OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Walter Charleton

Walter Charleton (Shepton Mallet, Anglaterra 2 de febrer de 1619 - Londres, 24 d'abril de 1707) va ser un metge i naturalista britànic, que va ser metge de Carles I d'Anglaterra.

## Biografia

Als vint-i-dos anys va obetinir el seu títol de doctor en medicina a Oxford. És autor d'un tractat inspirat en els treballs de Pierre Gassendi (1592-1655), Physiologia Epicuro-Gassendo-Charltoniana or ha Fabrick of Ciència Natural upon the Hypothesis of Atoms (1659).

## Onomasticon Zoicon

El 1668 publica la seva obra Onomasticon Zoicon, plerorumque Animalium Differentias i Va Nominar Propria pluribus Linguis exponens. Cui accedunt Mantissa Anatomica i quaedam de Variis Fossilium Generibus, un títol important consagrat a la història natural. Aquesta obra es divideix en tres parts. La primera pretén classificar tots els animals coneguts i mostra il·lustracions principalment d'ocells amb major o menor exactitud. La segona es dedica a l'anatomia, sobretot dels peixos. I la tercera tracta de la mineralogia i dels fòssils.

## L'ornitologia

Va estudiar els ocells a la menagerie de StJames's Park, a prop del Palau de Buckingham, així comels ocells que es trobaven en les col·leccions del museu de la Royal Society. Es remet, per descomptat, a les obres dels seus predecessors i, en particular, a la de Conrad Gessner (1516-1565), Ulisse Aldrovandi (1522-1605), William Turner (c. 1510-1568) i John Johnston (1603-1675). Segueix els principis establerts per aquests autors i divideix les aus en dues categories principals: aus aquàtiques i terrestres. Aquestes categories són així mateix sub-dividides en grups, sovint força homogenis. Però la seva obra ornitològica no fou molt coneguda, a causa de la coexistència amb el llibre de Francesc Willughby (1635-1672), Ornithologia convidem tres.

## Altres investigacions

Ell és el primer a calcular la mida d'una partícula de matèria el 1654. Va cremar un gra d'encens (de tramús perenne) en una església, i, a partir de la ràtio entre el volum original del gra i el volum en el qual la fragància és percebuda, va estimar el diàmetre de les partícules que componen el gra d'encens a 360 nanòmetres.
També es va interessar en la història i publicà Sydenham Gigantum el 1663, en la qual intenta demostrar que Stonehenge va ser construït pels danesos.
També va signar un llibre de personatges, amb el títol Discourse concerning the Different Wits of Men (1675).

## Llista parcial de les publicacions

* Deliramenta catarrhi (1650)
* The darkness of atheism dispelled by the light of nature (1654)
* Physiologia Epicuro-Gassendo-Charletonia : or a fabrick of science natural, upon the hypothesis of atoms (1654) inspirat abundantment sobre l'obra Animadversiones de Pierre Gassendi (1592-1655) (1649)
* Natural History of the Passions (1674) basé sur l'ouvrage de Jean-Francois Senault (1599-1672) De l'usage des passions (1641)
* The harmony of natural and divine laws (1682)

## Enllaços externs

* Biography at the Royal College of Physicians Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Encycolopedia.com, Complete Dictionary of Scientific Biography, "Walter Charlton"
# Ves

Ves (en francès Veix) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 186 | 194 | 146 | 110 | 80 | 72 | 71 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Frédéric Vergne | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
Viccionari
# Castèl

Castèl (en francès Castels) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 491 | 449 | 416 | 385 | 402 | 447 | 541 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Henri Bouchard | Divers droite |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 9 novembre 2010].
# Dolmen de Puigsespedres

El Dolmen de Puigsespedres és un sepulcre megalític situat a 765 m al costat del turó de Puigsespedres. És prop del Camí Ral de Vic a Olot, a un km damunt del poble de l'Esquirol a la comarca d'Osona. És tracta d'un dolmen de galeria coberta, força malmesa, excavat el 1920.

## Referències

* ↑ Wikiloc: El camí al Dolmen de Puigsespedres
* ↑ El Dolmen de Puigsespedres

## Bibliografia

* Pallarés, Maties: «Galeria coberta de Puig-ses-Pedres (Santa Maria de Corcó)», Anuari de l'Institut d'Estudis Catalans, 1915-1920, Vol. VI, p. 500-501; 1923.
* Molist, M et Al.: Área megalítica de Tavertet; Cota Zero (nº 4 pp4-6); Vic 1988.
# Vacances permanents

Vacances permanents (títol original en anglès Permanent Vacation) és una pel·lícula estatunidenca indie de 1980 escrita, dirigida, muntada i produïda per Jim Jarmusch, i que va suposar el seu debut cinematogràfic. Va ser rodada en 16 mm i so mono.
Tot i que va presentar-se a diversos festivals de cinema europeus, gaudint del reconeixement del públic i de les bones crítiques, no va ser fins que Jarmusch va estrenar la seva segona pel·lícula (Estranys al paradís, 1984) que Vacances permanents no va començar a estar ben considerada als Estats Units.

## Argument

Allie (Chris Parker), un jove gandul que pateix insomni, fan de la música de Charlie Parker, es passeja pels ambients sòrdids de Nova York i es topa amb una sèrie d'excèntrics personatges, mentre reflexiona sobre el significat de la vida i cerca un lloc millor.
Es discuteix amb la seva xicota, visita la seva mare (internada en un centre psiquiàtric), i posteriorment també coneix un veterà de guerra, un saxofonista, una noia llatina llunàtica, ... fins que troba una dona que té un Ford Mustang; Allie el roba i el ven aquella mateixa nit, i l'endemà al matí marxa en un vaixell, deixant enrere Nova York i la seva xicota.

## Repartiment

* Chris Parker: Aloysius "Allie" Parker
* Richard Boes: veterà de guerra
* Ruth Bolton: mare
* Sara Driver: infermera
* María Duval: noia llatina
* Frankie Faison: home del rebedor
* Jane Fire: infermera
* Suzanne Fletcher: noia del cotxe
* Leila Gastil: Leila
* Chris Hameon: viatjant francès
* John Lurie: saxofonista

## Referències

* ↑ Títol en català, a Ésadir.cat
* ↑ Detalls tècnics de la pel·lícula, a IMDb (anglès)

## Enllaços externs

* Anàlisi de Vacances permanents i Estranys al paradís a Criterion (anglès)
# Belachassanha

Belachassanha (en francès Bellechassagne) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 71 | 90 | 90 | 65 | 72 | 78 | 73 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Pierre Bauvy | PCF |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Sent Cibran (Dordonya)

Sent Cíbran (en francès Saint-Cyprien) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 | 2017 |
| 1.617 | 1.649 | 1.763 | 1.708 | 1.593 | 1.522 | 1.567 | 1.561 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1957-1976 | Jean Ladignac | MRG |
| 1976-1989 | Yvonne Ladignac | MRG |
| 1989-1995 | Aymar de Beaumont | |
| 1995- | Pierre Mounet | |

## Agermanaments

* Mackenheim

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 9 novembre 2010].
# Brachyapium

Brachyapium, nom que significa api curt, és un gènere dins la família de les apiàcies que conté quatre espècies de distribució mediterrània. Als Països Catalans només hi ha l'espècie Brachyapium dichotonum.

## Referències

* ↑ Bolòs, Oriol; Vigo, Josep. Flora dels Països Catalans. Ed. Barcino. Barcelona, 1984. ISBN 9788472265974.
# Coll d'Èguet

El coll d'Èguet és un coll de carretera del terme municipal d'Èguet, de l'Alta Cerdanya.
Està situat a 1.614 metres d'altitud, a llevant de l'extrem nord de l'enclavament de Llívia, al nord d'Estavar, al sud-est de Targasona i al sud d'Èguet.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Archinhac (Dordonya)

Archinhac (en francès Archignac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 355 | 352 | 318 | 309 | 302 | 297 | 328 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Serge Laval | UMP |
| 2008- | Alain Laporte | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 9 novembre 2010].
# Vanilla Sky

Vanilla Sky és una pel·lícula estatunidenca del 2001 de thriller psicològic dirigida per Cameron Crowe, que ha sigut descrita pels crítics com "una estranya barreja de ciència-ficció, romanç, i realitat distorsionada", Ha estat doblada al català.
Es tracta d'un remake de la pel·lícula espanyola Abre los ojos" (1997), escrita per Alejandro Amenábar i Mateo Gil, aquesta nova producció és protagonitzada per Tom Cruise, Cameron Diaz, Penélope Cruz (qui també aparegué en la pel·lícula original en el mateix paper), Jason Llig, i Kurt Russell. En Estats Units, obtingué guanys per prop de 100 milions de dòlars.
En algunes escenes de la pel·lícula, el protagonista esmenta un quadre dit "Cel de Vainilla" (Vanilla Sky), pintat per Monet, i el qual -segons David- era el quadre favorit de la seua mare, aquesta pintura apareix penjada en un mur de la seua habitació, aquest quadre existeix realment, el seu títol és "La Seine à Argenteuil".

## Argument

Vanilla Sky és una cinta en la qual es narra la història de David Aames (Tom Cruise), un jove que té tot el que un home pot desitjar: Dones, diners i poder. Fins que un dia coneix durant la seua festa de natalici, a una xica dita Sofia Serrano (Penélope Cruz) de qui s'enamora instantàniament, fent a un costat a Julianna Gianni (Cameron Diaz), qui fins a aqueix moment creia que tenia una espècie de relació amorosa garantida amb David; la trobada amb Sofia li fa veure a David la necessitat d'assentar-se i de canviar el seu balafiador estil de vida, tot açò en una nit en la qual David descobrix el que és el veritable amor. L'eix principal de la pel·lícula és un tràgic accident automobilístic, provocat per Juliana volent acabar amb la seua vida emportant-se a David amb ella, en el qual David sobreviu però queda deformat facialment. A partir d'eixe moment la vida de David canvia dràsticament per a malament, i David lluitara a com puga per a poder ser feliç, però semblara que la mateixa vida fora un malson de la qual David no es pot alçar, les cares canvien, els dolents records tornen, etc.

## Repartiment

* Tom Cruise: David Aames
* Penélope Cruz: Sofia Serrano
* Cameron Diaz: Julianna "Julie" Gianni
* Kurt Russell: Dr. Curtis McCabe
* Jason Lee: Brian Shelby
* Noah Taylor: Edmund Ventura/Tech Support
* Timothy Spall: Thomas Tipp
* Tilda Swinton: Rebecca Dearborn
* Michael Shannon: Aaron
* Ken Leung: Art Editor
* Shalom Harlow: Colleen
* Oona Hart: Lynette
* Ivana Miličević: Emma
* Johnny Galecki: Peter Brown
* Alicia Witt: Libby

## Nominacions

* Oscar a la millor cançó original 2002 per Paul McCartney per la cançó "Vanilla Sky"
* Globus d'Or a la millor cançó original 2002 per Paul McCartney per la cançó "Vanilla Sky"
* Globus d'Or a la millor actriu secundària per Cameron Diaz

## Referències

* ↑ «Vanilla guy / Smirky Tom Cruise lacks the depth for complex, surreal film».
* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Vanilla Sky». [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ Holden, Stephen «FILM REVIEW; Plastic Surgery Takes A Science Fiction Twist» (en anglès). The New York Times.
# Ambrujac

Ambrujac (en francès Ambrugeat) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 235 | 270 | 204 | 192 | 184 | 219 | 208 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Roger Brette | |
| 1995-2008 | Jean-Claude Niéras | PCF |
| 2008- | Michel Saugeras | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Cuscomys

Cuscomys és un gènere de rosegadors andins que viuen a la regió de Cusco, al sud del Perú. Es tracta de dues espècies d'abrocòmids relativament grans, de color gris fosc i amb una ratlla blanca que baixa des de la coroneta fins al nas. El gènere fou creat el 1999 amb la descripció de C. ashaninka, però més tard es descobrí que C. oblativa, una espècie tradicionalment classificada dins del gènere Abrocoma, en realitat pertanyia a Cuscomys.
Se'n sap molt poca cosa, car C. ashaninka és coneguda només a partir de l'holotip, mentre que C. oblativa s'ha considerat tradicionalment una espècie extinta, car només se'l coneixia a partir de restes trobades el 1912 dins de tombes inques a Machu Picchu. Tanmateix, a finals del 2009 es prengueren fotografies que semblaven mostrar exemplars vivents d'aquesta espècie, fet confirmat el 2014.
No se sap amb certesa si les espècies de Cuscomys són tan rares com semblen, car el seu àmbit de distribució remot i els seus costums arborícoles poden fer una falsa impressió de raresa.

## Referències

* 1 2 Emmons, L. H. (1999). A new genus and species of abrocomid rodent from Peru (Rodentia: Abrocomidae). American Museum Novitates 3279: 1-14.
* ↑ Cuscomys ashaninka. UICN 2010. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN (anglès), edició 2010, consultada el 16 abril 2010.
* ↑ Cuscomys oblativa. UICN 2010. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN (anglès), edició 2010, consultada el 16 abril 2010.
* ↑ Castillo, G. M. (2009). (castellà) Detectan en Cusco a roedor declarado extinto. El Comercio (Peru). 12 agost 2009 (castellà)
* ↑ «In the shadows of Machu Picchu, scientists find 'extinct' cat-sized mammal» (en anglès), 25-09-2014. [Consulta: 25 setembre 2014].
# Emer de Vattel

Emer de Vattel (Couvet, Neuchâtel, 25 d'abril de 1714 - Neuchâtel, 28 de desembre de 1767) fou un filòsof, diplomàtic i jurista suís.
Va ser influït en gran part de la seva filosofia de Leibniz i Wolff i va tractar d'integrar les seves idees en el sistema jurídic i polític. La seva obra més famosa va ser El Dret de Gents i Principis de la Llei Natural aplicats a la conducta i als assumptes de les nacions i dels Sobirans. Aquest treball va ser el seu salt a la fama i li va valer el prestigi suficient per ser nomenat conseller de la cort del rei August III de Saxònia, del qual fou també conseller privat (1758) i pràcticament dirigí la política del seu regne.

## El Dret de Gents

Va ser l'obra mestra de Vattel, influenciat en gran manera per un llibre titulat La Llei de nacions d'acord amb el mètode científic de Christian Wolff. El treball de Vattel va començar, de fet, mitjançant la traducció de texts de Wolff del llatí, afegint a ells els seus propis pensaments. El treball de Vattel també fou fortament influenciat per Gottfried Leibniz i Hug de Grocio. Enfocat principalment en els drets i obligacions dels ciutadans i els estats, el treball de Vattel, també ha tingut conseqüències per a la teoria de la guerra justa com ho indica la diplomàcia internacional com la coneixem ara.
En l'època l'obra El Dret de Gents era considerada com un autèntic manual de la diplomàcia.
Alguns preceptes de l'obra justifiquen la invasió europea d'altres territoris, basant-se en la Llei Natural la qual obligava a l'home a conrear la terra i alhora permetia la "utilització" de terres alienes quan les pròpies no fossin suficients.

## Referències

* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* ↑ Info a la GEC
# El desconegut

El desconegut (títol original en anglès: The Stranger) és una pel·lícula de la RKO dirigida per Orson Welles, estrenada el 1946. Ha estat doblada al català.

## Argument

Poc després la Segona Guerra Mundial, l'inspector Wilson acorrala els criminals de guerra alemanys. En la seva recerca, coneix Franz Kindler que ha emigrat als Estats Units per refer la seva vida. Sota el nom de Charles Rankin, s'ha convertit en un professor estimat i apreciat d'una petita ciutat de la Nova Anglaterra, i es prepara per casar-se amb Mary Longstreet, la filla del jutge. Però Franz Kindler és un dels cervells dels camps d'extermini nazis, que ha aconseguit fugir sense deixar pistes. Seguint la pista d'un antic camarada de Kindler, Wilson arriba a (Connecticut), on és assassinat abans de poder identificar el fugitiu. L'única pista que li queda és la fascinació del criminal nazi pels rellotges antics.

## Repartiment

* Orson Welles: Franz Kindler àlias Charles Rankin
* Loretta Young: Mary Longstreet
* Edward G. Robinson: l'inspector Wilson
* Konstantin Shayne: Konrad Merinke
* Philip Merivale: el jutge Longstreet
* Richard Long: Noah Longstreet
* Martha Wentworth: Sara
* Byron Keith: El Doctor Jeffrey (Jeff) Lawrence
* Billy House: M. Potter

## Al voltant de la pel·lícula

* Orson Welles va acabar el rodatge de la pel·lícula amb deu dies abans de la data prevista.
* John Huston, coautor del guió, no surt als crèdits.
* Welles la considerava com la seva pitjor pel·lícula: «No hi ha res de mi a ‘‘El desconegut‘‘ (...). L'he rodada per ensenyar a la indústria que podia rodar una pel·lícula estàndard de Hollywood, en els límits del temps i del pressupost, i ser tan bon realitzador com qualsevol d'altre. » (Orson Welles citat per Frank Brady).

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1946: Oscar al millor guió adaptat per Victor Trivas
* 1947: Lleó d'or al Festival de Venècia

## Referències

* ↑ esadir.cat. El desconegut. esadir.cat.
* ↑ «The Stranger» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Coma, Xavier. Diccionari del cinema negre. Barcelona: Edicions 62, 1990, p. 247-48. ISBN 9788429730838.
* ↑ Newman, Kim. 1001 películas que hay que ver antes de morir (en castellà). Barcelona: Grijalbo, 2003, p. 2003. ISBN 84-253-3984-7.
# Sent Crespin e Carlucet

Sent Crespin e Carlucet (en francès Saint-Crépin-et-Carlucet) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 370 | 331 | 321 | 310 | 372 | 406 | 486 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Yves Bouyé | |
| 2008- | Alain Vilatte | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 9 novembre 2010].
# Aeròdrom de Santa Llocaia

L'Aeròdrom de Santa Llocaia és un aeròdrom d'aviació civil situat al nord del poble de Santa Llocaia a la comarca de l'Alta Cerdanya, als Pirineus Orientals, amb codi ICAO LFVS.

## Infraestructura

* 1 pista d'herba de 800 m de longitud per 90 m d'ample per l'aterratge d'avionetes
* 1 hangars d'avionetes
* 1 club d'aviació
# Combrossòl

Combrossòl (en francès Combressol) és un municipi francès situat al departament de la Corresa i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 472 | 507 | 382 | 282 | 270 | 304 | 354 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | André Maleyrat | |
| 2008- | Béatrice Beffare | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Phiomys

Phiomys és un gènere de rosegador extint que visqué al nord i l'est d'Àfrica entre l'Eocè i el Miocè. Se n'han trobat restes fòssils a Egipte, Kenya i Líbia. El nom genèric d'aquest grup, Phiomys, és una combinació dels mots grecs Phiom ('Faium') i mys ('ratolí').
Tenia les dents molars braquiodontes, és a dir, de corona baixa.

## Referències

* 1 2 Entrada «Phiomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* 1 2 Osborn, H. F «New fossil mammals from the Fayum Oligocene, Egypt» (PDF) (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 24, 1908, pàg. 265-272.
# Pruissans

Pruissans (en francès Proissans) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 561 | 520 | 500 | 591 | 692 | 761 | 868 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Daniel Figeac | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 10 novembre 2010].
# La bona esposa

La bona esposa (títol original en anglès, The Wife) és una pel·lícula estatunidenco-britànico-sueca dirigida per Björn Runge, estrenada l'any 2017. S'ha subtitulat al català.

## Argument

Joan Castleman (Glenn Close) és una bona esposa, de bellesa madura i natural, la dona perfecta. Però la veritat és que porta quaranta anys sacrificant els seus somnis i ambicions per mantenir viva la flama del seu matrimoni amb el seu marit, Joe Castleman (Jonathan Pryce). Però Joan ha arribat al seu límit.
Quan Joseph Castelman, assoleix el premi Nobel de literatura, molts secrets sobre la influència de la seva dona, Joan, sobre la seva obra sortiran a la llum.

## Repartiment

* Glenn Close: Joan Castleman
* Jonathan Pryce: Joseph « Joe » Castleman
* Max Irons: David Castleman
* Christian Slater: Nathaniel Bone
* Harry Lloyd: Joseph "Joe" Castleman, de jove
* Annie Starke: Joan Castleman, de jove
* Elizabeth McGovern: Elaine Mozell
* Johan Widerberg: Walter Bark
* Karin Franz Körlof: Linnea
* Richard Cordery: Hal Bowman
* Morgane Polanski: Smithie Girl Lorraine

## Premis

* 76a cerimònia dels Globus d'Or 2019
** Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Glenn_Close

## Crítica

* "Una interpretació extraordinària eleva a una pel·lícula corrent (...) La direcció [de Runge] és neta i acurada, però poc imaginativa"
* "La poderosa actuació de Close és el que l'eleva a un altre nivell (...) No pots apartar la mirada d'ella (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"
* "Glenn Close està excel·lent (...) L'obra té un toc convencional seriós i endormiscat (...) Gràcies a l'actuació de Close ens interessa Joan"
* "Un drama intel·ligent que es desenvolupa amb substància i suspens"

## Referències

* ↑ «La bona esposa». FilminCAT. [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ «The wife». Goita què fan, ara!. [Consulta: 25 abril 2024].
* 1 2 Kenigsberg, Ben «Review: ‘The Wife’ Looks Behind the Closed Doors of a Literary Marriage» (en anglès). The New York Times, 16-08-2018. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «The Wife (2018)» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Frosch, Jon. «'The Wife': Film Review | TIFF 2017» (en anglès). The Hollywood Reporter. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Travers, Peter; Travers, Peter. «‘The Wife’ Review: Glenn Close’s Spouse Is Mad as Hell in High-Lit Relationship Drama» (en anglès). Rolling Stone, 14-08-2018. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Barker, Andrew; Barker, Andrew. «Film Review: ‘The Wife’» (en anglès). Variety, 16-09-2017. [Consulta: 4 febrer 2019].