OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Primera divisió portuguesa de futbol 2005-06

Els resultats de la temporada 2005/06 de la Primera divisió de futbol portuguès "Lliga portuguesa de futbol" (reanomenada aquesta temporada amb el nom del seu patrocinador com a "Lliga Betandwin") es mostren a continuació:

## Classificació general

| Lloc | Equip | J | G | E | P | GF | GC | DG | PTS. |
| 1 | FC Porto | 34 | 24 | 7 | 3 | 54 | 16 | 38 | 79 |
| 2 | Sporting CP | 34 | 22 | 6 | 6 | 50 | 24 | 26 | 72 |
| 3 | SL Benfica | 34 | 20 | 7 | 7 | 51 | 29 | 22 | 67 |
| 4 | SC Braga | 34 | 15 | 9 | 10 | 35 | 22 | 13 | 54 |
| 5 | Clube Desportivo Nacional | 34 | 15 | 9 | 10 | 42 | 32 | 10 | 54 |
| 6 | Boavista FC | 34 | 12 | 13 | 9 | 37 | 30 | 7 | 49 |
| 7 | UD Leiria | 34 | 13 | 8 | 13 | 44 | 42 | 2 | 47 |
| 8 | Vitória Futebol Clube | 34 | 14 | 4 | 16 | 28 | 33 | -5 | 46 |
| 9 | CF Estrela da Amadora | 34 | 12 | 9 | 13 | 31 | 33 | -2 | 45 |
| 10 | CS Marítimo | 34 | 10 | 14 | 10 | 38 | 37 | 1 | 44 |
| 11 | FC Paços Ferreira | 34 | 11 | 8 | 15 | 38 | 50 | -12 | 41 |
| 12 | Gil Vicente FC | 34 | 11 | 7 | 16 | 37 | 42 | -5 | 40 |
| 13 | Académica de Coimbra | 34 | 10 | 10 | 14 | 37 | 46 | -9 | 40 |
| 14 | CF Belenenses | 34 | 11 | 6 | 17 | 40 | 42 | -2 | 39 |
| 15 | Naval 1º Maio | 34 | 11 | 6 | 17 | 35 | 48 | -13 | 39 |
| 16 | Vitória Guimarães | 34 | 8 | 11 | 15 | 28 | 40 | -12 | 35 |
| 17 | Rio Ave FC | 34 | 8 | 10 | 16 | 34 | 53 | -19 | 34 |
| 18 | FC Penafiel | 34 | 3 | 8 | 23 | 22 | 62 | -40 | 17 |
| Lliga de Campions | Fase Prèvia Lliga de Campions | UEFA | Descens |

## Resultats

* Lliga de Campions: FC Porto, Sporting CP
* Fase Prèvia Lliga de Campions: SL Benfica
* UEFA: SC Braga
* Descendits: FC Penafiel, Vitória Guimarães, Rio Ave FC
* Ascendit: SC Beira Mar

## Màxims golejadors

| Albert Meyong | Belenenses | 17 |
| João Tomás | Braga | 15 |
| Nuno Gomes | Benfica | 15 |
| Liedson | Sporting | 15 |
| André Pinto | Nacional Funchal | 14 |
# Llista de Creus de Sant Jordi/2008/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Mercè Sala i Schnorkowski | Q1829555 | | polític economista |
| Jordi Dauder i Guardiola | Q2388148 | actor català | actor escriptor director de teatre actor de televisió |
| Josep Maria Socías i Humbert | Q3323586 | polític espanyol | polític |
| Antoni Lloret i Orriols | Q5647098 | | escriptor físic |
| Nolasc Acarín i Tusell | Q6044507 | metge espanyol | metge professor d'universitat escriptor |
| Anna Tarrés i Campà | Q8200133 | nedadora i entrenadora catalana de natació sincronitzada | entrenador de natació nedador polític |
| Jaume Cela i Ollé | Q11684540 | escriptor català | escriptor escriptor de literatura infantil |
| Jordi Petit | Q11685323 | escriptor i activista català en defensa dels drets del col·lectiu LGBT | escriptor activista pels drets LGBT |
| Anna Maleras Colomé | Q11905650 | ballarina i coreògrafa catalana | coreògraf ballarí |
| Empar Pineda i Erdozia | Q11919201 | activista lesbofeminista | polític |
| Enric Piquet i Miquel | Q11919342 | jugador de bàsquet i dirigent esportiu català | jugador de bàsquet dirigent esportiu |
| Francina Boris i Codina | Q11922932 | locutora de ràdio catalana | periodista locutor de ràdio |
| Jacint Ros i Hombravella | Q11927077 | economista i polític català | economista advocat catedràtic assagista |
| Jaume Arenas i Mauri | Q11927227 | activista cultural català | |
| Jaume Sobrequés i Callicó | Q11927366 | historiador i polític català | historiador museòleg polític professor d'universitat conservador |
| Joaquima Júdez i Fageda | Q11928145 | psiquiatra i pediatra catalana | metge pedagog catedràtic psicòleg psiquiatre pediatre |
| Jordi Peix i Massip | Q11928340 | | enginyer |
| Josep Maria Massons i Esplugas | Q11928725 | | metge |
| Montserrat Estil·les Torrente | Q11937528 | pedagoga espanyola | pedagog |
| Ricard Fornesa i Ribó | Q11945533 | (1931-2014) directiu i advocat català | jurista advocat banquer empresari executiu d'empresa |
| Rosa Serra i Puigvert | Q11946292 | escultora catalana | escultor |
| Josep Cassú i Serra | Q16187931 | | músic compositor |
| Francesc Codina i Castillo | Q16188949 | polític català | polític advocat funcionari |
| Eulàlia Lledó i Cunill | Q18564901 | filòloga especialista en investigació dels biaixos sexistes i androcèntrics en els textos | filòleg crític literari escriptor lexicògraf |
# Mona llanosa cuagroga

La mona llanosa cuagroga (Lagothrix flavicauda) és un mico del Nou Món endèmic del Perú. És una espècie rara que només viu als Andes d'aquest país sud-americà. No se sap amb certesa quants exemplars en queden en estat salvatge. La seva taxonomia ha estat bastant inestable. Tradicionalment havia estat inclosa en el gènere Lagothrix; a principis del segle xxi, fou reassignada al gènere monotípic Oreonax; i des de la dècada del 2010 se l'ha tornat a incloure en el si de Lagothrix.

## Referències

* ↑ «mona llanosa cuagroga». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ Shanee, S.; Cornejo, F. M.; Aquino, R.; Mittermeier, R. A.; Vermeer, J. «Lagothrix flavicauda» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2021. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2021-1.RLTS.T39924A192307818.en. [Consulta: 9 abril 2024].
# András Adorján (flautista)

András Adorján (Budapest, 26 de setembre de 1944), és un flautista hongarès, que resideix a Múnic des de 1974.
Després d'obtenir el títol en odontologia a Copenhague, va acabar els seus estudis musicals el 1968 amb Aurèle Nicolet i Jean-Pierre Rampal. Immediatament després va obtenir premis a concursos internacionals com ara Jacob-Gade-Preis, Copenhague 1968, Concurs Internacional de Flauta de Montreal 1968 i el Premi Grand Prix al Concurs Internacional de Flauta, París 1971.
La crítica l'ha mencionat com un dels flautistes més rellevants de la seva generació. Ha actuat com a solista amb les millors orquestres simfòniques del món, com ara les d'Estocolmo, Colònia, Baden-Baden o Múnic.
Hi ha compositors contemporanis que s'han inspirat en Adorján i han escrit música per a ell com Dieter Acker, Georges Barboteu, Gunnar Berg, Edison Denisov, Paul Engel, Jindrich Feld, Lars Graugård, Wilfried Hiller, Vagn Holmboe, Jan Koetsier, Noël Lee, Miklós Maros, Alfred Schnittke, Sven Erik Werner i Jörg Widmann.
Des de 1987 és professor de l'Escola Superior de Música de Colònia. És president de la Deutsche Gesellschaft für Flöte e. V. i va ser professor titular de flauta a la Musikhochschule München del 1996 al 2011. Un dels seus estudiants va ser Jens Josef. La seva dona Marianne Henkel-Adorján ensenya com a professora honorària de flauta també a la Universitat de Música i Arts Escèniques de Múnic. La seva filla Johanna Adorján (nascuda el 1971) és periodista i escriptora.

## Premis

* Jacob-Gade-Preis, Copenhague 1968
* Premier Grand Prix al Concours International de Flûte, París 1971.

## Referències

* ↑ Biografia breu ANDRÁS ADORJÁN (Arxivat 2 febrer 2014)
* ↑ «Rechtliche Grundlagen», 15-07-2021. Arxivat de l'original el 2021-07-15. [Consulta: 25 octubre 2024].
# Santa Maria de la Fosca

Santa Maria de la Fosca, inicialment anomenada l'Assumpció de la Fosca, és una capella del municipi de Palamós (Baix Empordà), situada al barri de la Fosca, prop de la platja de sa Tamardia.

## Història

Fou construïda el 1946 amb les aportacions dels propietaris de les cases d'estiueig que s'anaven construint al voltant de la platja de la Fosca des de principis del segle XX, en un solar donat per Maria Torras de Tarrés. El bisbe de Girona, Josep Cartañá, va donar el vist-i-plau a l'avantprojecte que dissenyà Antoni Badrinas. L'arquitecte fou Damià Ribas. El 7 d'abril de 1947, el rector de Sant Joan de Palamós, mossèn Gaspar Coll, va beneir la capella. El 27 de juliol de 1947, el bisbe Josep Cartañá va beneir la campana que havia estat donada pel senyor Josep M. Piera i Caparà. El 14 d'agost de 1952, es va beneir la imatge de la verge de l'Assumpció. El presbiteri de l’altar va ser dissenyat per l'artista Narcís Comadira el 1968.

## Descripció

És un edifici inspirat en l'arquitectura religiosa popular. És una nau rectangular, capçada amb absis semicircular. Al frontis hi ha la porta, de mig punt, una finestra lateral i un òcul, envoltats amb pedra, a l'antiga, i un porxo de teules. Al capdamunt, una petita espadanya.

## Referències

* ↑ Nadal i Farreras, Joaquim «La construcció de la capella de l’Assumpció de la Fosca (1945-1957)». Revista del Baix Empordà, 9-2013, pàg. 101-106. Arxivat de l'original el 2024-03-07 [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «Benvinguts a Palamós i Guia Turística». Ajuntament de Palamós, 2014.
* ↑ «Església de Santa Maria de la Fosca». Pobles de Catalunya.
# Primera divisió portuguesa de futbol 2007-08

La lliga portuguesa 2007-08 fou la dissetena edició d'aquesta competició, que començà el 17 d'agost del 2007. Aquella temporada defensava el títol de campió el FC Porto, que guanyà la setzena edició, cosa que suposà la seva vint-i-uena lliga.

## Classificació

* El Boavista FC baixa de categoria per l'afer de suborns arbitrals de la temporada 2003-04.

## Màxims golejadors

| Jugador | Gols | Equip |
| Lisandro López | 24 | FC Porto |
| Óscar Cardozo | 11 | SL Benfica |
| Roland Linz | 10 | SC Braga |
| Liédson | 10 | Sporting CP |
| Wesley | 10 | FC Paços Ferreira |
# Llorenç Huguet Rotger

Llorenç Huguet Rotger (18 novembre 1953, Ferreries, Menorca) és un matemàtic menorquí, professor d'informàtica i rector de la Universitat de les Illes Balears (UIB).
Huguet es llicencià en matemàtiques el 1977 a la Universitat de Barcelona (UAB). El 1980 es llicencià en Ciències aplicades a la gestió industrial a la Universitat de Lovaina. Es doctorà en informàtica a la UAB el 1981 amb la tesi Códigos regulares; aspectos combinatorios y aplicaciones "Wire-tap channel". Inicià la seva vida professional a la UAB primer com a professor entre el 1977 i el 1988, i després com a catedràtic de ciències de la computació i intel·ligència artificial, entre el 1988 i el 1990. Aquest mateix any es traslladà a la UIB com a catedràtic. Entre 1995 i el 2003 fou elegit rector d'aquesta universitat impulsant les noves instal·lacions, la renovació d'infraestructures i aconseguí les transferències universitàries el 1996. Després presidí la caixa d'estalvis Sa Nostra, des del gener de 2003 fins al desembre del 2005 i fou president del Consell Econòmic i Social de la UIB, des del febrer del 2007. Tornà a ser elegit rector de la UIB el 2013 i ocupà el càrrec fins al mes de juny de 2021 essent succeït per Jaume Jesús Carot Giner.
Ha escrit diversos llibres: Apunts de teoria de la informació i codificació (1982), Teoria matemática de la información y la codificación: Introducción a la criptografia (1983), Codes correcteurs: théorie et applications (coautor, 1989), Apunts de teoria de transmissió de dades (1990), Comunicación digital: teoria de la información, de la codificación y la criptología (coautor, 1991), Comercio electrónico (coautor, 2014). Ha estat coeditor de Proceedings on 5th Internacional Conference AAECC: Applied Algebra, Algebraic Algorithms an Error Correcting Codes (1989).

## Referències

* 1 2 «Llorenç Huguet Rotger». Consell Econòmic i Social. [Consulta: 9 febrer 2016].
* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 19. Palma: Promomallorca, p. 58. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Els rectors de la UIB». UIB. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ Press, Europa. «El Consell de Govern aprueba el nombramiento de Jaume Carot como rector de la UIB», 07-06-2021. [Consulta: 4 març 2022].
# Manifestacions contra la cimera de l'OMC a Seattle

Les manifestacions contra la cimera de l'OMC a Seattle, de vegades conegudes com la batalla de Seattle, van ser una sèrie de protestes entorn de la Conferència Ministerial de l'Organització Mundial del Comerç (OMC) de 1999, quan es van convocar membres de l'OMC en el Washington State Convention Center (Centre de Convencions de l'Estat de Washington) a Seattle, Washington, el 30 de novembre de 1999. La Conferència va ser el llançament d'una nova ronda de negociacions comercials del nou mil·lenni.
Les negociacions van ser ràpidament eclipsades per protestes al carrer, massives i polèmiques, fora dels hotels i del Washington State Convention Center. Les protestes van rebre el sobrenom de "N30", semblantment al J18 Carnival Against Capital i mobilitzacions similars. La gran escala de les manifestacions, estimades en no menys de 40.000 manifestants, varen superar qualsevol de les manifestacions prèvies dels Estats Units contra una reunió mundial de qualsevol de les organitzacions generalment associades a la globalització econòmica (com l'OMC, el Fons Monetari Internacional o el Banc Mundial).

## Referències

* ↑ «WTO riots in Seattle: 15 years ago», 29-11-2014.
* ↑ Seattle Police Department: The Seattle Police Department After Action Report: World Trade Organization Ministerial Conference Seattle, Washington November 29 – December 3, 1999. p. 41. "Police estimated the size of this march [the labor march] in excess of 40,000."
# Pas de Cahuenga

El Pas de Cahuenga (en anglès Cahuenga Pass) és un pas de muntanya que travessa la part est de les muntanyes de Santa Monica, a Los Angeles (Califòrnia). El seu nom prové de la llengua Tongva, una llengua indígena d'aquella zona. Connecta la Conca de Los Angeles amb la Vall de San Fernando a través de l'Autovia de Hollywood (US 101) i el Boulevard Cahuenga. S'eleva fins aproximadament els 235 metres i és el pas més senzill que hi ha per travessar les muntanyes.
Fou l'escena de dues grans batalles, la batalla del Pas de Cahuenga, del 1831, i la batalla de La Providencia o Segona Batalla del Pas de Cahuenga, del 1845, totes dues a la Vall de San Fernando prop de l'Studio City. De fet, sovint encara s'hi poden trobar les bales dels canons en excavacions per la zona. A través de la ruta de l'històric El Camino Real, el significat històric del pas encara es pot apreciar a través d'un cartell que anomena la zona com a Paseo de Cahuenga.

## Referències

* ↑ Bright, William. 1500 California Place Names: Their Origin and Meaning. Berkeley, CA: University of California Press, 1998.
* ↑ Arxivat 1999-04-28 a Wayback Machine.
* ↑ «La Cahuenga Pass and the Warlords of Burbank». [Consulta: 23 desembre 2023].
# Lycaena ottomanus

Lycaena ottomanus és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) pròpia del Mediterrani oriental.

## Distribució

S'estén pel sud-est d'Europa i Turquia, incloent l'extrem sud-est de Croàcia, extrem sud de Bòsnia i Hercegovina, Montenegro, Albània, Macedònia del Nord, Bulgària i Grècia, on és present al centre i nord, així com a les illes de Corfú i Eubea. Es tracta d'una espècie amb una àmplia distribució, però de presència local.

## Descripció

Marcat dimorfisme sexual per la diferent coloració de l'anvers. L'anvers del mascle és de color taronja metàl·lic intens amb algunes petites taques negres a l'ala anterior i un marge negre a ambdues ales. La femella presenta l'anvers de color taronja més pàl·lid amb nombrosos punts negres. Revers semblant en els dos sexes, amb l'ala anterior de color taronja i diversos punts negres, mentre que l'ala posterior és grisenca amb diversos punts negres i una franja taronja prop del marge.
* Lycaena ottomanus ♂
* Lycaena ottomanus ♂ △

## Hàbitat

Zones herbades amb abundància de flors, sovint càlides, amb presència d'arbustos o en boscos esclarissats. Rang altitudinal des dels 50 m fins als 1500 m. L'eruga s'alimenta de l'agrelleta (Rumex acetosella).

## Període de vol i hibernació

Vola en dues generacions, la primera entre mitjans d'abril i finals de maig, i la segona al juliol i principi d'agost. Hiberna com a eruga.

## Comportament

Les femelles ponen els ous a totes les parts de la planta nutrícia i les erugues s'alimenten sobretot de les fulles, mentre que rares vegades ho fan de les flors. Els mascles de la segona generació es veuen fortament atrets per les flors de l'èvol (Sambucus ebulus), mentre que les femelles ocupen altres parts de l'hàbitat de l'espècie després de l'aparellament. A més, presenten en general una activitat més minsa, fet que provoca que aparentment els mascles siguin molt més abundants que les femelles.

## Galeria

* Revers d'un adult
* Anvers d'un adult
* Revers d'un adult

## Referències

* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 12 maig 2024].
* ↑ Mihoci, Iva; Tvrtković, Nikola; Šašić, Martina «Grecian Copper Lycaena ottomanus (Lefèbvre, 1830)(Lepidoptera, Lycaenidae)–a new species in the Croatian butterfly fauna» (en anglès). Natura Croatica: Periodicum Musei Historiae Naturalis Croatici, 14(4), 31-12-2005, pàg. 255–262.
* ↑ Lelo, Suvad «Contribution to knowledge of the fauna of butterflies in Bosnia and Herzegovina» (en anglès). Acta entomologica serbica, 12(2), 2007, pàg. 73–92.
* ↑ «Lycaena ottomanus» (en anglès). UICN, 30-06-2000. [Consulta: 12 maig 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
* ↑ «Lepidoptera and their ecology» (en anglès). [Consulta: 12 maig 2024].

## Enllaços externs

* European Butterflies (anglès)
# Transflutrina

La transflutrina és un insecticida piretroide de ràpida acció amb baixa persistència. La seva fórmula molecular és C$_{15}$H₁₂Cl₂F₄O₂. Pot ser utilitzada en ambients interiors contra mosques, mosquits i arnes. És una substància relativament volàtil i actua com a agent de contacte i inhalació. Si s'utilitza contràriament a les instruccions del producte, pot causar símptomes d'enverinament incloent nerviosisme, ansietat, tremolor, convulsions, al·lèrgies de pell, esternuts, congestió nasal i irritació. És molt tòxic en medi aquàtic per a peixos i dàfnies. Sobretot en presència de nens, només s'ha d'utilitzar en espais ben ventilats. Tampoc s'ha d'utilitzar en presència de persones asmàtiques, amb problemes respiratoris o al·lèrgiques a les piretrines.

## Referències

* 1 2 «Transfluthrin» (anglès), Fitxa descriptiua de l'Organització Mundial de la Salut, 2006
* ↑ «transflutrina» Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine. Agência Nacional de Vigilância Sanitaria, Brasil
# Patrice de Mac Mahon

Marie Edme Patrice Maurice de Mac Mahon (Sully, Saona i Loira, 13 de juliol, 1808 - Montcresson, Loiret, 8 d'octubre 1893), comte de Mac Mahon, duc de Magenta, príncep de Solférino, fou mariscal de França i President de la República francesa del 24 de maig de 1873 al 30 de gener de 1879.
Era descendent d'una noble família irlandesa resident a Borgonya. El 1855 participà en la Guerra de Crimea, i fou decisiu en la victòria de la batalla de Malakoff durant el Setge de Sebastòpol. El 1859, en la Guerra Austrosarda, fou artífex de la victòria a la batalla de Magenta, que li reportà l'ennobliment per Napoleó III i el rang de mariscal. També fou governador d'Algèria (1864-1870) on havia servit del 1834 al 1854, i el 1856 fou nomenat senador.
Quan esclatà la Guerra francoprussiana fou cridat immediatament al continent, però no pogué evitar la desfeta francesa a la batalla de Sedan, on fou fet presoner per les tropes de Helmuth von Moltke. El 1871 fou nomenat cap de l'exèrcit "versallès", encarregat de reprimir la Comuna de París.
A causa de la seva popularitat, quan Adolphe Thiers fou destituït com a president provisional de França el 1873, fou nomenat per a substituir-lo. Un cop en el poder, la seva primera intenció fou restaurar la monarquia, raó per la qual s'acordà que el mandat presidencial fos de set anys, però hagué de nomenar caps de govern republicans com Jules Armand Dufaure i Jules Simon el 1876, i finalment, el 1875 s'aprovaria la constitució per la que es consolidava la Tercera República Francesa.
Va tenir fortes picabaralles amb els polítics republicans, ja que era força conservador. El 1877 nomenà cap de govern al duc Albert de Broglie i convocà noves eleccions. Però la victòria de l'esquerra a les eleccions del senat del 1879 provocà la seva dimissió. Fou substituït per Jules Grévy i es retirà al seu castell de la Forêt a Montcresson (Loiret avui a la regió de Centre – Vall del Loira), on va morir.

## Referències

* ↑ «Marie Edme Patrice Maurice MAC-MAHON DUC DE MAGENTA DE» (en francès). Archives Nationales. [Consulta: 5 agost 2013].
* ↑ Clarke, Stephen. Edouard VII: Un roi anglais made in France (en francès). Albin Michel, 2017. ISBN 2226424369.
* ↑ Schneid, Frederick C. The Second War of Italian Unification 1859-61 (en anglès). Osprey Publishing, 2012, p. 46-47. ISBN 1780964501. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Wawro, Geoffrey. The Franco-Prussian War: The German Conquest of France in 1870-1871 (en anglès). Cambridge University Press, 2005, p. 212-213. ISBN 052161743X.
* ↑ «Mac-Mahon succède à Thiers à l'Élysée» (en francès). Herodote, 24-05-1873. [Consulta: 29 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Firinne, D. H.; O'Curry, Eugene. Life of Marshal MacMahon. Dublín: The "Irishman" Office, 1859.
* http://www.limerick.com/history/marshallmcmahon.html Arxivat 2003-02-24 a Wayback Machine.
* «Marie-Edmé-Patrice-Maurice de MacMahon». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913.
# El Xai Shaun

El Xai Shaun (originalment en anglès: 'Shaun the Sheep') és una sèrie de televisió de dibuixos animats britànica, produïda per Aardman Animation, els estudis de la franquícia de Wallace i Gromit. La sèrie és protagonitzada per Shaun, un xai que va aparèixer anteriorment al curtmetratge A Close Shave i al curtmetratge Shopper 13, i les aventures que viu al voltant d’una petita granja com a líder del seu ramat.
La sèrie es va emetre per primera vegada al Regne Unit a la BBC One el 5 de març de 2007. S'ha emès a 180 països de tot el món. La sèrie consta de 150 episodis de set minuts.
La sèrie va inspirar el seu propi spin-off, L'Hora del Timmy, que segueix les aventures del cosí petit de Shaun i es dirigeix a espectadors més menuts. El llargmetratge titulat El Xai Shaun: la pel·lícula es va estrenar el 2015. També s'ha realitzat una pel·lícula de 30 minuts, El Xai Shaun: les llames del granger, que es va emetre com a especial de televisió de Nadal del 2015. El segon llargmetratge que s'ha produï es titula El Xai Shaun, la pel·lícula: Farmageddon, estrenada el 18 d’octubre de 2019.
Aquesta sèrie s'ha emès al Canal Super3 i al canal SX3.

## Argument

Shaun és un xai espavilat i intel·ligent que viu amb el seu ramat a Mossy Bottom Farm, una petita granja tradicional nord-anglesa. En cada episodi, el seu darrer intent d’afegir emoció a la seva avorrida vida mundana com a bestiar esdevé en una fantàstica fugida còmica, sovint amb l’ajut de la seva fascinació per les accions i els dispositius humans. Normalment, això els porta en conflicte amb el gos pastor Bitzer, mentre la resta del ramat intenta evitar que el pagès els descobreixi. Shaun mai no recorre a la força per resoldre els divertits embolics en què es fica.

## Referències

* ↑ «A Close Shave» (en anglès), 29-12-1995. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «Aardman's Shaun The Sheep Comes To Disney Channel In U.S.» (en anglès). [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «L'hora del Timmy». CCMA. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «Shaun the Sheep Movie» (en anglès), 05-02-2015. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «Shaun the Sheep: The Farmer's Llamas», 13-11-2015. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «A Shaun the Sheep Movie: Farmageddon» (en anglès), 26-09-2019. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «Informació del programa - El xai Shaun - TV3». CCMA. Arxivat de l'original el 2016-04-24. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «El Xai Shaun - Filmin». Filmin.cat. Arxivat de l'original el 2020-09-22. [Consulta: 23 febrer 2021].