OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mustallar

El Mustallar, també anomenat O Mustallar o Mostallar, és una muntanya de la serra dels Ancares. Amb els seus 1935 m és el cim més alt de la província de Lugo i el quart cim més alt de la serra, després del Cuiña (1.998 m), el Miravalles (1.969 m) i el Pena Rugueira (1.946 m). El pic es troba just a la frontera entre les províncies de Lugo i Lleó.

## Geologia

Com tota la serra dels Ancares i la serralada Cantàbrica, el Mustallar va aparèixer durant la darrera orogènesi alpina. Posteriorment l'acció de les glaceres hi va formar grans valls de fins a 700 metres de profunditat i varis quilòmetres de longitud (com la Vall d'Ancares, que s'estén des del Port d'Ancares fins l'aldea de Candín). També s'hi van formar alguns circs glaciars a les zones més altes, com l'existent al vessant nord-est del Pic Cuiña.
L'aparença suau de la serra dels Ancares, afectada per l'erosió, contrasta amb les parets escarpades dels pics Mustallar, Penalonga i Corno Maldito, a les zones més elevades, que encara conserven l'aspecte angulós del moldejat glaciar.

## Ascensió

La pujada al pic es pot fer de manera relativament senzilla des del Port d'Ancares, passant prèviament pels cims del Cuiña i el Penalonga, des de l'aldea de Burbia (A Veiga de Espiñareda, Lleó) o des de l'aldea de Piornedo (Cervantes, Lugo). Des de Burbia l'ascens es fa en unes 7 hores, havent de salvar un desnivell de 1008 metres; per la seva banda, des de Piornedo es pot fer el cim en unes 3 hores de camí, salvant un desnivell de 800 metres.
En tots els casos els camins acaben unint-se a la collada de Golada de Porto, des d'on en pocs metres es corona el cim de la muntanya. A partir d'aquí l'ascens és per nord-oest, amb força pendent però sense gaire dificultat per a una persona adulta.
Al cim hi ha un petit cartell i una bústia on s'hi poden deixar notes.

## Referències

* ↑ Romero Pedreira, David. [http://ruc.udc.es/dspace/bitstream/handle/2183/16057/RomeroPedreira_David_TD_2015.pdf?sequence%3D4&usg=AOvVaw1KX-pn0UQPFOBsXrGgCMc4 Caracterización Florística y Fitoecológica de las Turberas de las Sierras de Xistral y Ancares (NW Península Ibérica)] (tesi) (en castellà). A Coruña: Univerdidade da Coruña, 2015, p. 45.
* ↑ «Mendikat, web de muntanyisme» (en castellà). [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ «terranostrum.es» (en castellà). [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ «mundomanz.com» (en castellà). Arxivat de l'original el 2016-06-18. [Consulta: 14 agost 2018].

## Bibliografia

* SANTA MARÍA OTERO, Inés; MASSÓ LAGO, Noé: Atlas xeográfico e histórico de Galicia e do Mundo, Edicións do Cumio, 2009 ISBN 9788482895208.

## Enllaços externs

* Descripció de la ruta d'ascens (des del Port d'Ancares).
* Ascens a la pàgina de l'Ajuntament de Cervantes (des de Piornedo)
* Ascens al Mustallar (des de Piornedo) Arxivat 2018-08-14 a Wayback Machine.
# Adua

Adua (també escrit Adwa, Adowa o Aduwa) és una petita ciutat del nord d'Etiòpia. És més coneguda per ser la comunitat més propera al lloc de la decisiva batalla d'Adua, en la qual els etíops van derrotar els italians el 1896. Situada a la Zona Central (Mehakelegnaw), a la regió del Tigre, té una longitud i latitud de 14° 10'N, 38° 54'I, i una elevació de 1.907 metres.
D'acord amb les xifres de l'Agència Central d'Estadística, el 2005 Adua tenia una població total estimada de 42.672 persones, de les quals 20.774 eren homes i 21.898 dones. Segons el cens de 1994, la ciutat tenia 24.519 habitants. És la ciutat més gran del Districte d'Adua.

## Personatges il·lustres

* Sebhat Guebre-Egziabher, escriptor (1935 - 2012)

## Referències

* ↑ Estadístiques nacionals del CSA per al 2005, taula B.3
# Melanophryniscus admirabilis

Melanophryniscus admirabilis és una espècie de granotes de la família Bufonidae. És endèmica del Brasil.

## Referències

* ↑ IUCN «Melanophryniscus admirabilis» (en anglès). IUCN SSC Amphibian Specialist Group: The IUCN Red List of Threatened Species 2013, 16-05-2013. DOI: 10.2305/iucn.uk.2013-2.rlts.t135993a44846478.en.
# Trogon de clatell roig

El trogon de clatell roig (Harpactes kasumba) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita els boscos de la Península Malaia, Sumatra i Borneo.

## Referències

* ↑ IUCN «Harpactes kasumba» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22682833a92962682.en.
# Palaeomolgophis

Palaeomolgophis scoticus és una espècie extinta de tetràpode lepospòndil que va viure a la fi del període Carbonífer en el que avui és Escòcia.

## Referències

* ↑ «Palaeomolgophis Brough and Brough 1967 (lobe-finned fish)». Paleobiology Database. Fossilworks.. [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ Brough, Margaret C., Margaret C; Brough, J. «I. The lower Carboniferous microsaurs» (en anglès). Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series B, Biological Sciences, 252, 776, 6-1967, pàg. 107–129. DOI: 10.1098/rstb.1967.0004. ISSN: 2054-0280.
# Cotorreta cuadaurada

La cotorreta cuadaurada (Touit surdus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos de les terres costaneres de l'est del Brasil.

## Referències

* ↑ IUCN «Touit surdus» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22686054a93097618.en.
# Bacillus coagulans

El Bacillus coagulans és una espècie de bacteri del gènere Bacillus que pot contaminar conserves alimentàries i li dona un gust àcid pla. El B. coagulans pot créixer en un pH tan baix com 4,2.

## Referències

* ↑ Schoch, Conrad L.; Ciufo, Stacy; Domrachev, Mikhail; Hotton, Carol L.; Kannan, Sivakumar «Heyndrickxia coagulans» (en anglès). NCBI Taxonomy: a comprehensive update on curation, resources and tools. Database, 2020, 06-08-2020, pàg. baaa062. DOI: 10.1093/database/baaa062. PMC: PMC7408187. PMID: 32761142.
# Jenny Markelin-Svensson

Jenny Maria Gustava Markelin-Svensson (30 d'octubre de 1882, Vantaa – 17 de març de 1929, Hèlsinki) va ser inspectora de treball i la primera dona enginyera de Finlàndia.
Els pares de Jenny Markelin (Svensson és el cognom del seu marit) eren el pagès Johan Fredrik Albert Markelin i Amanda Fredrika Nummelin, i el seu marit va ser Emil Svensson, que treballava en tecnologia de la construcció i amb qui es va casar el 1911. El 1905 es va graduar com a enginyera, la primera dona que ho feia a la Universitat de Tecnologia de Helsinki. La seva especialitat era l'enginyeria de camins, canals i ports.
Després de la seva graduació, Markelin-Svensson es va familiaritzar amb les condicions de treball a Finlàndia, i amb beques de treball per a inspecció professional en diverses parts d'Europa. En 1908 va ser nomenada ajudant de Vera Hjeltin (pionera en seguretat i salut laboral) i el 1909, subdirectora d'inspectors per a diversos llocs del país. En 1913 es va traslladar a la ciutat de Hèlsinki servei, per treballar com a inspectora del Consell de Salut i es va familiaritzar amb la seguretat en el treball a Escandinàvia.
Quan el 1918 es va fundar el consell social, Markelin-Svensson en va ser nomenada membre i va ser la primera dona examinadora professional de Finlàndia. Més tard, va ser inspectora adjunta del Ministeri d'Afers Socials tinent d'inspector general sempre primerenques fins a la seva mort prematura. Markelin-Svensson va ser una activista social mitjançant els seus escrits a la premsa diaris escrits, presentacions i conferències, així com la indústria associacions i entitats, càrrecs de confiança dins de la temporada.

## Referències

* ↑ Kuusanmäki, Jussi: ”Markelin-Svensson, Jenny (1882–1929)”, Suomen kansallisbiografia, osa 6, s. 556–558. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-447-9. / Teoksen verkkoversio.
* ↑ Tekniikan naiset yhä harvassa. Tekniikan historia, juny 2017, núm 3/2017, s. 6. Alma Talent Oy.
# Alexandre Perseu

Alexandre Perseu (en grec antic Αλέξανδρος) era fill del rei Perseu de Macedònia.
Era un nen quan els romans van conquerir el regne patern a la batalla de Pidna l'any 168 aC. L'any 167 aC va ser exhibit en el triomf del cònsol Luci Emili Paulus Macedònic i se'l va mantenir en captivitat aAlba Fucens, prop de Roma, juntament amb el seu pare. Es va convertir en un hàbil orfebre, va aprendre llatí i més tard va ser notari públic, segons Titus Livi i Plutarc.

## Referències

* ↑ Alexander a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 124
# Millplophrys

Millplophrys és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. Es pot trobar al sud-est d'Àsia.
Fou descrit per primera vegada per Platnick l'any 1998. És sinònim del gènere Diplophrys Millidge, 1995

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Millplophrys cracatoa (Millidge, 1995)
* Millplophrys pallida (Millidge, 1995) (Espècie tipus)

## Referències

* 1 2 The world spider catalog, Linyphiidae
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Denís Kostiuk

Denís Valentínovitx Kostiuk (en ucraïnès Денис Валентинович Костюк; Mikolaiv, 13 de març de 1982) és un ciclista ucraïnès, professional des del 2004 fins al 2016. Ha guanyat diverses curses com el Gran Premi de Donetsk o la Race Horizon Park.

## Palmarès

* 2003
** 1r al Gran Premi Palio del Recioto
** Vencedor de 2 etapes del Giro de les Regions
* 2006
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
* 2007
** 1r al Gran Premi de Donetsk
* 2008
** 1r al Gran Premi de Donetsk
** Vencedor d'una etapa a la Fletxa del sud
* 2013
** Campió d'Ucraïna en ruta
** 1r al Race Horizon Park I
* 2014
** 1r al Race Horizon Park III

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 60è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2011. 153è de la classificació general

### Resultats a la Volta d'Espanya

* 2012. 56è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Retrat de jove (Rafael)

Retrat de jove és un quadre de Raffaello Sanzio pintat al voltant del 1515, en el seu període romà. Sostret pels nazis el 1945, d'aleshores ençà es dona per desaparegut.
Es desconeix qui és el personatge representat, però s'especula que siga un autoretrat, sobretot per la semblança amb l'autoretrat detectat per Giorgio Vasari en L'escola d'Atenes.

## Descripció

En el quadre es veu un bust de tres quarts d'un jove mirant cap a l'espectador amb una boina negra que li cau pel clatell sobre el seu abundant cabell llarg i ondulat, que li arriba a les espatles. És un jove ric que duu un mantell de pell damunt una camisa blanca, i ens mira assegut en una cambra de parets marrons en què, per una cornisa, veiem un paisatge d'arbres, llacs i una petita fortificació al fons a prop d'unes muntanyes.

## Història

El 1798, Adam Jerzy Czartoryski el comprà a Venècia, amb La dama amb un ermini de Leonardo da Vinci i altres antiguitats romanes.
El 1939, Hans Frank, un nazi destinat a Polònia per Adolf Hitler, pel principi d'espoliació de Kunstschutz, furtà la pintura del Museu Czartoryski, juntament amb La dama i l'ermini de Leonardo Da Vinci, i un altre quadre de Rembrandt. Aquests quadres, se'ls emportà a la seua residència. Quan fou arrestat pels aliats el 1945, se'n van recuperar els de Rembrandt i de Da Vinci, però no pas el de Rafael, que es va veure per darrera vegada el 1945. Les fotografies que se'n conserven són en blanc i negre i a voltes s'han acolorit, amb diferents tècniques, per a recrear amb més fidelitat l'aspecte de l'obra. El 2012 va sorgir una notícia sobre la presència de l'obra en una cambra de seguretat d'un banc suís, però després resultà ser un engany per a atraure lectors. El marc d'aquesta pintura s'ha exhibit a Cracòvia, buit, com a testimoniatge que l'afer continua irresolt.

## Cultura popular

El quadre apareix en l'episodi 150 d'Els Simpson, en la pel·lícula Monuments Men, en el vídeo musical del cantautor anglés Harry Styles i en el primer capítol de la sèrie de Disney+ La Cerca: més enllà de la història.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 7 d'abril de 2007. [Consulta: 15 desembre 2019].
# Rifred

El Rifred és un riera de la conca de Calonge a Catalunya que neix a Calonge (Baix Empordà) a la confluència de la Riera de la Ganga i del Rielancs a uns 51 metres d'altitud al lloc dit El Mas Pere al Massís de les Gavarres. Tret d'uns torrents, té només dos afluents majors: S'Orinella i el Folc. Un promontori estratègic al marge del Rifred, al qual es va construir el Castell, forma el bressol de la vila de Calonge. És un riu de tipus estacional que sovint s'asseca l'estiu. Conflueix amb la Riera dels Molins al Pla de Calonge i d'ençà formen la Riera de Calonge.

## Referències

* ↑ «Rifred». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Caner i Estrany, Pere. «Hidrografia». A: La vall de Calonge. 2$^a$ edició. Calonge: Ajuntament de Calonge, 1983, pàgina 26-27. ISBN 9788450084467.
# (106) Dione

(106) Dione és un asteroide del cinturó principal de grans dimensions. Probablement té una composició similar a (1) Ceres.
Va ser descobert per J.C. Watson el 10 d'octubre de 1868, i el va anomenar Dione, una antiga deessa grega, de l'època dels titans. Està catalogat com un membre del grup d'asteroides Hecuba, que orbiten prop de 2:1 de ressonància orbital amb Júpiter.
Dione va ser observat en una ocultació amb un estel tènue el 19 de gener de 1983, per observadors de Dinamarca, Alemanya i els Països Baixos. Es va deduir que tenia un diàmetre de 147 ± 3 km, molt semblant al valor adquirit pel satèl·lit IRAS.
Els mesuraments amb les observacions de l'IRAS donen un diàmetre de 169,92 ± 7,86 km i una albedo geomètrica de 0,07 ± 0,01. En comparació, el fotòmetre MIPS en el telescopi espacial Spitzer dona un diàmetre de 168,72 ± 8,89 quilòmetres i una albedo geomètrica de 0,07 ± 0,01. Quan es va observar l'asteroide en una ocultació per una estrella, els resultats van mostrar un diàmetre de 176,7 ± 0,4 km.
Les observacions fotomètriques d'aquest asteroide recollides durant el 2004 i el 2005 mostren un període de rotació de 16,26 ± 0,02 hores, amb una variació de lluentor de 0,08 ± 0,02 magnitud.
Un dels satèl·lits de Saturn també es nomena Dione.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 23. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* 1 2 Pray, Donald P. «Lightcurve analysis of asteroids 106, 752, 847, 1057, 1630, 1670, 1927 1936, 2426, 2612, 2647, 4087, 5635, 5692, and 6235». Bulletin of the Minor Planets Section of the Association of Lunar and Planetary Observers, 32, 3, 9-2005, p. 48–51.
* ↑ «Numbered Minor Planets 1–5000». Discovery Circumstances. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ McDonald, Sophia Levy. General perturbations and mean elements, with representations of 35 minor planets of the Hecuba group. 53, juny 1948, p. 199. DOI 10.1086/106097.
* ↑ Kristensen, L. K.. The diameter of (106) Dione. 305, 1984, p. 207–211. DOI 10.1002/asna.2113050410.
* ↑ Ryan, Erin Lee; Mizuno, Donald R.; Shenoy, Sachindev S.; Woodward, Charles E. The Kilometer-Sized Main Belt Asteroid Population as Revealed by Spitzer, abril 2012.

## Enllaços externs

* JPL Small-Body Database
* Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets
Viccionari
# (940) Kordula

(940) Kordula és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth en 1920 des de l'observatori d'Heidelberg-Königstuhl, Königstuhl, Heidelberg (Alemanya).
Porta el seu nom en honor d'una noia de l'almanac Lahrer Hinkender Bote.
S'estima que té un diàmetre de 87,21 ± 2,6 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,79065 ua. El seu T$_J$ és de 3,119.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 15,57 hores, amb una variació de lluentor de 9,55 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# Robo-assessor

Els Robo-assessors o robo-consellers són assessors financers que proporcionen assessorament financer i gestió d'inversions en línia amb una intervenció humana de moderada a mínima. A través d'algorismes, construeixen un portfolio específic per a cada client i re-balancegen les seues inversions segons el context del mercat, els límits de risc previstos per l'inversor, etc. La interacció humana és mínima o inexistent. El programari utilitza els seus algorismes per assignar, gestionar i optimitzar automàticament els actius dels clients per a inversions a curt o llarg termini.

## Metodologia

Les eines que utilitzen per gestionar les carteres de clients difereixen poc del programari de gestió de carteres que ja s'utilitza àmpliament en la professió.
Les carteres que ofereixen els robo-assessors solen ser fons negociats en borsa, però algunes ofereixen carteres d' accions individuals. Normalment utilitzen la teoria de la cartera moderna, que minimitza el risc d'un rendiment esperat determinat.

## Referències

* ↑ Lieber, Ron «Financial Advice for People Who Aren't Rich». The New York Times, 11-04-2014.
* ↑ «Fintech: Què és un robo-advisor?». [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ «Best of the Online Investment Advisers», 01-06-2014.
* ↑ «The Stock Advantage». [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ Jake Frankenfield. «Robo-Advisor». Investopedia, 16-11-2021.
# Amarogentina

L' amarogentina és un compost químic que es troba a la genciana groga (Gentiana lutea) o la Swertia chirata.

## Descripció

L'arrel de genciana té una llarga història d'ús com herba amarga en el tractament de desordres digestius i com a ingredient en moltes medicines propietàries.
Els principis amargs de l'arrel de genciana són els glucòsids secoiridoides, amarogentina i gentiopicrina. El primer és un dels compostos naturals més amargs coneguts i s'utilitza com a base científica per al mesurament de l'amargor. En humans, activa el receptor del gust amarg hTAS2R50.
A més a més mostra una activitat d'antileishmania en models animals sent un inhibidor de la topoisomerasa I.

## Síntesi

El grup bifenil-carboxílic se sintetitza per mitjà d'una ruta del tipus policètid, on es combinen tres unitats d'acetil-CoA i una unitat de 3-hidroxibenzoil-CoA, aquest últim es forma aviat per la via del shikimat i no a partir dels àcids benzoic o cinàmic.

## Referències

* ↑ Keil*, Michael; Härtle, Birgit; Guillaume, Anna; Psiorz, Manfred «Production of Amarogentin in Root Cultures of Swertia chirata». Planta Medica, 66, 5, 2000, pàg. 452–7. DOI: 10.1055/s-2000-8579. PMID: 10909267.
* ↑ Heilpflanzen:Gentiana lutea Arxivat 2009-09-02 a Wayback Machine. (German)
* ↑ Behrens, Maik; Brockhoff, Anne; Batram, Claudia; Kuhn, Christina; Appendino, Giovanni; Meyerhof, Wolfgang (2009). «The Human Bitter Taste Receptor hTAS2R50 is Activated by the Two Natural Bitter Terpenoids Andrographolide and Amarogentin». Journal of Agricultural and Food Chemistry 57 (21): 9860-6. PMID 19817411. doi:10.1021/jf9014334.
* ↑ Medda, S.; Mukhopadhyay, S; Basu, MK (1999). «Evaluation of the in-vivo activity and toxicity of amarogentin, an antileishmanial agent, in both liposomal and niosomal forms». Journal of Antimicrobial Chemotherapy 44 (6): 791-4. PMID 10590280. doi:10.1093/jac/44.6.791.
* ↑ Ray, Sutapa; Majumder, Hemanta K.; Chakravarty, Ajit K.; Mukhopadhyay, Sibabrata; Gil, Roberto R.; Cordell, Geoffrey A. (1996). «Amarogentin, a Naturally Occurring Secoiridoid Glycoside and a Newly Recognized Inhibitor of Topoisomerase I fromLeishmania donovani». Journal of Natural Products 59 (1): 27-9. PMID 8984149. doi:10.1021/np960018g.
* ↑ Wang, Chang-Zeng; Maier, Ulrich H.; Eisenreich, Wolfgang; Adam, Petra; Obersteiner, Ingrid; Keil, Michael; Bacher, Adelbert; Zenk, Meinhart H. (2001). «Unexpected Biosynthetic Precursors of Amarogentin − A Retrobiosynthetic13C NMR Study». European Journal of Organic Chemistry 2001 (8): 1459. doi:10.1002/1099-0690(200104)2001:8<1459::AID-EJOC1459>3.0.CO;2-0.

## Vegeu també

* Emetina
* Deshidroemetina
* Denatoni
# Garnedd Ugain

Garnedd Ugain, sovint conegut com pel nom de Crib-y-Ddysgl, és una muntanya piramidal de Gal·les que forma part del massís de Snowdon. És el segon cim més alt de Gal·les i es troba a poc menys d'un quilòmetre al nord del cim de Snowdon.
Forma part de la ruta Snowdon Horseshoe, enllaçada amb Crib Goch a través del coll de Bwlch Coch, i amb el cim de Snowdon a través del coll de Bwlch Glas. També està enllaçat amb Cwm Glas al nord-est a través d'una arete escarpada anomenada Clogwyn y Person, que s'uneix a la cresta principal de Crib y Ddysgl a uns 500 metres a l'est del cim.

## Nom

Tant a Garnedd Ugain com a Crib-y-Ddysgl apareixen als mapes de la zona de l'Arolwg Ordnans (servei cartogràfic del Regne Unit; anomenat en anglès Ordnance Survey). El nom de Crib-y-Ddysgl fa referència a la carena est mentre que el cim és Garnedd o Carnedd Ugain.
Crib-y-Ddysgl (que significa "Carena del plat" en gal·lès) és el nom utilitzat per Alan Dawson per a la llista del pic com a Hewitt.
Carnedd Ugain en gal·lès significa "Carena dels vint" (la forma Garnedd és el resultat d'una mutació suau). Aquest possiblement va rebre el nom de la legió romana amb seu a Caernarfon.
Les pàgines web del Club de Muntanyerisme Gal·lès suggereixen que el nom també podria ser una corrupció de "Carnedd Wgon", i així rebria el nom del príncep Wgon cantat per Dafydd ap Gwilym o possiblement pel poeta del segle XIII Gwgon Brydydd.

## Referències

* ↑ «How to scramble: Crib Goch». www.thebmc.co.uk.
* ↑ Steve Ashton. Scrambles in Snowdonia. Cicerone Press, 1992. ISBN 1-85284-088-9.
* ↑ See «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 28 abril 2024].. (NB "Gwgon" becomes "Wgon" under soft mutation.)