OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Polla blava capgrís

Porphyrio poliocephalus és un ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que rep en anglès el nom de "Grey-headed Swamphen": polla blava capgrís.

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls des de l'Orient Mitjà i l'Índia fins al sud de la Xina, illes Andaman i Nicobar i sud de Myanmar fins al centre i sud d'Indoxina i Sumatra

## Taxonomia

Conté tres subespècies:
* Porphyrio poliocephalus seistanicus, Zarudny et Härms, 1911. Sud-est de Turquia, nord-oest de l'Iran, Iraq, Paquistan i nord-oest de l'Índia.
* Porphyrio poliocephalus poliocephalus (Latham, 1801). L'Índia i Sri Lanka, sud-oest de la Xina i nord de Tailàndia. Illes Andaman i Nicobar.
* Porphyrio poliocephalus viridis, Begbie, 1834. Des del sud de Birmània fins al centre i sud d'Indoxina, la Península Malaia i el nord de Sumatra.
Aquestes tres subespècies eren incloses a Porphyrio porphyrio fins a l'any 2015 (i encara avui algunes classificacions) en que va ser separada com una espècie de ple dret.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ G Sangster. 1998. Purple Swamp-hen is a complex of species. Dutch Birding 20: 13–22.
* ↑ JC García-R et SA Trewick. 2015. Dispersal and speciation in purple swamphens (Rallidae: Porphyrio). Auk 132: 140–155.
* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.2). doi : 10.14344/IOC.ML.13.2.
# Gomul Catena

Gomul Catena és un accident geològic a Cal·listo, un satèl·lit de Júpiter, el tercer satèl·lit més gros del sistema solar. Tal com indica el seu nom, és una Catena, és a dir, cadenes de cràters d'impacte, probablement formades per fragments de cossos que es van dividir a causa de la gran força de marea que exerceix Júpiter, tal com va passar amb el cometa Shoemaker-Levy-9 entre els anys 1992-1994. Aquests són esdeveniments que es repeteixen aproximadament cada 275 anys. Hi ha vuit catenes prominents a Cal·listo. Gomul Catena és d'uns 350 km de llargada, amb cràters com a mínim de 25 km de diàmetre. Està situada a la part nord de la gegantina estructura anellada Valhalla. Es creu que, els cràters que formen aquest relativament modest accident geogràfic, es van formar d'est a oest, cosa que indica que els fragments del cos que suposadament van impactar per formar-la, van començar a fer-ho per l'est.

## Referències

* 1 2 (anglès) Petita descripció de Gomul Catena i altres accidents geològics relativament prominents.
* ↑ Greeley, R.; Klemaszewski, J. E.; Wagner, L.; et al. «La sonda galileo observa la geologia de Cal·listo». Planetary and Space Science, 48, 2000, pp. 829–853. doi=10.1016/S0032-0633(00)00050-7 Arxivat 2009-09-19 a Wayback Machine.
# Amador Rodríguez Céspedes

Amador Rodríguez Céspedes, (Holguín, 8 de setembre de 1956), és un jugador d'escacs cubà, nacionalitzat espanyol el 2002, que té el títol de Gran Mestre des de 1977. Quan obtingué aquest títol, als 20 anys, era en aquells moments el GM més jove del món. Instal·lat a Barcelona, ha format part durant molts anys de la UGA. En l'actualitat és també director de la revista "Peón de Rey".
Tot i que roman inactiu des de l'abril de 2018, a la llista d'Elo de la FIDE del setembre de 2020, hi tenia un Elo de 2402 punts, cosa que en feia el jugador número 110 (en actiu) de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2555 punts, a la llista de gener de 1997 (posició 174 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

N'Amador Rodríguez ha guanyat prop de 30 torneigs internacionals; entre les seves victòries en destaquen tres, els anys 1984, 1989 i 1994, al fort grup Premier del Torneig Memorial Capablanca, que se celebra anualment a Cuba. També fou campió a Vrnjacka Banja 1977, Cienfuegos 1984, 2n a l'Havana 1985, 1r a Pancevo 1987 i 1r at Bayamo 1987.

### Campió de Cuba

Ha guanyat el Campionat de Cuba en 3 ocasions, els anys 1984, empatat amb Jesús Nogueiras, 1988 i 1997, empatat amb Reinaldo Vera.

### Entrenador d'escacs

Ha estat entrenador de Péter Lékó durant diversos anys, assistint el jugador en la preparació per torneigs com ara el Torneig Internacional d'escacs Ciutat de Linares de 1999, 2000 i 2001. Actualment, és entrenador d'elit de la Federació Espanyola d'Escacs, i fa classes especialitzades al Centre d'Alt Rendiment "Residència Blume", a les promeses dels escacs català.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Amador Rodríguez Céspedes» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 6 març 2011].
* ↑ «Nota biogràfica d'Amador Rodríguez» (en castellà). El Ajedrez en CubA. Romelio Milian. Arxivat de l'original el 2011-05-20. [Consulta: 6 març 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Espanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Amador Rodríguez Céspedes «benoni.de». Arxivat de l'original el 2013-12-31. [Consulta: 3 maig 2011]. (alemany)
* ↑ «Historial del Campionat de Cuba» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ «Nota biogràfica d'Amador Rodríguez» (en castellà). Ajedrez21. Arxivat de l'original el 2012-11-11. [Consulta: 6 març 2011].

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Amador Rodríguez Céspedes a «chessmetrics.com». [Consulta: 6 març 2011]. (anglès)
# Ines Vercesi

Ines Vercesi (Pavia, 5 de gener de 1916 - Sestri Levante, 24 d'abril de 1997) va ser una gimnasta artística italiana que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Ines Vercesi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2012. [Consulta: 1r juny 2018].
# Ben Weider

Benjamin "Ben" Weider (1 de febrer de 1923 - 17 d'octubre de 2008) va ser el cofundador de la Federació Internacional de Culturisme i Fitness (IFBB), juntament amb el germà de Joe Weider. Era un home de negocis quebequès de Montreal, ben conegut en dues àrees: Culturisme i de la història napoleònica.

## Biografia

Weider va servir en les forces armades canadenques durant la Segona Guerra Mundial. En el món del culturisme, va fundar i va dirigir una bona forma física i la companyia d'articles esportius que porta el seu nom. Va ser president de la IFBB el 29 d'octubre de 2006, quan va anunciar la seva retirada.
Weider era conegut en el món sobre napoleònica com un ferm defensor de la teoria que Napoleó va ser assassinat per un membre de la seva comitiva durant el seu exili a Santa Helena. És coautor de diversos llibres: Assassinat a Santa Elena i assassinat a Santa Elena Revisited, amb Sten Forshufvud i l'assassinat de Napoleó, amb David Hapgood sobre això. Weider també va fundar la Societat Napoleònica Internacional, dels quals ell era el president, i va escriure nombrosos articles d'aquesta organització.
El 1975 va ser nomenat membre de l'Orde del Canadà i va ser ascendit a oficial el 2006. El 2000, va ser nomenat Cavaller de l'Ordre Nacional del Quebec. El 12 d'octubre de 2000, va rebre la Legió d'Honor francesa, l'honor més alt d'aquest país, que va ser establerta pel mateix Bonaparte. Weider va ser també nominat a 1984 per al Premi Nobel de la Pau, un membre del Saló de la Fama de l'Esport de Quebec, i un comandant de la Venerable Orde de Sant Joan. L'Institut de Napoleó i la Revolució Francesa a la Universitat Estatal de Florida ha creat recentment el President Ben Weider en Estudis Revolucionari. En total, Ben acumulat més de 66 premis i distincions durant la seva vida.
De 1998 a 2005, Ben Weider va ser tinent coronel d'Honor de la 62a (Shawinigan) Regiment d'Artilleria de Campanya, RCA. El 2005, va ser ascendit a coronel honorari d'aquesta unitat militar. L'octubre de 2006, Ben Weider inesperadament es va retirar com a president de la IFBB. El 2008, va rebre el Lifetime Achievement Award en el 20è aniversari d'Arnold Classic (només la vuitena vegada en la història de la competició que aquest premi s'havien presentat).
Ben té en propietat d'una de les més extenses col·leccions d'objectes de record de Napoleó, un dels barrets bicorne usat per "El Cabito" durant la invasió de Rússia el 1812, dels quals només 12 se sap que hi ha encara avui en dia. Tres setmanes abans de morir, Ben va donar el seu conjunt d'artefactes de valor incalculable napoleòniques, més de 60 peces en total, al Museu de Belles Arts de Montreal, pel que és una de les col·leccions més grans del seu tipus al món. Príncep Charles Napoleó, tatara-tatara-nét del germà petit de Napoleó, Jerome, va ser l'encarregat d'inaugurar el museu la nova galeria permanent el 23 d'octubre.

## Mort

Weider va morir el 17 d'octubre de 2008, en el Jewish General Hospital a Montreal

## Enllaços externs

* weider
* Lloc web de la Societat Napoleònica Internacional
* Ben Weider: Canadà posa en dubte sobre la història de França Arxivat 2008-10-21 a Wayback Machine.
# Ca n'Orriols d'Agell

Ca n'Orriols d'Agell és un edifici de Cabrera de Mar (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La masia està composta per tres crugies o cossos perpendiculars a la façana principal. El cos central consta de planta baixa, planta pis i golfes; cobert per una teulada a dues vessants amb frontó a la façana principal. Planta baixa i planta pis per als dos cossos laterals, coberts per una teulada a dues vessants amb aiguavessos paral·lels a la façana principal.

## Història

El nom típic del maresme Orriols o també escrit Oriols prové del nom propi llatí Aerolus o Oriolus. També és el nom d'alguns pobles catalans. Agell (1497, 1515, 1553). (Canal i Moré 1987)
La façana d'aquesta masia encara té totes les característiques d'haver-se construït en una segona etapa, encara que s'han conservat les finestres gòtiques del segle xv. (Garí 1983, pàg 97)
Com a dades curioses trobem les de Modolell:
Data antiga de la casa segons Modolell: 950 (pàg 29). Can Orriols d'Agell surt citat com a lloc de referència en un pergamí del 950. (Modolell pàg. 70).
Segons Modolell, al segle xii "els masos del poble estaven construïts molt a prop els uns dels altres. Formaven petits quadres per prestar-se ajuda en cas d'atac. I a Agell, al redós de la capella, Can Mayol de Munt, ca l'Aymeric, can Sagrera, ca l'Arnó i can Puig; i més avall, a uns 500 metres can Mora, can Sala, can Basora, can Carbonellet, can Pujol, ca n'Orriols... (Modolell, 1993, pàg 76). Segons el testament de Pere Grony, signat el 28 de febrer de 1329, (...) ratificava la donació d'una quartera de forment sobre els béns del mas Orriols de Cabrera a benefici de l'altar de Santa Maria edificat a la parròquia de Sant Feliu de Cabrera (Baucells i Reig, 19..)
Cap a les darreries del 1700 trobem que majoritàriament les persones morien a casa seva, però també a les pallisses d'en Lladó, d'en Rodon, de can Català, de ca n'Orriols o de la rectoria, on pernoctaven els pobres que setmanalment passaven a demanar caritat. (Modolell pàg 23).
Morts citats a pergamins:
1711 Ramon Orriols Metge Ca n'Orriols d'Agell.
1711 Francesc Orriols Catedràtic Conseller en cap del Consell de Cent Ca n'Orriols d'Agell (Pàg 24)
Els pagesos, cap al segle xii, necessitaven aigua i la buscaven en terrenys més encimats. Conduïen l'aigua a través d'una mina, i a Cabrera n'hi ha moltes, com per exemple la de ca n'Orriols. (Pàg 72)
A ca n'Orriols es guarden una vintena de pergamins que parlen de compres de terres, reducció de censals i testaments. En el capbreu del 1525, Esteve Orriols declara que té 32 peces de terra -25 a Cabrera i 7 a Argentona- que les justifica tot i tenir-li el domini útil. Ca n'Orriols era una casa important i un punt de referència. (Modolell 1993).
Aquesta casa apareix esmentada en uns documents de Contribució Territorial del 1922-23.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Ca n'Orriols d'Agell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Capella Blanca

La Capella Blanca de Senusret I, també coneguda com la Capella del Heb Sed de Senusret I, és una edificació egípcia construïda durant l'Imperi Mitjà. Durant l'Imperi Nou va ser demolida i utilitzada com a pedrera per al Tercer Piló del Recinte d'Amon Ra del Temple de Karnak.
El 1927 Henri Chevrier i Pierre Lacau van trobar nombrosos elements de la capella entre els blocs del Tercer Piló del temple principal, construït en temps d'Amenofis III, i entre 1927 i 1930 es van obtenir un total de 77 peces, extretes acuradament i recol·locades per reconstruir l'edifici que s'observa en l'actualitat al Museu a l'aire lliure de Karnak.
La Capella Blanca està realitzada en pedra calcària de Tura, una roca blanca i dura de gran bellesa i qualitat. Les seves columnes mostren relleus d'un gran mestratge amb un excepcional nivell de detall, superior a la resta de relleus de Karnak, i mostren al faraó Sesostris sent coronat i acollit per Amon, Horus, Min i Ptah. Els relleus es trobaven policromats, si bé el pas del temps ha eliminat la coloració, excepte en alguns sectors, on s'aprecien traços vermells, blancs o grocs.
Al llarg de tota la base del mur exterior discorre una sèrie de relleus descrivint els emblemes i les divinitats dels nomos d'Egipte. En el costat occidental apareixen els de l'Alt Egipte, i en la part oriental els del Baix Egipte.

## Referències

* ↑ Blyth, Elizabeth. Karnak: Evolution of a Temple. Londres: Routledge, 2006, p. 15. ISBN 0415404878.
* ↑ Lacau y Chevrier, 1969.
* ↑ Gutiérrez Fernández, María José. «La Capilla Blanca de Sesotris I como cantera para Amenophis III». Témpora, 2014. Arxivat de l'original el 2015-09-12. [Consulta: 1r novembre 2015].

## Bibliografia

* Chevrier, Henri; Lacau, Pierre. Une Chapelle de Sesostris 1er (en francès). El Caire: Service des Antiquités de L'Égypte, 1969 [Consulta: 1r novembre 2015]. Arxivat 2015-09-22 a Wayback Machine.
* Arnaudiès, Alain; Beaux, Nathalie; Chéné, Antoine. Une chapelle de Sésostris Ier à Karnak (en francès). París: Soleb, 2015. ISBN 9782918157236.
# Celtic Kings: Rage of War

Celtic Kings: Rage of War és un joc d'ordinador d'estratègia en temps real que és necessari la utilització del CD o DVD. És semblant a altres jocs d'estratègia com Age of Empires o Starcraft i està ambientat a l'edat antiga, durant l'expansió romana.
A la campanya principal del videojoc, el jugador es posa a la pell d'un jove gal al que li han assassinat la dona i els fills, i cercarà venjança mitjançant l'ajut d'una deessa que li atorgarà poder diví. El jugador haurà de controlar el personatge i dur-lo a la victòria sigui com sigui a través d'extensos mapes i campanyes.
A part de l'Aventura que el joc proposa, també es poden fer partides individuals, crear-ne de pròpies i fins i tot la pròpia Aventura.
També està disponible el joc en línia que s'hi poden efectuar partides contra altres jugadors de l'Imperivm de qualsevol lloc del món.

## Edificis

Hi ha diversos edificis amb un aspecte diferent segons la civilització escollida:
* Fortalesa: és la base principal de la civilització, és allà on estan les estructures per crear un exèrcit, millorar-lo i tenir actualitzacions úniques de cada cultura.
* Fòrum: és l'estructura central d'una fortalesa. És allà on es reuneixen les unitats acabades de reclutar, el lloc on s'emmagatzemen els queviures i l'or, també es pot fer que es carreguin (ases) per transportar or o queviures a altres llocs. Qui tingui el control del fòrum té el control de la fortalesa.
* Quartel: és el centre de reclutament de noves unitats de combat per incorporar-les a l'exèrcit.
* Colosseu: és l'edifici on es contracten herois per posar-los al comandament dels exèrcits i es preparen els guerrers per a millorar llur nivell.
* Taberna: aquí es pot intercanviar informació, com per exemples mapes del lloc. També s'hi organitzen festes.
* Ferreria: es fabriquen armes i armadures per als guerrers.
* Temple: habitats pels sacerdots i els druïdes, que poden guarir ferides, llançar encanteris i controlar les forces animals.
* Port: en aquest edifici es poden crear vaixells de càrrega que transportin or o menjar i navilis militars.
* Altar de sacrifici: sacrificant-hi druïdes o sacerdots es poden invocar diversos encanteris.
* Fort avançat: són edificis on es troben 500 peces d'or per a qui el captura (el primer cop). Hi ha de pedra i de fusta, els de pedra poden crear més peces d'or si s'insereixen 2.000 d'or en el fort, en el de fusta es pot intercanviar menjar per or. Es poden crear ases, com en altres edificis.

## Referències

* ↑ «Celtic Kings: Rage of War» (en anglès). GameFAQs. [Consulta: 29 març 2016].

## Enllaços externs

* The official site of Celtic Kings: Rage of War Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# 581

L'any 581 (DLXXXI) va ser un any comú que començava el dimecres (l'enllaç mostrarà el calendari complet) del calendari julià. La denominació 581 d'aquest any s'ha utilitzat des de l'època medieval primerenca, quan l'era del calendari Anno Domini es va convertir en el mètode prevalent a Europa per nomenar els anys.

## Esdeveniments

* Tarraconense (Regne de Toledo): Els vascons formen un exèrcit i avancen per la Vall de l'Ebre, assolant gairebé tota la regió. El rei Leovigild l'encalça fins a Roses i, des d'allà, es van fent enrere fins a les seves muntanyes.
* Kanat dels Turcs Orientals (Àsia central): Cha-po-lo succeeix T'o-po com a kan dels turcs orientals.
* Quersonès (Crimea): La ciutat és assetjada pels turcs occidentals.

## Naixements

* Regne de Toledo: Liuva II, rei visigot. (m. 603)
* La Meca (Aràbia): Úmar ibn al-Khattab, segon califa de l'islam. (m. 644)

## Necrològiques

* 4 de gener - Usès (Austràsia): Sant Ferriol, bisbe de la ciutat.
* Kanat dels Turcs Orientals (Àsia central): T'o-po, kan dels turcs orientals.
# Santa Cecília de Sadernes

Santa Cecília de Sadernes és un monument del municipi de Sales de Llierca (Garrotxa) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici religiós, situat al cim d'un turonet, a la vora esquerra del riu Llierca, accessible des de Montagut de Fluvià per una bona carretera asfaltada, la qual, passat el riu, es converteix en una pista forestal en bon estat (del riu a Sadernes hi ha menys d'un km).
Es pot definir com una construcció romànica, d'una sola nau amb volta apuntada. El campanar original, d'espadanya, va esser convertit en una torre amb teulada a quatre vessants en afegir-s'hi una obra de fortificació que amaga un capcer esglaonat per la banda de llevant, coincidint això amb les obres de remodelació dutes a terme a les acaballes de l'edat medieval. La porta, excepcionalment, s'obre a ponent. Damunt de l'anterior, s'obre un ull de bou elaborat posteriorment, de forma que se substituí la finestra romànica abans existent. Una cornisa de pedra recorre els murs tant interiorment com exterior, inclòs l'absis semicircular. A l'interior, a la paret nord, s'hi veu un forat tapiat, on, amb tota seguretat, hi havia la pica baptismal, avui desapareguda. Resten senyals de la primitiva coberta de llosa al capcer esglaonat i a la teulada de l'absis.

## Història

Des de l'any 977 es té notícia de la parròquia de Santa Cecília de Sadernes. També apareix en un document de l'any 979, en el qual es llegeix "...et ipso meo alode que abeo in Sadernes excepto ipsa ecclesia..." En un judici celebrat l'any 1004 al castell de Besalú, el bisbe de Girona Odó reclama al comte Bernat Tallaferro la possessió, entre d'altres (Tortellà, Argelaguer i Talaixà), de l'església de Sadernes. Durant els segles xiii i xiv, hom l'anomena indistintament Sadarnes i Sadernes. A partir del segle xviii, tingué sufragànies des esglésies de Sant Andreu de Gitarriu, Sant Grau d'Entreperes, Sant Feliu de Riu i Sant Aniol d'Aguja. L'any 1858, el bisbe de Girona hi trobà una Mare de Déu, segurament romànica, que suposem és la que avui figura al Museu d'Art de Girona.

## Referències

* 1 2 «Santa Cecília de Sadernes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# Olalla

Olalla és una població de Terol adscrita al municipi de Calamocha, a la Comunitat Autònoma de l'Aragó. El 2023 tenia una població estimada de 27 habitants.

## Referències

* ↑ «Olalla (Calamocha, Teruel Province, Spain) — Population Statistics, Charts, Map and Location» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 31 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina web d'Olalla (castellà)
# Laï

Laï (en àrab لادي, Lādī) és una ciutat del Txad. Es troba en el riu Logone i és la capital de la regió de Tandjilé. La ciutat es comunica amb l'exterior per l'aeroport de Laï.

## Història

Aquesta ciutat és coneguda per la batalla de Laï durant la Primera Guerra Mundial. L'agost de 1914 la ciutat va ser ocupada per l'exèrcit alemany fins que va ser alliberada pels francesos al setembre.
# Poso

El Poso o Pozo és un llac tectònic ubicat al costat del centre de l'illa de Cèlebes a Indonèsia. El poble de Pendolo és a la riba del sud del llac, mentre que Tentana és a la riba nord. Amb una superfície de 323,2 k² i una profunditat màxima de 450 m, és el tercer llac més profund d'Indonèsia. El llac desguassa pel riu Poso que es dirigeix fins al poblat de Poso, a les ribes del mar de les Moluques. Es pot arribar al llac Poso des de Rantepao en la regió dels Toraya, agafant la carretera des de Palopo i la ciutat de Wotu en el golfo de Boni i després desviar a Pendolo o Tentena. Poso està connectada per via aèria amb Palu, la capital de la província.

## Flora i fauna

El llac alberga anguiles platejades i grogues i dues espècies endèmiques de peixos, Adrianichtys kruyti i Xenopoecilus poptae. Mugilogobius amadi sembla extingit, ja que es va detectar per última vegada el 1987. Les possibles causes de la seva desaparició són la contaminació del llac Poso i la importació d'espècies de peixos foranes. També cal destacar l'esponja del gènere Pachydictyum que només es troba en el llac Poso. És una esponja d'aigua dolça (Spongillidae).
Els boscos que rodegen el llac encara proporcionen rars albiraments del Bubalus depressicornis i el Babyrousa babyrussa. Aquestes dues espècies en perill d'extinció es troben en una sèrie d'animals silvestres que només es troben a la província de Cèlebes central.
Prop del poble de Bancea, junt al llac, hi ha un parc que conté orquídies silvestres.

## Turisme

A finals d'agost se celebra el Festival del llac Poso, amb competicions d'esports tradicionals i certàmens de cant i dansa a Tentena.

## Referències

* ↑ Petru Banaescu (1990): Zoogeography of Fresh Waters. pág. 1.374, editorial AULA, ISBN 3-89104-480-1
* ↑ Justine Vaisutis (2007): Indonesia, pág. 716 editorial Lonely Planet, ISBN 1741044359
Viccionari