OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ana de Medina y Fernández de Córdoba

Ana de Medina y Fernández de Córdoba (Sevilla, 2 de maig de 1940 - Madrid, 7 de març de 2012) va ser una noble espanyola membre de la casa de Medinaceli, IX comtessa d'Ofalia i XIII marquesa de Navahermosa.
Filla Primogènita de la duquessa de Medinaceli Victoria Eugenia Fernández de Córdoba i del seu espòs Rafael de Medina y Vilallonga. A partir de l'any 2006 esdevingué l'hereva dels títols de la seva mare per la nova llei de successió nobiliària aplicada des del govern espanyol, que igualava a homes i dones.
Fou una gran amiga i confident de la reina Sofia de Grècia, esposa de Joan Carles I d'Espanya, fou probablement la primera amistat de la jove reina quan es casà i arribà amb a Espanya. Aquesta relació es traduiria també en una bona relació entre els fills d'ambdues. D'altra banda, quan Ana estava ja malalta, la reina estigué al corrent sempre de la malaltia, de fet, pocs dies abans de morir, la reina Sofia l'havia visitada a l'hospital en el que estava ingressada.
Era una gran amant dels animals, quelcom gestat durant la seva època d'estudiant al St. Mary's School de Shaftesbury i a Lausana.
Morí el 7 de març de 2012 víctima d'un càncer, sobrevivint-li la seva mare, per tant sense arribar a heretar els títols, llevat els de marquesa de Navahermosa i el de comtessa d'Ofalia, transmesos a ella el 1969. El seu fill heretà els seus drets a reclamar els principals títols de la família. Ana fou enterrada al panteó familiar, a la cripta de l'Hospital de Tavera de Toledo.

## Família

Es casà amb el príncep Maximiliano von Hohenlohe-Langenburg el 1961 a catedral de Sevilla, se'n divorcià el 1985. El príncep Maximiliano von Hohenlohe-Langenburg era fill del príncep alemany Maximilià von Hohenlohe-Langenburg i de la marquesa, d'origen mexicà, María de la Piedad Iturbe y Scholtz, marquesa de Belvís de las Navas. El matrimoni va tenir tres fills:
* Marco (1962-2016)
* Pablo (1963)
* Flavia (1964)
Poc després de divorciar-se, es casà en segones núpcies amb Jaime de Urzaiz y Fernández del Castillo a Madrid el 1985, enviudant el 2003 i sense tenir descendència d'ell.

## Referències

* 1 2 3 «Fitxa d'Ana de Medina y Fernández de Córdoba». Fundación Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 2 març 2015].
* 1 2 Yague, María Eugenia «El duque de Medinaceli, sangre alemana para el título más español» (en castellà). El Mundo, 05-07-2014 [Consulta: 2 març 2015].
* 1 2 Verbo, Eduardo «La reina, desolada tras la muerte de su amiga Ana Medina» (en castellà). Vanitatis - El Confidencial, 17-03-2012 [Consulta: 2 març 2015]. Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 2 març 2015].
* 1 2 3 Redacció «Fallece la primogénita de la casa de Medinaceli» (en castellà). Diario de Sevilla, 08-03-2012 [Consulta: 2 març 2015].
# Cravencèra

Cravencèra (en francès Cravencères) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 174 | 154 | 151 | 124 | 112 | 118 | 104 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Claude Expert | |
| 2008- | Jacqueline Darbeau | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# The Music Man

The Music Man és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Morton DaCosta, estrenada el 1962.

## Argument

Harold Hill, un farsant xerraire, s'atura en una petita ciutat i convenç els seus habitants per formar una banda de música infantil. Quan aconsegueix reunir els diners necessaris per tirar endavant el projecte... marxa sense deixar rastre. Buscant un altre poble per estafar, Hill arriba a River City, a Iowa, on intentarà persuadir els seus habitants que l'única manera de salvar la joventut és organitzant una banda de nois. El que no imagina Hill és que la professora de música del poble, Marian Paroo, trastocarà per complet els seus plans.

## Repartiment

* Robert Preston: Harold Hill
* Shirley Jones: Marian Paroo
* Buddy Hackett: Marcellus Washburn
* Hermione Gingold: Eulalie Mackechnie Shinn
* Paul Ford: Mayor George Shinn
* Pert Kelton: Mrs. Paroo
* Timmy Everett: Tommy Djilas
* Susan Luckey: Zaneeta Shinn
* Ron Howard: Winthrop Paroo
* Harry Hickox: Charlie Cowell
* Charles Lane: Constable Locke
* Mary Wickes: Mrs. Squires

## Premis i nominacions
### Premis

* Oscar a la millor banda sonora per Ray Heindorf
* Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica

### Nominacions

* Oscar a la millor pel·lícula per Morton DaCosta
* Oscar a la millor direcció artística per Paul Groesse, George James Hopkins
* Oscar al millor vestuari per Dorothy Jeakins
* Oscar al millor so per George Groves (Warner Bros. SSD)
* Oscar al millor muntatge per William H. Ziegler
* Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Shirley Jones
* Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Robert Preston
* Globus d'Or a la millor actriu secundària per Hermione Gingold
* Globus d'Or al millor director per Morton DaCosta
* Globus d'Or a la millor banda sonora per Meredith Willson

## Referències

* ↑ «The Music Man». The New York Times.
# Viá

Viá (en francès Bio) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 239 | 258 | 243 | 224 | 214 | 256 | 293 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-2001 | Guy Mazeyrac | |
| 2001- | André Vermande | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. es decanta per Biò, tot i que és més apropiat etimològicament Viá
# Concili de Lió I

El Concili de Lió I es va celebrar a Lió, desenvolupant-se en tres sessions els dies 28 de juny, 5 de juliol i 17 de juliol de 1245.
És considerat per l'Església Catòlica com el XIII Concili Ecumènic i el cinquè dels celebrats a Occident.

## Antecedents

Després d'un any i mig d'incertesa, Innocenci IV, va ser elegit el 25 de juny de 1243 i acompanyat de la majoria dels seus cardenals, va fugir amb galeres genoveses i refugiar-se a Lió.

## El concili

Va ser convocat pel papa Innocenci IV a fi de deposar Frederic II del Sacre Imperi Romanogermànic dels seus títols de rei i emperador, acusant-lo d'usurpador dels béns i opressor de l'Església Catòlica. Fruit de les seves tres sessions es van promulgar 38 cànons entre els quals, a més de condemnar a Frederic II, es va obligar els cistercencs a pagar delmes, es va decretar el barret vermell com a propi de la vestimenta dels cardenals i es van fer declaracions rituals i doctrinals a seguir pels grecs ortodoxos com una mesura d'acostament a aquests. No va publicar decrets dogmàtics.

## Conseqüències

Els actes del concili de Lió van inflamar el conflicte polític arreu d'Europa. Un mes després, Innocenci IV va declarar que Frederic havia de ser deposat com a emperador, qualificant-lo de "amic del soldà de Babilònia", "de costums sarraïns", "amo d'un harem guardat per eunucs" com el cismàtic emperador romà d'Orient i, en definitiva, un "heretge". El Papa va donar suport a Enric I Raspe, landgravi de Turíngia i rival de Frederic per la corona imperial, iniciant-se el Gran Interregne. El 16 de febrer de 1247, Enric morí i el 3 d'octubre fou escollit com a rei d'Alemanya Guillem II d'Holanda pel partit güelf. Aquisgrà es va negar a permetre l'entrada als partidaris de Guillem, que van assetjar-la a finals d'abril o principis de maig fins que els ciutadans van negociar la seva rendició el 18 d'octubre prometent obediència al papa Innocenci i al rei Guillem, que va entrar a la ciutat el 19 d'octubre i va ser coronat l'1 de novembre.
La tensió va disminuir només amb la mort de l'emperador Frederic II el desembre de 1250: això va eliminar l'amenaça a la vida d'Innocenci i va permetre el seu retorn a Itàlia. Va sortir de Lió el 19 d'abril de 1251

## Referències

* ↑ Potthast, Augustus. Regesta pontificum Romanorum (en llatí). II, 1875, p. 943.
* ↑ Potthast, Augustus. Regesta pontificum Romanorum (en llatí). II, 1875, p. 969.
* 1 2 Mirbt, Carl Theodor. «Lyons, Councils of». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). Vol. 17. 11th ed.. Cambridge University Press, 1911, p. 176–177.
* 1 2 Fay, Theodore Sedgwick. The Three Germany's: Glimpses Into Their History (en anglès). Volum 1, Theodore Sedgwick Fay, p. 204.
* ↑ Knödler, Julia. «Aachen, Siege of». A: Clifford J. Rogers. The Oxford Encyclopedia of Medieval Warfare and Military Technology (en anglès). Oxford University Press, 2010, p. 1.
* ↑ Berger, Élie. Saint Louis et Innocent IV (en francès). Thorin, 1893, p. 367.

## Enllaços externs

* Trassumpte Aprobat pel Primer Concili de Lió a lArxiu Secret Vaticà Arxivat 2009-06-20 a Wayback Machine.
* Denzinger: Concili de Lió, 1245 (contra Frederic II)
# Sent Marçal de Fòntfolhosa

Los Plantièrs (en francès Les Plantiers) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Torre de Bellesguard (l'Arboç)

La Torre de Bell Esguart és un xalet a la vila de l'Arboç protegit com a bé cultural d'interès local. La Torre del Bell Esguart, Cal Pons (nom de l'arquitecte i primer propietari) o bé la Casa Lluch (nom dels seus propietaris l'any 1974), fou construïda el 1898 per l'arquitecte Joan Baptista Pons i Trabal de Barcelona. En els anys setanta el fill del Sr. Pons, Antoni Pons i Domínguez, va vendre l'edifici a l'actual propietari (1974), el Sr. Lluch, que hi portà a terme una encertada tasca de restauració.
L'edifici es troba fent cantonada entre la carretera de Banyeres i la baixada de Bonsoms, que mena a la carretera general. És una casa de grans dimensions i tota és rodejada per una tanca de petits merlets. L'estructura és complexa i difícil de descriure. Consta de soterrani i pis noble. Les finestres del pis noble són totes emmarcades per un trencaaigües. Destaca, a la part del darrere, una bonica torre de planta circular, rodejada a la part superior per una barana de pedra sostinguda per mènsules i rematada per un penell. Té un gran parc natural amb un petit llac que s'estén per la banda de sota de l'edifici.

## Referències

* 1 2 «La Torre de Bellesguard». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* «La Torre de Bellesguard». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 28 agost 2014].
# Sent Julien del Tornèl

Sent Julien del Tornèl (en francès Saint-Julien-du-Tournel) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Lluís Torner i Sabata

Lluís Torner i Sabata (la Valldan, 20 de setembre de 1961) és un físic català, director i fundador de l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO) des de 2002 fins a 2024.
Llicenciat en Ciències Físiques per la Universitat Autònoma de Barcelona (1986), i doctor (1989) i catedràtic (2000) de la Universitat Politècnica de Catalunya. Va concebre i desenvolupar l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO), entitat que dirigeix des de la seva fundació el 2002, i que com a centre de referència del seu àmbit, a nivell mundial, s'encarrega de desenvolupar la recerca frontera en fotònica. Fou President de l'Associació Catalana d'Entitats de Recerca (ACER) durant el període 2009-2014. El 2012 va llegir el pregó de les Festes de la Mercè de la Ciutat de Barcelona.
Va rebre la Medalla Monturiol l'any 2009, el premi de lideratge de l'Optical Society of America l'any 2011 i el Premi Nature Mentoring de l'any 2017. El 2016 va ser guardonat amb el Premi Nacional de Recerca per part de la Generalitat de Catalunya i la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRi). Ha estat elegit Fellow de la Optical Society of America, de la European Optical Society i de la European Physical Society, i és assessor de nombroses entitats públiques i privades d'Europa, Estats Units d'Amèrica, Canadà, Austràlia i la Comissió Europea. El 2023 va rebre la Medalla d'Or al Mèrit Científic, atorgada per l'Ajuntament de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Lluís Torner i Sabata». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Balma­Badal. «Lluís Torner». L’EROL. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Un mismo hombre al mando durante décadas: la ‘monarquía’ de los centros de ciencia de élite». El País [Consulta: 3 abril 2024].
* ↑ «Pregó de la Festa Major de La Mercè 2012». Ajuntament de Barcelona, 2012. Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ «Mentoring | Nature» (en anglès). [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ «Premis Nacionals de Recerca 2016». Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ «El físico Lluís Torner, reconocido con el Premi Nacional de Recerca». La Vanguardia, 21-12-2016 [Consulta: 27 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Balma Badal entrevista a Lluís Torner
# Lajusan

Laur Jusan (en francès Laujuzan) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 295 | 283 | 262 | 242 | 245 | 226 | 231 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Senac | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Un mes d'abstinència

Un mes d'abstinència (títol original en anglès: Cold Turkey) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Norman Lear, del 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un expert en relacions públiques convenç el propietari d'una empresa tabaquera per patrocinar un concurs en el qual s'ofereixen 25 milions de dòlars a qualsevol poble dels EUA que aconsegueixi que els seus habitants deixin de fumar durant 30 dies. El Reverend Brooks lidera a Eagle Rock per vèncer en aquest particular desafiament, malgrat que alguns executius de la tabaquera estiguin entossudits en no complir l'objectiu. Si els ciutadans no es tornen bojos i no es maten a causa de la síndrome d'abstinència, podran guanyar un fabulós premi.

## Repartiment

* Dick Van Dyke: Reverend Clayton Brooks
* Pippa Scott: Natalie Brooks
* Tom Poston: M. Stopworth
* Edward Everett Horton: Hiram C. Grayson
* Barnard Hughes: Dr. Proctor
* Jean Stapleton: Sra. Wappler
* Barbara Cason: Letitia Hornsby
* Helen Page Camp: Sra. Watson
* Paul Benedict: Zen Buddhist
* Simon Scott: M. Kandiss
* M. Emmet Walsh: Art
* Harvey Jason: Hypnotiseur
* Bob Newhart: Merwin Wren
* Walter Sande: Cap de la fàbrica de tabac

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Un mes d'abstinència. esadir.cat.
* ↑ «Cold Turkey». The New York Times.
# Gramat

Gramat (en francès Gramat) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.295 | 3.161 | 3.288 | 3.643 | 3.526 | 3.545 | 3.530 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Franck Theil | Divers droite |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 27 octubre 2010].
# Torre del Telègraf (Bescanó)

La Torre del Telègraf és una torre de senyals a la part més alta del Puig de la Torre o Puig d'en Cendra al terme municipal de Bescanó (el Gironès) declarada bé cultural d'interès nacional. És de planta quadrada troncopiramidal. Actualment només se'n conserva la planta baixa i un tros del primer pis, separades per una línia recta feta de maó que recorre tot el perímetre de la torre. A la planta baixa s'obre un porta al sud i tres finestres rectangulars per la cara nord. El parament és de pedra picada unida amb morter i les cantoneres fetes amb pedres més grans i més treballades. Actualment les restes romanen sota una capa d'espessa vegetació.
Aquesta era una torre de telegrafia òptica de la línia civil que unia Madrid - València - Barcelona i que arribava fins a la Jonquera. Aquesta línia fou autoritzada l'any 1843 i la construcció va començar de seguida. L'any 1849 eren operatives les torres entre València i Madrid i segurament també les catalanes.

## Vegeu també

* Telegrafia òptica
* Llista de les torres de telegrafia òptica de Catalunya

## Referències

* 1 2 «Torre del Telègraf». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2016].
# Laubèrt

Laubèrt (en francès Laubert) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Nikos Sarganis

Nikos Sarganis (Rafina, 13 de gener de 1954 - Atenes, 8 de desembre de 2024) va ser un porter de futbol grec de la dècada de 1980. Fou 58 cops internacional amb la selecció grega. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Ilisiakos FC, Kastoria FC, Olympiakos FC, Panathinaikos FC, Athinaikos FC i PAOK FC.

## Palmarès

Olympiacos
* Lliga grega de futbol: 1980-81, 1981-82, 1982-83
* Copa grega de futbol: 1980-81
Panathinaikos
* Lliga grega de futbol: 1985-86, 1989-90
* Copa grega de futbol: 1985-86, 1987-88, 1988-89

## Referències

* ↑ Kouras, Bill. «Nikos Sarganis: Greece's Legendary 'Phantom' Goalkeeper Passes At 70» (en anglès britànic), 08-12-2024. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ Mamrud, Roberto. «Greece - Record International Players». RSSSF, 01-05-2009. [Consulta: 12 octubre 2009].
* ↑ Nikos Sarganis a National-Football-Teams.com (anglès)
# Manhan

Manhan (en francès Magnan) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 163 | 207 | 178 | 185 | 205 | 196 | 204 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Duclave | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 18 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Dodge City (pel·lícula)

Dodge City és un western dirigit l'any 1939 per Michael Curtiz i protagonitzat per Errol Flynn i Olivia de Havilland, amb guió de Robert Buckner. La pel·lícula va ser filmada en Technicolor.
Ha estat doblada al català.

## Argument

Wade Hatton intenta imposar justícia a Dodge City, una pròspera ciutat a la qual arriba el ferrocarril, però dominada per un cacic i la seva banda de pistolers. En la seva tenacitat l'ajuda Abbie, la filla de l'editor del diari local.

## Repartiment

* Errol Flynn: Wade Hatton
* Olivia de Havilland: Abbie Irving
* Ann Sheridan: Ruby Gilman
* Bruce Cabot: Jeff Surrett
* Frank McHugh: Joe Clemens
* Alan Hale: Rusty Hart
* John Litel: Matt Cole
* Henry Travers: Dr. Irving
* Henry O'Neill: Coronel Dodge
* Victor Jory: Yancey
* William Lundigan: Lee Irving
* Guinn 'Big Boy' Williams: Tex Baird
* Bobs Watson: Harry Cole
* Gloria Holden: Mrs. Cole
* Douglas Fowley: peixater
* Monte Blue: John Barlow

## Referències

* ↑ Fitxa de doblatge de la pel·lícula
# Tegrà

Tegrà (en francès Thégra) és un municipi francès situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 360 | 387 | 387 | 408 | 432 | 416 | 497 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1987-2007 | André Bergougnoux | |
| 2007- | Thierry Chartroux | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 27 octubre 2010].
# Casa pairal de la Pubilla Casas

La casa pairal de la Pubilla Casas és un edifici situat a la carretera de Collblanc de l'Hospitalet de Llobregat, catalogat com a bé cultural d'interès local. Actualment hi ha el col·legi Sant Josep Obrer, regentat per les Serventes del Sagrat Cor de Jesús.

## Història

El 1771, Josepa Casas i Clavell va comprar a l'Estat una gran finca que havia expropiat als jesuïtes, expulsats el 1767 per Carles III, situada al costat del camí ral (actual N-340), i hi va construir una gran casa senyorial d'estil neoclàssic, que seria coneguda posteriorment com la Pubilla Cases.
La seva situació estratègica, a les portes de Barcelona i la categoria social que tenia la família Martí i Casas, deguda a la producció vitivinícola, va fer possible que allotgés visitants il·lustres, tant polítics com eclesiàstics que es dirigien o sortien de Barcelona. La seva popularitat va acabar donant nom a l'actual barri de Pubilla Cases.

## Descripció

La casa està envoltada per un jardí. La porta és de ferro forjat que té a banda i banda dos pilars de pedra rematats per florons. A la part superior de la reixa hi ha decoració d'entrellaçats i fulles d'heura i al centre unes cases que fan referència a la família Casas.
És un edifici de tres plantes, i originàriament tenia la teulada a quatre vents, però ara té un terrat. Les quatre façanes són semblants. A la planta baixa s'obre al centre la porta d'arc rebaixat i petites finestres quadrangulars a banda i banda. Separant aquesta planta de les superiors hi ha una motllura llisa sobre la qual reposen unes pilastres d'ordre gegant que separen verticalment les obertures del primer i segon pis. Aquestes pilastres són d'ordre jònic i les dues del centre tenen a la part inferior una mènsula molt decorada. Al primer pis s'obren tres balcons i al primer pis tres petites finestres quadrangulars; totes són allindanades i estan emmarcades per una motllura llisa. A la part superior hi ha un fris sense decoració i una cornisa amb molt voladís. Per sobre d'aquesta hi ha el mur de tancament del terrat decorat amb unes bandes llises, en correspondència amb les pilastres.
Es conserva l'antiga entrada de carruatges i l'antic celler del soterrani s'ha adaptat com a capella.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Pubilla Casas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Marcé Sanabra, Francesc. «Antesala de la capital». A: 25 imagenes de la història de l’hospitalet (en castellà). 1980. l'Hospitalet de Llobregat: Museu de historia de la ciutat de l'Hospitalet de Llobregat, p. 55-57. ISBN 84-500-3-356-X.
* ↑ «Geganta Pepa, La Pubilla Cases». Arxiu Municipal de l'Hospitalet de Llobregat. [Consulta: 9 març 2022].

## Enllaços externs

* «Casa pairal de la Pubilla Casas». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «La calle Pubilla Casas». L'estaca: Revista de l'Hospitalet. Arxivat de l'original el 2023-03-11. [Consulta: 11 març 2023].
# Sent Bausèli (Losera)

Sent Bausèli (en francès Saint-Bauzile) és un municipi francès situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Estramiac

Estramiac (en francès Estramiac) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 211 | 211 | 195 | 179 | 160 | 132 | 134 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | André Lacomme | |
| 2008- | Nicolas Goulard | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 19 agost 2010].
* ↑ «Mapa del Gers amb els municipis en gascó». Arxivat de l'original el 2020-10-24. [Consulta: 19 agost 2010].