OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nehesi

Nehesi o Nehesy fou un faraó de la dinastia XIV. Es coneix un document del seu regne, en què es qualifica de "fill del faraó", però no n'esmenta el pare, que probablement seria Sheshi Asehre. El seu nom de tron és Aasehre ('Grans són els consells de Ra').
Del seu regnat, hi ha restes físiques: un obelisc al temple de Seth a Raahu (nord-est del delta), dues esteles a Tell Habwe, una columna a Tanisamb amb el nom de la seva mare, Tati, i 23 segells o escarabats amb el seu nom.
En el papir de Torí, apareix com el primer faraó, però hi ha un buit en el qual cabrien cinc reis anteriors, la qual cosa situaria el seu regnat vers el 1700 aC. El papir de Torí li dona només sis mesos en el càrrec. El seu nom vol dir 'nubi' i podria indicar un origen militar, ja que els nubis generalment servien en l'exèrcit.
# Sekheperenre

Sekheperenre en jeroglífics :
Sekheperenre (pronunciat: s ḫpr r n r՚), 'Aquell a qui Ra ha donat forma', fou un faraó de la dinastia XIV d'Egipte. El nom d'Horus se'n desconeix. L'única informació directa que en tenim prové del cànon reial del papir de Torí (anotat a la secció 8.16) de l'època ramèssida, com passa amb la majoria de sobirans del segon període intermedi d'Egipte. Segons el papir, Sekheperenra va ser el dissetè rei o faraó de la dinastia. El seu predecessor va ser Nebsenre i el seu successor Djedkherura. Es creu que podia haver governat al Baix Egipte, a la zona del selta durant un màxim de dos anys i un mínim de dos mesos i un dia, segons el papir de Torí (en algun moment entre el 1720 aC i el 1630 aC).
Segons l'obra de Manethó (recollida parcialment en obres molt posteriors), és molt probable que fos descendent dels hicsos, com la resta de reis de la seva dinastia. També segons Manethó, la seva capital va ser Xois, situada a mig camí entre Buto i Sais, i van ser prínceps vassalls dels reis hicsos de la dinastia XIII de Memfis/Itjtawi (a l'oasi del Fayum). Durant aquesta època, va arribar una nova onada d'hicsos que es van instal·lar a Àvaris i que van fundar la dinastia XV. Aquesta darrera dinastia en va dominar les altres dues i va conquerir el Baix Egipte, i s'establí de manera hegemònica a la zona (en aquesta època, les dinasties se superposen entre si). No se sap si Sekheperenre va arribar a tenir cap relació amb els sobirans de la XV dinastia.
S'ha trobat un escarabat amb el seu nom, única resta coneguda del seu regnat.

## Per a més informació

Enllaços:
* Antic Egipte - Història i cronologia (anglès).
* Faraons egípcis (alemany).
* Antic Egipte (anglès).
Bibliografia:
* Alan Gardiner, The Royal Canon of Turin - Griffith Institute, Oxford, 1987.
# Khyan

Khyan fou un faraó de la dinastia XV, probablement l'esmentat per Manetó com a Pakhnan o bé com a Staan (també esmentat amb diverses variacions del nom Joan, com Yannas, Jannis, Iannes, Joannis, etc.). El seu nom de tron (Nesut biti) fou Seuserenre, 'Soc poderós com Ra'. Fou conegut en una àmplia zona a Fenícia, Creta i les Cíclades.
Després de la submissió d'Abidos, el faraó va poder derrotar Tebes i ocupar la ciutat, dominant així tot Egipte. Això degué ser en la segona part del seu regnat, i tot seguit, amb el rei següent, els hikses van perdre Tebes.
El seu regne devia durar uns 20 0 25 anys, vers 1620 a 1600 aC. Manetó li dona 50 anys de regnat, que sembla exagerat, tot i que no impossible. El seu nom en la llengua dels hikses volia dir 'Nascut (en el mes) de Khiyar', i també se l'esmenta com a Khiyaran, Khajran i Khayan.
El seu nom s'ha trobat en 38 segells en escarabats i en altres peces a Creta, a Acàdia, a Sumer, a Hattusa, i a les muntanyes d'Anatòlia.
# Rozzano

Rozzano és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2005 tenia 38.493 habitants.
# Nebiryraw I

Sewadjenre Nebiryraw I fou un faraó egipci de la dinastia XVI, que va governar a Tebes. El seu nom d'Horus fou Sewadjtawy, el seu Nebti fou Netjerkheperu; el seu nom d'Horus d'or Neferkhau, el seu nom de tron o Nesut biti fou Sewadjenre; i el seu nom Sa Ra fou Nebiryraw. Se suposa que era fill de Sobekhotep VIII i fou pare de Semenre i de Sewoserenre Bebiankh.
Va succeir a Sankhenre (Mentuhotep VI) segons l'ordre en què són esmentats al papir de Torí. Segons aquest, va regnar 26 anys i mesos (vers 1625-1600 aC) i el va succeir Nebiryraw II. Es desconeix on és enterrat.
Hi ha constància d'aquest faraó en diversos escarabats (algun d'aquests al Museu Petrie: UC 11608, UC 11609, UC 11610, UC 11611 i UC 11612). També en una estela a Tebes (Karnak) descoberta el 1927, que conté el tractat en el qual es dona el càrrec d'alcalde d'Elkab (Nekheb) a Sebeknakht, per a ell i els seus descendents, i en una daga trobada a Diòspolis Parva.
# Semenre

Semenre o Smenre o Semenenre fou un faraó egipci de la dinastia XVI, que va governar a Tebes. Se suposa que era fill de Sewadjenre Nebiryraw I
Va succeir a Nebiryraw II, segons l'ordre en què són esmentats al Papir de Torí. Segons aquest va regnar 1 any (vers 1600 aC) i el va succeir Sewoserenre Bebiankh, probablement el seu germà. Es desconeix on és enterrat.
Hi ha constància d'aquest faraó només pel Papir de Torí i per una destral avui a Londres.
# Comunitat de municipis del País de Bourbriac

La Comunitat de municipis del País de Bourbriac (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Boulvriag) és una antiga estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Guingamp. Tenia una extensió de 218 kilòmetres quadrats i una població de 6.074 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 10 comunes :
* Bourbriac
* Coadout
* Kerien
* Kerpert
* Magoar
* Moustéru
* Plésidy
* Pont-Melvez
* Saint-Adrien
* Senven-Léhart

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis del País de Bourbriac Arxivat 2019-01-04 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Dedumose II

Dedumose I fou un rei probablement de la dinastia XVI de l'antic Egipte.
Si bé el seu nom està testimoniat per escarabats i altres objectes però no es pot situar. Es tendeix a situar-lo en el buit del Papir de Torí al final de la dinastia XVI però això no és ni de bon tros segur.
El seu nom nesut biti fou Djedneferre; i el seu nom Sa Ra fou Dedumose. El seu nom grec és Tutimeos.
És possible que fóra fill i successor de Dedumose I.
# Bacoli

Bacoli és un municipi italià, situat a la regió de Campània i a la Ciutat metropolitana de Nàpols. L'any 2004 tenia 27.402 habitants.
# Pantjeny Sekhemrekhutawy

Pantjeny Skhemrekhutawy fou un dels faraons testimoniats de la dinastia d'Abidos, estudiat per Kim S.B. Ryholt. Els altres foren Wepwawemsaf Sekhemreneferkhaw i Snaaib Menkhawre que són els únics de la dinastia que tenen existència documentada per troballes arqueològiques.
El seu nesut biti (nom de tron) fou Sekhemrekhutawy i el seu Sa Ra (nom personal) Pantjeny.
Se li coneixen dos fills: Djehutja i Hotepnofru, però la resta del seu regnat és completament desconegut.
# Teoria Young–Helmholtz

La teoria Young-Helmholtz (basada en la feina de Thomas Young i Hermann von Helmholtz al segle XIX), també anomenada com a teoria tricromàtica, és una teoria de la visió del color tricromàtica, és a dir, la forma en què el sistema visual dona lloc a l'experiència fenomenológica del color. El 1802, Young va postular l'existència de tres tipus de fotoreceptors (ara conegudes com cèl·lules de con) en l'ull, cadascun del qual era sensible a una gamma particular de llum visible.
Hermann von Helmholtz va desenvolupar la teoria més enllà del 1850: els tres tipus de fotoreceptors es podien classificar en preferència curta (violeta), de preferència mitjana (verd), i de preferència llarga (vermell), segons la seva resposta a les longituds d'ona de la llum que incideixen en la retina. La intensitat relativa dels senyals detectats pels tres tipus de cons són interpretats pel cervell com a color visible.
Per exemple, la llum groga utilitza proporcions diferents de vermell i verd, però poc blau, així que qualsevol tonalitat depèn d'una barreja dels tres cons, per exemple, un fort vermell-sensible, un verd mitjà sensible, i un blau baix sensible. A més, la intensitat de colors pot ser modificada sense canviar la seva tonalitat, ja que depèn de la freqüència de descàrrefa al cervell perquè un verd-blau pot aclarir-se pero conservar la mateixa tonalitat. El sistema no és perfecte, ja que no distingeix el groc d'una mescla vermella i verda, però pot detectar canvis de l'entorn subtils. El1857, James Maxwell va utilitzar l'àlgebra lineal recentment desenvolupada per provar la teoria de Young–Helmholtz.
L'existència de les cèl·lules sensibles a tres longituds d'ona diferent va ser demostrada per primer cop el 1956 per Gunnar Svaetichin. El1983 va ser provat en retines humanes en un experiment fet per Dartnall, Bowmaker, i Mollon, qui va obtenir lectures microespecrofotòpiques dels cons d'un ull. L'evidència més primerenca per la teoria es van obtenir observant la llum reflectida en les retines d'éssers humans vius, i l'absorció de llum per les cèl·lules de la retina extretes de cadàvers.

## Referències

* ↑ Young, T., 1802. Bakerian Lecture: On the Theory of Light and Colours. Phil. Trans. R. Soc. Lond. 92:12–48. doi: 10.1098/rstl. 1802.0004
* ↑ Stanley Finger. Origins of Neuroscience: A History of Explorations into Brain Function, 2001, p. 100. ISBN 9780195146943.
* ↑ Maxwell, James Clerk Transactions of the Royal Society of Edinburgh, 21, 2, 1857, pàg. 275–298. DOI: 10.1017/S0080456800032117.
* ↑ Svaetichin,G. (1956). Spectral response curves from single cones, Actaphysiol. scand. 39, Suppl. 134, 17–46.
* ↑ Eysenck, M. W.. Cognitive Psychology: A Student's Handbook. Fifth. East Sussex: Psychology Press, 2005.
* ↑ «Human eye – anatomy». A: .
# Gastronomia d'Algèria

La gastronomia d'Algèria és la gastronomia tradicional pròpia d'Algèria. És una gastronomia influenciada per la gastronomia mediterrània tradicional, pels costums de la religió musulmana i per la gastronomia de França (vegeu gastronomia peu-negre). Està lligada als productes de la terra algeriana i ofereix diferents plats segons el lloc, és a dir les zones urbanes o rurals per una banda, i la costa o les zones muntanyoses o àrides del vast interior algerià per l'altra.

## Característiques

Per una banda la cuina algeriana és una cuina mediterrània, amb ingredients molts similars als de la península Ibèrica segons l'estació. Encara que algunes de les preparacions siguin diferents a causa de les influències tradicionals locals, hi ha plats comuns que són fàcils de reconèixer.
L'especialitat algeriana és el xai a la brasa (mexui). En totes les celebracions familiars i populars és tradicional preparar el xai com a plat central.
Entre els plats algerians més coneguts cal mencionar el cuscús, la xorba (sopa de xai, amb tomàquet i fideus), la xakhxukha (chakchouka o tchoutchouka), un plat similar a una xamfaina amb ous, guisat de trossos de torta, carn, verdures i cigrons, d'origen Xaoui, el berkoukes (cuscús de grans gruixuts amb llegums i carn), la karantita, el mthewem, la chtitha, el mderbel, la dolma i el brik o bourek (com una torta fina), entre d'altres.
El merguez, salsitxa picant de xai, és originari de l'Algèria.

## Dolços

Els postres i pastissos són en general molt dolços. Entre els més importants cal esmentar els baghrir, khfaf, tcharak, mchewek, dziriette, knidelette, kalb el louz, zlabia (dolç fregit i banyat en xarop), aarayech, macrud, ghroubiya i mghergchette.
El kesra és una mena de blini que es pot menjar amb melmelada o mel per esmorzar o berenar. Als naixements és tradicional servir unes farinetes molt riques amb mantega i mel que s'anomenen tamina.

## Vegeu també

* Gastronomia mediterrània
* Gastronomia del Magrib
* Gastronomia del Marroc
* Gastronomia de Tunísia
* Coca a la calda
* Gastronomia d'Àfrica

## Referències

* ↑ «Luce Ben Aben, Moorish Women Preparing Couscous, Algiers, Algeria», 1899. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Fatima Zohra Bouayed, Cuisine algérienne, Enag, 1994

## Enllaços externs

* Cuisine algérienne (francès)
* Food in Algeria (anglès)
# Damvillers

Damvillers és un municipi francès, situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'1 de gener del 2021 tenia 618 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Passy (Alta Savoia)

Passy és un municipi francès situat al departament de l'Alta Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 11.068 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Vourey

Vourey és un municipi francès, situat a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, al departament de la Isèra. El 2021 tenia 1.687 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Abainville

Abainville és un municipi francès, situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'1 de gener del 2021 tenia 285 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Querit

Querit és el nom d'un wadi, o d'un torrent estacional intermitent esmentat a la Bíblia hebrea. Hi discorria un riu on es va amagar el profeta Elies, que va poder subsistir bevent-ne l'aigua i alimentant-se gràcies a uns corbs que li portaven menjar. Aquest relat apareix al Primer Llibre dels Reis, 17:2-6.

## Referències

* ↑ Frederick Fyvie Bruce, The Gospel of John: Introduction, Exposition, Notes, p. 339. Eerdmans, 3rd edition (1994)
* ↑ «A dictionary of the Bible; comprising its antiquities, biography, geography, and natural history». Che'rith, the brook. [Consulta: 26 agost 2011].
* ↑ Keller, David. Desert Banquet: A Year of Wisdom from the Desert Mothers and Fathers, 2011.
* ↑ Waheeb, M. «The Discovery of Elijah's Hill and John's Site of the Baptism, East of the Jordan River from the Description of Pilgrims and Travellers». Asian Social Science, vol. 8, 8, 2012. DOI: 10.5539/ass.v8n8p200.
* 1 2 «oremus Bible Browser : 1 Kings 17:3». [Consulta: 9 novembre 2024].
# Classe oberta

Una classe oberta és una categoria gramatical que admet que entrin nous membres, per oposició a la classe tancada, on la nòmina d'elements és finita i estable. Per exemple, els verbs són una classe oberta en català, ja que poden sorgir neologismes o derivats a partir d'altres mots si les necessitats de la llengua ho permeten, mentre que els pronoms són una classe tancada. Aquesta percepció és sincrònica, ja que històricament sempre hi ha modificacions a totes les categories, per exemple dins de les preposicions apareixen construccions que abans tenien un valor adverbial. La llista de classes obertes i tancades varia en cada llengua, si bé els elements amb més càrrega lèxica, com noms, adjectius i verbs, solen pertànyer a classes obertes, mentre que les paraules que tenen un valor més gramatical són més susceptibles de formar classes tancades.
# Quinten Hermans

Quinten Hermans (Turnhout, 29 de juliol de 1995) és un ciclista belga de carretera i de ciclocròs, que actualment participa a l'equip Alpecin–Deceuninck.
El 2015 va guanyar el campionat d'Europa sub-23 de ciclocròs. També va guanyar la medalla de bronze a la prova masculina sub-23 al Campionat del Món de Ciclocross UCI 2016 a Heusden-Zolder. A la carretera, els seus èxits més destacats són guanyar la tercera etapa de la Volta al País Basc 2024 i va quedar segon a la Lieja–Bastogne–Lieja 2022.

## Palmarès

* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alta Àustria
** Vencedor d'una etapa al Tour de Valònia
* 2019
** 1r a la Fletxa del sud i vencedor de 2 etapes
** 1r a Sinksenkoers Averbode
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 2024
** Vencedor d'una etapa a la Volta al País Basc

#### Resultats de la classificació general a les Grans Voltes

| Gran Tour | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| Giro d'Itàlia | 43 | — | — | 53 |
| Tour de França | — | — | 113 | — |
| Vuelta a Espanya | — | — | — | 80 |
Llegenda :
| — | No va competir |
| DNF | No va acabar |

## Referències

* ↑ «Alpecin–Deceuninck». UCI. [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ «2016 Cyclo-croos World Championships: Entries list men's under-23». wk2016.be. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «Quinten Hermans». cyclingarchives.com. [Consulta: 1r febrer 2016].
# Chiara Consonni

Chiara Consonni (Bèrgam, 24 de juny de 1999) és una ciclista italiana.
El seu germà Simone també és ciclista professional. Actualment corre per l'equip Canyon-SRAM Racing. Entre les seves victòries més destacades s'inclouen una medalla d'Or als Jocs Olímpics d'Estiu de 2024 en ciclisme en pista en cursa americana i vencedora d'etapes al Giro d'Itàlia.

## Palmarès en pista

2016
* Campiona del món de ciclisme en pista Júnior Persecució per equips
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista Júnior Persecució per equips
2017
* Campiona del món de ciclisme en pista Júnior Persecució per equips
* Campiona del món de ciclisme en pista Júnior Madison
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista Júnior Persecució per equips
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista Júnior Madison
2020
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista sub-23 Persecució per equips
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista sub-23 Madison
2021
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista sub-23 Persecució per equips
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista sub-23 Madison
* Campiona d'Europa de ciclisme en pista sub-23 per eliminació
2022
* Campiona del món de ciclisme en pista Persecució per equips
* Campiona d'Itàlia en persecució per equips
2024
* Medalla d'or als Jocs Olímpics en cursa americana

## Palmarès en ruta

2019
* Vencedora d'una etapa a la Boels Ladies Tour
2021
* 1a a la Volta a Mouscron
* 1a a la Volta a la Comunitat Valenciana Fèmines
* 1a al Gran Premi de Plumelec-Morbihan
2022
* 1a a A través de Flandes
* 1 a Dwars door de Westhoek
* 1a a Diamond Tour
* Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1a al Gran Premi d'Isbergues
2023
* 1a al Trofeu Maarten Wynants
* Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1a al Gran Premi Beerens
* 1a al Tour de l'illa de Chongming i vencedora d'una etapa
2024
* 1a al Gran Premi della Liberazione
* 1a al Gran Premi Eco-Struct
* 1a al Diamond Tour
* Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats a les Gans voltes
#### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018: no surt a la 6a etapa
* 2021: fora del temps permès a la 4a etapa
* 2022: 59a posició, vencedora de la 10a etapa
* 2023: 91a posició, vencedora de la 9a etapa
* 2024: Vencedora de la 2 etapa. No surt a la 7a etapa

#### Resultats al Tour de França

* 2023: no surt a la 7a etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com

## Referències

* ↑ «Dove ritmo è la parola chiave: intervista a Chiara Consonni» (en italià). suiveur, 15-02-2019. [Consulta: 7 març 2022].
* ↑ «Italia gana el oro en Madison en los Juegos Olímpicos de París 2024» (en castellà). ilmessaggero, 09-08-2024. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Simon Johannes van Douw

Simon Johannes van Douw (ca. 1630 – després de 1677), va ser un pintor barroc flamenc especialitzat en la pintura de paisatges italianitzants.

## Vida

Nascut probablement a Anvers, allà se'l documenta per primera vegada a l'abril de 1654 en ser admès com a mestre en el gremi de Sant Lluc. Dos anys després, al juny de 1656, va contreure matrimoni encara a Anvers amb Johanna Soolmaekers, però immediatament apareix registrat en el gremi de Sant Lluc de Middelburg a Zelanda on va romandre amb prou feines un any. De 1659 a 1666 se'l documenta a Rotterdam on el 1660 va redactar el seu testament, però el 1666 havia retornat a Anvers on va rebre com a alumne a Pieter van Bloemen. Les notícies es perden el 1677 quan va signar l'última obra coneguda.
Els seus temes preferits són els paisatges amb ruïnes i múltiples figures entre les quals amb freqüència apareixen els cavalls, ja sigui com a escenes de gènere o com a batalles. No havent-se documentat cap viatge del pintor a Itàlia, la presència de ruïnes romanes en algunes de les seves composicions ha d'explicar-se per la utilització d'estampes.

## Referències

* ↑ RKD
* ↑ Artgate.

## Bibliografia

* Douw, Simon Johannes van, en Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD), en neerlandès
* Sedini, Domenico, Artgate, Simon Johannes Van Douw Arxivat 2019-02-28 a Wayback Machine., catálogo online, Fondazione Cariplo.
# Cotorra de Deville

La cotorra de Deville (Pyrrhura devillei) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos del sud-oest del Brasil i nord del Paraguai.

## Referències

* ↑ «Pyrrhura devillei» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Mecopisthes

Mecopisthes és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. Es pot trobar a la zona paleàrtica.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1926.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0: Podem trobar 18 espècies diferents.
* Mecopisthes alter Thaler, 1991 – Itàlia
* Mecopisthes crassirostris (Simon, 1884) – Portugal, França
* Mecopisthes daiarum Bosmans, 1993 – Algèria
* Mecopisthes jacquelinae Bosmans, 1993 – el Marroc
* Mecopisthes latinus Millidge, 1978 – Suïssa, Itàlia
* Mecopisthes millidgei Wunderlich, 1995 – Itàlia (Sardenya)
* Mecopisthes monticola Bosmans, 1993 – Algèria
* Mecopisthes nasutus Wunderlich, 1995 – Grècia (incl. Creta)
* Mecopisthes nicaeensis (Simon, 1884) – Espanya, França, Itàlia
* Mecopisthes orientalis Tanasevitch & Fet, 1986 – Turkmenistan
* Mecopisthes paludicola Bosmans, 1993 – Algèria
* Mecopisthes peuceticus Caporiacco, 1951 – Itàlia
* Mecopisthes peusi Wunderlich, 1972 – Europa, Israel
* Mecopisthes pictonicus Denis, 1950 – França
* Mecopisthes pumilio Wunderlich, 2008 – Suissa
* Mecopisthes rhomboidalis Gao, Zhu & Gao, 1993 – Xina
* Mecopisthes silus (O. Pickard-Cambridge, 1873) (Espècie tipus) – Europa
* Mecopisthes tokumotoi Oi, 1964 – Japó

## Referències

* 1 2 «Gen. Mecopisthes Simon, 1926». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Simon, E. Les arachnides de France. Synopsis générale et catalogue des espèces françaises de l'ordre des Araneae. Tome VI. 2e partie, 1926.
* ↑ Platnick, 2011 : The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)