OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de Terramar

La platja de Terramar és una platja urbana del municipi de Sitges (Garraf) situada al final del passeig marítim, davant de la zona residencial de Terramar, que li dona nom. Limita amb dos espigons exempts, un a llevant, on limita amb la platja de la Barra, i un altre, a ponent, on limita ambla platja de les Anquines. Es caracteritza per l'existència de quatre petites illes artificials, creades per a la protecció de la sorra.
Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 484 metres i una amplada mitjana de 19 metres, formada per sorra fina i un pendent d'entrada a l'aigua molt suau. Disposa de punt de socorrisme i primers auxilis, lavabos públics, dutxes i rentapeus, accés adaptat per a persones amb mobilitat reduïda, guingueta i lloguer de para-sols, tendals, gandules i patins.
Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. La platja de Terramar està adherida a la destinació Costa de Barcelona, certificada per Biosphere des del 2017.

## Referències

* 1 2 3 4 «Terramar». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ Vilar, Mario «Les platges de Sitges». Butlletí del Grup d'Estudis Sitgetans, 5-2022.
* 1 2 «Platja de Terramar». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023». Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Càlam

Càlam, Càlamos o Calamus pot fer referència a:
* Biologia:
** El càlam és una planta que pertany a la família de les aràcies (Acorus calamus).
** Calamus és un gènere de les arecàcies
** Calamus és un gènere de peixos teleostis
* Antropologia: el càlam és un estri per escriure sobre papir.
* Litúrgia: el càlam o fístula és un objecte litúrgic amb què es bevia la sang de crist.
* Geografia:
** Kàlamos (illa), illa de Grècia, a la mar Jònica, antigament coneguda com a Carnos.
** Kàlamos (Àtica), població i antic municipi de l'Àtica (Grècia)
** Kàlamos (Citera), població de l'illa de Citera (Grècia)
** Calamus (Iowa), població de l'estat d'Iowa, als EUA
** Càlamos (Fenícia), ciutat de l'antiga Grècia situada a Fenícia, esmentada per Plini el Vell
** Càlamos (Tràcia), ciutat de l'antiga Grècia situada a l'estret del Bòsfor, esmentada per Dionisi de Bizanci
* Mitologia:
** Càlam (mitologia), fill de Meandre
# Tinahely

Tinahely (en gaèlic irlandès Tigh na hÉille, que vol dir "casa d'Éille") és una vila d'Irlanda, al comtat de Wicklow, a la província de Leinster. Es troba a la carretera R747 que enllaça l'oest de la ciutat de Baltinglass amb Arklow a la costa est. Està situada al punt meridional del Camí de Wicklow que travessa les muntanyes de Wicklow. El riu Derry travessa la vila. El cens de 2011 registrava una població de 970 habitants, encara que hi havia 1.536 persones a la divisió electoral de Tinahely.

## Història

La major part de la vila data de la primera part del segle xix, ja que va ser reconstruïda per lord Fitzwilliam després que es va cremar durant la rebel·lió irlandesa de 1798. La família Fitzwilliam vivia en la propera Coolattin House. La finca Coollattin comprenia 360 kilòmetres quadrats, tenia 20.000 inquilins i ocupava una quarta part del comtat de Wicklow.

## Personatges

* Sebastian Barry, dramaturg, novel·lista i poeta, viu a Moyne, Tinahely.
* Noel Vincent Willoughby, antic bisbe de Cashel i Ossory, nascut a Tinahely.
* Dermot Troy, tenor líric, nascut a Tinahely.

## Referències

* ↑ Keenan, Mark. «Ireland: Tunnel vision brings history to life». The Times, 01-06-2003.
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1896 – Pistola militar, 25 metres homes

Tir als Jocs Olímpics d'estiu 1896 :
| Rifle |||
| Rifle militar, 200m | homes |
| Rifle lliure, 300 m, 3 posicions | homes |
| Pistola |||
| Pistola militar, 25 m | homes |
| Pistola ràpida, 25 m | homes |
| Pistola lliure, 30 m | homes |
| 1900> |||
La prova de pistola militar a 25 metres va ser una de les cinc del programa de tir als Jocs Olímpics d'Atenes de 1896.
En la prova, realitzada el 10 d'abril, hi van prendre part 16 participants representants de quatre països. Cada tirador realitzà 30 trets en cinc rondes de sis trets, disparant a un blanc situat a 25 metres. Els germans John i Sumner Paine foren els clars dominadors de la prova. John guanyà amb 25 encert, mentre Sumner acabà segon amb 23 encerts. Els revòlvers Colt que empraren eren molt superiors als de la resta de rivals.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| John Paine | Sumner Paine | Nikolaos Morakis |

## Resultats

| Posició | Tirador | Puntuació | Encerts |
| 1 | John Paine (USA) | 442 | 25 |
| 2 | Sumner Paine (USA) | 380 | 23 |
| 3 | Nikolaos Morakis (GRE) | 205 | Desconegut |
| 4 | Ioannis Frangoudis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 5 | Holger Nielsen (DEN) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Zenon Mikhailidis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Georgios Orfanidis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Pantazidis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Patsouris (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Pavlos Pavlidis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Aristovoulos Petmezas (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Platis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| 6-13 | Vavis (GRE) | Desconegut | Desconegut |
| – | Pandelís Karasevdàs (GRE) | No finalitza | No finalitza |
| – | Sidney Merlin (GBR) | No finalitza | No finalitza |
| – | Sanidis (GRE) | No finalitza | No finalitza |

## Referències

* Lampros, S.P.; Polites, N.G.; De Coubertin, Pierre; Philemon, P.J.; & Anninos, C.. The Olympic Games: BC 776 – AD 1896. Athens: Charles Beck, 1897. (Digitally available at Arxivat 2008-05-27 a Wayback Machine.)
* Mallon, Bill; & Widlund, Ture. The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland, 1998. ISBN 0-7864-0379-9. (Excerpt available at Arxivat 2008-04-11 a Wayback Machine.)
* Smith, Michael Llewellyn. Olympics in Athens 1896. The Invention of the Modern Olympic Games. Londres: Profile Books, 2004. ISBN 1-86197-342-X.
# L'alba d'un somni

Amanecer de un sueño és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2008 escrita i dirigida per Freddy Mas Franqueza. Va ser inscrit al 30è Festival Internacional de Cinema de Moscou. Està inspirada en la història personal que el propi director va viure al costat del seu avi. El guió compta amb la col·laboració de Wim Wenders.
Està produïda per Terra a la Vista Producciones (València) i Follow Me Productions (Varsòvia) amb la col·laboració de Fundació Alzheimer España (FAE), que ha participat com a productora associada de la pel·lícula i el suport de ICAA, IVAC, RTVV, Film Polski i Media Development. Ha estat doblada al valencià.

## Argument

Quan té sis anys Marcel és abandonat per la seva mare Alina, que l'ha tingut soltera. Se'n fa càrrec el seu avi Pascual, que viu en un petit poble on regenta una petita botiga. Ell li dóna l'afecte que necessita i li ensenya les coses més importants de la vida.
Quan Marcel té vint-i-un anys decideix emancipar-se amb la seva xicota. Tanmateix, després de patir alguns símptomes reveladors, a Pascual se li diagnostica Alzheimer. Pascual decideix canviar de plans i curar del seu avi, per tal de tornar-li allò que li va donar i poder mirar-lo per última vegada mentre el reconegui.

## Repartiment

* María Almudéver
* Héctor Alterio com a Pascual
* Álvaro Báguena
* Aurora Carbonell
* Alberto Ferreiro com a Marcel (20 anys)
* Aroa Gimeno com a Bea
* Mónica López com a Alina
* Sergio Padilla com a Marcel (nen)
* Oriol Tarrasón

## Crítiques

| « | "Sense arribar a ser enervant, només s'alimenta de llocs comuns" | » |
| — Javier Ocaña: Diari El País |||

## Premis

Va rebre el Premi al millor llargmetratge i al millor actor de Mostra Cinema Valencià a la XXX edició de la Mostra de València així com el Premi del Públic del Festival Internacional de Cinema de Mannheim-Heidelberg i el Premi Especial del Jurat de Zonacine al Festival de Màlaga.

## Referències

* ↑ «Freddy Mas se lleva el premio de la Mostra al filme valenciano». Levante. [Consulta: 14 juliol 2021].
* ↑ «30th Moscow International Film Festival (2008)». MIFF. Arxivat de l'original el 21 April 2013. [Consulta: 2 juny 2013].
* ↑ L'Inquiet revalida l'aposta pel cinema en català, El Punt Avui, 18 de novembre de 2009
* ↑ Amanecer de un sueño a Fotogramas
* ↑ El alzhéimer y otros males, El País, 24 d'octubre de 2010
* ↑ 'Amanecer de un sueño', mejor película en la sección Mostra Cinema Valencia, El Mundo, 22 d'octubre de 2009
* ↑ La película valenciana 'Amanecer de un sueño', Premio del Público del Festival de Mannheim-Heidelberg, Europa Press, 19 de novembre de 2008
* ↑ "La vergüenza" y "Tres días con la familia" triunfan en Málaga, grancine.net, 1 de gener de 2009

## Enllaços externs

* L'alba d'un somni a YouTube
# Bergstedt

Bergstedt o en baix alemany Bargsteed és un barri del bezirk de Wandsbek a la ciutat estat d'Hamburg a Alemanya. El 2011 tenia 9899 habitants sobre una superfície de 7,1 km², un augment de gairebé 4% en cinc anys. Es troba al nord-est de la ciutat entre l'Alster a l'oest i la frontera amb Slesvig-Holstein a l'est.

## Història

El primer esment del poble Berichstede (= mas d'en Berich) data del 1248. El 1345, els senyors de Wedel van engatjar el poble al capítol d'Hamburg. Al segle XVI passà als ducs d'Holstein-Gottorp que l'any 1773 tornaren a empenyorar el poble a la ciutat d'Hamburg. El 1889, sota l'ocupació prussiana, junt amb Hoisbüttel va integrar el districte de Stormarn. Després la llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg (Groß-Hamburg-Gesetz) del 1937 va tornar a la ciutat estat d'Hamburg. Tot i no pertànyer a uns dels quatre Walddörfer (= pobles del bosc) històrics va conferir-se a un Ortsamt, una subdivisió administrativa abrogada el 2007, anomenat Walddörfer. La construcció d'un carrilet anomenat Walddörferbahn a l'inici del segle XX i més tard la integració a la línia U1 del metro a Hoisbüttel va desenclavar el nucli que tot i mantenir trossos rurals va urbanitzar-se ràpidament: de 1.300 habitants el 1937, passà a 8.530 el 1999 i 9.899 el 2011 i 10.836 el 2017.

## Curiositats i turisme

* L'església de Bergstedt és una de les més antigues de l'estat d'Hamburg
* La vall del Lohbek amb els seus quatre estanys Kohdiek, Muusdiek, Krintendiek i Heiddiek.
* El parc natural Rodenbeker Quellental a l'aiguabarreig del Rodenbek, del Bredenbek i de l'Alster
* El parc natural Hainesch-Iland regat pel Saselbek, Furtbek i Bergstedter Graben
* Església de Bergstedt
* El pont al Furtbek al Hainesch-Iland
* Aiguabarreig de l'Alster i del Rodenbek
* L'estany del Krintendiek al Lohbek

## Referències

* ↑ Thies, Heinrich. «Hochdeutsch-plattdeutsche Liste von Stadtteilen in Hamburg» (en alemany, baix alemany). Fehrs-Gilde, 06-06-2008.
* ↑ Stadteilprofile 2011 Arxivat 2014-07-19 a Wayback Machine. Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, pàgina 168 (Servei d'estadística d'Hamburg i de Slesvig-Holstein)
* ↑ Stadtteil-Profile 2007, Hamburg, Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, 2007, pàgines 159-160
* ↑ Tilgner, Daniel. «Bergstedt». A: Hamburg von Altona bis Zollenspieker: Das Haspa-Handbuch für alle Stadtteile der Hansestadt (Hamburg de A d'Altona cap a Z de Zollenspiecker: el manual de l'Haspa de tots els barris de la ciutat hanseàtica) (en alemany). Hamburg: Hoffmann & Campe, 2002, p. 176-183. ISBN 3-455-11333-8.
* ↑ Web oficial de la ciutat d'Hamburg Bergstedt
* ↑ Volksdorf, Wohldorf-Ohlstedt, Farmsen-Berne i Großhansdorf formaven fins al 1938 un exclavament hamburguès al territori Holsteinià i des de 1867 prussià,
* ↑ «Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein». Arxivat de l'original el 2010-10-11. [Consulta: 7 març 2011].
* ↑ «Kirche in Berichstede» (en alemany). Evangelisch-Lutherische Kirchengemeinde Bergstedt. Arxivat de l'original el 2016-10-28. [Consulta: 14 agost 2018].
# Injustícia (pel·lícula)

Injustícia (títol original en anglès: Raw Deal) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Anthony Mann, estrenada el 1948. Ha estat doblada al català

## Argument

Joe Sullivan té moltes ganes de sortir de presó.
Decideix adreçar-se a Rick Coyle, un truà que li deu la mòdica suma de 50.000 dòlars. Rick accepta ajudar Joe a evadir-se. Però és una trampa i ha arreglat la seva evasió perquè Sullivan sigui abatut per la policia. Tanmateix, amb l'ajuda de Pat Cameron, bojament enamorada d'ell, i, involuntàriament, al principi, d'Ann Martin, l'ajudanta social jurídica, que intentava alliberar-lo de manera legal, Joe aconsegueix anar més lluny del que Rick no suposava.
Un punt sàdic, el truà decideix agafar Martin com a ostatge per forçar Joe a mostrar-se i que els seus homes el puguin matar. Els dos homes hi deixaran la vida.

## Repartiment

* Dennis O'Keefe: Joseph Emmett Sullivan
* Claire Trevor: Pat Cameron
* Marsha Hunt: Ann Martin
* John Ireland: Fantail
* Raymond Burr: Rick Coyle
* Curt Conway: Spider
* Chili Williams: Marcy
* Regis Toomey: capità Fields
* Whit Bissell: assassí
* Cliff Clark: Gates

## Referències

* ↑ esadir.cat. Injustícia. esadir.cat.
* ↑ «Raw Deal». The New York Times.

## Enllaços externs

* Fitxa il·lustrada a Gloubik
# Otospermophilus

Otospermophilus és un gènere de rosegadors de la família dels esciúrids que conté tres espècies oriündes de Nord-amèrica. Tenen una llargada corporal de 38-58 cm, sense comptar la cua, que fa 15,6-27,8 cm i recorda més les cues dels esciürinis que les dels altres xerins. Les orelles fan 16-35 mm i les potes posteriors 51-68 mm.
Les dues espècies d'aquest gènere tenen el dors amb taques de color marró. Les espatlles i el clatell tenen marques clares en forma de mitja lluna.

## Referències

* ↑ Helgen, Kristofer M., Cole, F. Russel; Helgen, Lauren E. i Wilson, Don E «Generic Revision in the Holarctic Ground Squirrel Genus Spermophilus» (en anglès). Journal of Mammalogy, 90, 2, 2009, pàg. 270-305. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2011. DOI: 10.1644/07-MAMM-A-309.1 [Consulta: 6 novembre 2015]. Arxivat 2012-04-15 a Wayback Machine.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Drosanthemum

Drosanthemum és un gènere de plantes suculentes endèmiques de Sud-àfrica. Conté 129 espècies.

## Descripció

És una planta amb les fulles carnoses i cilíndriques que es fa servir com una gespa en jardins. Les flors són rosades, vermelles o porpres. Són subarbusts.

## Taxonomia

Aquest gènere va ser descrit per Martin Heinrich Gustav Schwantes i publicat en Zeitschrift für Sukkulentenkunde. Berlín 3: 29. 1927.

### Etimologia

Drosanthemum deriva de les paraules del grec: drosos i anthos, que signifiquen 'rosada' i 'flor', que descriuen les cèl·lules plenes d'aigua en les fulles de moltes plantes d'aquest gènere que són similars a gotes de rosada.

## Algunes espècies

* Drosanthemum acuminatum
* Drosanthemum acutifolium
* Drosanthemum albens
* Drosanthemum albiflorum
* Drosanthemum ambiguum
* Drosanthemum diversifolium
* Drosanthemum bicolor
* Drosanthemum floribundum
* Drosanthemum speciosum

## Referències

* ↑ Drosanthemum en PlantList
* ↑ Drosanthemum en Flora Vascular
* ↑ «Drosanthemum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 juny 2013].

## Bibliografia

* Flora of North America Editorial Committee, e. 2003. Magnoliophyta: Caryophyllidae, part 1. Fl. N. Amer. 4: i–xxiv, 1–559.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment.
* Flora of North America: Genus Profile.
# Ratolins de peus grossos

Els ratolins de peus grossos (Macrotarsomys) són un gènere de rosegadors de la subfamília dels nesomins. Conté tres espècies endèmiques de Madagascar.
Tenen un aspecte similar als gerbil·lins, però no en són parents propers. Tenen les potes posteriors grosses i viuen als herbassars i boscos secs. El pelatge dorsal és marró i el ventral és blanquinós. Es caracteritzen per les seves orelles grosses i la seva llarga cua, que pot fer dues vegades la llargada del cos i té una mata de pèls a la punta.

## Referències

* ↑ Entrada «Macrotarsomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Oecomys

Oecomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les espècies d'aquest grup són oriündes de Centreamèrica i Sud-amèrica. Tenen una llargada de cap a gropa de 12-15 cm i una cua de 12-16 cm. Pesen 20-70 cm. El seu pelatge dorsal és marró, marró vermellós o negrenc, amb pèls negres dispersos, mentre que el pelatge ventral és blanc o de color marró clar. Algunes espècies tenen un petit floc de pèl a la cua.

## Referències

* ↑ Carleton, Emmons i Musser, 2009.

## Bibliografia

* Carleton, M. D.; Emmons, L. H.; Musser, G. G «A new species of the rodent genus Oecomys (Cricetidae: Sigmodontinae: Oryzomyini) from eastern Bolivia, with emended definitions of O. concolor (Wagner) and O. mamorae (Thomas)» (en anglès). American Museum Novitates, 3.661, 2009, pàg. 1-32.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Dendromus

Dendromus és un gènere de rosegadors de la família dels nesòmids. Es tracta del grup més nombrós i conegut de la subfamília dels dendromurins. La majoria d'espècies es caracteritzen per tenir una llarga ratlla negra a l'esquena, excepte D. lovati, que en té tres. El pelatge dorsal és gris o marró, mentre que el ventral és blanc o groguenc. Tenen una llargada de cap a gropa de 5-10 cm i una cua de 7-13 cm. El seu nom genèric vol dir ‘ratolí d'arbre’. Es tracta d'un grup endèmic de l'Àfrica subsahariana.

## Referències

* ↑ Entrada «Dendromus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Epicallia

Epicallia és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.

## Taxonomia

El gènere conté una espècie polimòrfica, Epicallia villica.

## Galeria

* Epicallia villica larva
* Epicallia villica larva
* Epicallia villica
* Epicallia villica
* Epicallia villica

## Referències

* ↑ «EOL» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Funetː Epicallia
* Biodiversidad Virtualː Epicallia (castellà)
# Eolagurus

Eolagurus és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les espècies vivents d'aquest grup són oriündes de l'Àsia central, però també se n'han trobat fòssils a l'est d'Europa. Tenen una llargada de cap a gropa de 105-220 mm i una cua d'11-22 mm. El pelatge dorsal és de color sorra, amb alguns pèls negres dispersos, mentre que el pelatge ventral és de color groc pàl·lid a blanc.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eolagurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Portada/efemèride desembre 7

Mário Soares
« 6 de desembre · 7 de desembre · 8 de desembre »
# Tiroteig de Tucson de 2011

El tiroteig de Tucson de 2011 es produí el dissabte 8 de gener del 2011. Divuit persones reberen ferides de bales (letals en sis dels casos) durant una reunió d'una congressista dels Estats Units amb electors a l'aparcament d'un supermercat de Casas Adobes, a l'àrea metropolitana de Tucson (Arizona). Entre els morts hi hagué una nena de nou anys, un assessor del Congrés i John McCarthy Roll, el cap de jutges del Tribunal de Districte dels EUA del Districte d'Arizona. La Congressista dels EUA Gabrielle Giffords, representant demòcrata del 8è Districte d'Arizona, considerada l'objectiu de l'atac, rebé un tret al cap des de prop i es debaté durant dies entre la vida i la mort, però finalment va sobreviure. L'atac fou perpetrat per Jared Lee Loughner, un home de 22 anys resident a la població que patia esquizofrènia i que fou arrestat a la mateixa escena del crim i condemnat a cadena perpètua.

## Galeria d'imatges

* Gabrielle Giffords
* Serveis d'emergències després del tiroteig
* Cartell que anunciava l'esdeveniment
* Barack Obama fent declaracions sobre els fets

## Referències

* 1 2 3 4 5 Marc Lacey i David M. Herszenhorn «In Attack's Wake, Political Repercussions». The New York Times, 09-01-2011.
* 1 2 3 CNN Wire Staff «Police 'actively pursuing' second person in Tucson shooting». CNN, 08-01-2011 [Consulta: 8 gener 2011]. Arxivat 2014-01-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-01-10. [Consulta: 9 gener 2011].
* ↑ «Arizona Congresswoman Giffords shot in Tucson». The Arizona Republic, 08-01-2011 [Consulta: 8 gener 2011].
* ↑ «US congresswoman Gabrielle Giffords shot in Arizona». BBC News, 08-01-2011.
* ↑ «Jared Lee Loughner Identified As Gabrielle Giffords Shooter». huffingtonpost.com, 08-01-2011. [Consulta: 8 gener 2011].
# Le Pont du Nord

Le Pont du Nord és una pel·lícula del 1981 francesa dirigida per Jacques Rivette. La pel·lícula és protagonitzada per Bulle Ogier i la seva filla Pascale Ogier. Es va estrenar a França el 13 de gener de 1982.

## Trama

Marie (Bulle Ogier), una lladre de bancs que acaba de sortir de la presó, ja no suporta viure entre quatre parets. Baptiste (Pascale Ogier) diu que ve d'un altre lloc i que té la intenció de viure segons les seves pròpies regles. (Tingueu en compte que com a nom de pila francès Baptiste és masculí, però aquí és interpretat per una actriu.)
Els seus camins es creuen tres vegades en qüestió d'hores. Baptiste creu que és el destí; ha d'acompanyar la Marie i protegir-la. Junts, investiguen un misteri surrealista que inclou un maletí farcit d'intriga política obsessiva, una reurbanització cívica, un enorme drac mecànic que escup flames i diversos personatges anomenats Max. Inventen un perillós joc de la vida real que imagina París com un misteriós a gran escala. tauler on juguen. La trama pren la seva estructura d'un joc infantil francès, Joc de l'oca (Jeu de l'oie), que superposa un disseny improvisat en un mapa de París.

## Repartiment

* Bulle Ogier com a Marie
* Pascale Ogier com a Baptiste
* Pierre Clémenti com a Julien
* Jean-François Stévenin com a Max
* Benjamin Baltimore com a Knife Wielding Max
* Steve Baës com Mantle-Wearing Max
* Joe Dann com a Monte Player
* Mathieu Schiffman com a hongarès
* Antoine Gurevitch com el primer noi
* Julien Lidsky com el segon noi
* Marc Truscelli com a tercer noi

## Notes de producció

Com és habitual, la història va ser concebuda conjuntament amb els col·laboradors de Rivette, entre ells Bulle Ogier, Pascale Ogier, Suzanne Schiffman i Jérôme Prieur, mentre que el guió va ser escrit per Rivette. El curtmetratge Paris s'en va es va fer com a assaig de preparació d'aquesta pel·lícula.
A la pel·lícula es veuen almenys quatre pòsters de pel·lícules: Grans horitzons (1958), La presonera (1968), The Silent Scream (1979) i Kagemusha (1980).

## Referències

* ↑ «Le Pont du Nord». Les films du losange. [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ «Le Pont du Nord». British Film Institute. Arxivat de l'original el 5 September 2011. [Consulta: 27 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
# Carles Mensa i Corchete

Carles Mensa i Corchete (Barcelona, 1936-29 de març de 1982), fou un pintor català. De formació autodidacta, els seus treballs es relacionen amb el surrealisme de Max Ernst i amb la pintura metafísica de Giorgio De Chirico. El 1982 va exposar a Arco82, Josep Piña, galerista mallorquí, va exposar la seva obra diverses vegades a la galeria Pelaires. El 2002 el Centre de Cultura Sa Nostra de Palma li va dedicar una exposició commemorativa. hi ha obra seva al fons del Museu d'Art Contemporani de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Falleció ayer en Barcelona el pintor Carlos Mensa». El País, 30-03-1982 [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ «Carlos Mensa». Mallorcaweb. [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ «Carlos Mensa». web. MACBA. [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ «Carles Mensa i Corchete». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.