OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Aja

L'Aja (en francès Laye) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1851 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2014 |
| 432 | 125 | 155 | 137 | 163 | 192 | 212 | 217 | 236 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2008 | Robert Bellon |
| 2008-2020 | Rémy Jouglard |
| 2020- | Anne Marie Antoinette Noulin |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# La Guardèra

La Güardèra (en francès Lagardère) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 104 | 81 | 81 | 75 | 58 | 55 | 67 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Patrick Dubos | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Where the Boys Are

Where the Boys Are és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Henry Levin el 1960

## Argument

Quatre estudiants en busca d'aventures sentimentals a les seves vacances de primavera.

## Repartiment

* Dolores Hart: Merritt Andrews.
* George Hamilton: Ryder Smith.
* Yvette Mimieux: Melanie Tolman.
* Jim Hutton: TV Thompson.
* Barbara Nichols: Lola Fandango.
* Chill Wills: capità de la policia.
* Frank Gorshin: Basil.
* Rory Harrity: Franklin.
* Jack Kruschen (no surt als crèdits)
# Arcadi España García

Arcadi España García (Carcaixent, Ribera Alta, 10 de desembre de 1974) és un economista valencià. Ha estat conseller del consell de la Generalitat Valenciana presidida per Ximo Puig, primer de Política Territorial (2019-2022) i d'Hisenda i Model Econòmic (2022-2023). El desembre de 2023 fou nomenat secretari d'estat de política territorial.

## Biografia

Ha tingut una formació en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de València, especialitzant-se en gestió pública. Ha exercit en l'àmbit privat com a assessor financer. També ha estat professor associat de Ciència Política a la Universitat Complutense de Madrid.
En l'àmbit polític ha format part de diversos càrrecs tant a nivell autonòmic com estatal. El 13è Congrés del PSPV el va triar secretari d'Estudis i Programes i entre 2013 i 2015 va ser el Cap de Gabinet del partit. També ha sigut director del gabinet de la secretaria d'estat d'Assumptes Constitucionals i Parlamentaris (Ministeri de Presidència), assessor del Ministeri de Treball i també Director de gabinet del President de la Generalitat Valenciana durant la IX Legislatura.
A la següent legislatura el president de la Generalitat Ximo Puig el va nomenar conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat fins que al maig de 2022, amb la primera gran remodelació del Govern del Botànic va passar a dirigir la conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.
Aconseguí l'acta de diputat a les Corts Valencianes a les eleccions de 2023 tot i que els partits que conformaven el govern del Botànic no aconseguiren revalidar la majoria suficient i restaren a l'oposició al nou Consell format pel Partit Popular i Vox.

## Referències

* ↑ «Torró i Espanya seran els nous secretaris d'Indústria i Política Territorial de l'estat espanyol». [Consulta: 5 desembre 2023].
* ↑ «Currículum vitae». [Consulta: 14 agost 2020].
* 1 2 «Arcadi España. Secretaria d'Estudis i Programes». PSPV-PSOE. pspv. [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ «Fitxa alt càrrec GVA». GVA. [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ «Fitxa alt càrrec GVA». [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ García, Paula. «Intercanvi de carteres: conselleres i consellers prenen possessió», 16-05-2022. [Consulta: 19 maig 2022].
# Savina (Alts Alps)

Savina (en francès Savines-le-Lac) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1841 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2016 |
| 1155 | 408 | 589 | 663 | 790 | 759 | 815 | 1.061 | 1.057 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1983 | André Soubsol | |
| 1983-1995 | Léon Silve | |
| 1995-2008 | Pierre Teissier | |
| 2008- | Victor Bérenguel | UMP |

## Agermanaments

* Luserna San Giovanni

## Referències

* ↑ Forma adoptada per la viquipèdia occitana
# Pintures rupestres de Gobustan

Les Pintures rupestres de Gobustan es troben en aquesta serralada, i són Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO. Les van pintar en el mesolític, o edat del bronze. Hi ha unes 6.000 pintures rupestres, entre les quals algunes en tenen més de 25.000 anys. Sembla que la seua grandària va anar disminuint. Les pintures rupestres es troben al territori de les muntanyes Boyukdash, Kichikdash i Kenizadagh de Gobustan (Azerbaidjan).

## Descripció

La reserva estatal de Gobustan té molts monuments arqueològics, i les pintures rupestres en constitueixen la majoria: representen persones, animals, escenes de cacera, danses rituals, toreig, barques amb remers, guerrers amb llances a la mà, caravanes de camells, imatges del sol i les estreles, que daten de mitjana de 5.000 a 20.000 anys. En les pintures rupestres també es mostra la vida agrícola i ramadera de l'àrea en temps remots. A les muntanyes de Boyukdash hi ha pintures amb escenes de danses similars a ball nacional "yalli", datades dels mil·lennis III a II abans de la nostra era.
Les pintures rupestres d'animals representen cabres salvatges, lleons, cérvols, cavalls, etc. També hi ha pintures d'ocells, peixos i serps. A més a més dels animals salvatges, pintaren també animals domesticats, com ara gossos ensinistrats.
Les dones en les pintures rupestres es mostren com a representants del matriarcat, i també com a guerreres, amb arcs. Aquestes pintures es troben a la cova "Set Belleses". També hi ha escenes de combats i guerrers amb pals i navalles.

## Recerques

Alguns científics russos van escriure sobre les pintures rupestres de Gobustan en els anys 1840. El 1939 l'arqueòleg Isaak Djafarzadeh començà a estudiar les pintures, i en documentà 3.500.

## Galeria d'imatges

* Pintura rupestre de Gobustan
* Pintura rupestre de Gobustan

## Referències

* ↑ Alok, Ersin. Petroglyphs of Gobustan (en anglés). Azärinşaat, 2011.
* ↑ Liberman, Sherri. A Historical Atlas of Azerbaijan (en anglés). The Rosen Publishing Group, Inc, 15 de desembre de 2003. ISBN 9780823944972.
* ↑ Azerbaijan International (en anglés). Azerbaijan International, 1995.

## Vegeu també

* Parc Nacional de Gobustan
# Boscos pluvials montans de Borneo

Els boscos montans equatorials de Borneo, també coneguts com els boscos montans de pluja de Borneo, són boscos equatorials muntanyencs que ocupen parts del centre i del nord-est de Borneo amb una altitud de més de 1000 m. La zona es troba en una regió coneguda com el Cor de Borneo, però també inclou una petita part dels boscos planers.

## Clima

El clima és significativament més fred que les planes, i les temperatures augmenten uniformement a mesura que augmenta l'altitud. En els llocs entre els 1000 i els 1800 metres, les temperatures se situen entre els 22 i els 27 graus C, i els més de 2500 metres, les temperatures anuals baixen fins als 12 - 14 graus C, amb les amplituds de temperatura durant el dia cada cop molt més significatives.

## Característiques

Tot i que els boscos de muntanya tenen una gran biodiversitat, el nombre d'espècies d'organismes és significativament menor que els boscos planers. La vegetació és menys pronunciada i els arbres més baixos. En canvi, aquests boscos tenen un sotabosc molt més dens i variat.

## Flora

Els boscos de muntanya de Borneo es caracteritzen per un món vegetal ric i divers. Està dominada per espècies vegetals indonèsies, però també hi ha moltes plantes típiques australianes i de Nova Guinea. Aquesta part de Borneo és la llar d'un gran nombre d'endemismes. Són especialment destacables les plantes depredadores Nepentes i les orquídies, moltes de les quals només es troben aquí.

## Fauna

La fauna dels boscos de muntanya és extremadament rica en espècies, tot i que el seu nombre és menor que en boscos plans. Hi viuen prop de 300 espècies d'aus, moltes d'elles endèmiques. Entre els mamífers hi ha diversos tipus de micos, tsvetovi i altres. Aquí hi viuen representants rars de la megafauna, com el rinoceront de Sumatra i l'elefant borneià. Els orangutans de Borneo es troben també a les parts baixes de la zona, però habiten majoritàriament a tots els boscos planers.

## Amenaces i conservació

Les terres de Kalimantan són inaccessibles, per tant, més del 90% de l'hàbitat original roman encara intacte, fins i tot els incendis forestals del 1997-1998 van danyar greument només les selves pluvials baixes de Borneo. Al voltant del 25% del territori es troba en zones protegides, incloent un lloc molt gran al parc nacional de Kayan Mentarang, que acull comunitats indígenes, però està amenaçat per la tala comercial i la construcció de carreteres. Aquest parc i d'altres, com ara Betung Kerihun, són refugis importants per a la vida salvatge, els hàbitats baixos dels quals estan disminuint anualment.

## Referències

* ↑ «Terrestrial Ecoregions – Borneo montane rain forests (IM0103)» (en anglès). WWF. [Consulta: 7 novembre 2019].
# Bojos a Alabama

Bojos a Alabama (títol original: Crazy in Alabama) és una comèdia dramàtica germano-estatunidenca dirigida per Antonio Banderas i estrenada l'any 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'any 1965, Lucille prova sort a Hollywood, i s'allibera dels llaços del matrimoni matant el seu odiós marit, però ànima sensible, s'emporta el seu cap en una caixa de cartró de barrets, amb què sorprendre el seu nebot de 12 anys, Peejoe, testimoni de les seves boges aventures i dels esdeveniments de l'estiu de 1965 on els conflictes interracials es multipliquen a Alabama. Tots dos van, cadascú a la seva manera, a descobrir el preu de la llibertat.

## Repartiment

* Melanie Griffith: Lucille Vinson
* David Morse: Dove Bullis
* Lucas Black: Peejoe Bullis
* Meat Loaf: el xèrif John Doggett
* Cathy Moriarty: Earlene Bullis
* Rod Steiger: el jutge Louis Mead
* Richard Schiff: Norman
* John Beasley: Nehemiah Jackson
* Robert Wagner: Harry Hall
* Madison Mason: Alexander Powell
* Elizabeth Perkins: Joan Blake
* David Speck: Wiley Bullis
* Noah Emmerich: el xèrif Raymond
* William Converse-Roberts: l'agent Murphy
* Louis Miller: Taylor Jackson
* Carl El Blanc, III: David Jackson
* Fannie Flagg: Sally
* Paul Ben-Victor: Mackie
* Paul Mazursky: Walter Schwegmann
* Sandra Seacat: Meemaw
* Brad Beyer: Jack
* Linda Hart: Madelyn

## Referències

* ↑ «Bojos a Alabama». esadir.cat.
* ↑ «Movie Review -- FILM REVIEW; A Woman On the Run, Racism Back Home - NYTimes.com» (en anglès). [Consulta: 7 març 2018].
# Sent Orenç e Poipetit

Sent Orens e Poi Petit (en francès Saint-Orens-Pouy-Petit) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 227 | 209 | 172 | 207 | 190 | 141 | 140 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Meste | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2009-12-26 a Wayback Machine. s'inclina per Poipetit
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Montdaufin

Montdaufin (en francès Mont-Dauphin) és un municipi francès situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 365 | 219 | 327 | 307 | 378 | 394 | 669 | 589 | 474 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 835 | 657 | 518 | 493 | 355 | 398 | 510 | 788 | 617 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 706 | 810 | 745 | 127 | 162 | 129 | 169 | 114 | 505 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 142 | 59 | 67 | 83 | 73 | 87 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2019 | Gilbert Fiorletta |
| 2019-2020 | François Raïtberger |
| 2020- | Cyr Piaton |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Zhan Shen

Zhan Shen (xinès simplificat: 斩神, pinyin: zhǎn shén) també conegut com Zhan shen zhi fanchen shenyu, (xinès simplificat: 斩神之凡尘神域, pinyin: zhǎn shén zhī fánchén shényù) és una sèrie d'animació xinesa en 3d estrenada per internet al canal Fanqie Novel. Estrenada el 31 de juliol del 2024, es tracta d'una adaptació d'una novel·la publicada anteriorment al mateix portal web, Wo zai jingshenbing yuan xue zhan shen (xinès simplificat: 我在精神病院学斩神, pinyin: Wǒ zài jīngshénbìng yuàn xué zhǎn shén, literalment 'Vaig aprendre a decapitar déus en un hospital psiquiàtric'). La sèrie està produïda conjuntament per Tencent Video, Tomato Animation i Shenman Culture.
Estrenada el 2024, fou un cavall negre, en tant que, tot i ser estrenada a una plataforma minoritària, va obtindre bones puntuacions a douban, i grans visualitzacions a Douyin i Tencent Video. Se n'ha destacat l'apartat visual, els efectes de combat, i els dissenys de les tècniques.

## Trama

La sèrie, d'ambientació urbana narra la història de Lin Qiye. El protagonista és un estudiant de secundària que es converteix accidentalment en un agent dels déus. Hi ha un hospital mental habitat per déus tant orientals com occidentals, i pot utilitzar el poder diví per curar-los. Lin Qiye, amb la benedicció del poder dels déus, i l'Equip de la Nit, combatrà a déus malignes i en sanarà als bons.

## Referències

* ↑ «Animation《The God-Slaying God's Realm》Plot summary - Animation《The God-Slayer: The Mortal God's Realm》The plot introduction of the TV series - Taicike». [Consulta: 24 novembre 2024].
* 1 2 腾讯网. «《斩神之凡尘神域》：新生代国漫美学代表_腾讯新闻» (en xinès (Xina)), 04-11-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* 1 2 3 «番茄小说头部IP《斩神》，如何成为今年的国漫黑马？». The Paper.cn, 21-10-2024.
# Usha Narayanan

Usha Narayanan (Myanmar, 1923 - 24 de gener de 2008) va ser la primera dama de l'Índia del 1997 al 2002. Va estar casada amb K. R. Narayanan, el desè president de l'Índia. Després de l'assumpció de la presidència pel seu marit, Usha Narayanan es va convertir en la primera dama de l'Índia nascuda a l'estranger. Va tenir un paper clau en les activitats de benestar social de les dones iniciades per la presidència.

## Joventut

Usha Narayanan (nom de naixement: Tint Tint) va néixer el 1922, a Yamethin, Birmània. Va assistir a la Universitat de Yangon i va obtenir el títol de Llicenciada en Arts. Posteriorment, va treballar com a tutora al Departament de Llengua i Literatura Birmanes. Va continuar els seus estudis de postgrau a l'Escola de Treball Social de Delhi mitjançant una beca, obtenint un màster en arts amb especialitat en delinqüència juvenil.

## Vida posterior

Mentre treballava a Yangon, Birmània (ara Myanmar), KR Narayanan va conèixer Tint Tint, amb qui més tard es va casar a Delhi el 8 de juny de 1951. La senyora Tint Tint era activa a la YWCA i en sentir que Narayanan era estudiant de Laski, se li va acostar a parlar sobre la llibertat política davant del seu cercle de coneguts. Mentre K. R. Narayanan i Tint Tint havien nascut al mateix país, la colònia britànica de l'Índia, quan es van conèixer tenien una ciutadania diferent. El seu matrimoni necessitava una dispensa especial per part de Jawaharlal Nehru segons la llei índia, perquè Narayanan era a l'IFS i ella era estrangera. La senyora Tint Tint va adoptar el nom indi Usha i es va convertir en ciutadana índia.
Usha Narayanan va treballar en diversos programes de benestar social per a dones i nens a l'Índia i havia cursat el seu màster en Treball Social a l'Escola de Treball Social de Delhi. També va traduir i publicar diversos contes birmans; una col·lecció d'històries traduïdes per Thein Pe Myint, titulada Sweet and Sour, va aparèixer el 1998.
Tenen dues filles, Chitra Narayanan (antiga ambaixadora índia a Suïssa, Liechtenstein i la Santa Seu) i Amrita Narayanan.
Va morir a l'edat de 84 anys el 24 de gener de 2008 a les 17:30 a l'Hospital Sir Ganga Ram.

## Referències

* ↑ Mathew, Liz (25 juliol 2012). "The first ladies of Rashtrapati Bhavan". Live Mint. Consultat 24 Juliol 2015.
* 1 2 3 Former President's wife Usha Narayanan passes away". Outlook India. 24 gener 2008. Consultat 24 Juliol 2015.
* ↑ "Her Excellency Tin Tin". The OutLook. 2 juliol 2013. Consultat 25 Febrer 2013.
* ↑ "Chitra Narayanan concurrently accredited Ambassador to Holy See". News.oneindia.in. 7 agost 2008. Consultat 10 Gener 2012.
* ↑ "Ex-First Lady Usha Narayanan dies at 86". The Indian Express. 25 gener 2008. Consultat 24 Juliol 2015.
# Rustrèu

Rustrèu (en francès Rustrel) és un municipi francès situat al departament de Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.
Poble estès al peu de 2 pujols, prop d'Ate. Les seves pedreres d'ocre a cel obert li han donat el sobrenom del Colorado provençal.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2012 |
| 268 | 375 | 393 | 540 | 636 | 614 | 655 | 753 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Rimele | UMP |
| 2008-2014 | Roger Fenouil | PS |
| 2014- | Pierre Tartanson | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Sent Pau de Baïsa

Sent Pau de Baïsa (en francès Saint-Paul-de-Baïse) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 162 | 162 | 136 | 123 | 107 | 100 | 110 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Claude Labarta | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# The Cohen Group

The Cohen Group és una firma de consultoria empresarial que ofereix lideratge corporatiu amb consell estratègics i assistència en desenvolupament de negoci, regulacions, identificació d'oportunitats d'inversió i activitats de recaptació de capital. La firma cobreix sectors de negoci importants i regions crítiques del món, incloent l'Orient Mitjà, Àsia-Pacífic, Amèrica Llatina i Europa. La firma té la seu a Washington DC, amb oficines a Londres, Regne Unit, Emirats Àrabs Units, Nova Delhi, Pequín i Tientsin. The Cohen Group té un acord estratègic amb DLA Piper, una firma de dret global amb més de 4.200 advocats i 71 oficines en 30 països de tot el món.
La firma va ser fundada el 2011 per l'ex-secretari de defensa William S. Cohen per ajudar les empreses multinacionals a expandir-se a l'estranger.

## Publicacions

* 21 d'abril de 2017, Juan Gonzalez: Tillerson's Diplomatic Approach in Venezuela is Paying off Foreign Affairs
* 15 de gener de 2017, Two Visions, One Collaboration? Part of a Future for US-China Relations? The Asia-Pacific Journal: Japan Focus
* 27 de juny de 2016, Amb. Nicholas Burns: NATO After Brexit: Restoring the Power and Purpose of the Alliance Atlantic Council
* 13 de febrer de 2016, Former Labour defence chief George Robertson warns Jeremy Corbyn not to scrap Trident The Telegraph
* 15 de juliol de 2015, Ambassador Nicholas Burns: Syria’s worsening refugee crisis demands action from the West Arxivat 2019-08-27 a Wayback Machine. The Washington Post
* 9 de juliol de 2015, Ambassador Nicholas Burns: The deal is historic, but the US must now act to contain Iran Financial Times
* 27 de maig de 2015, Secretary Cohen: Why President Obama Should Export Crude Oil Time
* 4 d'abril de 2015, Secretary Cohen: President Obama Has Put Republicans and Our Allies in a Box Time
* 6 de març de 2014, Secretary Cohen: Whither NATO? Difficulties in the Trans-Atlantic Relationship Spiegel Online
* 9 de novembre de 2013, Ambassador Marc Grossman: The Power to Secure Afghanistan's Future is in the Hands of the People Arxivat 2019-08-27 a Wayback Machine. German Marshall Fund
* 11 de novembre de 2012, Secretary Cohen: The Pivot to Asia and Obama’s Second Term Arxivat 2019-08-27 a Wayback Machine. Hindustan Times

## Referències

* ↑ «The Cohen Group» (en anglès). The Cohen Group. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ «Cohen Group Locations» (en anglès). The Cohen Group. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ «The Cohen Group» (en anglès). DLA Piper Global Law Firm. [Consulta: 27 agost 2019].

## Enllaços externs

* The Cohen Group
* Secretary William S. Cohen
# Jacint Corbella i Corbella

Jacint Corbella i Corbella (Manresa, Bages, 1937) és un metge i professor universitari català.
Llicenciat el 1960 en medicina i doctorat 1965 per la Universitat de Barcelona, és catedràtic de medicina legal des del 1976 i de toxicologia des del 1984 a la UB, exercint la docència a les facultats de Medicina i de Farmàcia. Ha estat degà de la facultat de medicina entre 1979 i 1982, i vicerector de la UB entre 1986 i 1988.
Les línies de recerca en què treballa són la contaminació alimentària i la impregnació humana per hidrocarburs clorats i per metalls, la responsabilitat sanitària i la història de la medicina catalana, la història de la medicina legal i la toxicologia. Creà un centre d'informació toxicològica a la Universitat de Barcelona. Ha estudiat el suïcidi a Catalunya, la responsabilitat professional i la patologia del tal·li. Important impulsor de la historiografia mèdica catalana, ha estudiat els corrents ideològics de la medicina catalana, les preocupacions socials dels metges i la història de la hipertensió arterial.
És membre de la Reial Acadèmia de Medicina de Barcelona des del 1985, de l'Institut d'Estudis Catalans des del 1999, de l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Catalunya des del 2000, i de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya des del 2003. A més, ha estat director de l'Escola de Medicina del Treball de la UB des del 1976, i cap del Servei de Toxicologia de l'Hospital Clínic de Barcelona.
Ha estat director de Gimbernat: Revista Catalana d'Història de la Medicina i de la Ciència i del Seminari Pere Mata de la UB, que ha publicat noranta monografies sobre temes de medicina legal, toxicologia i història de la medicina. És autor, entre d'altres, dels llibres “Intoxication au thallium” (1972), amb A. Bertran i F. Hernàndez; “Diccionari biogràfic de metges catalans” (1981-83), 3 vols., amb Josep Maria Calbet i Camarasa,; Bibliografia històrica de la sanitat catalana (1992-1998, 2 v.); “Història de la Facultat de Medicina de Barcelona” (1996); “Història de la Toxicologia” (1998); “Esquemes de Toxicologia Industrial” (2000), 2 vols. I coautor de més de cent cinquanta treballs en revistes internacionals.
El febrer del 2019 s'inaugurà la Sala Jacint Corbella i Corbella al CRAI Biblioteca del Campus Clínic, un espai polivalent apte per al treball en grup i per a la realització de diferents actes.

## Enllaços externs

* Calbet i Camarasa, Josep Maria; Corbella i Corbella, Jacint. Universitat de Barcelona. Diccionari biogràfic de metges catalans. III volums.

## Referències

* 1 2 3 4 «Jacint Corbella i Corbella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 6 «Corbella i Corbella, Jacint». Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya [Consulta: 27 abril 2020].
* 1 2 «Jacint Corbella i Corbella». Institut d'Estudis Catalansː Memòria: curs 2006-2007. Institut d'Estudis Catalans, 2009, pàg. 144 [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ «Inauguració de la Sala Jacint Corbella i Corbella al CRAI Biblioteca del Campus Clínic». Universitat de Barcelona. [Consulta: 27 abril 2020].