OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Découvertes Gallimard

«Découvertes Gallimard» (francès:, literalment «Descobriments Gallimard»; publicada a Barcelona com «Biblioteca de bolsillo CLAVES» i «Biblioteca ilustrada», i a Madrid «Aguilar Universal») és una col·lecció enciclopèdica de llibres il·lustrats en format de butxaca sobre una varietat de temes, adreçat a adults i adolescents. Va ser publicada el 21 de novembre de 1986 per Éditions Gallimard amb el primer volum À la recherche de l'Égypte oubliée (lit. «A la recerca de l'Egipte oblidat»), escrit per Jean Vercoutter. La col·lecció actualment conté més de 700 llibres.

## Resum

Cada llibre d'aquesta col·lecció es compon d'una monografia i se centra en un tema particular, tota la sèrie cobreix totes les àrees del coneixement i l'experiència humana: arqueologia, art, ciència, civilització, cultura, estètica, literatura, música, societat, tècnica, religió, memòria dels llocs, etcètera, amb les contribucions de 502 especialistes. Ells generalment utilitzen línies de temps i perspectiva històrica per a descriure un subjecte, per exemple, el volum 142 Barcelone, la passion de la liberté (lit. «Barcelona, la passió de la llibertat») escrit per Pascal Torres Guardiola, aquest llibre narrat en ordre cronològic per presentar la història de Barcelona del segle iii aC fins a l'actualitat. El format de paper A6 (125 × 178 mm) s'utilitza per aquests mini llibres i s'imprimeix en paper cuixé, ricament il·lustrat amb imatges i fotografies que s'extreuen dels recursos patrimonials. Tots els llibres contenen la secció «testimonis i documents», aquí proporcionen la informació documental més detallada, les fonts de totes les il·lustracions, així com els crèdits de les fotos. L'editorial va declarar que volien crear «la més bella col·lecció de butxaca del món» (« la plus belle collection de poche du monde »).

## Crítiques

La revista cultural francesa Télérama ha elogiat la col·lecció: «Els volums de ‹Découvertes Gallimard› prenen el suspens del cinema, tenen l'eficiència del periodisme, el temperament literari és el seu encant, i l'art és la seva bellesa.» L'escriptor britànic Rick Poynor va escriure a la revista Eye Magazine que la col·lecció «és un dels grans projectes de l'edició popular contemporània».

## Referències

* 1 2 3 4 «Collection Découvertes Gallimard» (en francès). Éditions Gallimard. Arxivat de l'original el 28 de juliol 2017. [Consulta: 3 maig 2017].
* ↑ «À la recherche de l'Égypte oubliée, collection Découvertes Gallimard (n° 1)» (en francès). Éditions Gallimard. [Consulta: 3 maig 2017].
* ↑ «Barcelone, la passion de la liberté, collection Découvertes Gallimard (n° 142)» (en francès). Éditions Gallimard. [Consulta: 3 maig 2017].
* ↑ «Barcelone, la passion de la liberté» (en francès). Goodreads. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ «Barcelone, la passion de la liberté» (en francès). e-leclerc.com. [Consulta: 3 maig 2017].
* ↑ Découvertes Gallimard fête son n° 200 (1994) a YouTube
* ↑ «Revelations in style» (en anglès). Eye Magazine. [Consulta: 4 maig 2017].

## Enllaços externs

* Découvertes Gallimard - Lloc web oficial (francès)
# Savinhac de Miramont

Savinhac de Miramont (en francès Savignac-de-Miremont) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 150 | 125 | 107 | 108 | 107 | 95 | 196 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Paul Laval | |
| 2008- | Georges Labrousse | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 10 novembre 2010].
# Jabrelhas

Jabrelhas las Bòrdas (en francès Jabreilles-les-Bordes) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Viena i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 189 | 273 | 250 | 211 | 203 | 229 | 263 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Bertrand Lévi | |
| 2008- | Vincent Carré | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Febre a la sang

Febre a la sang (títol original en anglès: Spencer's Mountain) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Delmer Daves i estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

Clay Spencer, un valent granger, és casat amb Olivia i és pare d'una família nombrosa. El seu somni és construir, per als seus, una nova i espaiosa casa dalt del pujol del seu tros. Però diversos esdeveniments (sobretot problemes financers) faran anar malament el seu projecte: terreny agrícola massa car, marxa del fill gran per a la universitat...

## Repartiment

* Henry Fonda: Clay Spencer
* Maureen O'Hara: Olivia Spencer
* James MacArthur: Clayboy Spencer
* Donald Crisp: Avi Spencer
* Wally Cox: Pasteur Goodman
* Mimsy Farmer: Claris Coleman
* Virginia Gregg: Miss Parker
* Lillian Bronson: Àvia Spencer
* Whit Bissell: Dr. Campbell
* Hayden Rorke: Coronel Coleman
* Kathy Bennett: Minnie-Cora Cook
* Dub Taylor: Percy Cook
* Hope Summers: Mare Ida
* Ken Mayer: M. John
* Veronica Cartwright: Becky Spencer
* Rory Mallinson: El xèrif

## Referències

* ↑ esadir.cat. Febre a la sang. esadir.cat.
* ↑ « Spencer's Mountain». The New York Times.
# Romeral (volcà)

El Romeral és un estratovolcà de Colòmbia que es troba al departament de Caldas. El seu cim s'eleva fins als 3.858 msnm. La darrera erupció coneguda se situa entre fa 8460 i fa 7340 anys.

## Referències

* ↑ Romeral a Global Volcanism Program (anglès)
# Sabasan

Sabasan (en francès Sabazan) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 163 | 147 | 131 | 142 | 151 | 135 | 141 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Louis Richard | |
| 2008- | Jean-Pierre Ducasse | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Sengòr

Sengòr (en francès Saint-Gor) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 251 | 308 | 251 | 232 | 241 | 270 | 270 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Rozier | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 desembre 2010].
# Leila Aboulela

Leila Aboulela (àrab: ليلى ابوالعلا, Laylà Abū l-ʿAlā) (el Caire, 1964) és una escriptora sudanesa.

## Biografia

Nascuda a Egipte, filla de mare egípcia i pare sudanès, va créixer a Khartum, Sudan. Va estudiar a l'Escola Americana de Khartum, a l'Escola de les germanes, una escola secundària catòlica privada on va aprendre anglès, i economia a la Universitat de Khartum. Continuà els estudis a Anglaterra on es va diplomar d'un M.Phil. en estadística a la London School of Economics. Va començar a escriure el 1992 la primera novel·la The Translator (1999, nominada pel Orange Prize i escollida com a Notable Book of the Year pel The New York Times el 2006), mentre treballava com a professora al Aberdeen College i com a investigadora a la Universitat d'Aberdeen. Després de deu anys a Aberdeen (1990-2000) va viure dos anys entre Doha, Qatar, i Jakarta, Indonèsia, fins a retornar, el 2012, a Escòcia.

## Obra

La seva obra reflecteix, en part, la seva vida entre Europa i els països àrabs. Així, la segona novel·la que va escriure, The Museum (2002, Premi Caine) descriu l'abisme que separa dos estudiants, l'un del Sudan i l'altre d'Escòcia, o a Minaret (2005), obra per la que ha estat descrita com una de les autores més influents de la nova onada d'escriptors musulmans britànics, on narra la trajectòria d'una dona sudanesa d'origen aristocràtic obligada a exiliar-se a la Gran Bretanya després d'un cop d'estat al seu país.

## Referències

* 1 2 3 «Leila Aboulela». Biography. leila-aboulela.com. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 27 abril 2017].
* 1 2 Chambers, C. «An Interview with Leila Aboulela». Contemporary Women's Writing, 3, 1, 15-06-2009, pàg. 86–102. DOI: 10.1093/cww/vpp003.
* ↑ Akyeampong i 2012, 48–49.
* 1 2 «Keep the faith». The Guardian, 05-06-2015 [Consulta: 27 abril 2017].

## Bibliografia

* Akyeampong, Emmanuel K. Dictionary of African biography. Oxford: Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-538207-5.
# Rofinhac e Sent Sarnin de Relhac

Rofinhac e Sent Sarnin de Relhac (en francès Rouffignac-Saint-Cernin-de-Reilhac) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | 1.474 | 1.429 | 1.465 | 1.484 | 1.542 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1973-1977 | Louis Carret | |
| 1977-2008 | Jean-Gérard Faure | UMP |
| 2008- | Jean-Yvon Lansade | PS |

## Agermanaments

* Bindernheim

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 11 novembre 2010].
# Jesús Martínez Guerricabeitia

Jesús Amor Martínez Guerricabeitia (El Villar, 1922 - València, 7 de setembre de 2015) va ser un empresari, mecenes i col·leccionista d'art valencià, que patí presó durant la dictadura franquista a causa de les seves creences polítiques llibertàries.
Era fill d'un miner anarcosindicalista i autodidacta, li va obrir la curiositat intel·lectual que no perdria mai malgrat la repressió soferta per la família després de la Guerra Civil Espanyola. A la presó va rebre formació de professors i intel·lectuals també represaliats. Un cop ja en llibertat, va treballar a València reparant matrius de linotípies fins que va marxar amb la seva família a Colòmbia el 1951. Va fundar amb el seu germà José l'editorial Ruedo Ibérico el 1961 i va tornar a València el 1965, on va fundar una empresa d'exportació de calçat als Estats Units.
Dels beneficis obtinguts al llarg de la seva vida, va dedicar bona part d'ells al mecenatge cultural i cívic, el col·leccionisme d'art contemporani i a la creació el 1989 d'una fundació vinculada a la Universitat de València a través de la seva Fundació General amb el nom de Patronat Martínez Guerricabeitia. A aquest patronat va arribar el gruix de la col·lecció d'art de Jesús Martínez el 1999. El patronat desenvolupa, des de llavors, una intensa labor de difusió i finançament d'exposicions amb altres institucions com l'Institut Valencià d'Art Modern (IVAM), la mateixa universitat o l'Ajuntament de València. Del conjunt de peces donades, que sumava en el moment de la seva defunció en més de 500 obres, destacaven les d'autors com l'Equip Crònica, Juan Genovés o Eduardo Arroyo, entre molts d'altres. El 2004, la Biblioteca Valenciana Nicolau Primitiu va rebre en donació la seva biblioteca particular, formada per més de 23.000 volums.
Al llarg de la seva vida va rebre nombrosos reconeixements per la seva labor cultural. Entre ells, destaquen la Medalla de la Universitat de València (1997), el Premi de l'Associació Valenciana de Crítics d'Art (1998), la Medalla de Sant Carles de la Universitat Politècnica de València (1999) i la Medalla d'Argent del Consell Valencià de Cultura (2008).

## Referències

* 1 2 «Mor l'empresari, col·leccionista i mecenes valencià Jesús Martínez Guerricabeitia». Diari ARA, 08-09-2015 [Consulta: 8 setembre 2015].
* 1 2 3 4 5 Redacción «Muere el mecenas Jesús Martínez Gerricabeitia». Diario ABC, 08-09-2015 [Consulta: 8 setembre 2015].
* 1 2 3 4 «Jesús Martínez Guerricabeitia». Universitat de València. Arxivat de l'original el 2015-12-12. [Consulta: 8 setembre 2015].
# Una vida per endavant

Una vida per endavant (títol original: An Unfinished Life) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Lasse Hallström, estrenada l'any 2005. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jean (Jennifer Lopez) i la seva filla Griff (Becca Gardner) abandonen la seva llar de la Iowa perquè l'amic de Jean, Gary (Damian Lewis) els colpeja. Jean decideix de refugiar-se a Wyoming on el pare del seu difunt marit posseeix una granja. Aquest últim es diu Einar (Robert Redford). Einar viu amb Mitch (Morgan Freeman) i el cuida des que aquest ha estat atacat per un grizzli salvatge. Einar accepta malament l'arribada de Jean perquè la considera com responsable de la mort del seu fill.

## Repartiment

* Robert Redford: Einar Gilkyson
* Jennifer Lopez: Jean Gilkyson
* Morgan Freeman: Mitch Bradley
* Josh Lucas: Shérif Crane Curtis
* Damian Lewis: Gary Watson
* Camryn Manheim: Nina
* Becca Gardner: Griff Gilkyson
* Lynda Boyd: Kitty
* R. Nelson Brown: Rancher Kent
* Sean J. Dory: el cowboy bottatxo
* Rob Hayter: el diputat Bob
* P. Lynn Johnson: el supervisor
* Bart: L'os

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge va començar el 21 d'abril de 2003 i va tenir lloc a Ashcroft, Burdett, Kamloops, Medicine Hat i Vancouver, al Canadà.
* Premi dels millors maquillatges de film per a Jayne Dancose, en els Canadian Network of Makeup Artists 2004.

## Crítica

* "Estrany western contemporani (...) És molt més facil que les bones pel·lícules anteriors de Hallström, però té un adust aire de sòlida pel·lícula 'de tota la vida' (...) un Redford de mirada profunda, de tendra saviesa."
* "Una pel·lícula modesta i sentida, que aborda la seva història amb franquesa (...) Puntuació: ★★★ (sobre 4)"
* "No és que Jennifer sembli perduda al costat de Redford i Freeman. Això ja ho esperava. És l'avorrida solemnitat d'aquest drama familiar ampul·lós el que m'exaspera (...) Puntuació: ★½ (sobre 4)"

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Una vida per endavant». [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ Holden, Stephen «A Rancher, a Woman and a Grizzly, All Stuck in Traps» (en anglès). The New York Times, 09-09-2005. ISSN: 0362-4331.
* ↑ País, Ediciones El «Crítica | Segundas partes buenas» (en castellà). El País [Madrid], 14-10-2005. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Ebert, Roger «An Unfinished Life». Chicago Sun-Times.
* ↑ Travers, Peter «An Unfinished Life». Rolling Stone.
# Francisco González de Bassecourt

Francisco González de Bassecourt (Iruña, 1726 - Carabanchel Alto, 1793), primer comte de l'Asalto, fou un militar espanyol d'origen flamenc i capità general de Catalunya.
S'incorporà a l'exèrcit quan tenia 12 anys, com la majoria de combatents. Va obtenir aquest curiós títol com a premi per defensar la ciutat de l'Havana contra l'atac anglès de 1762, en el que va morir el seu germà Vicente. Per a mitigar la pèrdua va rebre ascensos militars, títols nobiliaris i càrrecs polítics.
Entre 1766 i 1769 fou ministre plenipotenciari a Suïssa. L'estiu de 1773 fou designat corregidor de Barcelona, substituint al fill de Leopoldo de Gregorio Mauro, marquès d'Esquilache. Posteriorment fou destinat com a capità general entre 1778 i 1789, on va desenvolupar una gestió plenament il·lustrada. De fet fou president i protector de l'Acadèmia de Bones Lletres. El 1780 va rebre la clau de gentilhome de cambra, el 1789 rebé la gran creu de Carles III i el 1790 rebé el càrrec de conseller d'estat. Cal destacar les nombroses obres públiques que va endegar sobretot al Raval de Barcelona, urbanitzant-lo i obrint-hi el carrer Nou de la Rambla fins a l'antiga muralla. També va ajudar a reconstruir el Teatre de la Santa Creu després de l'incendi de 1787. Fou destituït el 1789 per vacil·lar a reprimir els rebomboris del pa i el traslladaren a Madrid. Morí el 1793 amb 68 anys, dels quals 56 foren dedicats al servei real.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mestre i Campi, Jesús (director). «González de Bassecourt, Francisco». A: Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 508. ISBN 84-297-3521-6.
* 1 2 3 Irles Vicente, 2003, p. 448.
* 1 2 Irles Vicente, 2003, p. 449.

## Bibliografia

* Irles Vicente, María del Carmen. «Los extranjeros en la administración corregimental española del siglo XVIII». A: Los extranjeros en la España moderna : actas del I Coloquio Internacional, celebrado en Málaga del 28 al 30 de noviembre de 2002. Vol. 2. Málaga: Universitat de Màlaga, 2003, p. 439-450. ISBN 84-688-2633-2.
# Becàs

Becàs (en francès Beccas) és un municipi francès situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 62 | 69 | 59 | 62 | 77 | 83 | 83 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Duffau | Divers gauche |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Escorça (Landes)

Escorce (en francès Escource) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 484 | 585 | 522 | 523 | 612 | 605 | 595 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Labeyrie | |
| 2008- | Patrick Sabin | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# Coll de Port (Arieja)

El coll de Port (1.249 m) és un port de muntanya dels Pirineus, que es troba al departament de l'Arieja, entre Massat i Tarascon d'Arieja, al massís de l'Arize, unint les valls de Coserans i de l'Arieja.
El coll és emprat de tant en tant pel Tour de França i és molt popular entre els cicloturistes.

## Detalls de l'ascensió

Començant a la unió entre la D8 i la D618, a Tarascon d'Arieja (est), el coll té 17 km de llargada, durant els quals se supera un desnivell de 777 m a una mitjana del 4,6%. El desnivell màxim és del 9,2%.
Des de Massat (oest) el coll té 12,8 km de llargada, en què se superen 601 m de desnivell a una mitjana del 4,7%. Des de Massat, la D18 cap al sud enllaça amb la ruta que va a Aulús i Vic de Sòs a través del coll d'Agnes (1.570 m) i el Port de Lers (1.517 m).

## Tour de França

El Coll de Port va ser superat per primera vegada al Tour de França de 1910. El primer ciclista que passà pel cim fou Émile Georget. Des de 1947 ha estat superat en 10 ocasions.
| Any | Etapa | Categoria | Inici | Final | Primer al cim |
| 2009 | 8 | 2 | Andorra la Vella | Sent Gironç | Sandy Casar (FRA) |
| 2007 | 15 | 2 | Foix | Lodenvièla | Juan Manuel Gárate (ESP) |
| 2002 | 12 | 2 | Lanamesa | Plateau de Beille | Laurent Jalabert (FRA) |
| 1998 | 11 | 2 | Banhèras de Luishon | Plateau de Beille | Roland Meier (SUI) |
| 1997 | 10 | 2 | Banhèras de Luishon | Andorra-Arcalís | Laurent Brochard (FRA) |
| 1976 | 13 | 2 | Font-Romeu | Sent Gaudenç | Roland Smet (FRA) |
| 1968 | 13 | 3 | Sent Gaudenç | La Seu d'Urgell | Andrés Gandarias (ESP) |
| 1965 | 10 | 3 | Banhèras de Bigòrra | Acs | Rik van Looy (BEL) |
| 1957 | 17 | Sense categoritzar | Acs | Sent Gaudenç | Désiré Keteleer (BEL) |
| 1947 | 14 | 2 | Carcassona | Banhèras de Luishon | Albert Bourlon (FRA) |

## Referències

* ↑ «Col de Port - Massat». www.climbbybike.com. [Consulta: 27 octubre 2013].
* ↑ «Col de Port - D 8 - D 618». www.climbbybike.com. [Consulta: 27 octubre 2013].
* ↑ «Le col de Port dans le Tour de France depuis 1947» (en francès). ledicodutour. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 27 octubre 2013].
# Sench Amand de Colac

Sench Amand de Còli (en francès Saint-Amand de Coly) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 354 | 322 | 308 | 301 | 312 | 353 | 390 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983- | Claude Vilatte | Divers gauche |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 11 novembre 2010].
# Sent Gossaud

Sent Gossaud (en francès Saint-Goussaud) és un municipi francès situat al departament de la Cruesa i a la regió de la Nova Aquitània. Està situat a la Via Lemovicensis de pelegrinatge a Sant Jaume de Galícia.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 299 | 353 | 285 | 271 | 238 | 213 | 209 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marie Richard | |
| 2001- | Patrick Dourdy | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# El millor de mi (pel·lícula de 2014)

El millor de mi (títol original en anglès, The Best of Me) és una pel·lícula de drama romàntic estatunidenca del 2014 dirigida per Michael Hoffman i escrita per Will Fetters i J. Mills Goodloe, basada en la novel·la homònima de Nicholas Sparks del 2011. La pel·lícula és protagonitzada per James Marsden i Michelle Monaghan amb Luke Bracey i Liana Liberato. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ «Warner Bros Sets J. Mills Goodloe To Adapt Nicholas Sparks Novel 'The Best Of Me'». deadline.com, 15-03-2012.
* ↑ «Warner Bros Buys Nicholas Sparks' Upcoming Romance Novel 'The Best Of Me'». deadline.com, 17-06-2011.
* ↑ «James Marsden in Talks to Replace Paul Walker in Nicholas Sparks' 'The Best of Me'». thewrap.com, 09-01-2014.
* ↑ ; Kit, Borys «Michelle Monaghan Joins Nicholas Sparks Film 'The Best of Me'». hollywoodreporter.com, 22-10-2013.
* ↑ ; Kit, Borys «Michelle Monaghan Joins Nicholas Sparks Film 'The Best of Me'». hollywoodreporter.com, 22-10-2013.
* ↑ «Liana Liberato Joins 'The Best Of Me'». deadline.com, 28-01-2014.
* ↑ «Programació de TV3». CCMA. [Consulta: 24 abril 2023].
# Wind River (pel·lícula)

Wind River és una pel·lícula policial de neowestern del 2017 escrita i dirigida per Taylor Sheridan. La pel·lícula és protagonitzada per Jeremy Renner i Elizabeth Olsen com a rastrejador del Servei de Pesca i Fauna Salvatge dels EUA i un agent de l'FBI, respectivament, que intenten resoldre un assassinat a la reserva índia Wind River a Wyoming. Gil Birmingham, Jon Bernthal i Graham Greene també la protagonitzen. Ha estat subtitulada al català.
Sheridan ha dit que va escriure la pel·lícula per conscienciar sobre el problema de l'elevat nombre de dones indígenes que són violades i assassinades, tant dins com fora de les reserves.
Wind River es va exhibir al Festival de Cinema de Sundance de 2017 i es va estrenar als Estats Units el 4 d'agost de 2017. La pel·lícula va rebre crítiques generalment positives i va ser un èxit de taquilla, amb una recaptació de 45 milions de dòlars per un pressupost d'11 milions de dòlars. Es va estrenar en cinemes a càrrec de The Weinstein Company (TWC), però l'octubre de 2017, després de les nombroses denúncies d'abús sexual contra Harvey Weinstein, Lionsgate va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula per als mitjans domèstics. Els crèdits i el logotip de Weinstein es van ometre als mitjans domèstics i als serveis de reproducció en línia, ja que TWC va perdre els seus drets de distribució.

## Referències

* ↑ «Wind River». Goita què fan, ara!. [Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ Hornaday, Ann «In 'Wind River,' Jeremy Renner plays a game tracker solving a murder.». The Washington Post, 10-08-2017 [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ Fleming, Mike Jr. «Weinstein Name Stripped From 'Wind River'; Tunica-Biloxi Tribe Financiers To Pay For Oscar Campaign». Deadline Hollywood. Penske Business Media, 25-10-2017. Arxivat de l'original el 25 octubre 2017. [Consulta: 25 octubre 2017].