OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galatxo de l'Aubadera

El galatxo de l'Aubadera és un dels espais del complex de zones humides de les Illes de l'Ebre. Se situa al curs del riu Ebre i pertany al municipi de Móra d'Ebre.

## Flora

El galatxo de l'Aubadera ocupa unes 8 hectàrees de superfície, i combina una zona amb vegetació i sistemes naturals ben estructurats amb una zona més humanitzada i preparada per al lleure. Aquesta zona més humanitzada queda exclosa de l'àmbit de la zona humida. La part més ben conservada de l'illa es localitza en els seus marges, on les condicions ambientals són més inestables i l'impacte humà hi és menor. En aquesta zona s'hi troben l'albereda (hàbitat d'interès comunitari, codi 92A0) i el tamarigar (hàbitat d'interès comunitari, codi 92D0). També hi ha herbassars higròfils i vegetació helofítica, amb espècies com la castanyola (Cyperus rotundus), el jonc boval (Scirpus holoschoenus) i el canyís (Phragmites australis).

## Fauna

Pel que fa a la fauna, el conjunt de les illes fluvials de l'Ebre representen un rosari de biòtops pont que faciliten el desplaçament de multitud d'ocells de zones humides, des dels aiguamolls litorals - majoritàriament el delta de l'Ebre-, vers l'interior de la península Ibèrica.

## Protecció

El galatxo de l'Aubadera és un espai natural d'elevada diversitat i interès ecològic. Aquest, tanmateix, presenta dues particularitats que el diferencien de la resta de galatxos i illes o la seva continuïtat amb terra ferma i la proximitat amb el nucli urbà de Móra d'Ebre. Aquestes característiques han facilitat el seu accés des de fa una bona colla d'anys, i el seu ús com a zona d'esbarjo. Les opcions de gestió de l'espai resten bastant condicionades, ja que haurien de fer compatibles la conservació del medi amb un lleure ordenat i respectuós. En tenir una problemàtica ambiental semblant a la resta de les illes fluvials de l'Ebre convindria plantejar-se la seva gestió i conservació de forma global.
Actualment, els equipaments per al lleure (barbacoes, punts d'aigua, taules, gronxadors, etc.) animen a molta gent a entrar a l'illa i passar-hi unes hores. Tota l'illa i la zona humida es ressenten de l'acumulació de deixalles, el calcigament i la banalització dels sistemes naturals, ja que es facilita la irrupció d'espècies de plantes nitròfiles i ruderals.
El Departament de Medi Ambient va elaborar un projecte d'actuacions per a millorar l'estat de conservació de l'illa i fomentar un lleure ordenat i l'educació ambiental. Aquest projecte plantejava, entre altres actuacions, reexcavar el braç que uneix el galatxo amb la terra ferma perquè adquirís novament la condició d'illa, la instal·lació d'una passera per accedir-hi, la recuperació de dunes fluvials, l'establiment d'itineraris per als visitants o la construcció de zones d'aparcament fora de l'illa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Galatxo de l'Aubadera». Zones Humides de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2015. [Consulta: 16 febrer 2015].
# Merial

Merial (francès Mérial) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# La Val e Ròcacesièira

La Val e Ròcacesièira (en francès Laval-Roquecezière) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 561 | 656 | 596 | 474 | 391 | 340 | 313 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1960-1966 | Bernard Terres |
| 1966-2001 | Georges Castan |
| 2001- | Patrice Viala |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Apporasa

Apporasa és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels licènids (Lycaenidae). El gènere és monotípic i conté només una espècie, Apporasa atkinsoni (Hewitson, 1869). Es troba a l'ecozona indomalaia.

## Referències

* ↑ «Apporasa». [Consulta: 2 desembre 2024].
# The blind side: Un somni possible

The blind side: La cara oculta (títol original en anglès, The Blind Side) és un drama biogràfic de 2009 dirigit per John Lee Hancock i basat en la novel·la del mateix nom de Michael Lewis. La pel·lícula narra la vertadera història de Michael Oher, un jove rodamon afroamericà que gràcies a la família Tuohy aconsegueix ser un brillant jugador de futbol americà. S'ha doblat al català.
La pel·lícula va comportar l'Oscar a la millor actriu a Sandra Bullock.

## Argument

Michael Oher, de 17 anys, és un adolescent que viu sol al carrer i se les enginya per sobreviure. Quan un dia Leigh Anne se'l troba caminant per la ciutat en ple hivern, sense dubtar-ho, li insisteix perquè passi la nit a casa seva. D'aquesta manera, a poc a poc, Michael anirà integrant-se en la família Tuohy la qual l'ajudarà a realitzar un dels seus somnis: esdevenir jugador de futbol americà.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge | Veu en català |
| Sandra Bullock | Leigh Anne Tuohy | Alba Sola |
| Tim McGraw | Sean Tuohy | Sergi Zamora |
| Quinton Aaron | Michael Oher | Aleix Estadella |
| Ray McKinnon | Entrenador Bert Cotton | Tony Sevilla |
| Kathy Bates | Srta. Sue | Maifé Gil |
| Lily Collins | Collins Tuohy | Núria Trifol |

## Premis

Premis Oscar
* Guanyadora per:
** Millor Actriu per Sandra Bullock
* Nominada per:
** Millor Pel·lícula
Globus d'or
* Guanyadora per:
** Millor Actriu Dramàtica per Sandra Bullock

## Referències

* 1 2 «The blind side: Un somni possible». ésAdir. [Consulta: 25 juliol 2023].
* ↑ «The blind side: Un somni possible». Goita què fan, ara!. [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ Doblatge català

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* The Blind Side a Fotogramas
# Units pel destí

Units pel destí (títol original: Two of a kind), és una pel·lícula de drama fantàstic de 1984, dirigida per John Herzfeld i protagonitzada per John Travolta i Olivia Newton-John. Ha estat doblada al català.

## Argument

En el cel, durant un període de vint-i-cinc anys en el qual Déu ha estat absent, quatre àngels han estat els encarregats de vigilar a la humanitat. Però el Totpoderós ha tornat a fixar la seva atenció en la Terra i no li ha agradat el que ha vist. Per això decideix arrasar el món amb un nou diluvi universal i començar una altra vegada. Els àngels demanen clemència per al gènere humà i acorden amb Déu que si aconsegueixen trobar a un home capaç de comportar-se de forma justa i sacrificar-se per amor la humanitat té remei i, per tant, se salvarà. El triat és una persona comuna, Zack Melon (John Travolta), un inventor fracassat, el qual, assetjat pels deutes, atraca un banc. Melon té la mala fortuna de ser enganyat per la caixera que l'atén, Debbie Wylder (Olivia Newton John), que es queda els diners. L'inexpert lladre busca a Debbie per reclamar-li el botí. mentrestant El Diable tracta d'impedir que Zack i Debbie s'enamorin.

## Repartiment

* John Travolta: Zack Melon.
* Olivia Newton-John: Debbie Wylder.
* Charles Durning: Charlie.
* Oliver Reed: Beasley.
* Beatrice Straight: Ruth.
* Scatman Crothers: Earl.
* Kathy Bates: Esposa de l'home dels mobles
* Richard Bright: Stuart.
* Toni Kalem: Terri.
* Ernie Hudson: Detectiu Skaggs.
* Jack Kehoe: Mr. Chotiner
* Robert Costanzo: Capità Cinzari.
* Castulo Guerra: Gonzales.
* Gene Hackman: Déu (no surt als crèdits).

## Referències

* ↑ esadir.cat. Units pel destí. esadir.cat, http://esadir.cat/filmoteca/fitxa/node/Units_pel_desti.
* ↑ «Two of a kind». The New York Times.
# Limans

Limans (en francès Limans) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 344 | 353 | 355 | 380 | 450 | 490 | 570 | 540 | 534 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 496 | 511 | 504 | 513 | 500 | 491 | 447 | 408 | 431 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 415 | 408 | 359 | 255 | 232 | 216 | 204 | 188 | 147 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 111 | 125 | 156 | 158 | 253 | 289 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Gilbert Combe | PCF |
| 2008- | Joël Corbon | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# François Poulletier de la Salle

François Paul Lyon Poulletier de La Salle (Lió, 30 de setembre de 1719 - París, 20 de març de 1788), va ser un metge i un químic francès, va ser el descobridor del colesterol.
El seu pare, Pierre Poulletier, l'envià a estudiar dret a París però François s'interessà més per la medicina que no pas pel dret i establí a París tres hospicis per a pobres. Ocupà diversos càrrecs polítics, presidí també el Grand Conseil, sense que hagués acabat els estudis de doctor en dret. Entre els seus amics es trobaven Jussieu, Fourcroy, Astruc, Sue i altres savis eminents. Treballà al Dictionnaire de chimie de Macquer.
Va experimentar sobre la bilis i va ser el primer a detectar la presència d'àcid fosfòric als ossos cosa que va ser demostrada després per Scheele en 1775. Cap a 1758, aïllà per primera vegada els cristalls de colesterol obtinguts de càlculs biliars. Pel fet que aquests treballs mai van ser publicats les dates dels descobriments són aproximades.

## Notes i referències

* CHU Rouen, Dr Felten, séance du 26/10/1994 Arxivat 2012-01-12 a Wayback Machine.
* Généalogie de Guillaume de La Vieuville
* Grand dictionnaire universel du XIXe siècle per Pierre Larousse
# Polarització política

En política, polarització és el procés pel qual l'opinió pública es divideix en extrems oposats. També es refereix a les faccions extremes d'un partit polític que guanyen espai o suport dins d'aquest. En qualsevol dels casos, a conseqüència de la polarització, les veus moderades perden poder i influència.

## Definicions

El terme "polarització" ve de la ciència política. És una mesura del suport de l'electorat a certa figura política o posició; no és una avaluació o un judici de valor sobre una figura política. No vol dir que una figura política no sigui necessàriament electa. Les figures polítiques poden rebre una resposta polaritzada del públic a través de les seves pròpies accions, a través de girs històrics, o a causa de forces externes com el biaix mediàtic.
Els politòlegs defineixen polarització principalment de dues maneres. La primera consisteix en una polarització general, de vegades anomenada polarització popular , que es produeix quan les opinions divergeixen cap a pols de distribució o intensitat. Hi ha diverses maneres de mesurar la polarització popular, com ara els sondejos del "termòmetre afectiu" de l'American National Election Studies, que mesura el grau d'opinió que es té sobre una figura política.
L'altra forma que els politòlegs han estudiat és la polarització partidista , que succeeix quan el suport a una figura política o posició es diferencia de les línies del seu partit polític, el que en alguns països es coneix com a personatges o grups díscols .

## Referències

* 1 2 3 Hetherington, Marc J.; Bruce I. Oppenheimer. The Discounted Voter: Polarization at the Congressional District Level (PDF). Universitat de Wisconsin-Madison, abril de 2007 [Consulta: 11 març 2012]. Arxivat 2008-10-29 a Wayback Machine.
* ↑ Jacobson, A divider, Not a UNITER , pp. 7, 9.
* 1 2 3 Jacobson, Gary C. A divider, Not a UNITER: George W. Bush and the American People - The 2006 Election and Beyond. Pearson Longman, 2008. ISBN 978-0-205-52974-2. pàg. 14-15.
* ↑ Bernhardt, Dan; Stefan Kràsa, Mattias Polborn. Political Polarization and the Electoral Effects of Mitjana Bias. Universitat de Múnic/Ifo Institut für Wirtschaftsforschung, Gener de 2008.
* ↑ Jacobson, A divider, Not a UNITER , pp. 35-36.
* ↑ Sulfaro, 3 «Affective evaluations of first ladies: a comparison of Hillary Clinton and Laura Bush». Presidential Studies Quarterly, 37, 2007, p. 486-514. DOI: 10.1111/j.1741-5705.2007.02608.x.
* ↑ Burrell, 4 «Hillary Rodham Clinton es first lady: the people s perspective». The Social Science Journal, 37, 2000, p. 529-546. DOI: 10.1016/S0362-3319 (00) 00.094-X.

## Vegeu també

* Discurs d'odi
# Fabresan

Fabresan (en francès Fabrezan) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Martrinh

Martrin (en occità Martrinh) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 309 | 366 | 305 | 272 | 241 | 238 | 219 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Boyer | Verts |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# El misteri Von Bulow

El misteri Von Bulow (títol original en anglès: Reversal of Fortune) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca dirigida per Barbet Schroeder, estrenada el 1990. Ha estat doblada al català.
Es tracta de la transposició cinematogràfica del llibre Reversal of Fortune: Inside the von Bülow Case del professor Alan Dershowitz (1985) sobre la història de Sunny von Bülow, rica hereva americana que entra en coma per una sobredosi d'insulina - del qual morirà sense haver-ne sortit vint-i-vuit anys més tard, el dissabte 6 desembre de 2008 - i del procés per a temptativa d'homicidi del seu espòs Claus von Bülow en els anys 1980.

## Argument

Sunny i Claus von Bülow formen una parella de multimilionaris distingits. Però un dia, Sunny és trobada en un coma profund provocat per una sobredosi d'insulina. Totes les sospites porten al seu espòs.

## Al voltant de la pel·lícula

S'hi pot veure una referència a The Lion King de Walt Disney Pictures. En l'escena on se sent parlar del cementiri d'elefants Simba diu a Scar:
| « | Ets estrany | » |
. Scar respon:
| « | No en tens idea | » |
. Això és una recuperació de l'escena en la qual Alan Dershowitz diu a Claus von Bülow:
| « | Sou un home molt estrany | » |
. Claus von Bülow, amagat en l'ombra de la seva limosina, respon:
| « | No en teniu idea | » |
. Jeremy Irons, que encarna Claus von Bülow, dona també la seva veu a Scar en la versió americana del Rei Lleó

## Repartiment

* Glenn Close: Sunny von Bülow
* Jeremy Irons: Claus von Bülow
* Ron Silver: Alan Dershowitz
* Annabella Sciorra: Sarah
* Uta Hagen: Maria
* Fisher Stevens: David Marriott
* Jack Gilpin: Peter MacIntosh
* Stephen Mailer: Elon Dershowitz
* Christine Dunford: Ellen
* Christine Baranski: Andrea Reynolds
* Felicity Huffman: Minnie
* Gay Hamilton: Mary Lisa
* Julie Hagerty: Alexandra Isles
* Johann Carlo: Nancy
* Mitchelle Whitfield: Curly
* Tom Wright: Jack
* Gordon Joseph Weiss: Tom Berman
* Michael Lord: Ed
* Bill Camp: Bill
* JD Cullum: John

## Rebuda

La pel·lícula va rebre una acollida positiva basant-se en una intriga escorcollada, del seu ritme, de l'ús de flash-back i per l'actuació de Jeremy Irons.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1991. Oscar al millor actor per Jeremy Irons
* 1991. Globus d'Or al millor actor dramàtic per Jeremy Irons

### Nominacions

* 1991. Oscar al millor director per Barbet Schroeder
* 1991. Oscar al millor guió adaptat per Nicholas Kazan
* 1991. Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* 1991. Globus d'Or al millor director per Barbet Schroeder
* 1991. Globus d'Or al millor guió per Nicholas Kazan

## Referències

* ↑ esadir.cat. El misteri Von Bulow. esadir.cat.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». The New York Times.
# Maria Kuznietsova (atleta)

Maria Kuznietsova (26 de març de 1932) és una atleta ucraïnesa, ja retirada, especialista en llançament de pes, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, en finalitzar rere la seva compatriota Galina Zybina, i una medalla d'or i una de bronze al Festival Mundial de la Joventut i els Estudiants de 1954 i 1953 respectivament.

## Millors marques

* Llançament de pes. 16,15 metres (1962)

## Referències

* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 28 novembre 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «World Student Games (UIE)». [Consulta: 28 novembre 2020].
# Uns quants dies de setembre

Uns quants dies de setembre (títol original en francès: Quelques jours en septembre) és una pel·lícula franco-italo-portuguesa dirigida per Santiago Amigorena i estrenada el 2006 al Festival de Venècia. Ha estat doblada al català.

## Argument

Alguns dies abans dels atemptats de l'11 de setembre 2001, diferents personatges es troben a Venècia, entrecreuant-se en un ambient sulfurós on regna un sentiment preapocalíptic.
Uns quants dies de setembre imagina un escenari on l'agent de la CIA, Elliot, amb el coneixement dels atacs contra les torres bessones de Nova York està sent empaitat per un assassí, William Pound, mentre està intentant reunir-se amb el seu dos caps mitjançant una antiga col·lega, Irène.

## Repartiment

* Juliette Binoche: Irène Montano
* John Turturro: William Pound
* Sara Forestier: Orlando
* Tom Riley: David
* Nick Nolte: Elliott
* Mathieu Demy: El jove banquer
* Saïd Amadis: El vell banquer
* Magne-Havard Brekke: Igor Zyberski
* Joël Lefrançois: El porter de l'hotel
* Alexis Galmot: Servent
* Jean-Luc Lucas: El controlador
* Roberto Moro: El guardià del palau
* Julien Husson: L'home amb la cigarreta

## Versions alternatives

El setembre 2007 la cadena de TV de llengua francesa TV5 va emetre una versió reduïda de la pel·lícula, de 90 minuts - 22 minuts menys que la versió pel cinema a França. Aquesta versió comença el 6 de setembre de 2001, quan Irène porta Orlando i David al seu apartament, traient l'escena d'obertura a la granja d'Orlando i la reunió a l'hotel avortada amb Elliot. També treu 5 de setembre de la narrativa. La versió de la pel·lícula es distribuïa a Portugal el novembre de 2006 amb un temps una mica més llarg; Un cert nombre d'escenes extres s'incloïen en aquesta versió a la petició del productor Paolo Branco. Aquesta versió comença amb Irène al seu apartament rebent una carta d'Elliot. També inclou escenes d'Orlando treballant a la seva granja i d'Irène i William que està al seu camió recordant el passat sobre la seva història compartida.

## Rebuda

Les ressenyes de la pel·lícula són variades, amb Rotten Tomatoes que dona a la pel·lícula un 47% de puntuació.

## Referències

* 1 2 Títol en català a ésAdir
* ↑ «Uns quants dies de setembre:DVD». Arxivat de l'original el 2009-10-09. [Consulta: 19 abril 2010].
* ↑ Uns quants dies de setembre

## Enllaços externs

* BBC David Mattin, 6 de setembre de 2007 (anglès)
* Filmcritic.com Arxivat 2008-03-14 a Wayback Machine. Christopher Null (anglès)
# Banon (Alps de l'Alta Provença)

Banon (en francès Banon) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1004 | 945 | 1163 | 1272 | 1337 | 1316 | 1373 | 1352 | 1307 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1266 | 1260 | 1172 | 1163 | 1234 | 1206 | 1159 | 1083 | 1039 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1018 | 1017 | 1005 | 879 | 783 | 746 | 735 | 737 | 676 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 664 | 767 | 850 | 973 | 940 | 878 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2001 | Jacques Blanc | |
| 2001-2008 | Claude Barthe | Divers gauche |
| 2008- | Cyrille Prache | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Marcorinhan

Marcorinhan (en francès Marcorignan) és un municipi francès situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Sent Jòri (Avairon)

Sant Jòri (en francès Saint-Juéry) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 340 | 396 | 356 | 322 | 290 | 257 | 231 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1983 | Louis Tarrise |
| 1983-2008 | Gaston Roques |
| 2008- | Christian Font |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sempre al teu costat, Hachiko

Sempre al teu costat, Hachiko (títol original en anglès, Hachi: A Dog's Tale) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2009 basada en la història real del gos japonès Hachiko. És un remake de la pel·lícula japonesa del 1987 Hachiko Monogatari. La pel·lícula és dirigida per Lasse Hallström, escrita per Stephen P. Lindsey i protagonitzada per Richard Gere, Joan Allen i Sarah Roemer. Està doblada al català.

## Repartiment

* Richard Gere: Parker Wilson
* Joan Allen: Cate Wilson
* Cary-Hiroyuki Tagawa: Ken Fujiyoshi
* Sarah Roemer: Andy Wilson
* Jason Alexander: Carl Boilins
* Erick Avari: Jasjeet
* Davenia McFadden: Mary Anne
* Kevin DeCoste: Ronnie
* Tora Hallström: Heather
* Robbie Sublett: Michael

## Referències

* ↑ Títol català
* ↑ «Sempre al teu costat, Hachiko». esadir.cat. [Consulta: 5 març 2024].
# Olga Barixeva

Olga Barixeva (rus: Ольга Фёдоровна Барышева-Коростелёва) (Iekaterinburg, 24 d'agost de 1954) és una exjugadora de bàsquet i posteriorment entrenadora de bàsquet russa que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, revalidà la medalla d'or. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del Món de bàsquet (1975 i 1983) i cinc al Campionat d'Europa de bàsquet (1974, 1976, 1978, 1980 i 1981).

## Referències

* ↑ «Olga Barysheva Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 13 setembre 2019].
# Xantatge a Broadway

Xantatge a Broadway (títol original en anglès: Sweet Smell of Success) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Alexander Mackendrick, estrenada el 27 de juny de 1957. Ha estat doblada al català

## Argument

J. J. Hunsecker (Burt Lancaster) és l'editorialista més influent de Nova York. Ha decidit impedir que la seva germana es casi amb un guitarrista de jazz. Per això, demana a Sidney Falco (Tony Curtis), un desgraciat agregat de premsa sense escrúpols fer tot el possible per impedir aquesta unió. Aquest últim, amb l'aigua al coll, no vacil·larà en res per aconseguir el seu objectiu.

## Repartiment

* Burt Lancaster: J.J. Hunsecker
* Tony Curtis: Sidney Falco
* Susan Harrison: Susan Hunsecker
* Marty Milner: Steve Dallas
* Sam Levene: Frank d'Angelo
* Barbara Nichols: Rita
* David White: Otis Elwell
* Lawrence Dobkin: Leo Bartha
* Jeff Donnell: Sally
* Joseph Leon: Robard
* Edith Atwater: Mary
* Queenie Smith (no surt als crèdits): Mildred Tam

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1958: BAFTA al millor actor per Tony Curtis

## Referències

* ↑ esadir.cat. Xantatge a Broadway. esadir.cat.
* ↑ «Sweet Smell of Success». The New York Times.
# Peirueis

Peirueis (en francès Peyruis) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 570 | 581 | 714 | 710 | 868 | 877 | 873 | 851 | 809 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 811 | 774 | 773 | 842 | 829 | 720 | 823 | 779 | 802 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 756 | 719 | 715 | 635 | 616 | 626 | 600 | 797 | 901 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1343 | 1604 | 1627 | 1699 | 2036 | 2217 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Francis Galizi | UMP |
| 2008- | Louis Costa | |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença