OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sescau

Sescau (en francès Cescau) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 539 | 487 | 524 | 520 | 524 | 550 | 540 | 545 | 545 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 504 | 451 | 432 | 409 | 378 | 364 | 352 | 335 | 347 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 334 | 327 | 325 | 300 | 261 | 249 | 220 | 197 | 226 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 253 | 231 | 220 | 270 | 358 | 349 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Jean Cazaban | |
| 2008- | Christian Marquehosse | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# La Cadea

La Cadea (en francès Lacadée) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 149 | 167 | 380 | 204 | 234 | 247 | 279 | 299 | 227 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 235 | 212 | 244 | 213 | 217 | 225 | 202 | 203 | 186 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 189 | 173 | 156 | 138 | 131 | 144 | 137 | 121 | 124 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 110 | 116 | 101 | 117 | 110 | 105 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Pierre Capdevielle | |
| 2008- | Michel Jeser | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Mespleda

Mespleda (en francès Mesplède) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 572 | 480 | 564 | 583 | 668 | 622 | 621 | 608 | 584 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 581 | 547 | 561 | 533 | 508 | 501 | 504 | 456 | 459 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 472 | 434 | 437 | 410 | 424 | 424 | 417 | 387 | 331 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 373 | 359 | 375 | 333 | 358 | 332 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Bernard Lafitte | |
| 2008- | Régis Cassaroumé | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 10 desembre 2010].
# Valançun

Valençun (en francès Balansun) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 441 | 335 | 507 | 486 | 613 | 569 | 578 | 574 | 375 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 374 | 329 | 305 | 276 | 271 | 265 | 270 | 269 | 254 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 233 | 231 | 219 | 219 | 223 | 194 | 214 | 200 | 203 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 177 | 202 | 206 | 215 | 209 | 207 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Marie-Thérèse Maubecq | |
| 2001- | Anny Furbeyre | |

## Referències

* ↑ http://www.ostaubearnes.fr/_pdf/topo_siti.pd%5BEnllaç+no+actiu%5D Toponymie des communes béarnaises selon la graphie classique

## Vegeu també

* Gilabèrt Nariòo
# Salas (Pirineus Atlàntics)

Salas (en francès Sallespisse) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 661 | 707 | 736 | 747 | 843 | 851 | 866 | 854 | 875 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 833 | 772 | 792 | 693 | 683 | 680 | 659 | 692 | 652 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 625 | 676 | 648 | 607 | 602 | 565 | 552 | 463 | 436 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 454 | 482 | 496 | 533 | 573 | 564 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1983 | Louis Pétriat |
| 1983-1995 | Fernand Hilloulin |
| 1995-2008 | Jean-Pierre Lapouble |
| 2008- | Yves Fourcade |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# Bailòc

Bailòc (en francès Bellocq) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 947 | 1 061 | 1 062 | 1 096 | 1 145 | 1 222 | 1 216 | 1 186 | 1 154 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 017 | 1 007 | 1 031 | 1 033 | 1 080 | 1 153 | 1 099 | 988 | 972 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 996 | 1 060 | 1 039 | 882 | 871 | 918 | 903 | 862 | 829 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 807 | 836 | - | - | 702 | 684 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1971 | Paul Labau | |
| 1971- | Georges Domercq | |

## Personatges il·lustres

* Robert Cazala, ciclista francès

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# La Bastida de Vièlafranca

La Bastida de Vièlafranca (en francès Labastide-Villefranche, en basc Bastidaxarre) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 822 | 1 092 | 779 | 929 | 905 | 906 | 887 | 902 | 847 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 797 | 774 | 724 | 696 | 727 | 710 | 744 | 726 | 717 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 720 | 685 | 700 | 613 | 593 | 522 | 501 | 458 | 446 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 412 | 378 | 364 | 332 | 284 | 292 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Martine Canton-Harguindéguy |
| 2001-2008 | Roland Ichas |
| 2008- | Jean-Pierre Sallenave |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Lahontan

Lahontan (en francès Lahontan) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 939 | 884 | 1 100 | 1 275 | 1 219 | 1 270 | 1 280 | 1 266 | 1 235 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 130 | 1 174 | 1 173 | 1 075 | 1 122 | 1 106 | 1 085 | 1 041 | 977 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 914 | 917 | 840 | 749 | 716 | 636 | 618 | 578 | 531 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 531 | 513 | 511 | 418 | 463 | 398 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Bernard Boileau | |
| 2008- | Christian Chauveau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Òs e Marcelhon

Òs e Marcelhon (en francès Os-Marsillon) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 275 | 220 | 284 | 257 | 246 | 233 | 330 | 324 | 321 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 350 | 308 | 343 | 338 | 348 | 368 | 361 | 362 | 354 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 345 | 362 | 355 | 314 | 276 | 269 | 277 | 251 | 247 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 275 | 310 | 377 | 357 | 434 | 414 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Fernand Pucheu |
| 2001-2008 | Francis Peruilhe |
| 2008- | Bernard Turpain |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Vilhèras

Vilhèras (en francès Bilhères) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 434 | 420 | 405 | 465 | 440 | 465 | 455 | 477 | 456 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 451 | 441 | 427 | 420 | 410 | 403 | 417 | 440 | 440 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 420 | 388 | 386 | 350 | 363 | 372 | 379 | 353 | 220 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 219 | 172 | 157 | 164 | 153 | 158 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Jean-Pierre Arribe | |
| 2008- | Joseph Paroix | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Vegeu també

* Vall d'Aussau
# L'espectadora

L'espectadora (títol original italià: La spettatrice) és una pel·lícula romàntica italiana del 2004 escrita i dirigida per Paolo Franchi. Estrenada al Festival de Cinema de Tribeca del 2004. Ha estat doblada al català.

## Argument

Valeria, una jove intèrpret d'una naturalesa solitària i profundament introvertida, experimenta una passió secreta i gairebé mòrbida per a Massimo, un investigador mèdic i veí seu. La noia només observa des de la finestra el que passa davant de l'apartament, passant la major part dels seus moments lliures espiant al seu veí o creuant-se'l pel carrer; això sempre sense interferir amb la seva vida, evitant qualsevol gest o paraula que pugui implicar una connexió amb ell. El dia que Massimo surt de l'apartament, per anar de Torí a Roma, Valeria decideix seguir-lo; arribat a la capital, la noia aconsegueix trobar feina com a mecanògrafa de Flavia, sòcia de Massimo i ocupada en escriure un llibre sobre el seu difunt marit. El contracte de treball amb què estan vinculades les dues dones porta Valeria a viure en contacte directe amb Massimo, convertint-se en partícip d' alguns moments de la vida de l'home que ha seguit. Ell donarà el primer pas d'apropar-se entre els dos, però ara que la distància que els va separar s'ha diluït, Valeria pren la decisió de tornar a Torí, evitant la implicació emocional a la qual mai ha estat acostumada.
La pel·lícula va ser relacionada per diversos crítics amb les obres de Krzysztof Kieślowski.

## Repartiment

* Barbora Bobuľová: Valeria
* Andrea Renzi: Massimo
* Brigitte Catillon: Flavia
* Chiara Picchi: Sonia
* Matteo Mussoni: Andrea
* Giorgio Podo: El conegut del pub
* Carlotta Centanni: L'agent immobiliari
* Cesare Cremonini: El mussol

## Rebuda

* "Singular passeig per la degradació romàntica on destaca el bellíssim rostre de l'actriu Barbora Bobulova (...) la pel·lícula porta a la seva audiència a un estrany estat observatori"

## Referències

* ↑ Antonio Tricomi. «Renzi alla corte di Robert De Niro». La Repubblica, 28-04-2004.
* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > L'espectadora». [Consulta: 2 desembre 2018].
* ↑ «La Spectatrice». [Consulta: 2 desembre 2018].
* ↑ Paolo D'Agostino. «Piccole coincidenze vissute alla finestra». La Repubblica, 07-05-2004.
* ↑ Laura Morandini; Luisa Morandini; Morando Morandini Zanichelli, 2007. Il Morandini.
* ↑ Alberto Pezzotta. «Neorealismo e ricerca in due film italiani». Corriere della Sera, 16-05-2004.
* ↑ Ocaña, Javier «La espectadora». El País.
# Aurriula

Aurriula (en francès Orriule) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 378 | 326 | 353 | 448 | 497 | 527 | 479 | 440 | 410 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 400 | 373 | 350 | 361 | 367 | 378 | 353 | 312 | 319 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 316 | 317 | 302 | 245 | 221 | 207 | 183 | 218 | 183 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 171 | 167 | 167 | 166 | 150 | 131 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | René Sarrailh | |
| 2001- | Roger Recalde | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Kerivoula furva

Kerivoula furva és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Taiwan, Hainan (Xina), el nord de Myanmar, l'Índia i, possiblement, les províncies xineses de Guangxi i Hunan. El seu hàbitat natural són els boscos perennifolis situats a altituds de fins a 1.800 msnm. El seu nom específic, furva, significa 'fosca' en llatí. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Kuo, Hao-Chih; Soisook, Pipat; Ho, Ying-Yi; Csorba, Gabor; Wang, Chun-Neng; Rossiter, Stephen J. «A Taxonomic Revision of the Kerivoula hardwickii Complex (Chiroptera: Vespertilionidae) with the Description of a New Species» (en anglès). Acta Chiropterologica, 19, 1, 2017, pàg. 19–39. DOI: 10.3161/15081109ACC2017.19.1.002. ISSN: 1508-1109.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# William Leushner

William David Franz "Bill" Leushner (Cookstown, Ontario, 5 de maig de 1867 - Buffalo, Estat de Nova York, 25 d'octubre de 1935) va ser un tirador canadenc de naixement i estatunidenc d'adopció que va competir a principis del segle xx.
Amb 16 anys es traslladà del seu Ontario nadiu, Canadà, a Buffalo, Estats Units, i poc després s'incorporà a la Guàrdia Nacional dels Estats Units. Durant 16 anys serví a la zona de Buffalo, però també lluità contra Pancho Villa a la frontera mexicana el 1914. Durant la Primera Guerra Mundial fou ascendit a capità i exercí d'instructor de tir a Camp Perry.
Disputà dues edicions dels Jocs Olímpics. El 1908, a Londres, disputà dues proves del programa de tir i guanyà a medalla d'or en la prova de rifle militar per equips. Quatre anys més tard, a Estocolm, disputà fins a set proves del programa de tir. Guanyà tres medalles, una de plata en tir al cérvol mòbil, tret simple, per equips, i dues de bronze, en carrabina, 50 metres per equips i carrabina, 25 metres per equips.
A banda, el 1901, 1903 i 1908 guanyà el Trofeu de membres de la National Rifle Association.

## Referències

* 1 2 3 «Bill Leushner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 1r setembre 2016].
# Bandera del Daguestan

La bandera de la República del Dagestan (rus: флаг дагестана; àvar: даъистаналъл байрахъ; àzeri o azerbaidjanès: Дағыстан бајрағы; kumyk: Дагъыстаны байракъ) fou adoptada formalment el 26 de febrer de 1994 després de la transformació de la RSSA del Daguestan a la República del Daguestan dins de la Federació Russa. La bandera està formada per tres franges horitzontals en verd (per a l'Islam), blau (per al mar Caspi) i vermell (per al coratge i la fidelitat). El 19 de novembre de 2003 es varen canviar les proporcions de la bandera, passant d'1:2 a 2:3, i la franja del mig blau cel va passar a blau.

## Colors

L'esquema de colors oficial es va declarar el 19 de novembre de 2003.
| Model de color | Verd | Blau | Vermell |
| RGB | 0, 147, 73 | 0, 57, 166 | 213, 43, 30 |
| CMYK | 100-0-50-42 | 100-66-0-35 | 0-80-86-16 |
| HTML | #009349 | #0039A6 | #D52B1E |

## Banderes històriques

* Imamate del Caucas (principi s. XIX)
* República de la Muntanya del Nord del Caucas, 1917–1920
* RSSA del Daguestan (1925–1927)
* RSSA del Daguestan (1927–1954)
* RSSA del Daguestan (1954–1991)
* RSS del Daguestan (1991) i República del Daguestan (1991–1994)
* República del Daguestan (1994–2003)

## Altres banderes

Diversos pobles al Daguestan han ideat les seves pròpies banderes ètniques:
* Bandera del poble àvar
* Bandera del poble agul
* Bandera del poble kumyk
* Bandera del poble lak
* Bandera del poble nogai
* Bandera del poble lesguià
* Bandera del poble rútul
* Bandera del poble tabasaran

## Referències

* ↑ «ФЛАГ РЕСПУБЛИКИ ДАГЕСТАН» (en rus). Геральдика.ру. [Consulta: 5 octubre 2022].
* 1 2 «Символика. Государственный флаг». Главы Республики Дагестан. Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2022. [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «Глава 9 Государственные символы. Столица Республики Дагестан». © Республиканский портал государственной службы и кадров. [Consulta: 5 octubre 2022].
# Província de Bolu

Bolu és una província nord-occidental a la regió de la mar Negra de Turquia, a mig camí entre les ciutats grans d'Istanbul i Ankara. Ocupa una àrea de 7,410 km² i la població és 271.545 habitants.
Hi ha molt de bosc però poca zona agrícola. Hi ha una mica de producció de jardineria i producció lletera, incloent-hi bons formatges i nata. La major part d'això és consumit o es ven localment, donat que Bolu té un comerç de pas gran. La muntanya de Bolu és l'obstacle topogràfic essencial a l'autopista Ankara-Istanbul. Fou així fins al 2007, quan es va obrir el Túnel de Muntanya Bolu. La ciutat té una llarga tradició llarga de cuina d'alta qualitat. Anualment hi ha concursos de cuina a Mengen.
Els boscos, els llacs i les muntanyes són rics en fauna incloent-hi porc senglar i són molt populars entre els escaladors i excursionistes per fer sortides de cap de setmana i vacances.
Certes parts de la província són vulnerables a terratrèmols.

## Districtes

La província de Bolu es divideix en 9 districtes:
* Bolu
* Dörtdivan
* Gerede
* Göynük
* Kıbrıscık
* Mengen
* Mudurnu
* Yeniçağa

## Vistes principals

* Llac Abant, un recurs de llacs de muntanyes atractiu i fonts termals.
* Parc Nacional de Yedigöller. El nom significa " set llacs" en turc, i fa referència al nombre de llacs en aquest parc de boscos.
* Les muntanyes Köroğlu, de les quals es diu que van ser l'escenari de les proeses èpiques de Köroğlu
* Hi ha moltes fonts termals i banys minerals a la província (kaplcalar en turc)
* Kartalkaya, una de les estacions d'esquí més populars de Turquia
* Saralan . un llac alt a les muntanyes damunt Kartalkaya
* Les muntanyes Aladağ, on hi trobem l'àrea de pícnic i senderisme de Gölcük.
* Seben Çeltikler
* Mausoleu Göynük Akemseddin
Trobem ciutats interessants, entre les quals:
* Mudurnu (l'antiga vila de Modra)
* Mengen
* Gerede

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de governador
* Lloc web oficial de la municipalitat
* Informació del pronòstic del temps a Bolu Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine.
* Informacions i fotos sobre la ciutat de Bolu Arxivat 2008-05-12 a Wayback Machine.
# Jaume Mateu (pintor)

Jaume Mateu (Regne de València, 1382 - 1452) va ser un important pintor de la segona generació del gòtic internacional establert des de molt jove a València i actiu entre 1402 i 1452. Net i col·laborador de Pere Nicolau, va estar instal·lat a València des de molt petit; la seva estada està documentada des del 1402 cap al 1453.
Es conserven moltes notícies de les seves activitats, però no han arribat pas a l'actualitat la majoria de les seves obres. Alguns que es conserven són l'obra Adoració dels Pastors (1430, taula gòtica que formava part del Retaule de Cortes, avui desaparegut), que es conserva al Museu Parroquial de Cortes d'Arenós; la Nativitat (documentat el 1430); i la participació en la construcció de l'enteixinat de la Sala Daurada (1419 a 1426) de l'antiga Casa de la Ciutat, que avui dia es conserva al saló principal del Consolat de la Llotja. Junt amb Gonçal Peris Sarrià i Joan Moreno, va realitzar els Retrats dels reis d'Aragó (1427), quatre peces procedents de la Casa de la Ciutat de València i que es conserven al Museu Nacional d'Art de Catalunya de Barcelona. Se li atribueixen el Retaule de Sant Valeri de la Vall d'Almonesir i el de Sant Jeroni del Museu Catedralici de Sogorb. També se li atribueix el Retaule de sant Miquel del Museu de Belles Arts de València, procedent del convent de la Puritat. Consta, documentada el 1445, la contractació del Retaule d'Elx, en el qual va col·laborar Jaume Huguet.
Tot i haver desenvolupat la seva carrera majoritàriament a València, se sap que va pintar encàrrecs per a Terol i, possiblement, va treballar també a Barcelona.

## Referències

* 1 2 Ferre, pàg. 28
* ↑ Lacarra, pàg. 223.
* 1 2 Cerdà, pàg. 26.
* ↑ Lacarra, pàg. 272.

## Bibliografia

* Cerdà, Manuel (direcció). GRAN ENCICLOPEDIA de la Comunidad Valenciana (en castellà). València: Editorial Prensa Valenciana, 2005. ISBN 84-87502-57-1.
* Lacarra Ducay, María del Carmen (coordinació). «La pintura gótica durante el siglo XV en tierras de Aragón y en otros territorios peninsulares» (en castellà). [Consulta: 13 febrer 2009].
* Ferré Puerto, Josep «Presència de Jaume Huguet a València». . Universitat de València [Consulta: 27 juliol 2011].
* MOCHOLÍ ROSELLÓ, Asunción. Estudi dels documents dels pintors i altres artífexs valencians. Segles XIII, XIV i XV (1238-1450). València, 2010. Universitat Politècnica de València, https://riunet.upv.es/handle/10251/8606
* MOCHOLÍ ROSELLÓ, Asunción. Pintors i altres artífexs de la València Medieval. València, 2014. Universitat Politècnica de València. https://riunet.upv.es/handle/10251/27327
* Ruiz Quesada, Francisco; Montolío Torán, David «Una nueva obra del pintor Jaume Mateu. El Santo Entierro de Cortes de Arenoso» (en castellà). Instituto de Cultura del Alto Palancia, 20, 2010, pàg. 155-166.

## Enllaços externs

* garrido, David. «Pintura gótica en Elx». El periódico de la provincia de Alicante. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 13 febrer 2009].
* «Museos y Colecciones Eclesiásticas». Diócesis de Segorbe-Castellón. [Consulta: 13 febrer 2009].
# Pyrrhus (Royer)

Pyrrhus és una òpera del compositor francès Joseph-Nicolas-Pancrace Royer, estrenada a l'Académie Royale de Musique (l'Òpera de París) el 26 d'octubre de 1730. Agafa la forma d'un tragédie en musique en un pròleg i cinc actes. El llibret, de Fermelhuis, es basa en el mite grec de Pirros, fill d'Aquil·les.
L'òpera va ser reviscuda a Versailles el 16 de setembre de 2012. L'actuació va ser enregistrada i subsegüentment publicada el 2014.

## Enregistrament

* Pyrrhus, Alain Buet (Pyrrhus), Guillemette Laurens (Eriphile), Emmanuelle de Negri (Polixène), Jeffrey Thompson (Acamas), Orquestra i cor de Les Enfants d'Apollon, dirigida per Michael Greenberg (Alfa, 2014)

## Fonts

* (francès) Félix Clément i Pierre Larousse Dictionnaire des Opéras, Paris, 1881, pàgina 559.
# Tabalha e Usquenh

Tabalha e Usquenh (en francès Tabaille-Usquain) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 97 | 90 | 181 | 130 | 119 | 111 | 185 | 174 | 171 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 134 | 151 | 162 | 140 | 154 | 139 | 145 | 159 | 151 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 145 | 151 | 134 | 135 | 130 | 109 | 122 | 110 | 99 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 100 | 83 | 79 | 53 | 62 | 53 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Germain Sallenave | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana