OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions legislatives moldaves d'abril de 2009

Les eleccions legislatives moldaves d'abril de 2009 se celebraren el 5 d'abril de 2009 per a renovar els 101 diputats del Parlament de Moldàvia.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions al Parlament de la República de Moldàvia del 5 d'abril de 2009
| Partits i coalicions | Partits i coalicions | Vots | % | Escons | Canvi |
| | Partit dels Comunistes de la República de Moldàvia | 760,551 | 49.48 | 60 | +4 |
| | Partit Liberal | 201,879 | 13.13 | 15 | +15 |
| | Partit Liberal Democràtic de Moldàvia | 191,113 | 12.43 | 15 | +15 |
| | Partit Aliança Moldàvia Nostra | 150,155 | 9,77 | 11 | -11 |
| | Partit Socialdemòcrata de Moldàvia | 56,866 | 3.70 | — | = |
| | Partit Popular Democristià | 46,654 | 3.04 | — | -11 |
| | Partit Democràtic de Moldàvia | 45,698 | 2.97 | — | -8 |
| | Unió Centrista de Moldàvia | 42,211 | 2.75 | — | — |
| | Moviment Social-Polític | 15,481 | 1.01 | — | — |
| | Partit Conservador | 4,399 | 0.29 | — | — |
| | Moldàvia Unida | 3,357 | 0.22 | — | — |
| | Partit Republicà de Moldàvia | 1,436 | 0.09 | — | — |
| | Independents | 17,277 | 1.12 | — | — |
| Total (participació 57,55%) | Total (participació 57,55%) | 1.537.087 | 100,00 | 101 | |
| Font: alegeri.md Arxivat 2010-07-05 a Wayback Machine. ||||||

## Resultats per partits i districtes

* Resultats del PCRM
* Resultats del Partit Liberal
* Resultats del PLDM
* Resultats d'AMN
* Total de tots els partits de l'oposició

## Imatges de la revolta d'abril

* Manifestants al carrer Ştefan cel Mare
* Manifestants al carrer Ştefan cel Mare
* Policies custodien l'entrada al Parlament
* Llançament de mobles per la finestra
* Cadires cremades a les escaoles
* Manifestants i policies
* Manifestants davant el Palau Presidencial

## Conseqüències

El partit més votat fou novament el Partit dels Comunistes de la República de Moldàvia, que va obtenir majoria absoluta i Zinaida Greceanîi fou nomenada primer ministre de Moldàvia. Nogensmenys, l'oposició no va acceptar els resultats i acusà al partit guanyador de frau electoral. Entre el 7 i el 15 d'abril es produïren manifestacions que culminaren amb l'assalt a l'edifici del Parlament, un noi mort i acusació de tortures per part de la policia. Un cop reunit el Parlament, no fou capaç d'escollir un president de la cambra, raó per la qual es convocaren eleccions per al juliol.

## Referències

* ↑ «Moldàvia, el quadripartit!». Ara, 26-11-2010. [Consulta: 29 novembre 2024].

## Enllaços externs

* e-Democracy.md
# Carmine Preziosi

Carmine Preziosi (Sant'Angelo all'Esca, 8 de juliol de 1943) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1963 i 1972. De jove es va traslladar a Bèlgica amb la seva família per buscar feina. Allà va ser on va fer bona part de la seva carrera esportiva. De totes les seves victòries cal destacar la Lieja-Bastogne-Lieja de 1965, en què superà al seu compatriota Vittorio Adorni en un esprint irregular. També va guanyar la Volta a Bèlgica el 1967.

## Palmarès

* 1962
** 1r al Tríptic de les Ardenes i vencedor d'una etapa
* 1963
** 1r a la Brussel·les-Opwijk
** 1r al Gran Premi Bodson
** Vencedor de 2 etapes al Circuit de Lorena
* 1965
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r a la Brussel·les-Verviers
** 1r a la Gènova-Niça
* 1966
** 1r al Giro dell'Emilia
* 1967
** 1r a la Brussel·les-Verviers
** 1r a la Volta a Bèlgica i vencedor d'una etapa
* 1968
** 1r al Gran Premi de Fréjus

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1966. 37è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1969. 56è de la classificació general
* 1970. Abandona (11a etapa)

## Referències

* ↑ «PREZIOSI Carmine». [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ Gino Sala «Carmine Preziosi vince per distacco Motta e Zilioli a quasi due minuti». L'Unità, 08-03-1965 [Consulta: 6 abril 2013].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Carmine PREZIOSI» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ «I settant'anni di Carmine Preziosi» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ «Histoire du Circuit des mines - Édition 1963».

## Enllaços externs

* Fitxa de Carmine Preziosi a www.sitiodeciclismo.net
* Biografia i palmarès de Carmine Preziosi a www.museociclismo.it Arxivat 2016-11-16 a Wayback Machine. (italià)
# Pygmalion (pel·lícula)

Pygmalion és una pel·lícula britànica dirigida per Anthony Asquith i Leslie Howard i protagonitzada per Leslie Howard i Wendy Hiller. Estrenada el 1938, és l'adaptació del cèlebre Pygmalion de George Bernard Shaw.

## Argument

El professor Henry Higgins, mentre que estudia de lluny les maneres d'una pobra venedora ambulant de Piccadilly Circus, aposta amb un col·lega que pot, en un temps i a títol d'experiència, corregir completament l'aspecte i el llenguatge d'aquesta noia, per fer-ne una dona de l'alta societat.

## Repartiment

* Leslie Howard: Pr. Henry Higgins
* Wendy Hiller: Eliza Doolittle
* Wilfrid Lawson: Alfred Doolittle
* Casa Lohr: la Sra. Higgins
* Scott Sunderland: Coronel George Pickering
* Jean Cadell: la Sra. Pearce
* David Tree: Freddy Eynsford-Hill
* Everley Gregg: la Sra. Eynsford-Hill
* Leueen MacGrath: Clara Eynsford Hill
* Esme Percy: Comte Aristid Karpathy
* Irene Brown: La duquessa
* Cathleen Nesbitt: La vella senyora
* Moyna MacGill: Una espectadora (no surt als crèdits)
* Anthony Quayle: El perruquer de Eliza (no surt als crèdits)

## Premis i nominacions

La pel·lícula va guanyar l'Oscar al millor guió adaptat del 1939 i va ser nominada també a la millor pel·lícula, al millor actor (Howard) i a la millor actriu (Hiller).

## Referències

* ↑ «Pygmalion» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «The 11th Academy Awards | 1939» (en anglès). Oscars.org | Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 16 febrer 2024].
# Luigi Ferrando

Luigi Ferrando (Acquasanta, Gènova, 28 d'abril de 1911 - Gènova, 7 de febrer de 2003) va ser un ciclista italià que va córrer en els anys previs a la Segona Guerra Mundial. Fou cinc vegades campió nacional de ciclocròs, el primer vencedor no català del Trofeu Masferrer en 1935, i vencedor del Giro dels Apenins en 1938.

## Palmarès

* 1932
** Campió d'Itàlia de ciclocròs
* 1935
** Campió d'Itàlia de ciclocròs
** 1r al Trofeu Masferrer
* 1936
** Campió d'Itàlia de ciclocròs
* 1938
** Campió d'Itàlia de ciclocròs
** 1r al Giro dels Apenins
* 1939
** Campió d'Itàlia de ciclocròs

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1931. Abandona
* 1934. Abandona

## Referències

* ↑ «FERRANDO Luigi». [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Luigi FERRANDO» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Luigi Ferrando a sitiodeciclismo.net
# Serra de Sant Adrià

La Serra de Sant Adrià és una serra del terme municipal de Tremp, antigament del de Gurp de la Conca, a l'antic termenal amb el terme de Sapeira. Aquesta serra fa de partió de la conca de la Noguera Pallaresa de la de la Noguera Ribagorçana. Per tant, separaria les comarques del Pallars Jussà, a llevant, de l'Alta Ribagorça, a ponent. Ara bé, en haver-se agregat el terme ribagorçà de Sapeira al pallarès de Tremp, aquesta serra queda englobada administrativament del tot en el Pallars Jussà.
El seu cim més alt és el Pui de Boix, de 1.281,2 m. alt., situat al centre de la serra.
Per la carena de la Serra Mitjana discorre la pista rural, sense asfaltar, no sempre en bon estat, que comunica Claramunt, amb la pista que va de Talarn i Gurp a Esplugafreda, Sapeira, Areny de Noguera i la resta de pobles ribagorçans del terme de Tremp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hellraiser III

Hellraiser 3 (títol original: Hellraiser III: Hell on Earth) és una pel·lícula estatunidenca de terror dirigida per Anthony Hickox estrenada l'11 de setembre de 1992. És el tercer film de la saga començada amb Hellraiser i el primer dirigida fora del Regne Unit. Va ser escrita per Peter Atkins i Tony Randel, director de Hellbound: Hellraiser II. Ha estat doblada al català.

## Argument

En una fosca botiga d'art, un jove milionari anomenat J.P. Monroe compra un tòtem de pedra ple de figures en relleu entre les quals estan la cara de Pinhead. Poc després, Joey Summerskill (Terry Farrell), una ambiciosa periodista de TV, presencia en la guàrdia d'un hospital l'espantosa mort d'un jove la carn del qual és estripada per unes sinistres cadenes enfonsades en el seu cos. Acompanyant al jove es trobava una noia anomenada Terry (Paula Marshall). Parlant amb ella Joey entén que la causa d'aquesta mort ha estat una caixa negra que la periodista va trobar en el cos del jove. Joey convida a Terry a viure amb ella i junts comencen a buscar l'origen de la caixa. Primer es dirigeixen a la botiga d'art, on un home de la zona els diu que aquesta botiga porta tancada més d'un mes. Forcen la porta i esbrinen que la caixa ha arribat allí des de l'hospital psiquiàtric Channard. Investigant, sorgeix el nom de Kirsty Cotton i des d'allà esbrinen la història anterior de la caixa.

## Repartiment

* Doug Bradley: Captità Elliott Spencer
* Terry Farrell: Joanne "Joey" Summerskill
* Paula Marshall: Terri / Dreamer Cenobite / Skinless Sandy
* Kevin Bernhardt: J. P. Monroe / Pistonhead Cenobite
* Ashley Laurence (cameo): Kirsty Cotton
* Ken Carpenter: Daniel "Doc" Fisher / Camerahead Cenobite
* Peter Atkins: Rick "The Bar Man" / Barbie Cenobite
* Eric Willhelm: CD Cenobite
* Robert Hammond: Chatterer Cenobite
* Brent Bolthouse: "The DJ"
* Lawrence Mortorff: Bum
* Clayton Hill: The Prior
* Aimée Leigh: Sandy / "Skinless" Sandy
* Peter G. Boynton: Mr. Summerskill

## Premis i nominacions
### Premis Saturn

| Any | Categoria | Resultat |
| 1993 | Millor pel·lícula de terror | Nominada |
| 1993 | Millor maquillatge | Nominada |

### Festival internacional de cinema fantàstic d'Avoriaz

| Any | Categoria | Director | Resultat |
| 1993 | Gran Premi | Anthony Hickox | Nominada |

### Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Brussel·les

| Any | Categoria | Director | Resultat |
| 1993 | Premi Pegasus de l'audiència | Anthony Hickox | Nominada |

### Fantasporto

| Any | Categoria | Resultat |
| 1993 | Millor pel·lícula | Nominada |

## Referències

* ↑ «Hellraiser III». esadir.cat.
* ↑ «Hellraiser III». The New York Times.
# Eleccions legislatives gregues de 1928

Les eleccions legislatives gregues de 1928 se celebraren el 19 d'agost de 1928, les segones de la Segona República Hel·lena. Va guanyar el Partit Liberal i Elevthérios Venizelos va formar govern.
| Eleccions legislatives gregues de 1928 | Eleccions legislatives gregues de 1928 | Eleccions legislatives gregues de 1928 | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Eleccions legislatives gregues de 1928 | Eleccions legislatives gregues de 1928 | Eleccions legislatives gregues de 1928 | No. | % | +− % | No. | +− |
| | Partit Liberal Komma Fileleftheron | Elevthérios Venizelos | | 46,9 | | 178 | |
| | Unió Democràtica Demokratiki Enosis | Alexandros Papanastasiou | | 6,7 | | 20 | |
| | Partit Popular Laikon Komma | Panagis Tsaldaris | | 23,9 | | 19 | |
| | Partit Nacional Democràtic Ethnikon Demokratikon Komma | Georgios Kondilis | | 2.7 | | 9 | |
| | Partit Conservador Democràtic Syntiritiko Demokratikon Komma | Andreas Michalakopoulos | | 1.6 | | 5 | |
| | Unió Progressista Proodeftiki Enosis | Konstantinos Zavitsanos | | 1.3 | | 5 | |
| | Partit Progressista Proodeftikon Komma | Georgios Kafandaris | | 2.5 | | 3 | |
| | Partit dels Lliurepensadors Komma Eleftherofronon | Ioannis Metaxàs | | 5.3 | | 1 | |
| | Partit Agrari Agrotikon Komma | | | 1.7 | | 0 | |
| | Partit Comunista de Grècia Kommunistikon Komma Ellados | | | 1.4 | | 0 | |
| | Unió Nacional de Grècia Ethniki Enosis | Theodoros Pangalos | | | | 0 | |
| | Altres | | | 5,9 | | 10 | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | | 100 | | 250 | |
| Vots nuls | Vots nuls | Vots nuls | | | | | |
| Total | Total | Total | | | | | |
| Participació | Participació | Participació | % | | | | |
| Electorat | Electorat | Electorat | | | | | |
| Font: Web d'eleccions de Lar; Fundació Nacional de Recerca "Elevthérios K. Venizelos" Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine. 1928 ||||||||
# Kírovskoie (Leningrad)

Kírovskoie (en rus: Кировское) és un poble (possiólok) de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia un habitant, pertany al districte de Víborgski. Fins al 1948 la vila es deia Búottaa.

## Referències

* ↑ Административно-территориальное деление Ленинградской области. — Лениздат, 1990, ISBN 5-289-00612-5, стр. 58
* ↑ https://www.komandirovka.ru/cities/gorkioku/
# Pisídice (filla d'Èol)

Pisídice (en grec antic: (Πεισιδίκη) va ser, segons la mitologia grega, una de les filles d'Èol i Enàrete.
Segons diu Apol·lodor, va tenir set germans: Creteu, Sísif, Atamant, Salmoneu, Deíon, Magnes i Perieres, i quatre germanes: Cànace, Alcíone, Càlice i Perimede. Altres fonts hi afegeixen més germans en diferents contextos, com ara Macareu, Arne o Tànagra.
Mirmídon, fill de Zeus, es va casar amb ella, i va engendrar dos fills, Àntif i Àctor. Altres fills de Mirmídon, dels que no se n'especifica la mare, van ser: Erisícton, Diopletes, Eupolèmia i Hiscil·la.

## Referències

* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca, I, 7, 4
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, IX, 20, 1; 40, 5
* ↑ Claudi Elià. Varia historia, I, 27
* ↑ Escoli a Homer. Ilíada, XVI, 177
* ↑ Apol·loni de Rodes. Les ArgonàutiquesI, 55,
* ↑ Gai Juli Higí. Poeticon Astronomicon, II, 14, 5
# Belesmas

Belesmas (en francès Beleymas) és un municipi francès situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 244 | 207 | 193 | 215 | 206 | 224 | 243 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Denoix | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 27 novembre 2010].
# Johann Martin Rubert

Johann Martin Rubert (Nuremberg, 1615 - Stralsund, 24 de maig de 1677) fou un compositor alemany del Barroc.
Estudià a Hamburg i Leipzig i el 1640 fou nomenat organista de l'església de Sant Nicolau de Stralsund, on hi va romandre la resta de la seva vida.
Publicà:
* Friedens-Freude, aires a 4 veus (1645);
* Musikalischen Arien, a 2 i 3 veus, amb instruments (1647);
* Musikalische Seelenerquickkkkung, de 2 i 4 veus, amb acompanyament instrumental (1664);
* Begrüssungsarie, per a tenor i 5 instruments.
Es va perdre una col·lecció de les seves suites instrumentals, la disposició de les quals (una simfonia al principi de cada suite) ofereix un real interès històric.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 52, pàg. 615. (ISBN-84-239-4552-9)
# Urungu

Urungu és un riu de la República Popular de la Xina, al Xinjiang. Corre a uns 350 km al nord d'Ürümchi.
Neix a les muntanyes de l'Altai (a la part anomenada muntanyes Kok-Chureck), i corre primer al sud per girar cap a l'oest fins al llac Bagahu Nor i reaparèixer després per continuar breument fins al llac més gran anomenat Ulungur Nor.
El formen tres petits rius, el Bulugun el Tsagan gol i el Chinghil. El seu curs és de 600 km.
# (1005) Arago

(1005) Arago és un asteroide descobert el 5 de setembre de 1923 per Serguei Beliavski a l'Observatori Astrofísic de Crimea. La designació provisional que va rebre era 1923 OT. El nom que porta és en honor del científic català del Rosselló Francesc Joan Domènec Aragó (Estagell, 1786 – París, 1853) per les seves aportacions en els camps de les Matemàtiques i de la Física.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1005.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Dades actualitzades de la NASA amb l'òrbita de (1005) Arago. (anglès)
Viccionari
# Joaquim Peris de Vargas

Joaquim Peris de Vargas (Cuba, 1880 – Barcelona, 7 de febrer de 1959) fou dirigent esportiu.
Va ser el president de la Federació Catalana de Futbol entre 1915 i 1916. Primer va ser jugador de l'Internacional i del FC Català, després va ser directiu del FC Barcelona i vicepresident de la junta presidida per Joan Gamper de 1910 a 1913. El setembre del 1914 va ser elegit president del club blaugrana, però un any després va ser forçat a dimitir, però tot i així el van nomenar president honorari de l'entitat el 1915. També va ser vicesecretari de l'Associació Lawn Tennis de Barcelona precedent de la Federació Catalana de Tennis i durant molts anys va formar part del comitè organitzador del seu torneig internacional. També fou president de l'Avenç de l'Sport.
Els seus germans Agustí, Enric i Llisard també foren destacats esportistes i dirigents.

## Referències

* ↑ http://hemeroteca-paginas.mundodeportivo.com/EMD02/HEM/1959/02/08/MD19590208-003.pdf
* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-2.
* ↑ «Joaquim Peris de Vargas (1914-1915)». FC Barcelona. Arxivat de l'original el 2016-05-31. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ Closa, A.; Rius, J.; Vidal, J. Un segle de futbol català. Barcelona: FC de Futbol, 2001.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Berasategui, M. Lluïsa «Futbol i cultura a Catalunya durant el període d'entreguerres». Revista d'història de l'educació, 7, 2004, pàg. 217-228.
* ↑ «Joaquim Peris de Vargas». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 febrer 2016].
# Enric Peris de Vargas

Enric Peris de Vargas (Barcelona, 1885 - Barcelona, 17 de febrer de 1953) fou un futbolista i atleta català de les dècades de 1900 i 1910.

## Trajectòria

Començà a jugar al FC Internacional el 1903. La temporada 1906-07 ingressà en el FC Barcelona, on hi romangué fins a la temporada 1916-17, jugant primer de migcampista i, finalment, d'extrem esquerre. Fou el primer jugador que assolí la xifra de 200 partits oficials amb el club. En total jugà 308 partits i marcà 34 gols, guanyant tres Copes d'Espanya (1910, 1911, 1913), cinc Campionats de Catalunya (1909, 1910, 1911, 1913, 1916) i quatre copes dels Pirineus. També jugà amb la selecció catalana de futbol.
També fou un destacat atleta, especialment en els 100 m llisos i el salt de llargada, així com àrbitre de futbol. Arribà a ser tresorer i comptador del Col·legi Català d'Àrbitres entre 1924 i 1931, i membre del Col·legi Nacional d'Àrbitres.
Els seus germans Joaquim, Agustí i Llisard també foren destacats esportistes i dirigents.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1909, 1910, 1911, 1913, 1916
* Copa espanyola:
** 1910, 1911, 1913
* Copa dels Pirineus:
** 1910, 1911, 1912, 1913

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 «Enric Peris de Vargas». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 febrer 2016].
* 1 2 «El primer partit de beisbol (1901) i la família Peris de Vargas». barcelonasportiva.blogspot.co.uk, 31-12-2013. [Consulta: 17 febrer 2016].
# Ramón de Zabalo Zubiaurre

Ramón de Zabalo Zubiaurre (anglès: Ramón Zabalo) (South Shields, 28 de juliol de 1910 - Viladecans, 1 de gener de 1967) fou un destacat futbolista català dels anys 30.

## Biografia

Malgrat hi ha discrepàncies sobre la seva data i lloc de naixement, la teoria més probable és que Ramón de Zabalo va néixer a South Shields (Anglaterra) el 1910, traslladant-se de petit al barri del Fort Pienc de Barcelona. S'inicià a l'equip del seu barri, abans de fitxar per la UA Horta. El 1928 ingressà al FC Barcelona on disputà 236 partits i es convertí en un defensa dret excepcional, considerat pels especialistes com un dels millors d'abans de la guerra. Durant aquesta s'exilià a França on feu un gran paper al Racing de París guanyant una copa de França. El 1944 tornà al Barça on jugà una temporada més abans de retirar-se al Viladecans.
Fou 11 vegades internacional. Va disputar la fase final del Mundial d'Itàlia 1934, disputant un partit contra Itàlia. Va morir el 1967 a Viladecans.

## Trajectòria esportiva

* UE Avant Fortpienc
* UA Horta
* FC Barcelona: 1928-36.
* Racing de París: ?-1944.
* FC Barcelona: 1944-45.

## Palmarès

* 5 Campionat de Catalunya de futbol: 1930, 1931, 1932, 1935, 1936.
* 1 Lliga espanyola de futbol: 1945.
* 1 Copa francesa de futbol: 1940.

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 84-922944-3-4
* ↑ Ángel, Iturriaga. Diccionario de Jugadores del F. C. Barcelona. Editorial Base, 2010. ISBN 978-84-92437-74-0.
* ↑ «Galeria de internacionales». Mundo Deportivo, 02-08-1988. [Consulta: 20 gener 2012].
* ↑ «Ramón de Zabalo. Condominio hispano-británico». Fernando Arrechea (CIHEFE), 01-01-2014. Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 El internacional Zabalo Mundo Deportivo, 13 gener de 1937
# José Ramón Alexanko Ventosa

José Ramón Alexanko Ventosa (Barakaldo, 19 de maig del 1956), conegut al món del futbol com a Alexanko, és un futbolista basc retirat. Jugava de defensa i, després d'iniciar-se a les categories inferiors de l'Athletic Club de Bilbao, passà pel primer equip. El 1980 fitxà pel FC Barcelona, club on aconseguí els seus triomfs esportius, destacant la primera Copa d'Europa del club, la qual va aixecar com a capità de l'equip. Va ser internacional amb la selecció espanyola.
Entre 2005 i 2010 va ser director del futbol base al FC Barcelona, i entre 2015 i 2017 director de l'Acadèmia del València CF. Des de febrer de 2017 és el director esportiu de l'equip valencianista.

## Palmarès com a jugador

* 4 Lligues, 1985, 1991, 1992 i 1993
* 4 Copes del Rei, 1981, 1983, 1988 i 1990
* 3 Supercopes, 1983, 1991 i 1992
* 2 Copes de la Lliga, 1983 i 1986
* 1 Copa d'Europa, 1992
* 2 Recopes, 1982 i 1989
* 1 Supercopa d'Europa de futbol, 1992

## Referències

* ↑ «José Ramón Alexanko, nou director esportiu del València». Diari Ara, 27-02-2017.
# Cemu

Cemu és un emulador de Wii U per Windows en fase de desenvolupament actualment, ja ha aconseguit executar alguns jocs comercials, la seva última publicació fins ara és la 1.15.11c.
Cemu és capaç d'executar imatges codificades de Wii U (WUD) i arxius RPX / RPL a 1080p sempre que el joc els suporti. L'emulador no està optimitzat i encara requereix molt treball: ara mateix mou alguns jocs a poques imatges per segon (5, 10, 20, alguns 60), té llargs temps de càrrega, de vegades deixa de funcionar de forma inesperada i el suport l'àudio és parcial, no suporta alguns efectes de sons.

## Característiques

* Resolució de fins a 3840x2160
* Suport per Amiibo
* Suport per a NFC
* Soporte V-Sync
* Suport per a múltiples controls (Gamepads, fins a 8 jugadors ...)
* Reducció d'ús de la Memòria RAM (fins a 1,5 GB), Implica que es executa més ràpid cemu.
* Soporte per a Actualitzacions i DLC de jocs (DLC i suport d'actualització)
* Suport per Pack de Gràfics (720p; 1080p; 2K; 3K; 4K)
* Suport de depuració
* Suport per a pantalla del control
* Emulació d'àudio.

## Requisits del sistema

Per ara només és compatible amb Windows, es preveu ser adaptat a altres sistemes més endavant.
Els seus requisits de funcionament són:
* Windows 7; Windows 8; Windows 10 (x64) o superior
* OpenGL 4.1 (4.6 si es troba disponible)
* Memòria RAM: 4 GB de mínim, 8 GB o més recomanat.
* Targeta gràfica: GTX 750ti o major. R7 260X o alcalde. (Per ara té errors en les targetes d'Intel)

## Referències

* ↑ http://www.elotrolado.net/noticia_nace-cemu-el-primer-emulador-de-wii-u-para-pc_27337
* ↑ http://cemu.info/

## Vegeu també

* Memòria ROM

## Enllaços externs

* Cemu - Lloc web oficial