora de cursa. Finalment és Bastien el vencedor, seguit per Hildebrand i Daumain. El guanyador del futur Tour de França 1905, Louis Trousselier es trobava entre els participants a la cursa.

## Nacions participants

Un total de 72 (*) ciclistes de 6 països van participar en els Jocs:
* Bèlgica (1)
* Bohèmia (1)
* França (59)
* Alemanya (3)
* Itàlia (7)
* Estats Units (1)
(*) NOTA: Ciclistes participants a les dues proves oficials.

## Medaller per països de les proves de ciclisme

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | França | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* Base de dades del COI
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Cycling - track 1900". Accessed 19 de març 2006. Available electronically at Arxivat 2014-02-27 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Sinfonietta sobre motius estonians

La Sinfonietta sobre motius estonians, ETW 11, va ser composta per Eduard Tubin el 1940. Va ser estrenada el 28 de juny de 1940 a Tallinn per l'Orquestra Simfònica de la Ràdio d'Estònia sota la direcció de Olav Roots. Té una durada aproximada de 21 minuts.

## Moviments

* Allegro vivace e grazioso
* Largo
* Allegro molto moderato

## Origen i context

Després de visitar Budapest el 1938, Tubin va quedar profundament influït per la música hongaresa contemporània, especialment per les obres de Bartók i Kodály. Va admirar la seva investigació sobre la música folklòrica i la seva integració a la música clàssica. A aquest viatge se li va afegir una renovada passió per la música popular estoniana, que ja havia explorat en la Suite sobre temes estonians (1929-1930), la seva primera gran obra per a orquestra. A partir d’aquest moment, la seva producció va incloure obres com la Suite de danses estonianes (1939) i el ballet Kratt (El Follet) (1939-1940), basat en melodies tradicionals estonianes, així com la Sinfonietta sobre motius estonians.

## Referències

* ↑ «Symphony No. 8». Estonian Music Information Centre. [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ Kiisk, Harri. «Tubin: Sinfonietta On Estonian Motifs, Piano Concertino Symphony No. 7». BIS. [Consulta: 27 novembre 2024].
# Paó

El paó o pago és un ocell d'origen asiàtic. El paó del Congo pertany a un altre gènere (Afropavo). És originari de l'Índia i és terrestre. Una de les dues espècies del gènere Pavo va destacar des de temps antics entre els animals admirats per l'ésser humà a causa de l'extraordinari ventall policromat que constitueix la cua dels mascles. Usualment els mascles són un poc més petits que les femelles.

## Plomes

Tenen plomatges espectaculars. La part més característica són les llarguíssimes plomes cobertores caudals dels mascles, i són per atreure a les famelles decorades amb lluentor metàl·lica i que poden obrir en forma de ventall. Les plomes de l'autèntica cua, són curtes i rígides, i les fan servir per a suportar l'enorme falsa cua.

## Taxonomia

* Paó comú (Pavo cristatus)
* Paó verd (Pavo muticus)

## Referències

* ↑ «paó» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «paó». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «pago» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «pago». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* Blau, S. K. «Light as a Feather: Structural Elements Give Peacock Plumes Their Color». Physics Today, 57, 1, 1-2004, pàg. 18–20. Arxivat de l'original el 22 de juny 2006. DOI: 10.1063/1.1650059 [Consulta: 27 setembre 2006].
* Loyau, A.; Saint Jalme, M., and Cagniant, C. «Multiple sexual advertisements honestly reflect health status in peacocks (Pavo cristatus)». Behavioral Ecology and Sociobiology. Springer Berlin / Heidelberg, 58, 6, 03-05-2005, pàg. 552–557. DOI: 10.1007/s00265-005-0958-y. (Print); (Online) [Consulta: 27 setembre 2006].

## Enllaços externs

* Peafowl Varieties Database Arxivat 2018-03-16 a Wayback Machine.
* Etymology of the word Peacock
* Peafowl videos, photos & sounds a Internet Bird Collection
* Behavioural Ecologists Elucidated How Peahens Choose Their Mates, And Why, an article at Science Daily
Viccionari
# Bembix

Bembix és un gènere d'himenòpters de la família dels crabrònids. Engloba unes 340 espècies i té distribució cosmopolita, però és especialment divers en regions càlides amb sòls sorrencs oberts; Austràlia i Africa tenen una gran varietat d'aquestes espècies. Sovint són de colors brillants. L'abdomen és negre amb bandes laterals corbades blanques o grogues que sovint es toquen a la línia mitjana dorsal. Són predadors.

## Història natural

Bembix és un gènere de grans vespes excavadores. El seu niu sempre està excavat en sòls de sorra molt seca, i la femella alimenta les seves larves amb dípters que captura (sovint tabanidae). Cada larva necessitarà de 10 a 20 dípters per completar el seu cicle vital.
L'estratègia de Bembix és força peculiar: cada niu conté només una larva en creixement, i cada mare té diversos d'aquests nius evolucionant al mateix temps, però en diversos estadis. Això significa que l'insecte ha de recordar no només diverses localitzacions de diversos nius, sinó que també l'estadi en què es troben atès que una larva vella consumeix més aliment que una larva jove.
Per complicar encara més la situació, no hi ha res que marqui la presència des d'enfora (almenys als ulls humans) i moltes femelles fan els seus nius en estreta proximitat amb les de les altres vespes.

## Llista d'espècies (Europa)

* Bembix bicolor Radoszkowski 1877
* Bembix bidentata Vander Linden 1829
* Bembix cinctella Handlirsch 1893
* Bembix flavescens F. Smith 1856
* Bembix geneana A. Costa 1867
* Bembix megerlei Dahlbom 1845
* Bembix merceti J. Parker 1904
* Bembix oculata Panzer 1801
* Bembix olivacea Fabricius 1787
* Bembix pallida Radoszkowski 1877
* Bembix rostrata (Linnaeus 1758)
* Bembix sinuata Panzer 1804
* Bembix tarsata Latreille 1809
* Bembix turca Dahlbom 1845
* Bembix wagleri Gistel 1857
* Bembix zonata Klug 1835

## Referències

* ↑ Treknature.com

## Enllaços externs

* Hymis.de Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. Fotografies d'espècies paleàrtiques.
# Adalia

Adalia és un gènere de coleòpters polífags de la família Coccinellidae (marietes), subfamília Coccinellinae.

## Distribució

Europa, Àsia, Amèrica del Nord i Nova Zelanda. Les dues espècies d'Adalia predominantment mengen àfids, però també hi ha canibalisme i són depredadores d'altres marietes.

## Taxonomia

El gènere Adalia té dues espècies:
* Adalia bipunctata
* Adalia decempunctata

## Referències

* ↑ Catalogue of Life: 2009 Annual Checklist
# Ptychohyla

Ptychohyla és un gènere de granotes de la família dels hílids que es troba als estats de Mèxic de Chiapas, Guerrero i Oaxaca, i també a l'Amèrica Central fins a l'oest de Panamà.

## Taxonomia

* Ptychohyla acrochorda
* Ptychohyla dendrophasma (Campbell, Smith, and Acevedo, 2000)
* Ptychohyla erythromma
* Ptychohyla euthysanota (Kellogg, 1928)
* Ptychohyla hypomykter (McCranie and Wilson, 1993)
* Ptychohyla legleri
* Ptychohyla leonhardschultzei (Ahl, 1934)
* Ptychohyla macrotympanum (Tanner, 1957)
* Ptychohyla panchoi
* Ptychohyla salvadorensis
* Ptychohyla sanctaecrucis
* Ptychohyla spinipollex
* Ptychohyla zophodes (Campbell and Duellman, 2000)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Ptychohyla Taylor, 1944 | Amphibian Species of the World». [Consulta: 10 agost 2024].