OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pájaros de papel

Pájaros de papel és una pel·lícula estrenada el 12 de març del 2010 dirigida per Emilio Aragón Álvarez i rodada a Madrid, Chinchón, Tembleque, Colmenar de Oreja i Almagro.

## Argument

És la història d'un grup d'artistes de vodevil després que la guerra els hagi llevat tot menys la fam. El músic Jorge del Pino, el ventríloc Enrique Corgo, la cupletista Rocío Moliner i l'orfe Miguel formen, al costat d'altres ànimes perdudes, una curiosa família que intenta viure i barallar cada dia com qualsevol altra, amb les seves misèries i les seves alegries, amb l'al·licient de la seva música i les seves cançons. I mancant pa, bons els resulten els aplaudiments. Entre vencedors i vençuts busquen, més que una oportunitat a la vida, alguna cosa per a menjar o un lloc per a dormir. Però abans del que s'imaginen, són posats a prova i han de prendre decisions que es converteixen en una qüestió de supervivència. En una època plena d'intrigues i perills que li reclamen proves d'adhesió a sang i foc, tractaran de continuar endavant fins a arribar a alguna part on puguin dormir sense temor. Allà on quedi aquest lloc.

## Referències

* ↑ «Emilio Aragón dice que está contento por haber rodado en Almagro "Pájaros de Papel"». elEconomista.es. [Consulta: 15 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2010-04-06 a Wayback Machine. (castellà) (anglès)
* Web oficial d'Emilio Aragón (castellà) (anglès)
* Rodatge de la pel·lícula (castellà)
* Tràiler de la pel·lícula (castellà)
* Crítica de la pel·lícula a Fotogramas (castellà)
# Aricia (gènere)

Aricia és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels licènids (Lycaenidae), subfamília dels poliommatins que es distribueix per la regió paleàrtica. A diferència d'altres licènids, en moltes espècies tant el mascle com la femella presenten coloracions marrons a l'anvers de les ales.

## Taxonomia

Actualment encara és un gènere taxonòmicament incert i genera molts debats entre els experts. Segons la darrera revisió del gènere, aquest es compon per les següents espècies:
* Aricia agestis
* Aricia anteros
* Aricia artaxerxes
* Aricia bassoni (possible subespècie d'Aricia anteros)
* Aricia chinensis
* Aricia cramera
* Aricia crassipuncta
* Aricia dorsumstellae (possible subespècie d'Aricia isaurica)
* Aricia hyacinthus
* Aricia isaurica
* Aricia mandschurica (possible sinònim d'Aricia chinensis)
* Aricia montensis
* Aricia morronensis
* Aricia myrmecias (possible subsespècie d'Aricia chinensis)
* Aricia nicias
* Aricia scythissa
* Aricia teberdina
* Aricia torulensis
* Aricia vandarbani

## Referències

* 1 2 3 4 Sañudo-Restrepo, Claudia P.; Dinca, Vlad; Talavera, Gerard; Vila, Roger «Biogeography and systematics of Aricia butterflies (Lepidoptera, Lycaenidae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 66, 2013, pàg. 369–379 [Consulta: 1r gener 2015].
# Billy Ray Waldon

Billy Ray Waldon (3 de gener de 1952, Tahlequah, Oklahoma) és un activista cherokee, esperantista i especialista en llengües planificades estatunidenc. També se'l coneix com Billy Joe Waldon; pel seu nom indígena: Nvwtohiyada Idehesdi Sequoyah, o per la traducció d'aquest últim a l'esperanto: Noiĉjo Sekvojo. El 1991 va ser condemnat a mort per una sèrie de delictes violents que van tenir lloc en els estats de l'Oklahoma i Califòrnia. La seva condemna, però, 32 anys després, va ser anul·lada pel tribunal de cassació de Califòrnia el 23 de gener de 2023.
La sentència del tribunal californià va conduir a la completa anul·lació dels resultats del procés i, en conseqüència, la sentència de mort dictada contra Sekvojo també va ser anul·lada. El tribunal va emetre una decisió unànime que va destacar la presència de seriosos problemes durant el procés judicial i, per tant, va procedir a anul·lar totes les actuacions del mateix, inclòs el veredicte de condemna a mort. Sekvojo ha passat així més de mitja vida a la Presó Estatal de San Quentin.
Als anys setanta, Sekvojo va aprendre esperanto. Com a mariner, va fer una gran promoció de l'esperanto durant els seus viatges a països com Austràlia i Japó. Per exemple, ensenyava esperanto als membres de la tripulació dels vaixells on treballava. Es va casar amb una dona japonesa esperantista, amb qui té dos fills i tres néts.

## Poliespo

Durant els anys 80, Sekvojo es va implicar activament en el moviment esperantista i va participar en diverses activitats a Europa i als Estats Units. Va assistir al congrés de la SAT a Gran Bretanya el 1981 i va liderar una caravana de joves estatunidencs al Congrés Universal d'Esperanto a Alemanya Occidental el 1985. Va donar conferències sobre els drets dels indígenes i va defensar l'ús de l'esperanto com a llengua comuna no associada amb les potències colonials. Sekvojo va ser un defensor entusiasta de l'esperanto a Europa, Japó i els Estats Units durant les dècades dels setanta i vuitanta. El 1991 va publicar el seu projecte lingüístic anomenat Poliespo, una mena d'esperanto ampliat amb paraules Cherokee.

## Obra

* Sequoyah, Nywtohiyada Idehesdi: La fundamento de Poliespo (projecte de llengua planificat basada en la llengua cherokee i l'esperanto) de Billy Waldon. - Estats Units d'Amèrica: Waldon, 1991. - 50 p.

## Referències

* ↑ Service, City News. «Conviction, death sentence overturned for man found guilty in three 1985 San Diego murders» (en anglès americà). The San Diego Union Tribune, 23-01-2023. [Consulta: 6 abril 2023].
* 1 2 3 4 Folio, Libera. «Mortkondamno de Billy Waldon nuligita» (en esperanto), 28-03-2023. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ Sklar, Debbie L. «Conviction, Death Sentence Overturned for Man Convicted of 3 San Diego Killings in 1985» (en anglès americà). Times of San Diego, 23-01-2023. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ Sapsford, Philip; Marinucci, Claudio. «[https://www.humanrightsadvocates.org/wp-content/uploads/2010/05/NL42.pdf The Death Penalty: Can Delay Render Execution Unlawful?]» (en anglès). Human Rights Advocates. Vol. 42, Winter 2003-04.
* ↑ «Poliespo: A Cherokee Esperanto». Arxivat de l'original el 2005-02-05.
# Charlotte Kool

Charlotte Kool (Blaricum, 6 de maig de 1999) és una ciclista neerlandesa. Actualment corre a l'equip ciclista femení del Team DSM–Firmenich. Competeix en ciclisme de carretera.

## Palmarès
### Carretera

* 2018
** Vencedora d'una etapa a Roden
** 1a a Noordeloos
** Vencedora d'una etapa a la final del campionat de clubs neerlandesos
* 2021
** 1a a Grand Premi d'Isbergues
** Vencedora d'una etapa a la Baloise Ladies Tour
* 2022
** 1a a Gran Premi Eco-Struct
** Vencedora d'una etapa a la Simac Ladies Tour
* 2023
** Vencedora de dues etapes a l'UAE Tour
** Vencedora d'una etapa a La Vuelta femenina
** 1a a l'Omloop der Kempen
** Vencedora del pròleg i 3 etapes a la Baloise Ladies Tour
** 1a a la RideLondon-Classique i vencedora de dues etapes
** Vencedora d'una etapa a la Simac Ladies Tour
* 2024
** Vencedora d'una etapa a la Baloise Ladies Tour
** Vencedora de dues etapes al Tour de França. Vesteix el mallot groc de líder durant dues etapes.

### Resultats a les Grans Voltes
#### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2022: 104a posició

#### Resultats al Tour de França

* 2022: abandona a la 4a etapa
* 2023: fora de control a la 7a etapa
* 2024: abandona a la 4a etapa. Vencedora de les etapes 1 i 2

#### Resultats a la Volta a Espanya

* 2023: abandona a la 4a etapa. Vencedora de la 2a etapa
* 2024: 91a posició

## Referències

* ↑ «Team DSM–Firmenich» (en anglès). UCI. Arxivat de l'original el 25 de juny 2020. [Consulta: 15 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
# Edward Hanney

Terence Percival "Ted" Hanney (Bradfield, Berkshire, 19 de gener de 1889 – Reading, Berkshire, 30 de novembre de 1964) va ser un futbolista i entrenador anglès. Jugà com a centrecampista i en el seu palmarès destaca la medalla d'or en la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'Estocolm, el 1912.
A nivell de clubs jugà al Wokingham Town, Reading, en dos períodes, Manchester City, Brentford, Clapton Orient, Coventry City i Northfleet. El 1924 passà a exercir tasques d'entrenador del VfB Stuttgart, amb qui guanyà el campionat regional de Württemberg-Baden el 1927, el primer títol del club. La temporada següent va entrenar al FC Wacker München i va dur el club fins a les semifinals de la lliga alemanya de 1928.

## Referències

* ↑ Joyce, Michael. Football League Players' Records 1888 to 1939. Nottingham: SoccerData, 2004, p. 114. ISBN 978-1-899468-67-6.
* ↑ «Terence Percival Hanney Service Record». [Consulta: 28 agost 2016]. «Players: H». [Consulta: 28 agost 2016]. «Terence P Hanney on the 1939 Register». [Consulta: 28 agost 2016].
* 1 2 3 «Ted Hanney Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2011. [Consulta: 4 abril 2017].
* ↑ Abbink, Dinant. «Germany – Championships 1902–1945: 1926/27». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation (RSSSF), 07-03-2013. [Consulta: 28 agost 2016].
* ↑ «The 10 Most Influential Englishmen in German Football», 02-08-2010. Arxivat de l'original el 14 d’agost 2010. [Consulta: 4 d’abril 2017].
# Daniel Blumenthal

Daniel Blumenthal (Thann, 1860 - París 1930) fou un polític alsacià. El 1902 fundaria el Partit Democràtic d'Alsàcia-Lorena, que reclama l'ensenyament en francès i és partidari d'integrar-se a França. Amb aquest partit fou alcalde de Colmar de 1905 a 1914, així com diputat per Estrasburg al Reichstag i senador per Alsàcia-Lorena. En esclatar la Primera Guerra Mundial fou condemnat a mort per les autoritats alemanyes i va fugir a França. El 1917 va publicar Alsace-Lorraine – a study of the relations of the two provinces to France and to Germany, and a presentation of the just claims of their people, que fou presentat al Congrés dels Estats Units. Va morir a París i fou enterrat a Metzeral.
| Precedit per: Auguste Riegert | Alcalde de Colmar 1905 - 1914 | Succeït per: Friederich Dieffenbach |
# Viviana Alder

Viviana Alder (Puerto San Julián, 1957) és una investigadora argentina, coneguda pels seus estudis en microbiologia marina a l'Antàrtida. És considerada entre el primer grup de dones científiques argentines en treballar a l'Antàrtida.

## Biografia

Va obtenir un grau en oceanografia per la Universitat Nacional de la Patagònia Sant Joan Bosco el 1982, i va rebre el seu doctorat en Ciències Biològiques per la Universitat de Buenos Aires el 1995.
Alder investiga impactes del corrent circumpolar antàrtic i també l'oscil·lació ENSO en les estructures de xarxa tròfica, dispersió d'espècies i abundància de població a través de la investigació de comunitats planctòniques microbianes marines. Treballa a l'Institut Antàrtic Argentí (IAA); CONICET (Consell Nacional de Ciència i Tecnologia). Ha dirigit més de deu expedicions a estacions antàrtiques amb suport financer de l'Institut Antàrtic argentí, la Fundació Ciència europea, i la Fundació de Ciència Nacional (NSF).
Ha participat en la Convenció per a la Conservació de Recursos Vivents Marins antàrtics (CCAMLR) i ha estat membre del Comitè Científic d'Estudis antàrtics (SCAR) i delegada per Argentina, des de 2004. És membre de l'Edifici de Capacitat de la SCAR, Educació i Formació (CBET) Grup de Supervisió. Durant l'Any Polar Internacional 2007-2009 va dirigir i va coordinar dos projectes importants per a Argentina: DRAKE BIOSEAS i PAMPA.
A més del seu treball erudit, ha publicat en revistes científiques, llibres i col·laboradora activa en molts projectes d'educació, com «Antàrtida Educa», un recurs d'educació on-line per a nens.

## Algunes publicacions

* Alder, Viviana; Morales, Carmen. Manual de métodos para el estudio de los sistemas planctónicos marinos (en castellà), 2009. ISBN 978-9502316635.
* Alder, Viviana; Boltovskoy, D. «Paleoecological Implications of Radiolarian Distribution and Standing Stocks Versus Accumulation Rates in the Weddell Sea» (en anglès). The Antarctic Paleoenvironment: A Perspective on Global Change., I, 2013.

## Referències

* ↑ «Mujeres de Ciencia: Viviana Alder» (en castellà). Todo Ciencia. Arxivat de l'original el 2019-06-07. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Viviana Andrea Alder» ( PDF) (en anglès). Polar Academy. Arxivat de l'original el 2016-03-25. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Dades acadèmiques» (en castellà). CONICET, 2016.
* ↑ Nash, Rosemary. «Delegates» (en anglès). Scar.org.
* ↑ Nash, Rosemary. «CBET Advisory Group» (en anglès). Scar.org.
* ↑ «IPYDIS: IPYDIS Directory» (en anglès). Atlanta premiere. Arxivat de l'original el 2016-10-26. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Full Proposals for International Polar Year 2007-2008 Activities» ( PDF) (en anglès). ipy.org. Arxivat de l'original el 2008-12-07. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Antártida Educa» ( PDF) (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-05-10. [Consulta: 7 juny 2019].

## Vegeu també

* Llista de dones antàrtiques
# Robert Montgomerie

Robert Cecil Lindsay Montgomerie (South Kensington, Londres, 15 de febrer de 1880 – Westminster, Londres, 28 d'abril de 1939) va ser un tirador anglès que va competir durant el primer quart del segle xx. Durant la seva carrera esportiva disputà fins a cinc edicions dels Jocs Olímpics, entre 1908 i 1928, amb dues medalles de plata guanyades.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa d'esgrima. En la competició d'espasa per equips guanyà la medalla de plata formant equip amb Edgar Amphlett, Leaf Daniell, Cecil Haig, Martin Holt i Edgar Seligman; i en la competició d'espasa individual finalitzà en la quarta posició final.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, guanyà una nova la medalla de plata en la competició d'espasa per equips, mentre en el floret individual fou vuitè i en espasa individual quedà eliminat en semifinals.
De les seves participacions en els Jocs de 1920, 1924 i 1928 destaquen una cinquena posició final en la modalitat de floret per equips i la setena en espasa per equips a Anvers, el 1920.

## Referències

* 1 2 3 4 «Robert Montgomerie Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2013. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Coves de Bedsa

Les coves de Bedsa (també conegudes com a coves de Bedse) són un grup de coves budistes excavades directament a la roca situades a Pune, a l'estat de Maharashtra, Índia. Els experts coincideixen en situar els orígens d'aquestes al voltant del segle I aC, en època de la dinastia Satavahana.

## Context

Les coves de Bedsa estan situades a uns 9km. de les coves de Bhaja. Així mateix, també queden fora a prop els conjunts de Karla, Patan i Nasik. Veiem, doncs, com les coves de Bedsa s'inscriuren en la xarxa local de coves tallades a la roca. De fet, es tracta d'un conjunt dels més antics en el conjunt d'Índia. Altres grans conjunts del moment són Kanheri i Ajanta. La cultura material en aquestes coves apunta cap una connexió entre el món religiós i les rutes comercials. Els peregrins budistes haurien acompanyat els mercaders en les concorregudes rutes internacionals a través de l'Índia. Alguns dels temples de coves més sumptuosos, encarregats per comerciants rics, incloïen pilars, arcs i elaborades façanes. Es feren durant el període en què el comerç marítim prosperà entre l'Imperi romà i el sud-est asiàtic.

## Referències

* ↑ Harle, J. C.. The art and architecture of the Indian subcontinent. 2a edició. New Haven: Yale University Press, 1994. ISBN 0-300-06217-6.
* ↑ Michell, George. The Penguin guide to the monuments of India.. Londres: Penguin, 1990. ISBN 0-14-008144-5.
* ↑ Keay, John. India : a history. 1st American ed. Nova York: Atlantic Monthly Press, 2000. ISBN 0-87113-800-X.
# Edward Owen

Edward "Eddie" Owen (Manchester, 6 de novembre de 1886 – Woolwich, Londres, 24 de setembre de 1949) va ser un atleta britànic que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova de les cinc milles.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm guanyà la medalla de bronze en els 3000 metres per equip, mentre en els 1500 metres quedà eliminat en sèries.

## Referències

* 1 2 «Eddie Owen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 d’agost 2011. [Consulta: 23 novembre 2015].
# Venus Wars

Venus Wars (ヴイナス戦記, Vinasu Senki) és una sèrie de manga japonesa escrita i il·lustrada per Yoshikazu Yasuhiko. Va ser serialitzat a la revista de Gakken Nora Comics del 1986 al 1990. El 1989, va ser adaptada a una pel·lícula d'anime dirigida pel mateix Yasuhiko, coescrita per Yuichi Sasamoto i per Yasuhiko, i produïda per Bandai Visual, Gakken i Shochiku. S'ha doblat al català; es va estrenar el 4 de març de 1996 a l'espai Manga! del Canal 33.

## Referències

* ↑ «Discotek Licenses The Venus Wars Sci-Fi Anime Film». Anime News Network, 20-01-2012.
* ↑ «Discotek Adds Hana Yori Dango, 07-Ghost, Beelzebub, Kyousougiga, Getter Robo Armageddon, Z-X Ignition, Karate Master». Anime News Network, 27-08-2015. [Consulta: 24 desembre 2015].
* ↑ Corj. «Crítica de Venus Wars (Edición Blu-ray Disc)» (en castellà). Ramen para Dos, 19-04-2023. [Consulta: 22 març 2024].
* ↑ «Venus Wars». Desdelsofà.cat. [Consulta: 22 març 2024].
# Regiment de cavalleria Pere de Bricfeus

El Regiment de cavalleria Pere de Bricfeus, també conegut com a Brichfeus o Brigfeus, fou una unitat militar de l'Exèrcit Regular de Catalunya durant la Guerra de Successió. Tot i ser teòricament un regiment de cavalleria, mai va disposar de tots els efectius i l'habitual manca de cavalls va fer que sovint actués com un regiment de fusellers de muntanya.

## Història

S'explica que fou a causa de les visions d'un ermità de Sant Llorenç de Munt que Pere Bricfeus va decidir participar en el conflicte. Aconseguint una patent de coronel de cavalleria de la Generalitat, Bricfeus va afanyar-se a reclutar homes per a fer el regiment. Tot i tenir greus mancances: mai va ser un regiment complet, no disposava d'uniformes i sovint tampoc de cavalls... de seguida es va posar al servei del Marquès del Poal a finals d'agost de 1713 amb 40 soldats muntats.
El març de 1714 va Bricfeus va dirigir un atac fins a l'entorn de Martorell. Posteriorment també participaria en la batalla de Manresa, la de Mura i la d'Esparraguera.
Durant l'intent de trencar el cordó de Barcelona des de fora, el regiment de Bricfeus tindria un paper destacat a la batalla de Talamanca, aconseguint la victòria i on, durant l'atac, Pere Bricfeus perdria el seu propi cavall. Però l'ofensiva seria finalment frenada al Baix Llobregat.
Després d'aquesta operació el regiment es tornaria a unir a les forces del Marquès del Poal i encara realitzarien un últim atac a Manresa el 4 de setembre.
Finalment, junt amb tot l'exèrcit català de l'exterior, el regiment de Pere de Bricfeus va capitular el 18 de setembre de 1714.

## Referències

* 1 2 Hernàndez i Riart, 2007, p. 202.
* ↑ Serra, 2014, p. 319.

## Bibliografia

* Hernàndez, F. Xavier; Riart, Francesc. Els exèrcits de Catalunya (1713-1714). Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2007, p. 350. ISBN 978-84-232-0713-8.
* Serra, Francesc. Cardona (1705-1714). La resistència a l'interior. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2014, p. 186-187. ISBN 978-84-232-0785-5.

## Vegeu també

* Conveni de l'Hospitalet
* Ermengol Amill i Moliner
* Martí Zuviria
* Revolta de les quinzenades

## Enllaços externs

* Regiment de cavalleria Pere Bricfeus a 11 de setembre 1714 Arxivat 2015-09-28 a Wayback Machine. (català)
* Regiment de cavalleria Sant Jordi a Miquelets de Catalunya (català)
# William Pimm

William Edwin Pimm (Bow, Londres, 10 de desembre de 1864 - Miami, Florida, 1952) va ser un tirador anglès que va competir a començaments del segle xx. Fou el primer britànic en guanyar dues medalles d'or en tir, una gesta que fou igualada el 1986 per Malcolm Cooper.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà quatre proves del programa de tir. En la prova de carrabina per equips guanyà la medalla d'or, mentre en carrabina, blanc fix i carrabina, blanc mòbil fou sisè. En carrabina, blanc cec fou quinzè.
Quatre anys més tard va disputar quatre proves més del programa de tir als Jocs d'Estocolm. A Estocolm guanyà la medalla d'or en carrabina, 50 metres, per equips i la de plata en carrabina, 25 metres, per equips. En la prova de carrabina, 25 metres fou setè i en carrabina, 50 metres desè.
A banda de tirador fou un reconegut pintor de paisatges i retrats, format a Anvers, on va conèixer a Vincent van Gogh, i a la seva futura muller, Louise Van Tongelen. Durant la Primera Guerra Mundial va ser enviat al front per fer dibuixos de les línies alemanyes. El 1940 emigrà als Estats Units, on va viure fins a la seva mort, el 1952.

## Referències

* 1 2 3 4 «William Pimm Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 10 maig 2016].

## Enllaços externs

* William Pimm a artnet.com
# Henri Belena

Henri Belena (Madrid, 4 de desembre de 1940 - Troyes, 16 de maig de 2020) fou un ciclista francès, d'origen espanyol. Com amateur guanyar una medalla de plata al Campionat del món en ruta de 1961, per darrere del seu compatriota Jean Jourden.

## Palmarès

* 1959
** 1r al Tour d'Eure-et-Loir

## Referències

* ↑ «Henri BELENA».

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Samantapasadika

Samantapāsādikā és una col·lecció de comentaris Pali sobre el Theravada Tipitaka Vinaya. És una traducció dels comentaris en sinhala al Pali fets per Buddhaghosa en el segle v. Molts dels versos utilitzats al Samantapāsādikā provenen del més antic Dípavamsa. Samantapasadika està format per dues paraules, samanta i pasadika. Aquí "amanta" indica quatre direccions i 'pasadika' significa refredar.

## Referències

* ↑ Buddhaghosa; Jayawickrama, N A, trans.. The Inception of discipline, and the Vinaya nidāna; being a translation and edition of the Bāhiranidāna of Buddhaghosa's Samantapāsādikā, the Vinaya commentary. Londres: Luzac, 1895.
* ↑ Un llibre de ma de literatura Pali.
# Cyril Porter

Cyril Henry Atwell Porter (Bridstow, Herefordshire, 12 de gener de 1890 – Callow, Herefordshire, 16 de gener de 1964) va ser un atleta britànic que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En els 3.000 metres per equip guanyà la medalla de bronze, mentre en els 5.000 metres es desconeix la posició exacta en què finalitzà la final.

## Referències

* ↑ «Cyril Porter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2012. [Consulta: 3 juliol 2016].
# Yan Zheng (personatge de ficció)

    En aquest nom xinès, el cognom és Yan.
Yan Zheng és un personatge de ficció de la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong. En la novel·la ell és un líder rebel dels Turbants Grocs sota les ordres de Zhang Bao. Durant la rebel·lió, a Yangcheng, ell és atacat per les forces imperials sota el comandament de Zhu Jun i per l'exèrcit de voluntaris de Liu Bei. Ell era conscient que la derrota era inevitable, així que va matar Zhang Bao i es va rendir.

## Vegeu també

* Llista de personatges de ficció dels Tres Regnes

## Referències

* Luo Guanzhong. Romanç dels Tres Regnes, Capítol 2.