# Òxids de titani

Els compostos químics de titani i oxigen s'anomenen òxids de titani, on l'oxigen té el nombre d'oxidació (II) i els compostos d'aquest tipus s'anomenen òxids. El titani forma una gran sèrie d'òxids diferents, dels quals l'òxid de titani (IV) (diòxid de titani, TiO ₂ ) és el més important. A part d'aquest òxid polimòrfic, hi ha una sèrie de subòxids no estequiomètrics de titani, les anomenades fases de Magnéli Ti $_n$ O $_{2n-1}$ (4 ≤ n ≤ 10), així com l' òxid de titani (III) (Ti ₂ O). ₃ ) i òxid de titani (II) (TiO).

## Òxids de titani reduïts

Un òxid de titani reduït comú és el TiO, també conegut com a monòxid de titani. Es pot preparar a partir de diòxid de titani i metall de titani a 1500 °C.
Ti₃O$_5$, Ti$_4$O$_7$ i Ti$_5$O$_9$ són òxids no estequiomètrics. Aquests compostos es formen normalment a altes temperatures en presència d'excés d'oxigen. Com a resultat, presenten propietats estructurals i electròniques úniques, pel que s'utilitzen entre altres aplicacions en elements calefactors i s'han estudiat pel seu ús potencial en diverses aplicacions, com ara sensors de gas, bateries d'ions de liti i fotocatàlisi.

## Tipus

* El Ti₃O (TiO$_{0,33}$) està present en una estructura en capes que està estretament relacionada amb el iodur antibismut (III). Propietari del Raumgruppe P312.
* Ti₂O (TiO$_{0,5}$) és un sòlid gris metàl·lic conegut com hemiòxid de titani. Cristal·litza en el tipus de iodur trigonal anticadmi (II) (politipus 2H).
* El TiO existeix en el rang de Ti$_{0,64}$O fins Ti$_{1,26}$O. són unes pólvores elèctricament conductores de color groc daurat amb una estructura de cristall tipus clorur sòdic. En el rang per sota de TiO $_{0,75}$ poden ser un altre compost diferent amb una estructura cristal·lina de tipus nitrur de tàntal.
* El TiO₂ és un sòlid blanc que es presenta de forma natural en forma de les modificacions anatasa, akaogita, brookita, rutil i riesita. A part d'aquests, es coneixen altres modalitats produïdes sintèticament.
* Ti₂O₃ (TiO$_{1,5}$) són unes pólvores de color porpra fosc amb un isotip d'estructura cristal·lina trigonal a la del corindó amb el grup espacial R. Existeix en el rang de TiO$_{1,49}$ fins TiO $_{,51}$. A la natura, el compost es coneix com el mineral tistarita.
* Ti₃O$_5$ (TiO$_{1,66}$) es coneix com un sòlid blau fosc anomenat anosowita i com una formació mineral natural anomenada kaitianita (més precisament Ti$^{3+}$₂Tu$^{4+}$O$_5$). El compost té una estructura cristal·lina monoclínica amb el grup espacial C2/c (Núm. 15) Raumgruppe / 15. a temperatura ambient. La variant d'alta temperatura des de 120 °C té una estructura de cristall ortorròmbic del tipus pseudobrookita. Fins a una temperatura de 175 °C el compost és un semiconductor, per sobre de la qual esdevé conductor metàl·lic.
* Del Ti$_4$O$_7$ fins al Ti$_{10}$O$_{19}$ (TiO$_{1,75}$-TiO$_{1,90}$) es coneixen com a fases d'Andersson-Magneli i cristal·litzen en el sistema cristal·lí triclínic amb el A1 (Número 1, posició 3). En aquests TiO $_6$ els octaedres s'uneixen d'una manera complexa. A part d'aquests, hi ha una altra sèrie homòloga d'estructures de cisalla en el rang de TiO$_{1,94}$ fins a TiO$_{1,97}$ (16 ≤ n ≤ 36).

## Referències

* ↑ «Inferno World with Titanium Skies - ESO's VLT makes first detection of titanium oxide in an exoplanet». www.eso.org. [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ {{{títol}}}. ISBN 978-1-84628-669-8.
* ↑ Kumar, Ashish; Barbhuiya, Najmul H.; Singh, Swatantra P. (en anglès) Chemosphere, 307, 01-11-2022, pàg. 135878. DOI: 10.1016/j.chemosphere.2022.135878. ISSN: 0045-6535.
* 1 2 Soleimani, Meisam; Ghasemi, Jahan B.; Badiei, Alireza (en anglès) Inorganic Chemistry Communications, 135, 01-01-2022, pàg. 109092. DOI: 10.1016/j.inoche.2021.109092. ISSN: 1387-7003.
* ↑ Wells A.F. (1984) Structural Inorganic Chemistry 5th edition Oxford Science Publications ISBN 0-19-855370-6
* ↑ {{{títol}}}. ISBN 3-11-019060-5.
* ↑ {{{títol}}}.
* 1 2 3 4 5 {{{títol}}}. ISBN 978-1-84628-669-8.
* ↑ {{{títol}}}.
* 1 2 3 {{{títol}}}. ISBN 3-11-022566-2.
* ↑ {{{títol}}}.
* ↑ {{{títol}}}.

## Enllaços externs

* «How PTC Heating Element Technology Works», 01-01-2000. [Consulta: 10 setembre 2023].