OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Annie (pel·lícula de 1999)

Annie és un telefilm musical estatunidenc de 1999, dirigit per Rob Marshall i produït per Walt Disney Television. És l'adaptació de la comèdia musical homònima de Thomas Meehan, Charles Strouse i Martin Charnin (1977), inspirada de la tira còmica Little Orphan Annie de Harold Gray (1924).

## Argument

La petita òrfena Annie és convidada a passar alguns dies amb el multimilionari Oliver Warbucks que desitja adoptar-la. Falsos pares es presenten llavors per recuperar Annie i per rebre la recompensa promesa per Warbucks.

## Repartiment

* Alicia Morton: Annie
* Kathy Bates: Miss Hannigan
* Alan Cumming: Rooster
* Audra McDonald: Miss Grace Farrell
* Kristin Chenoweth: Lily St. Regis
* Victor Garber: Daddy Warbucks
* Andrea McArdle: Star-To-Be

## Nominacions

* Premi Emmy a la millor actriu secundària – Minisèries o telefilms
* Globus d'Or a la millor actriu secundària en sèries, minisèries o telefilms.

## Llista de les cançons

* Maybe
* The Hard-Knock Life
* Tomorrow
* Little Girls
* I Think I'm Gonna Like It Here
* NYC
* Easy Street
* You're Never Fully Dressed Without A Smile
* Something Was Missing
* I Don't Need Anything But You
* Little Girls

## Comentaris

* Aquesta pel·lícula ha estat dirigida amb destinació al circuit de televisió/vídeo, no ha estat estrenada al cinema.
* Aquesta pel·lícula no és la primera adaptació filmada de la comèdia musical Annie. El 1982, el llegendari John Huston n'havia tret una pel·lícula, la seva única comèdia musical. És difícil no comparar aquestes dues adaptacions. Aquesta Annie de Disney té algunes qualitats. Primer de tot, reuneix grans noms del teatre estatunidenc, i després les cançons estan molt ben gravades (però contràriament al cas de la primera adaptació, no són sempre els actors que canten). Aquesta adaptació conté d'altra banda la cançó NYC que John Huston havia reemplaçat per Let's go to the movies.
* Per contra, mentre que l'Annie de 1982 conservava la negror i la ironia de la comèdia musical d'origen, aquella adaptació és d'una gran cursileria. Miss Hannigan és aquí extremadament maternal, els aspectes infectes del personatge d'Oliver Warbucks són escamotejats, la relació amb el New Deal de Roosevelt oblidat. D'altra banda, el guió és simplificat, la coreografia bastant pobra i el repartiment molt reduït: l'orfenat de Miss Hannigan sembla per exemple massa espaiós i luxós per a les cinc noies que hi viuen, mentre que el "palau" de Warbucks és una mica mesquí.
* El 2014 es va fer una nova versió dirigida per Will Gluck i interpretada per Quvenzhane Wallis, Jamie Foxx, Rose Byrne, Bobby Cannavale i Cameron Diaz.

## Enllaços externs

* Annie (2014) Official movie site (anglès)

## Referències

* ↑ «Breus d'estrena». El Punt Avui [Consulta: 30 gener 2015].
# Bells Are Ringing

Bells Are Ringing és una pel·lícula musical americana dirigida per Vincente Minnelli el 1960. Està basada en una reeixida producció de Broadway del 1956, Bells Are Ringing, de Betty Comden, Adolph Green i Jule Styne; la protagonista de la història, Ella Peterson, està inspirada en la vida de Mary Printz.
Segons la Metro-Goldwyn-Mayer, la pel·lícula va obtenir uns guanys de 2.825.000 dòlars als Estats Units i Canadà, però només 800.000 dòlars ea la resta del món, i van acabar amb unes pèrdues de 1.720.000 dòlars.

## Argument

Ella Peterson és operadora telefònica a Nova York. En lloc de simplement transferir les trucades, s'implica en els assumptes dels abonats, dels quals esdevé confident, cosa que no és gust de la seva cap, Sue. Així, Ella s'assabenta que el dramaturg Jeffrey Moss, de qui s'ha enamorat abans de conèixer-lo, no aconsegueix escriure una nova obra, que l'actor de segona fila Blake Barton cerca un primer paper, o també que el dentista Joe Kitchell voldria ser autor-compositor...

## Repartiment

* Judy Holliday: Ella Peterson
* Dean Martin: Jeffrey Moss
* Fred Clark: Larry Hastings
* Eddie Joy Jr.: J. Otto Prantz
* Jean Stapleton: Sue
* Ruth Storey: Gwynne
* Dort Clark: L'inspector Barnes
* Frank Gorshin: Blake Barton
* Ralph Roberts: Francis
* Valerie Allen: Olga
* Bernard West: El doctor Joe Kitchell
* Steven Peck: Un gangster
* Gerry Mulligan: La cita sorpresa d'Ella

## Crítica

Dirigida per Vincente Minnelli, adaptant una famosa comèdia musical del 1956 de Jerome Robbins amb Judy Holliday de protagonista. Aquesta seria l'última interpretació de la malaguanyada actriu que durant el rodatge ja estava malalta. Minnelli va treballar amb habilitat tant l'estructura narrativa com el seu vessant d'espectacle. Així, les cançons i els balls s'integren amb naturalitat en la dinàmica de la comèdia sense trencar el seu ritme intern. Film inèdit a Espanya.

## Cançons

Diverses cançons de la producció de Broadway van ser rebutjades o substituïdes. S'inclouen "Salzburg", "Hello, Hello There", "On My Own" (substituïdes per "Do It Yourself"), ""Long Before I Knew You" (substituïda per "Better than a dream"), "Mu Cha Cha "(enregistrada però amb talls) i" "Is it A Crime?" (enregistrada però eliminada després). També es va rodar però es va eliminar una nova cançó de Dean Martin, "My Guiding Star". La música és de Jule Styne i la lletra, de Betty Comden i Adolph Green.
* "It's a Perfect Relationship"
* "Do it Yourself"
* "It's a Simple Little System"
* "Better Than a Dream"
* "I Met a Girl"
* "Just in Time”
* "Drop That Name"
* "The Party’s Over”
* "I'm Going Back"

## Referències

* ↑ Fox, Margalit «Mary Printz, an Ear for the Famous, Dies at 82». The New York Times, 01-03-2009 [Consulta: 1r març 2009].
* ↑ The Eddie Mannix Ledger. Margaret Herrick Library, Center for Motion Picture Study.
* ↑ Robert Osborne, Turner Classic Movies
* ↑ «Bells Are Ringing» (en anglès). Fotogramas. [Consulta: 15 febrer 2012].
# Big (pel·lícula)

Big és una pel·lícula del 1988 dirigida per Penny Marshall i protagonitzada per Tom Hanks. Ha estat doblada al català.

## Argument

En Josh Baskin (David Moscow) té prop de tretze anys, però ja està cansat que les noies no es fixin en ell i que els seus pares el tractin com un nen, i desitja fer-se gran. Una nit troba en una fira una vella màquina que concedeix un desig a canvi d'una moneda. En Josh, sense pensar-s'ho, demana fer-se gran, i en fer-ho no mostra cap preocupació, ja que no pensa de debò que la màquina sigui capaç de concedir desitjos. L'endemà, es desperta i veu que s'ha convertit en un adult de 30 anys (Tom Hanks), i immediatament va a la fira per buscar-hi la màquina perquè el torni a fer nen. Malauradament, la fira ja havia marxat de la ciutat.
En Josh torna a casa i intenta explicar a la mare que ell és el seu fill. Ella es nega a escoltar-lo i creu que és un desconegut que ha segrestat el seu fill. Després de fugir de casa demana ajuda al seu millor amic, en Billy (Jared Rushton), qui al començament tampoc no vol escoltar-lo, però finalment aconsegueix convèncer-lo.
En Billy es compromet a ajudar-lo a trobar la màquina, però com que no pot abandonar les seves activitats quotidianes, l'ajuda a llogar una habitació en un hotel barat de Nova York i a trobar una feina en una companyia de disseny de joguines.
Quan en Josh comença a treballar li és molt difícil d'adaptar-se a la vida adulta que ara té a causa de la immaduresa de la seva edat i als problemes i a les responsabilitats que cal que tingui sense cap experiència prèvia.
En aquesta companyia en Josh coneix la Susan (Elizabeth Perkins), una important empresària de qui s'enamora i comencen a tenir una relació formal, i de mica en mica en Josh es va allunyant d'en Billy, qui, malgrat tot, continua intentant esbrinar on és la màquina que pot converitr-lo en nen un altre cop. En Josh, però, s'ha convertit ara en un important empresari de la companyia i té dubtes si continuar amb la Susan o tornar a casa amb la família. Finalment, decideix explicar a Susan tota la veritat. Ella, però, no se'l creu.
Finalment en Billy informa a en Josh que ha trobat la màquina en un parc de Nova York i en Josh s'afanya a demanar el desig que el farà ser nen de nou. En veure-ho, la Susan sap que quelcom d'estrany li passa i el segueix. Quan en Josh es disposa a formular el desig, la Susan arriba i aleshores s'adona que ell li havia dit la veritat, i tracta d'evitar que formuli el desig, però és massa tard: la màquina l'hi ha concedit.

## Repartiment

* Tom Hanks
* Elizabeth Perkins
* Robert Loggia
* John Heard
* Jared Rushton
* David Moscow
* Jon Lovitz
* Mercedes Ruehl
* Josh Clark
* Kimberlee M. Davis
* Oliver Block
* Debra Jo Rupp

## Premis i nominacions
### Premis

* 1989. Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Tom Hanks

### Nominacions

* 1989. Oscar al millor actor per Tom Hanks
* 1989. Oscar al millor guió original per Gary Ross i Anne Spielberg
* 1989. Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica

## Referències

* ↑ «Big». esadir.cat.
* ↑ «Big». The New York Times.
# Buscant la felicitat

Buscant la felicitat (títol original en anglès: The Pursuit of Happiness) és una pel·lícula estatunidenca de Robert Mulligan, estrenada el 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

Als Estats Units, al final dels anys contestataris als seixanta, l'estudiant William Popper sembla desfer-se de la seva militància llibertària. En absolut materialista i sense ambició, William cohabita en un modest estudi amb la seva amiga Jane Kaufmann, també estudiant, i la seva felicitat sembla residir en aquesta vida al dia. Incitat per la seva tia Ruth, William marxa amb cotxe a retre visita al seu pare vidu que viu com un ermità en una petita ciutat de Nova Jersey. Però a causa de la manca de visibilitat, ja que plou a bots i a barrals aquell vespre, William atropella una vella senyora que mor va causa de les ferides. Els esdeveniments s'encadenen negativament per a William al qual la policia i els tribunals li retreuen que sigui negligent enfront de la legislació (sobretot a causa del seu permís de conduir caducat, de multes impagades i del seu cotxe mal mantingut). Encara que el seu pare hagi sol·licitat l'ajuda dels juristes de la família (cunyat i nebot), William fa cas omís de les seves recomanacions convencionals i es veu així severament condemnat: un any d'empresonament continu en treballs d'interès general. A la presó, per haver simpatitzat amb un negre homosexual i després testimoniat quan aquest és mortalment atacat, el procurador sospita de William d'inclinacions que tendeixen a agreujar la seva culpabilitat. Fastiguejat per aquestes acusacions que jutja humanament indignes, i mentre ha de ser properament alliberat, William s'evadeix per una finestra oberta en els banys del tribunal. Amb Jane, decideixen refugiar-se al Canadà. William sol·licita l'ajuda financera de la seva àvia, però es nega a ser el seu hereu, de la mateixa manera que es nega a tornar a la policia com li ho aconsellen el seu oncle i el seu cosí. Després d'haver-se acomiadat del seu seu pare i gràcies als diners de la seva àvia, després amb l'ajuda del seu amic Malvin, William marxa amb cotxe amb Jane en direcció al Canadà. Però el seu vehicle té una avaria i la urgència els obliga a embarcar-se a petit avió privat. Encara una vegada, el destí mana i no tenen altra tria que d'exiliar-se a Mèxic, però allò no sembla afectar William que mai no ha demanat altra cosa que de viure lliurement amb Jane.

## Repartiment

* Michael Sarrazin: William Popper, estudiant
* Barbara Hershey: Jane Kauffman, estudiant, amiga de William
* Robert Klein: Melvin Lasher, estudiant, amic de William
* Arthur Hill: John Popper, el pare de William
* Ruth White: l'àvia Popper
* E. G. Marshall: Daniel Lawrence, l'oncle de William
* Sada Thompson: Ruth Lawrence, la tia de William
* David Doyle: el Senador James Moran, company de cel·lula de William
* Peter White: Terence Lawrence, el cosí de William
* William Devane: el pilot de l'avió
* Rue McClanahan: Madame O'Mara, filla de la difunta

## Referències

* ↑ esadir.cat. Buscant la felicitat. esadir.cat.
* ↑ «The Pursuit of Happiness». The New York Times.
# Bushwick

Bushwick és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2017 dirigida per Jonathan Milott i Cary Murnion i escrita per Nick Damici i Graham Reznick. La pel·lícula tracta sobre un antic oficial de l'Hospital de la Marina dels Estats Units (Dave Bautista) i una jove estudiant universitària (Brittany Snow) que formen una aliança poc habitual durant la invasió de la seva ciutat per part d'una milícia misteriosa i fortament armada. Després que fereixin els dos durant el combat, han de treballar junts per rescatar els membres de la família i escapar al punt d'extracció de civils de l'exèrcit dels Estats Units. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Dave Bautista com a Stupe
* Brittany Snow com a Lucy
* Angelic Zambrana com a Belinda
* Jeff Lima com a Gregory
* Paco Lozano com a sacerdot
* Christian Navarro com a Eduardo
* Arturo Castro com a Jose
* Jeremie Harris com a JP
* Myra Lucretia Taylor com a Ma
* Alex Breaux com el tinent Brewer

## Referències

* 1 2 Bushwick a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Bushwick». FilminCAT. [Consulta: 17 juliol 2022].
* ↑ «Jane Levy Signs On To Brooklyn Disaster Film ‘Bushwick’». Deadline Hollywood. Penske Business Media, 04-03-2015.
* ↑ Crook, Simon. «Bushwick Review». Empire, 23-08-2017.
* ↑ «Bushwick». Goita què fan ara. [Consulta: 17 juliol 2022].
# Chapter Two

Chapter Two és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Moore, estrenada el 1979. Neil Simon va adaptar l'obra per la pel·lícula protagonitzada per James Caan i la llavors esposa de Simon, Marsha Mason, en qui es basa el personatge de Jennie. Fou nominada al Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Valerie Harper, a l'Oscar a la millor actriu i el Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica ambdós per Marsha Mason i

## Argument

La trama tracta de George Schneider, un escriptor que ha quedat vidu fa poc i que és presentat a l'actriu de serials Jennie Malone pel seu germà i agent de premsa Leo i el seu millor amic Faye. El matrimoni infeliç de Jennie amb un futbolista s'ha dissolt després de sis anys, i no té clar si està preparada per començar una altra vegada. Ni George, ja que la memòria de la seva primera dona amenaça d'interferir amb qualsevol esforç per començar una nova relació i el problema és que els remordiments no són fàcils de gestionar..

## Repartiment

* James Caan: George Schneider
* Marsha Mason: Jennie MacLaine
* Joseph Bologna: Leo Schneider
* Valerie Harper: Faye Medwick
* Alan Fudge: Lee Michaels
* Judy Farrell: Gwen Michaels
* Debra Mooney: Marilyn

## Rebuda

Segons Sheridan Morley, "D'alguna manera va ser un punt crític per a Simon, el moment en què començava a utilitzar la seva pròpia vida per alguna cosa més que per una excusa per a un acudit. Va ser escrit com un homenatge a Marsha Mason, la seva segona muller i la seva tolerància amb el seu dolor durador arran de la mort de la seva primera dona... És molt dur, entre acudits, un home que intenta tornar de la mort abans que començar amb una nova vida."

## Referències

* ↑ Passafiume, Andrea. Chapter Two (en anglès).
* ↑ Morley, Sheridan. Choice of Plays for the In-Laws (en anglès), 28 de feber de 1928.
# Chatterbox

Chatterbox és una pel·lícula estatunidenca de George Nichols Jr., estrenada el 1936.

## Argument

Jenny sempre ha estat fascinada amb el teatre, especialment des que la seva mare era una actriu famosa.

## Repartiment

* Anne Shirley: Jenny Yates
* Phillips Holmes: Philip Greene Jr
* Edward Ellis: Uriah Lowell
* Erik Rhodes: Mr. Archie Fisher
* Margaret Hamilton: Emily Tipton
* Granville Bates: Philip Greene Sr
* Allen Vincent: Mr. Harrison
* Lucille Ball: Lillian Temple
* George Offerman Jr.: Michael Arbuckle
* Maxine Jennings: Ella mateixa

### Actors que no surten als crèdits

* Richard Abbott: Mr. Blythe
* Margaret Armstrong: Ella mateixa
* William Gould
* Wilfred Lucas: Ell mateix
* Mary MacLaren
* Hank Mann
* Max Wagner: Ell mateix
# Cosmopolis

Cosmopolis és una pel·lícula canadenco-europea de 2012 dirigida per David Cronenberg a partir de la novel·la homònima de Don DeLillo i coproduïda per Paulo Branco. Narra les anècdotes que viu Eric Packer mentre es passeja per Nova York en limusina. Es va doblar al català.

## Argument

Un multimilionari de 27 anys, Eric Packer (Robert Pattinson), viatja lentament a través de Manhattan en la seva limusina, que utilitza com la seva oficina, quan es dirigeix al seu perruquer preferit. Els embussos són causats per la visita del president dels Estats Units i pel funeral del músic favorit d'Eric, la música del qual es toca en un dels seus dos ascensors privats. Eric s'ha casat recentment. En el cotxe i en altres llocs, té trobades amb la seva esposa, que no vol tenir relacions sexuals amb ell, per estalviar energia que necessita per al seu treball de poetessa. En canvi, ell té relacions sexuals amb altres dones. Cada dia, malgrat tenir reunions importants, el seu metge personal li fa una revisió mèdica per controlar la seva salut. Eric es preocupa perquè el doctor va trobar que té una pròstata asimètrica. Després de l'especulació monetària devastadora, mata al seu guardaespatlles i segueix un camí d'autodestrucció, que inclou a un assassí que vol matar-lo.

## Producció

Colin Farrell va ser inicialment escollit en el paper principal, però va abandonar a causa de dificultats de programació amb Total Recall. Marion Cotillard va estar involucrada en el projecte però també ho va abandonar a causa de conflictes de programació.

## Crítiques

L'obra es va estrenar en el Festival de Canes el 25 de maig de 2012 i va rebre crítiques positives.
Rotten Tomatoes va donar a la pel·lícula un "fresc" 64%, basat en 164 opinions. El consens diu: "Encara que alguns els pot resultar la pel·lícula freda i didàctica, [l'obra] es beneficia de la direcció precisa de David Cronenberg, que resulta en una producció psicològicament complexa de l'adaptació de la novel·la de Don DeLillo."
Robbie Collin de The Telegraph, li va donar a la pel·lícula quatre estelles sobre cinc, dient: "És una inversió intel·ligent de la pel·lícula de Cronenberg de 1999 eXistenZ... en lloc d'estar connectat un cordó umbilical a un món virtual, Packer està hermèticament segellat en la realitat. L'actuació central de Robert Pattinson com Eric Packer és sensacional, ho interpreta com una caldera humana, pedregosa en la superfície, i amb les càmeres volcàniques d'energia nerviosa i odi a si mateix produint-se molt per sota".

## Repartiment

* Robert Pattinson: Eric Packer
* Paul Giamatti: Benno Levin
* Samantha Morton: Vija Kinsky
* Sarah Gadon: Elise Packer
* Mathieu Amalric: André Petrescu
* Juliette Binoche: Didi Fancher
* Jay Baruchel: Shiner
* Kevin Durand: Torval
* Philip Nozuka: Michael Chin
* K'naan: Brutha Fez
* Emily Hampshire: Jane Melman
* Patricia McKenzie: Kendra Hays

## Referències

* ↑ «Cosmopolis». Ésadir.cat. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Cosmopolis» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ Hubschman, Daniel (2011-01-06)
* ↑ Ward, Kate (2011-01-20).
# Cry Terror!

Cry Terror! és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Andrew L. Stone estrenada el 1958.

## Argument

Els dirigents d'una companyia aèria reben una carta demanant-los un rescat de mig milió de dòlars, per algú que pretén haver posat una bomba a bord d'un dels seus avions. La bomba és trobada; es tracta d'un explosiu amb un detonador electrònic, que és desactivada fàcilment. Arriba una altra carta dient que una altra bomba ha estat posada després.
Paul Molnar (James Mason), enginyer electrònic, es troba al cor del drama quan és segrestat, amb la seva dona (Inger Stevens) i la seva filla, per Paul Hoplin (Rod Steiger), un dels seus antics col·legues de treball - i fabricant de les bombes col·locades als avions. Hoplin envia la dona a fer una nova petició de rescat, acompanyada de Steve, homicida i depredador sexual, mentre que Paul Molnar i la seva filla, presos pel grup terrorista, són amenaçats de ser executats si el rescat no arriba aviat...

## Repartiment

* James Mason: Jim Molner
* Inger Stevens: Mrs. Joan Molner
* Rod Steiger: Paul Hoplin
* Neville Brand: Steve
* Angie Dickinson: Eileen Kelly
* Kenneth Tobey: Agent Frank Cole
* Jack Klugman: Vince
* Jack Kruschen: F.B.I. Agent Charles Pope
* Carleton Young: Roger Adams
* Barney Phillips: Dan Pringle
* Harlan Warde: Bert, Operatiu
* Ed Hinton: Operatiu
* Chet Huntley: Ell mateix
* Roy Neal: Ell mateix
* Jonathan Hole: Executiu de l'aerolínia

## Rebuda

La pel·lícula ha rebut bones crítiques.

## Referències

* ↑ Calderon, pàg. 132
* ↑ Eder, Bruce. (en anglès).

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Daisy Kenyon

Daisy Kenyon és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Otto Preminger i estrenada l'any 1947. Adaptació d'una novel·la de la novaiorquesa Elizabeth Janeway (1913-2005). Es rodà en escenaris reals de Cape Cop (Provincetown, MA) i en els platós de Fox Studios (Century City, L.A.). El film conté apassionades escenes d'amor entre la diva i els seus dos amors (encarnats per Henry Fonda i Dana Andrews), descrites amb la força visual habitual de l'autor.

## Argument

Daisy Kenyon (Crawford) és una artista comercial de Manhattan que té un romanç amb un arrogant però famós advocat anomenat Dan O'Mara (Andrews). O'Mara està casat i amb fills. Daisy es troba amb un home solter, un veterà de guerra anomenat Peter Lapham (Fonda). Després d'un breu festeig decideix casar-se amb ell encara que ella encara segueix enamorada de Dan. En aquell temps, Dan es divorcia de la seva dona i intenta recuperar Daisy perquè deixi a Peter. Però Daisy s'adona que no pot continuar estimant a Dan.
Daisy, d'uns 35 anys, és independent i honesta. Viu sola i és fadrina. Dan, de gairebé 40 anys, gaudeix de bona posició i de prestigi professional. És competent i dominant. Peter, d'uns 40 anys, viudo des de fa 5 anys, és tolerant, comprensiu, honest, sincer i senzill.

## Repartiment

* Joan Crawford: Daisy Kenyon
* Dana Andrews: Dan O'Mara
* Henry Fonda: Peter
* Ruth Warrick: Lucille O'Mara
* Martha Stewart: Mary Angelus
* Peggy Ann Garner: Rosamund O'Mara
* Connie Marshall: Mariette O'Mara
* Nicholas Joy: Coverly
* Art Baker: L'advocat de Lucille
* Charles Meredith: El jutge
* Mae Marsh: no surt als crèdits

## Referències

* ↑ Crítica de Jordi Batlle a La Vanguardia
* ↑ «Daisy Kenyon». The New York Times.