OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Two Jakes

The Two Jakes és un film americà dirigida per Jack Nicholson el 1990. És la continuació de Chinatown de Roman Polanski, on Jack Nicholson rodava amb el seu ex-sogre John Huston. Ha estat doblada al català.

## Argument

El detectiu Jake Gittes, especialista en afers d'adulteri, ha entrat en un inquietant afer d'homicidis mentre investiga sobre un eventual adulteri de l'esposa d'un ric promotor immobiliari, Jake Berman.

## Repartiment

* Jack Nicholson: Jake Gittes
* Harvey Keitel: Jake Berman
* Meg Tilly: Kitty Berman
* Madeleine Stowe: Lillian Bodine
* Eli Wallach: Cotton Weinberger
* Ruben Blades: Mickey Nice
* Frederic Forrest: Chuck Newty
* David Keith: Loach
* Richard Farnsworth: Earl Rawley
* Tracey Walter: Tyrone Otley
* Joe Mantell: Lawrence Walsh
* James Hong: Kahn
* Perry Lopez: Capità Lou Escobar
* Faye Dunaway: veu de Evelyn Mulwray
* Luana Anders: la florista
* Tom Waits (no surt als crèdits): policia de paisà

## Referències

* ↑ «The Two Jakes». esadir.cat.
* ↑ «The Two Jakes». The New York Times.
# Dana Vollmer

Dana Vollmer (Syracusa, Estats Units 1987) és una nedadora estatunidenca, especialista en crol i estil papallona i guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 13 de novembre de 1987 a la ciutat de Syracusa, població situada a l'estat de Nova York, si bé de ben petita la seva família establí la residència a Granbury (Texas).

## Carrera esportiva

Membre de la Universitat de Florida i posteriorment de la Universitat de Berkeley (Califòrnia), va destacar a nivell internacional amb la seva participació en els Jocs de l'Amistat l'any 2001, on va aconseguir la medalla de bronze en els relleus 4x100 metres estils.
Va participar, als 16 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en els relleus 4x200 metres lliures juntament amb Natalie Coughlin, Carly Piper, Kaitlin Sandeno, Lindsay Benko, Rhi Jeffrey i Rachel Komisarz. En aquests mateixos Jocs participà en la prova individual de 200 metres lliures, on finalitzà en sisena posició, guanyant així un diploma olímpic. No pogué participar en els Jocs Olímpics d'estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina), ja que fallà en les proves de qualificació de l'equip nord-americà. En canvi sí que participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar tres medalles d'or: relleus 4x200 metres lliures, 100 metres papallona i relleus 4x100 metres estils.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat vuit medalles en el Campionat del Món de natació, entre elles tres medalles d'or; sis medalles al Campionat del Món de natació en piscina curta, entre elles dues medalles d'or; tres medalles d'or als Jocs Panamericans; sis medalles als Campionats de Natació Pan Pacific, cinc d'elles d'or; dues medalles a la Universíada, una d'elles d'or; i una medalla de bronze als Jocs de l'Amistat.
# Sent Alari d'Ausilhan

Sent Alari d'Ausilhan (en francès Saint-Hilaire-d'Ozilhan) és un municipi francès situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Centre Comercial Andorrà

El Centre Comercial Andorrà és un centre comercial i un grup empresarial del Principat d'Andorra. El centre comercial és a la població d'Andorra la Vella a l'avinguda de Meritxell, al mateix local on van obrir l'any 1977, sent dels primers establiments d'aquestes característiques.
El Grup CCA gestiona les marques Super U, Caprabo (a l'illa Carlemany) i Mr. Bricolage a Andorra, sent dels 9 grans magatzems que col·laboren amb el Govern d'Andorra per la millora de l'atenció en català. Anteriorment el grup formava part del grup Pyrénées (Patrick Pérez i Christian Pérez) però el holding ha estat dividit i el Grup CCA ha quedat en mans d'un dels dos germans Pérez, Christian. Durant la divisió del grup el Govern d'Andorra hi va mediar.

## Referències

* ↑ «Centre Comercial Escale». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. [Consulta: 3 desembre 2010].
* ↑ «Història». Escale. Arxivat de l'original el 8 de maig 2012. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ «Més de cent treballadors dels grans magatzems fan classes de català». Diari d'Andorra, 30-11-2010. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ «Conveni de col·laboració entre el Govern i 9 grans magatzems per millorar l'atenció als clients en català». Govern d'Andorra, 07-10-2010. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ «El Govern va intercedir en la crisi del grup Pyrénées amb un mediador». Diari d'Andorra, 04-05-2010. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 4 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Centre Comercial Andorrà - Lloc web oficial
# Kafr Sur

Kafr Sur (àrab: كفر صور, Kafr Ṣūr) és una vila palestina, de la governació de Tulkarem, a Cisjordània, 12 kilòmetres al sud-est de Tulkarem. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.310 habitants el 2006. En 1997 el 13.5 % de la població de Kafr Sur eren refugiats. Les instal·lacions sanitàries per Kafr Sur són a Kafr al-Labad, on són designades com a MOH nivell 2.

## Referències

* ↑ Localities in Tulkarm Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016 Arxivat 2014-01-14 at Archive.is Palestinian Central Bureau of Statistics.
* ↑ Palestinian Population by Locality and Refugee Status Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
* ↑ Health care Facilities Tulkarm Governorate

## Bibliografia

* Barron, J.B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923.
* Conder, Claude Reignier; Kitchener, H.H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 2. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1882. (p. 165)
* Dauphin, Claudine. La Palestine byzantine, Peuplement et Populations (en francès). III : Catalogue. Oxford: Archeopress, 1998. (p. 770)
* Hadawi, S. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal. Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft, 1977. ISBN 3-920405-41-2. (p. 139)
* Mills, E.. Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine, 1932.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881. (p. 184)

## Enllaços externs

* Welcome To Kafr Sur
* Survey of Western Palestine, Map 11: IAA, Wikimedia commons
# Peirosa (Alts Pirineus)

Peirosa (en francès Peyrouse) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 207 | 214 | 214 | 227 | 245 | 233 | 277 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Anne-Marie Toulouze | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bitó sud-americà

El bitó sud-americà (Botaurus pinnatus) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) que habita canyars, aiguamolls i rius tranquils del sud-est de Mèxic incloent la Península del Yucatán, Costa Rica i El Salvador, Colòmbia i oest de l'Equador, nord de Veneçuela i Trinitat, est de Veneçuela i Guaiana, Brasil oriental, el Paraguai, Uruguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 207. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Sieurac de Perigòrd

Sieurac de Perigòrd (en francès Siorac-en-Périgord) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 807 | 784 | 793 | 863 | 904 | 890 | 994 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Jean-Pierre Riehl | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 8 novembre 2010].
# Timecode

Timecode és una pel·lícula experimental estatunidenca de l'any 2000 escrita i dirigida per Mike Figgis i amb un repartiment coral, incloent Salma Hayek, Stellan Skarsgård, Jeanne Tripplehorn, Suzy Nakamura, Kyle MacLachlan, Saffron Burrows, Holly Hunter, Julian Sands, Xander Berkeley, Leslie Mann i Meva Maestro.
La pel·lícula està construïda amb quatre plans seqüència continus de 93 minuts de durada cadascun, mostrant-se de forma simultània en la pantalla a tot moment, ja que aquesta apareix dividida en quatre parts iguals. La pel·lícula descriu la interacció de diversos grups de persones a Los Angeles mentre estan preparant la producció d'una pel·lícula. Les peculiaritats del rodatge provoquen que gran part del diàleg entre els personatges sigui improvisat. A destacar la mescla de so de la pel·lícula, ja que està dissenyada de tal forma que l'àudio predominant a cada moment serà el que tingui més importància per a la història; d'aquesta forma, l'espectador només sent el so que prové d'una de les quatre accions simultànies que se li presenten.

## Inspiració

Encara que la idea de presentar una pel·lícula com diversos plànols continus simultanis dividint la pantalla en parts iguals pugui resultar innovadora, la veritat és que Timecode no és la primera obra cinematogràfica que utilitza aquest recurs. L'any 1976 el director polonès Zbigniew Rybczynski va rodar un curt de 10 minuts titulat Nowa książca en el qual s'explica una història dividint la pantalla en 9 seccions iguals, mostrant en cadascuna d'elles un plànol sense corts. El director Mike Figgis es va basar en l'estructura narrativa d'aquest curt per rodar Timecode.

## Repartiment (per ordre alfabètic)

* Xander Berkeley com Evan Wantz
* Golden Brooks com Onyx Richardson
* Saffron Burrows com Emma
* Viveka Davis com Victoria Cohen
* Richard Edson com Lester Moore
* Aimee Graham com Sikh
* Salma Hayek com Rose
* Glenne Headly com Dava Adair
* Andrew Heckler com a Actor
* Holly Hunter com Renee Fishbine
* Danny Huston com Randy
* Daphna Kastner com a Actriu
* Kyle MacLachlan com Bunny Drysdale
* Meva Maestro com Ana Pauls
* Leslie Mann com Cherine
* Suzy Nakamura com Connie Ling
* Alessandro Nivola com Joey Z
* Julian Sands com Quentin
* Stellan Skarsgård com Alex Green
* Jeanne Tripplehorn com Lauren
* Steven Weber com Darren

## Referències

* ↑ Williams, Richard «Once upon a Time Code». The Guardian, 11-08-2000 [Consulta: 3 juny 2013].
* ↑ Nowa książka
* ↑ «¿Qué es un plano secuencia? Análisis de los 20 más impactantes». Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 10 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Timecode trailer a YouTube
# Els nois de la companyia C

Els nois de la companyia C (títol original: The Boys in Company C) és una pel·lícula de hong Kong de Sidney J. Furie estrenada el 1978. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant la guerra del Vietnam el 1967, una unitat dels Marines s'enfronta a un equip local de futbol.

## Repartiment

* Stan Shaw: sergent Tyrone Washington
* Andrew Stevens: Billy Ray Pike
* James Canning: Alvin Foster
* Michael Lembeck: Vinnie Fazio
* Craig Wasson: Dave Bisbee
* Scott Hylands: Capità Collins
* James Whitmore Jr.: Tinent Archer
* Noble Willingham: Sergent Curry

## Bibliografia

* Peter J. Seddon, A football compendium, Londres, The British Library, 1999, p.640

## Referències

* ↑ esadir.cat. Els nois de la companyia C. esadir.cat.
* ↑ «The boys in Company C». The New York Times.
# Fureidis

Fureidis (àrab: الفريديس, al-Furaydīs; hebreu: פוריידיס‎) és un consell local arab-israelià del Sub-districte de Hadera a Israel. El poble va ser reconegut en 1952. En 2016 la seva població era d'aproximadament 12.608 habitants. Fureidis vol dir paradís en àrab.

## Referències

* ↑ Palmer, 1881, p. 146
* ↑ Another Paradise Casts Out a Feisty Woman, By Talya Halkin, 2003, The Forward

## Bibliografia

* Palmer, E. H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.
# Martinet menut collgroc

El martinet menut collgroc (Botaurus flavicollis; syn: Ixobrychus flavicollis) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae), única espècie del gènere Dupetor, si bé alguns autors l'han inclòs a Ixobrychus. Habita pantans, canyars, selva empantanegada i aiguamolls al sud del Pakistan, localment a l'Índia, el Nepal, Sri Lanka, sud-est de la Xina, Hainan i Taiwan, les illes Maldives, Sud-est asiàtic, illes Grans de la Sonda, illa de Timor, Filipines, Moluques, illes Kai i Aru, Nova Guinea, Arxipèlag de Bismarck, illes Salomó i costa oest, nord i est d'Austràlia.

## Taxonomia

El martinet menut collgroc anteriorment estava classificat en el gènere Ixobrychus. Però un estudi filogenètic molecular de la família dels ardèids publicat el 2023 va trobar que Ixobrychus era parafilètic i per crear gèneres monofilètics, Ixobrychus es va fusionar amb el gènere Botaurus que havia estat introduït el 1819 pel naturalista anglès James Francis Stephens.

## Referències

* ↑ «Martinet menut collgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 desembre 2024]. (català)
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 208. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Dupetor flavicollis a AVIBASE Rev. 28/11/2011
* ↑ «Ibis, spoonbills, herons, Hamerkop, Shoebill, pelicans». IOC World Bird List Version 14.2. International Ornithologists' Union, 01-08-2024. [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ Hruska, J.P.; Holmes, J.; Oliveros, C.; Shakya, S.; Lavretsky, P.; McCracken, K.G.; Sheldon, F.H.; Moyle, R.G. «Ultraconserved elements resolve the phylogeny and corroborate patterns of molecular rate variation in herons (Aves: Ardeidae)». Ornithology, 2023, pàg. ukad005. DOI: 10.1093/ornithology/ukad005.
* ↑ Chesser, R.T.; Billerman, S.M.; Burns, K.J.; Cicero, C.; Dunn, J.L.; Hernández-Baños, B.E.; Jiménez, R.A.; Johnson, O.; Kratter, A.W. «Sixty-fifth Supplement to the American Ornithological Society’s Check-list of North American Birds». Ornithology, vol. 141, 3, 2024, pàg. ukae019. DOI: 10.1093/ornithology/ukae019.
# Boresa

Boresa (en francès Borrèze) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 405 | 398 | 356 | 331 | 305 | 303 | 350 |
| Des de 1962: Població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971- | André Jacq | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 9 novembre 2010].
# Mairevila

Mairevila (en francès Mayreville) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# In the Tall Grass

In the Tall Grass és una pel·lícula de terror del 2019 dirigida per Vincenzo Natali, està basada en la novel·la homònima d'Stephen King i Joe Hill, publicada el 2012.

## Sinopsi

Després d'escoltar el crit d'auxili d'un nen, dos germans s'aventuren en un camp d'herba alta a Kansas, on aviat descobriran que no tenen escapatòria.

## Repartiment

* Patrick Wilson: Ross Humboldt.
* Harrison Gilbertson: Travis McKean.
* Rachel Wilson: Natalie Humboldt.
* Laysla De Oliveira: Becky DeMuth.
* Will Buie Jr: Tobin Humbolt.
* Avery Whitted: Cal Demuth.

## Referències

* ↑ Pastor, Por Pablo S. «Patrick Wilson protagonizará 'In the Tall Grass', nueva adaptación de Stephen King» (en espanyol europeu), 08-08-2018. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ , <http://www.imdb.com/title/tt4687108/>
# Centre Excursionista de Terrassa

Centre Excursionista de Terrassa (CET) és una entitat cultural i excursionista sense ànim de lucre que va ser fundada el 1910 amb un interès científic inicial a Terrassa i derivà posteriorment cap a activitats mes esportives.
El CET està adherida a Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), endemés de a la Federació Catalana d'Espeleologia, Federació Catalana d'Esports d'Hivern, a la Institució Catalana d'Història Natural i a la Societat Catalana de Micologia.
Un dels personatges mes significatius vinculats al CET va ser Francesc Español, entomòleg que va publicar força en la publicació Arxius que promovia el Centre durant els anys 30 del segle xx.
Amb el canvi de seu que es va portar a terme el 2004 es va veure la necessitat de dur a terme accions de preservació del seu patrimoni documental. El seu fons, especialment fa referència als llibres d’actes de la Junta de l’entitat; la sèrie de correspondència exterior del Centre, i especialment la dels seus presidents, des del 1912, la qual es va optat per mantenir tal com estava organitzada.
El 2010 celebrà el centenari de la seva fundació amb la rememoració de l'excursió feta a l'ermita de Santa Maria de Campanyà i Sant Mamet a Sant Cugat del Vallès el dia 25 de novembre de 1910. El 2011 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Centre Excursionista de Terrassa». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ Vives, Eduard «Relacions de Francesc Español amb el Centre Excursionista de Terrassa». Quaderns de Vilaniu, 14, 1988, pàg. 73–75. ISSN: 2385-4537.
* ↑ Pérez i Ventayol, Joan; Sanllehí Bitrià, Enric «El fons documental del Centre Excursionista de Terrasa (1912-2005)». Terme, 23, 2008, pàg. 55–62. ISSN: 0213-6678.
* ↑ «Centre Excursionista de Terrassa». presidencia.gencat.cat. Arxivat de l'original el 2022-12-04. [Consulta: 4 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Web del Centre Excursionista de Terrassa
# Emancipació

Emancipació és qualsevol dels esforços per a procurar drets econòmics i socials, drets polítics o igualtat, sovint per a un grup específic marginat, o més en general en el debat sobre aquests assumptes.
És el procés d'alliberar-se de qualsevol forma de dominació i opressió a fi d’obtenir els drets econòmics, socials, polítics, culturals o d’igualtat que se li han negat a una persona o col·lectiu. Amb el nom d’alliberament o emancipació de les dones es designa el procés històric o moviment social que des de finals del segle XVIII a Europa i als Estats Units ha estat reivindicant els drets de les dones i la igualtat de gènere cap a l’objectiu de l’alliberament o emancipació de la condició femenina que, durant tota la història, ha estat de subordinació als homes.
Entre d'altres, Karl Marx va debatre sobre l'emancipació política en el seu assaig de l'any 1844 "Sobre la qüestió jueva", encara que sovint es refereix a més de (o en contrast amb) el terme emancipació humana. Les opinions de Marx sobre l'emancipació política en aquest treball van ser resumides com que implica "igualtat dels ciutadans en relació amb l'estat, la igualtat davant la llei, independentment de la religió, la propietat, o altres característiques particulars de l'individu."
L'"emancipació política" com a frase és menys comuna en l'ús modern, especialment fora del context acadèmic o activista. No obstant això, conceptes similars poden ser citats per altres termes. Per exemple, als Estats Units el moviment de drets civils que va culminar en la Llei de Drets Civils de 1964, el Llei de Drets al Vot de 1965, i la Llei d'Habitatge just de 1968 pot ser vist com el foment d'esdeveniments com la Proclamació d'Emancipació i l'abolició de l'esclavitud un segle abans. A les illes actuals i anteriors British West Indies el dia de festa Dia de l'Emancipació se celebra per marcar el final de la comerç de l'esclavitud de l'Atlàntic.

## Referències

* ↑ Iribarren, Teresa; Gatell Perez, Montserrat; Serrano-Muñoz, Jordi; CLUA i FAINÉ, Montserrat. «Literatura i violències masclistes. Guia per a treballs acadèmics». Edizioni Ca' Foscari (CC-BY), 2024. DOI: 10.30687/978-88-6969-747-0. [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ Notes on Political and Human Emancipation, Mark Rupert, Syracuse University.

## Bibliografia

* Wolfdietrich Schmied-Kowarzik Karl Marx as a Philosopher of Human Emancipation Arxivat 2023-05-09 a Wayback Machine., translated by Dylan C. Stewart
Viccionari
# Guaus

Guaus (en francès Gouaux) és un municipi francès situat al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 42 | 42 | 34 | 46 | 62 | 58 | 73 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jacques Touchard | Ecologista |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Chris Pratt

Christopher Michael Pratt (Virginia, Minnesota, EUA, 21 de juny de 1979) és un actor nord-americà. Va saltar a la fama pels seus papers a la televisió, especialment com Andy Dwyer a la comèdia de NBC Parks and Recreation (2009-2015), per la qual va rebre elogis de la crítica i va ser nominat al Critics' Choice Television Award al millor actor de repartiment en una sèrie de comèdia el 2013.
Pratt també va protagonitzar al principi de la seva carrera el paper de Bright Abbott a la sèrie dramàtica de The WB Everwood (2002-2006) i va tenir papers a Wanted (2008), Jennifer's Body (2009), Moneyball (2011), The Five-Year Engagement (2012), Pel·lícula 43 (2013), Zero Dark Thirty (2013), Delivery Man (2013) i Her (2013). El 2014 es va consolidar com a protagonista de Hollywood amb papers principals a Guardians of the Galaxy de Marvel Studios com a Star-Lord i La Lego pel·lícula, de Warner Animation Group, com Emmet Brickowski. Ambdues pel·lícules van tenir èxit comercial i de crítica, convertint-se en la tercera i cinquena pel·lícula més taquillera de l'any, respectivament, a Amèrica del Nord. El 2015, Pratt va interpretar Owen Grady a Jurassic World (2015), la segona pel·lícula més taquillera d'aquell any, i va repetir el paper en les pel·lícules següents Fallen Kingdom (2018) i Dominion (2022).
Pratt també ha protagonitzat The Magnificent Seven, Passengers (tots dos del 2016) i The Tomorrow War (2021). A més, va reprendre el seu paper a Marvel en Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017), Avengers: Infinity War (2018) i Avengers: Endgame (2019), així com els propers Thor: Love and Thunder (2022) i Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023). El 2023, està previst que posi veu a Mario a la pel·lícula sense títol de Nintendo i Illumination sobre Mario. El 2015, la revista Time el va nomenar una de les 100 persones més influents del món.

## Filmografia

* Wanted (2008)
* Bride Wars (2009)
* Moneyball (2011)
* Her (2013)
* La Lego pel·lícula (2014)
* Guardians of the Galaxy (2014)
* Jurassic World (2015)
* Els set magnífics (2016)
* Passengers (2016)
* Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017)
* Avengers: Infinity War (2018)
* Jurassic World: El regne caigut (2018)
* La Lego pel·lícula 2 (2019)
* Avengers: Endgame (2019)
* Onward (2020)
* The Tomorrow War (2021)
* Jurassic World: Dominion (2022)
* Thor: Love and Thunder (2022)
* Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023)
* Super Mario Bros.: La pel·lícula (2023)
* Garfield: La pel·lícula (2024)
* The Electric State (2025)

## Referències

* ↑ Haysom, Sam. «Chris Evans trolls Chris Pratt on his birthday, gets the ultimate response». Mashable, 22-06-2018. Arxivat de l'original el 17 juliol 2019. [Consulta: 13 octubre 2019].
* ↑ «Domestic Box Office For 2014». Box Office Mojo. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ Murphy, J. Kim. «Nintendo Direct: Chris Pratt Will Voice Mario in the Super Mario Bros. Movie». IGN. Ziff Davis, 23-09-2021. Arxivat de l'original el 23 setembre 2021. [Consulta: 24 setembre 2021].
* ↑ «Chris Pratt by Amy Poehler: TIME 100» (en anglès). Time, 2015. Arxivat de l'original el 2016-07-26. [Consulta: 6 setembre 2022].