OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Batalla de Malatitze

La batalla de Malatitze(suec) o Batalla de Moljatitschi o Batalla de Dobroje (rus) va ser una part de la campanya russa de Carles XII de Suècia, en el marc de la Gran Guerra del Nord, el dia 30 d'agost/31 d'agost/10 de setembre de 1708. La batalla es produí als afores de Moljatitschi, a Belarús prop de l'actual frontera amb Rússia.

## Antecedents

Carles XII avançava amb el seu exèrcit envers el cor del territori rus. Sota el comandament del príncep Mikhail Golitsyn, tropes russes s'enfrontaren a l'avantguarda de l'exèrcit suec, a les ordres del General Major Carl Gustaf Roos. El cos principal de l'exèrcit suec es trobava en aquests moments prop de Smolensk. El tsar Pere el Gran volgué aprofitar la fragmentació de l'exèrcit suec i ordenà atacar

## Batalla

Cinc batallons d'élit d'infanteria russos, dels regiments Preobraschenska i Semjonovska, atacaren a l'alba aprofitant la boira matinal, tot apropant-se als suecs i sorprendre'ls amb una descàrrega simultània. El Regiment Jönköping va patir de ple l'atac rus, però aconseguí mantenir la seva cohesió fins a l'arribada del Regiment Skaraborg. Posteriorment entraren en combat per part dels suecs el Regiment Västerbotten i el Regiment Närke-Värmland.
El terreny pantanós va impedir als russos perseguir les tropes sueques en retirada. La cavalleria russa, a les ordres de Menshikov, tampoc aconseguí tallar la retirada als suecs. Només l'arribada de reforços del contingent principal suec (regiment d'infanteria Dalregementet, el Regiment de Cavalleria Uusimaa i el Regiment de Dragons Hjelm) impedí l'aniquilació de les tropes de Roos.

### Batallons suecs presents a la batalla

* Regiment Hälsinge
* Regiment Västerbottens
* Regiment Jönköpings
* Granaders Livregementets
* Regiment Västerbottens, actualment Regiment Norrbottens
* Regiment Värmlands
* Regiment Skaraborgs
* Dalregementet
* Regiment de Cavalleria Östgöta
* Regiment de Dragons Hjelm

### Baixes

Els suecs van patir un total de 261 morts i 750 ferits, dels quals 109 dels morts i 227 els ferits del regiment Skaraborg durant els intensos combats de la fase inicial de la batalla. Molts dels morts suecs eren oficials.
El russos tingueren prop de 1.500 morts i un nombre desconegut de ferits. El Batalló Preobraschenska perdé 04/06 dels seus efectius.

## Conseqüències

La batalla de Malatitze, juntament amb la batalla de Lesnaia, va ser un pas important dels russos per frenar l'avenç de les tropes sueques envers la Rússia Central. L'enfrontament va tenir un gran impacte psicològic en la moral d'ambdós costats. Pere el Gran, així com els cronistes suecs, van assenyalar l'augment de la capacitat de combat de les tropes russes.

## Enllaços externs

* Molatycze in: Nordisk familjebok, Band 18, Spalte 820, 1913

## Bibliografia

* Военная энциклопедия / Под ред. В. Ф. Новицкого и др.. — СПб.: т-во И. В. Сытина, 1911—1915. — Т. 9.
* Николай Шефов. Битвы России. Военно-историческая библиотека. М., 2002.
# Editor de gràfics vectorials

Un editor de gràfics vectorials és un programa que permet als usuaris compondre i editar imatges de gràfics vectorials interactivament a la pantalla d'ordinador i desar-los en un de molts formats de gràfics vectorials populars com EPS, PDF, WMF, SVG o VML.

## Editors vectorials contra editors de mapes de bits

Els editors vectorials es contrasten sovint amb editors de mapa de bits, i les seves capacitats es complementen l'una a l'altra. Els editors vectorials són, per norma general, millors per a disseny gràfic, format de pàgina, tipografia, logos, il·lustracions artístiques de brodes bé definides (p. ex. còmics, clip art, patrons geomètrics complexos), il·lustracions tècniques, diagramació i diagrames de flux. Els editors de mapes de bits són més adequats per retocs, processament de fotos, il·lustracions photorealistics, collage i disseny manual utilitzant una pissarra digital. Molts il·lustradors contemporanis utilitzen Corel Photo-Paint i Photoshop per fer tota la classe d'il·lustracions. Les versions recents d'editors de mapes de bits, com GIMP i Photoshop donen suport a eines vectorials (p. ex. camins editables), i els editors vectorials com CorelDRAW, Adobe Illustrator, Xara Xtreme, Adobe Fireworks, Inkscape o SK1 estan adoptant gradualment eines i enfocaments que anteriorment estaven limitats als editors de mapes de bits (p. ex. entelant-se).

## Trets especialitzats

Alguns editors vectorials donen suport a animació, mentre que altres (p. ex. Adobe Flash) se'n destinen específicament a produir gràfics animats. Generalment, els gràfics vectorials són més adequats per animació, encara que també existeixin eines d'animació en mode ràster.
Els editors vectorials estan íntimament relacionats al programari d'autoedició com Adobe InDesign o Scribus, que també normalment inclou algunes eines de dibuix vectorial (normalment menys potents que aquells en editors vectorials independents). Els editors vectorials moderns són capaços de, i sovint preferible per a, dissenyar documents únics (com postals o opuscles) amb poques pàgines; és només per a documents més llargs o estandarditzats que programes de format de pàgina són més adequats.
Disposen d'una interfície d'usuari amb zoom.
Editors vectorials especials s'utilitzen per a disseny assistit per ordinador. No són adequats per gràfics artístics o decoratius, sinó que són rics en eines i biblioteques d'objecte utilitzats per assegurar precisió i conformitat d'estàndards de dibuixos i cianografies.
Finalment, programari de gràfics 3D com Maya, Blender o 3D Studio Max també pot ser pensat com una extensió dels tradicionals editors vectorials 2D, i ells comparteixen alguns conceptes comuns i eines.

## Referències

* ↑ «Disseny gràfic digital». Arxivat de l'original el 2003-10-12. [Consulta: 18 novembre 2008].
* ↑ «Suports i formats digitals», març 1998. Arxivat de l'original el 2010-04-06. [Consulta: 18 novembre 2008].
* ↑ «Flash: una eina multimèdia». [Consulta: 18 novembre 2008].

## Enllaços externs

* Disseny gràfic a tinet.cat Arxivat 2022-01-22 a Wayback Machine.
* Dibuix vectorial a Disseny Obert Arxivat 2009-05-19 a Wayback Machine.
# CS-300

La CS-300 (Carretera Secundària 300) és una carretera de la Xarxa de Carreteres d'Andorra, que comunica la CG-3, amb Els Vilars d'Engordany. També és anomenada Carretera dels Vilars.
Segons la codificació de carreteres d'Andorra aquesta carretera correspon a una Carretera Secundària, és a dir, aquelles carreteres què comuniquen una Carretera General amb un poble o zona.
Aquesta carretera és d'ús local ja què només l'utilitzen los veïns de les poblacions que recorre.
La carretera té en total 1,8 quilòmetres de recorregut.

## Punts d'Interès

* Església de Sant Romà dels Vilars

## Recorregut

* CG-3
* Els Vilars d'Engordany
| Tipus de Sortida | Direcció de la sortida | Carretera que hi enllaça | Qm |
| CS-300 | Bifurcació | CG-3 | 0 |
| | Els Vilars d'Engordany | Camí del Coll del Jou | 1,8 |

## Referències

* ↑ «Mapa General de Carreteres Andorranes». Arxivat de l'original el 2018-03-28. [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ «Carreteres de La Massana». Arxivat de l'original el 2018-04-05. [Consulta: 4 abril 2018].

## Vegeu també

* Llista de Carreteres d'Andorra

## Enllaços externs

* Informació sobre la carretera a aquesta pàgina (en francès)
# Myrtus

Myrtus (el gènere de la murtra) és un gènere amb una o dues espècies de plantes amb flors dins la família Mirtàcia, és originari del sud d'Europa i del nord de l'Àfrica. La planta és un arbust de fulla persistent o un arbre menut, fa fins a 5 m d'alt. La fulla és entera de, 3–5 cm de llarg amb un oli essencial fragant. La flor és en forma d'estrella amb nombrosos estams. Normalment els pètals són blancs. El fruit, anomenat murtró en el cas de la murtra, és una baia arrodonida que és dispersada pels ocells.
A banda de la murtra mediterrània l'altra espècie és sahariana, Myrtus nivellei, restringida a zones muntanyoses lleugerament més humides del Tassili n'Ajjer del sud d'Algèria i del Tibesti al Txad. On es considera una espècie relicta provinent dels climes més humits del passat del Sàhara. L'espècie sahariana es troba dins la llista d'espècies amenaçades. Per alguns especialistes botànics M. nivellei no és prou diferent de M. communnis per a considerar-les espècies diferents.

## Plantes relacionades

Moltes altres plantes en temps passats s'havien inclòs dins del gènere de la murtra. Es tractava generalment de plantes d'origen sud-americà i de Nova Zelanda. Actualment però s'inclouen dins dels gèneres Eugenia, Lophomyrtus, Luma, Rhodomyrtus, Syzygium, Ugni, i fins a dotze gèneres més.

## Referències

* La murtra a Flora Europaea

## Enllaços externs

* Mutra (Myrtus communis L.), de Gernot Katzer's Spice Pages
* www.myrtus-communis.de
# Thusnelda

Thusnelda (Germània, segle I aC - Roma, 17 dC) fou una noble germànica que va ser capturada pel general romà Germanicus durant la seva invasió de Germania. Fou la muller d'Arminius. Tacitus i Strabo citen la seva captura com a evidència tant de la fermesa com de les restriccions que imposaven els romans.

## Biografia

Thusnelda era la filla del príncep querusc pro-romà Segestes. El 9 dC, Arminius, futur marit de Thusnelda, va dirigir una coalició de tribus germàniques que van derrotar les legions de Publius Quinctilius Varus a la batalla del bosc de Teutoburg. El conflicte entre l'Imperi Romà i les tribus germàniques va continuar després d'aquesta batalla, i Arminius va segrestari va deixar embarassada Thusnelda prop del 14 dC, probablement arran d'una disputa amb el seu pare pro-romà.
L'any 15 dC, Thusnelda va ser capturada per Germanicus, qui comandava la invasió de Germania. Estava embarassada i s'estava amb el seu pare, qui en algun moment l'havia rescatat d'Arminius. Va ser Segestes qui la va lliurar a Germanicus, després que aquest últim el salvés de les forces d'Arminius, qui havia assetjat Segestes. Arminius va patir profundament la pèrdua de Thusnelda i no es va tornar a casar. Segons Tacitus, Arminius va "quedar molt tocat" per la pèrdua de la seva muller.
Durant la seva captivitat, Thusnelda va parir el seu únic fill amb Arminius, Thumelicus. A la Batalla del riu Weser, Arminius va combatre contra el seu germà Flavus, qui encara servia en l'exèrcit romà. Flavus Va informar Arminius que s'estava tractant bé a Thusnelda el qual -com va indicar- era l'habitual a Roma. El 26 de maig del 17 dC, Thusnelda i el seu fill va ser mostrats com a trofeus concedits a Germanicus pel seu triomf. Durant la desfilada triomfal, el seu pare va ser forçat a mirar des de les grades. Historiadors contemporanis evidencien la seva incomoditat en veure l'exposició de la seva filla com a evidència de la victòria romana en Germania, mentre Arminius havia resistit a la seva captura.
El fill de Thusnelda, Thumelicus, va ser entrenat a l'escola de gladiadors de Ravenna i és creu que va morir en un espectacle de gladiadors de jove. Tacitus va escriure que informaria del destí de Thumelicus "en el moment apropiat" — p.ex., quan va parlar de l'any en qüestió en la seva crònica. El buit principal en el text del Annals és dels anys 30 i 31 dC, així que és possible que Thumelicus morís aleshores, a l'edat de 15 o 16 anys.
No es tenen detalls de la vida de Thusnelda després de la victòria de l'any 17 AC i es desconeix la seva data de mort.

## Vegeu també

* Fflur
* 219 Thusnelda

## Referències

* ↑ Tacitus, The Annals 1.55
* ↑ Tacitus, The Annals 1.57
* ↑ «Thusnelda, Wife of Hermann». www.germanamericanpioneers.org. [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ «Arminius». Ancient History Encyclopedia. [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ Tacitus, The Annals 1.59
* ↑ Strabo, Geography, VII.4.33–38
* ↑ , 2007.
* ↑ Tacitus, The Annals 1.58

## Enllaços externs

* Thusnelda, part del Encyclopædia Romana per James Grout.
# Rizunt

Rizunt (en grec antic Ριζούς) era una antiga ciutat de Magnèsia, a Tessàlia que Demetri Poliorcetes va despoblar enviant a tots els seus habitant a la nova ciutat de Demètries que ell havia fundat l'any 294 aC, segons diuen Estrabó, Esteve de Bizanci i Plini el Vell.
Segons el Periple de Pseudo-Escílax la ciutat estava situada a la badia de Pagases, a la seva part exterior, ja a la mar Egea, però la seva posició no es coneix amb exactitud. En temps d'Estrabó estava habitada però depenia de Demètries. S'han trobat monedes encunyades a Rizunt al segle iv aC.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 1489

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Rhizus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r gener 2021].
# Concert de Varsòvia

El Concert de Varsòvia és un concert per a piano escrit pel compositor anglès Richard Addinsell el 1941 per a la pel·lícula Dangerous Moonlight. Addinsell es va encarregar de compondre la melodia, mentre que Roy Douglas va contribuir amb l'orquestració.
La trama d'aquesta pel·lícula d'amor romàntic gira entorn del compositor de la peça musical, un virtuós del piano que és pilot de guerra, i es troba refugiat a Anglaterra per l'ocupació de Polònia a la Segona Guerra Mundial, i considera tornar de nou a Polònia i unir-se de nou a la guerra. L'actor que interpreta el pianista tocava el piano, i per això és ell mateix el que apareix tocant a la pel·lícula, encara que en la banda sonora la música que se sent és tocada per Louis Kentner.
Els creadors de la pel·lícula volien produir alguna cosa de l'estil dels concerts de piano de Serguei Rakhmàninov, però no van ser capaços de persuadir el famós pianista perquè compongués una nova peça o perquè interpretés alguna de les existents.
Spike Milligan fa referència a la peça de piano en la seva autobiografia Adolf Hitler: My Part in his Downfall com el "Terrible i Sagnant Concert de Varsòvia".

## Enllaços externs

* Dangerous Moonlight a Internet Movie Database (anglès)
* Letra de "The World Outside" Arxivat 2010-02-01 a Wayback Machine.
* Compositors de la Setmana Addinsell i Noël Coward (anglès)
# Neocossyphus

Neocossyphus és un gènere d'aus de la família dels túrdids (Turdidae). Són aus insectívores de mida mitjana que habiten el pis inferior de la selva africana.

## Llistat d'espècies

En algunes classificacions, com ara Clements 6th edition (2009 revisions) hom inclou dins aquest gènere, les dues espècies de Stizorhina. En la classificació del IOC (versió 2.4, 2010) hom distingeix dues espècies al gènere Neocossyphus:
* Neocossyphus rufus - tord mosquiter cua-roig.
* Neocossyphus poensis - tord mosquiter cuablanc.

## Referències

* ↑ Neocossyphus (TSN 557952) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Tit Tarquini

Tit Tarquini (en llatí Titus Tarquinius) va ser un militar romà, fill primogènit de l'últim rei de Roma, Tarquini el Superb, i de la seva segona dona Túl·lia Minor. Tenia dos germans, Arrunt i Sext Tarquini.
Tit, amb el seu germà petit, Arrunt i el seu cosí Luci Juni Brutus, van anar a consultar l'oracle de Delfos. Els dos germans van preguntar qui seria el proper governant de Roma i l'oracle va contestar que la primera persona que besés a la seva mare es convertiria en rei. Només Juni Brutus ho va interpretar correctament, ja que la mare, en el seu sentit màxim, era la mare terra, i quan va arribar a Roma va fingir que ensopegava i va besar el terra.
Quan els Tarquinis van ser expulsats de Roma, i Juni Brut va ser elegit cònsol, Tit i el seu germà Arrunt es van refugiar a Caere. Tit va combatre contra l'exèrcit romà a la batalla del Llac Regillus l'any 496 aC en l'últim intent de restaurar als Tarquinis en el tron de Roma. Durant la batalla, Marc Valeri Volús va voler matar a Tit i va ser assassinat per la guàrdia personal del príncep.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita I, 56,57,60; II,19,2
# Punta de l'Àliga

«Punta de l'Àliga» té aquests significats:
# Can Maneu (Bar Triquet)

Can Maneu és un edifici d'estil modernista, també conegut com a casa del bar Triquet. Situat a la cantonada del carrer del Sindicat i de l'avinguda de Gabriel Alomar i Villalonga, de Palma.
Fou projectat el 1909 per l'arquitecte Gaspar Bennàssar Moner com a habitatge plurifamiliar, a instàncies de l'industrial Joan Oliver Florit, Maneu. Les decoracions florals de les finestres i capitells i el dinamisme que, a través dels arcs neoromànics, emmarquen les obertures del darrer pis, recorden el Grand Hotel.
En la torre que culmina la finca, hi predomina el gust neoàrab, així com en la forma de les finestres del pati interior. Les decoracions vegetals i florals de les finestres i de la torre tenen un caràcter modernista de gran originalitat.
El dinamisme de les façanes és determinat per la manera distinta de resoldre la decoració, la forma i la disposició de les obertures, si bé es respecta la distribució simètrica d'ambdós frontis, en els quals el cantó actua com un element de nexe i de separació, ja que s'ha fet un grau de fusta que soluciona l'edifici.
Durant una temporada, a partir de 1923, el bar fou la seu social del Balears FC.
El 1990 fou declarat monument nacional. Entre 2006 i 2009 fou rehabilitat integralment, i es va retornart-li l'esplendor original.
Poc després de la construcció, s'establí als baixos el bar Triquet, un dels punts de trobada més populars de Palma que va acabar donant nom a tot l'edifici. Va ser tancat poc abans de la restauració de l'edifici fins 2018 va haver un local comercial i des de llavors és el tercer local de Can Joan de S'Aigo de Palma un emblemàtic lloc d'orxateria i xocolateria, la més antiga de la capital balear, però l'edifici es manté la denominació popular de Triquet.

## Referències

* ↑ Baleopolis.blogspot.com, Gaspar Bennázar, un paisajista para Palma (castellà)
* ↑ Possessions de Palma, Joan Oliver Florit, Maneu Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.
* ↑ ARCA, El Triquet recupera las formas(castellà)

## Bibliografia

* Ladaria Bañares, Dolors. Gran Enciclopèdia de Mallorca: Can Maneu (vol. 10, pàg. 177). Palma: Promomallorca edicions, 1988-91. ISBN 84-86617-02-2.

## Enllaços externs

* Guia de Mallorca: centre històric Arxivat 2014-10-30 a Wayback Machine..
# CS-500

La CS-500 (Carretera Secundària 500) és una carretera de la Xarxa de Carreteres d'Andorra, que comunica la CG-5, amb Puiol del Piu. També és anomenada Carretera de Puiol del Piu.
Segons la codificació de carreteres d'Andorra aquesta carretera correspon a una Carretera Secundària, és a dir, aquelles carreteres què comuniquen una Carretera General amb un poble o zona.
Aquesta carretera és d'ús local ja què només l'utilitzen los veïns de les poblacions que recorre.
La carretera té en total 0,3 quilòmetres de recorregut.

## Història, antiga CS-411

Fins a l'any 2007 aquesta carretera era anomenada com a CS-411, a partir d'aquest any es va reanomenar com a CS-500, lo nom actual. L'antiga CS-411 i l'actual CS-500 tenen lo mateix recorregut, l'únic que van canviar va ser lo nom.

## Obres a la CS-500

Entre el mes de juny de 2013, quan comencen les obres i el mes de setembre de 2013, quan finalitzen, es van realitzar unes obres finançades pel Govern d'Andorra d'un cost de 172.347 € a la carretera CS-500 què és la carretera que travessa el poble. Les obres van anar a càrrec de Euroconsutl,S.A.

## Recorregut

* CG-5
* Puiol del Piu
| Tipus de Sortida | Direcció de la sortida | Carretera que hi enllaça | Qm |
| CS-500 | | CG-5 | 0 |
| | Puiol del Piu | Carrer | 0,3 |

## Referències

* ↑ «Mapa General de Carreteres Andorranes». Arxivat de l'original el 2018-03-28. [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ «Carreteres de La Massana». Arxivat de l'original el 2018-04-05. [Consulta: 4 abril 2018].
* ↑ «Obres a la CS-500». Arxivat de l'original el 2019-11-13. [Consulta: 3 abril 2018].
* ↑ «Fitxa de les obres». Arxivat de l'original el 2019-11-13. [Consulta: 3 abril 2018].

## Vegeu també

* Llista de Carreteres d'Andorra

## Enllaços externs

* Informació sobre la carretera a aquesta pàgina (en francès)
# Stizorhina

Stizorhina és un gènere d'aus de la família dels túrdids (Turdidae). Són aus insectívores de mida mitjana que habiten les selves africanes de planura. De vegades s'han col·locat al gènere Neocossyphus.

## Llistat d'espècies

En algunes classificacions, com ara Clements 6th edition (2009 revisions) les espècies d'aquest gènere s'inclouen al gènere Neocossyphus. En la classificació del IOC (versió 2.4, 2010) hom distingeix dues espècies al gènere Stizorhina:
* Stizorhina fraseri - tord mosquiter de Fraser.
* Stizorhina finschi - tord mosquiter de Finsch.

## Referències

* ↑ TSN al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Torrent de la Font dels Pets

El torrent de la Font dels Pets, o torrent de Gobianes, és un torrent que discorre pel terme municipal de Talamanca, de la comarca del Bages. Neix, però, dins del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Es forma a llevant de la masia de Mussarra, a la Font dels Pets, i discorre el primer tram a migdia dels Cingles de Mussarra, després també al sud dels Cingles de la Lleixa, passa pels Gobians i s'aboca en la riera de Talamanca al sud-est del Molí del Menut i al nord-oest de la Sínia de Can Valls.
Aquest torrent fou escenari de la batalla de Talamanca.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.

## Enllaços externs

* El Torrent de la Devesa i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Església de la Nativitat

«Església de la Nativitat» té aquests significats:
* Església de la Nativitat de la Mare de Déu, a Sagunt.
* Església de la Nativitat de la Verge Maria, a Passanant i Belltall.
* Església de la Nativitat, a Vilafermosa.
* Església de la Nativitat de Nostra Senyora, a la Llosa de Ranes.
* Església de la Nativitat de la Verge Maria, a Praga.
* Església de la Nativitat, a Almassora.
* Mare de Déu de la Nativitat, a la Morera de Montsant.

## Vegeu també

* Nativitat de Jesús
* Nativitat de Maria
# Wang Kuang

    En aquest nom xinès, el cognom és Wang.
Wang Kuang (Tai'an, segle II - valor desconegut) Gongjie (公節), va ser un senyor de la guerra menor que va viure durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.

## Biografia

Wang va servir en primer lloc sota el General en Cap He Jin, però va renunciar i va viure com un plebeu després que He Jin va ser assassinat pels Deu Eunucs. Va ser promogut a través de les files en els anys següents, i aviat va esdevenir el Prefecte de Henei. Durant la campanya contra Dong Zhuo, Wang va dirigir un exèrcit per atacar a Dong Zhuo des del nord però va ser derrotar en la Batalla del Gual Heyang. Quan Dong Zhuo n'envià Humu Ban i altres estudiosos a negociar una treva, Wang Kuang va ordenar que aquests foren executats. Anys més tard, els familiars restants de Humu Ban el mataren com a venjança.

## En la ficció

En la novel·la històrica el Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, es conta que a la batalla del Pas Hulao, Wang ordenà al seu general Fang Yue de desafiar a un duel a Lü Bu. Fang és derrotat i mort per Lü després de cinc rondes.
Wang Kuang :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 王匡 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 王匡 |

## Referències

* ↑ Yan, Gengwang (嚴耕望). List of Administrators and Inspectors of the Western and Eastern Han Dynasties (兩漢太守刺史表) (en chinese). China: Commercial Press, 1948, p. 111.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes