OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# J del Centaure

J del Centaure (J Centauri) és una estrella a la constel·lació de Centaure. S'hi aproximadament a 350 anys llum de la Terra.
J del Centaure és una estrella de la seqüència principal de tipus espectral B3V amb una magnitud aparent mitjana de 4,5 i una lluminositat 500 vegades la del Sol. La temperatura de la fotosfera de l'estrella és de prop de 24.000 K. La velocitat de rotació a l'equador és d'almenys 223 km/s. Hom creu que és un sistema estel·lar binari.
Aquesta estrella pot ser membre de l'associació de Scorpius-Centaurus (Sco OB2). Aquesta és una de les regions més properes de recent formació estel·lar.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two dimentional spectral types for the HD stars, Vol. 1. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «The determination of T_eff_ of B, A and F main sequence stars from the continuum between 3200 A and 3600 A». Astronomy and Astrophysics, 1995, pàg. 553–564.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* ↑ Shatsky, N.; Tokovinin, A. Astronomy and Astrophysics, 382, 2002, pàg. 92–103. arXiv: astro-ph/0109456. Bibcode: 2002A&A...382...92S. DOI: 10.1051/0004-6361:20011542.
* ↑ Lub, J.; de Geus, E. J.; van de Grift, E. Astronomy and Astrophysics Supplement Series, 85, 2, 10-1990, pàg. 915–970. Bibcode: 1990A&AS...85..915D.
# KIC 9832227

KIC 9832227 és un estel binari de contacte en la constel·lació de Cygnus que es troba a uns 1800 anys llum de distància.
També s'identifica com un sistema binari de sols que s'eclipsen eclipsa amb una periodicitat de gairebé 11 hores. Aquests estels cada cop orbiten més ràpid i més a prop. Arribarà un moment que els dos estels xocaran i es fusionaran, cosa que produirà una lluminosa nova vermella, es preveu sigui visible a simple vista l'any 2022, més o menys durant un any, segons un equip d'astrònoms dirigit per Larry Molnar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Peter De Cat «Activity indicators and stellar parameters of the Kepler targets. An application of the ROTFIT pipeline to LAMOST-Kepler stellar spectra.» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2016, pàg. 39–39. DOI: 10.1051/0004-6361/201628337.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «The All Sky Automated Survey. The Catalog of Variable Stars in the Kepler field of view» (en anglès). Acta Astronomica, 2009, pàg. 33–46.
* ↑ Kinemuchi, Karen «To Pulsate or to Eclipse? Status of KIC 9832227 Variable Star». Astrophysics, 01-10-2013. arXiv: 1310.0544.
* ↑ ; Van Noord, Daniel; Kinemuchi, Karen; Smolinski, Jason P.; Alexander, Cara E.; Kobulnicky, Henry A.; Cook, Evan M.; Jang, Byoungchan; Steenwyk, Steven D. «KIC 9832227: A red nova precursor». American Astronomical Society, 229, 2017, pàg. 417.04. Bibcode: 2017AAS...22941704M.
* ↑ «Paired Stars in Cygnus En Route to Merger». Sky and Telescope, 06-01-2017. [Consulta: 12 gener 2017].
# Kappa d'Andròmeda

Kappa d'Andròmeda (κ Andromedae) és una estrella de la constel·lació Andròmeda. És una blava-blanca subgegant del tipus B amb una magnitud aparent de +4,15. Està a uns 170 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ George David Gatewood «Astrometric Studies of Aldebaran, Arcturus, Vega, the Hyades, and Other Regions» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 13-06-2008, pàg. 452–460. DOI: 10.1088/0004-6256/136/1/452.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* 1 2 Sasha Hinkley «THE κ ANDROMEDAE SYSTEM: NEW CONSTRAINTS ON THE COMPANION MASS, SYSTEM AGE, AND FURTHER MULTIPLICITY» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 03-12-2013, pàg. 153. DOI: 10.1088/0004-637X/779/2/153.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Sarah Blunt «SCExAO/CHARIS Near-infrared Direct Imaging, Spectroscopy, and Forward-Modeling of κ And b: A Likely Young, Low-gravity Superjovian Companion» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 30-11-2018, pàg. 291. DOI: 10.3847/1538-3881/AAE9EA.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. III. Velocity distributions» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2-2007, pàg. 671–682. DOI: 10.1051/0004-6361:20065224.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Makoto Watanabe «Characterization of the gaseous companionκAndromedae b» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2014, pàg. 111–111. DOI: 10.1051/0004-6361/201322119.
# Turonià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Paleogen | Paleocè | Danià | (més recent) |
| Cretaci | Superior | Maastrichtià | 72,1 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Campanià | 83,6 ± 0,2 | 83,6 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Santonià | 86,3 ± 0,5 | 86,3 ± 0,5 |
| Cretaci | Superior | Coniacià | 89,8 ± 0,3 | 89,8 ± 0,3 |
| Cretaci | Superior | Turonià | 93,9 | 93,9 |
| Cretaci | Superior | Cenomanià | 100,5 | 100,5 |
| Cretaci | Inferior | Albià | ~ 113,0 | ~ 113,0 |
| Cretaci | Inferior | Aptià | ~ 125,0 | ~ 125,0 |
| Cretaci | Inferior | Barremià | ~ 129,4 | ~ 129,4 |
| Cretaci | Inferior | Hauterivià | ~ 132,6 | ~ 132,6 |
| Cretaci | Inferior | Valanginià | ~ 139,8 | ~ 139,8 |
| Cretaci | Inferior | Berriasià | ~ 145,0 | ~ 145,0 |
| Juràssic | Superior | Titonià | (més antic) |
| Comissió Internacional d'Estratigrafia (2020) ||||
El Turonià (de la ciutat de Tours, a França) és un estatge faunístic del Cretaci superior. Comprèn el període entre fa 93,9 milions d'anys i fa 89,8 ± 0,3 milions d'anys.

## Referències

* 1 2 «Taula Cronostratigràfica Internacional v. 2020/03» (PDF). Comissió Internacional d'Estratigrafia. [Consulta: 17 març 2021].
# Monestir de Sant Pau (Atos)

El monestir de Sant Pau (grec: Μονή Αγίου Παύλου, Moní Agiu Pavlu) és un monestir de l'Església Ortodoxa situat al mont Atos, a la part occidental de la península Calcídica de Grècia. La seva katholikon o església principal està dedicada a la Presentació de Jesús al Temple i celebra la festivitat el 2 de febrer del calendari julià o 15 de febrer del calendari gregorià.
El fundador del monestir va ser Sant Pau de Xeropòtam. Al segle xiv el monestir fou abandonat, fins que el serbi noble Antonije Bagas va comprar i restaurar el monestir, que estava en ruïnes, entre 1355 i 1365. El segle xv el monestir va rebre donacions de diversos reis i prínceps i anà creixent la seva fama fins a finals del segle xviii i principis del XIX. L'edifici patí un incendi el 1902 i una inundació el 1911.
El bisbe Uspenski (1804-1885), durant la seva visita a l'octubre de 1845, va deixar-hi 12 pàgines de l'Evangeli de Radoslav, que segons la seva opinió eren els més valuosos. Algunes es van lliurar a la Biblioteca Nacional de Rússia de Sant Petersburg i altres es van perdre. Actualment la biblioteca conté 494 manuscrits i més de 12.000 llibres impresos. També guarda com a relíquies els regals dels Reis Mags d'Orient, un peu del teòleg Sant Gregori, un tros de la Vera Creu, diversos vasos sagrats i ornaments.

## Referències

* ↑ «La llegenda dels Reis d'Orient: d'on venen Melcior, Gaspar i Baltasar?». 324.cat, 5 gener 2020. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ Michael Angold. Cambridge History of Christianity: Volume 5, Eastern Christianity. Cambridge University Press, 17 agost 2006, p. 160–. ISBN 978-0-521-81113-2.
* ↑ Zivkovic, Tibor. Charters of the Serbian rulers related to Kosovo and Metochia, p. 123-124.
* ↑ «The Holy Monastery of Aghiou Pavlou». mountathos.gr. MountAthos. [Consulta: 19 novembre 2013].
# LHS 292

LHS 292 és una nana vermella en la constel·lació del Sextant. Malgrat ser a una distància relativament propera al Sol, a uns 14,8 anys llum, és massa tènue com per poder ser vista a ull nu. És una estrella fulgurant, la qual cosa vol dir que pot augmentar sobtadament la seva brillantor durant curts períodes.

## Enllaços externs

* ARICNS entry Arxivat 2007-06-10 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Lucianne Walkowicz «The Solar Neighborhood. VI. New Southern Nearby Stars Identified by Optical Spectroscopy» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2002, pàg. 2002–2009. DOI: 10.1086/339315.
* ↑ URL de la referència: http://wwwadd.zah.uni-heidelberg.de/datenbanken/aricns/cnspages/4c03917.htm.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* 1 2 3 URL de la referència: http://www.recons.org/TOP100.posted.htm.
* ↑ Pablo Mauas «Trumpeting M dwarfs with CONCH-SHELL: a catalogue of nearby cool host-stars for habitable exoplanets and life» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 3, 9-2014, pàg. 2561-2578. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1313.
* ↑ URL de la referència: http://simbad.u-strasbg.fr/simbad/sim-id?protocol=html&Ident=LHS+292.
* 1 2 M. Lampón «The CARMENES search for exoplanets around M dwarfs. High-resolution optical and near-infrared spectroscopy of 324 survey stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2018, pàg. 49–49. DOI: 10.1051/0004-6361/201732054.
* ↑ Bárbara Rojas-Ayala «Metallicity and temperature indicators in M dwarf K-band spectra: testing new and updated calibrations with observations of 133 solar neighborhood M dwarfs» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 13-03-2012, pàg. 93. DOI: 10.1088/0004-637X/748/2/93.
# LR de la Vela

LR de la Vela (LR Velorum) és una estrella variable de magnitud aparent mitjana +5,90 en la constel·lació de la Vela, representant la vela de la mítica Nau Argos en què van viatjar Jàson i els Argonautes. La distància a la qual s'hi troba és incerta, però la seva possible pertinença a l'Associació estel·lar Vela OB1 la situaria aproximadament a 1.750 parsecs (5.700 anys llum) del Sistema Solar.
LR de la Vela és una supergegant blava de tipus espectral B6Iae amb una temperatura efectiva de 13.000-13.500 K. Enormement lluminosa, radia 60.250 vegades més energia que el Sol comparable a Deneb (α Cygni) o ν Cephei - i, com correspon a la seva classe, també té una mida considerable; el seu radi és 45 vegades més gran que el de el Sol i gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 41 km/s. És una estrella molt massiva, sent la seva massa aproximadament 30 vegades més gran que la massa solar, per la qual cosa finalitzarà la seva curta vida esclatant en forma de supernova.
LR de la Vela és una variable Alfa Cygni; la lluentor oscil·la 0,072 magnituds al llarg d'un període de 1,695 dies.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Luminous stars in the Southern Milky Way. Pàgina: 1. Data de publicació: 1971.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «New measurements of rotation and differential rotation in A-F stars: are there two populations of differentially rotating stars?» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 6-2012, pàg. A116. DOI: 10.1051/0004-6361/201118724.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* 1 2 V* LR Vel -- Pulsating variable Star (SIMBAD)
* ↑ HR 3708 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Reed, B. Cameron «Vela OB1: Probable New Members and Hertzsprung-Russell Diagram». The Astronomical Journal, 119, 4, 2000. pp. 1855-1859.
* ↑ Fraser, M.; Dufton, P. L.; Hunter, I.; Ryans, R. S. I. «Atmospheric parameters and rotational velocities for a sample of Galactic B-type supergiants». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 404, 3, 2010. pp. 1306-1320.
* ↑ Lefever, K.; Puls, J.; Aerts, C. «Statistical properties of a sample of periodically variable B-type supergiants. Evidence for opacity-driven gravity-mode oscillations». Astronomy and Astrophysics, 463, 3, 2007. pp. 1093-1109.
* ↑ Lefèvre, L.; Marchenko, S. V.; Moffat, A. F. J.; Acker, A. «A systematic study of variability among OB-stars based on HIPPARCOS photometry». Astronomy and Astrophysics, 507, 2, 2009. pp. 1141-1201.
# LU de la Vela

LU de la Vela (LU Velorum) és un sistema estel·lar en la constel·lació de la Vela. Es troba a 50,4 anys llum del sistema solar.

## Característiques

LU de la Vela és una estrella binària les components de la qual són dos nanes vermelles iguals de tipus espectral M3.5V. Tenen una temperatura efectiva de 3.260 K i una massa equivalent al 36% de la massa solar. Més petites que el Sol, el seu radi pot ser d'aproximadament 0,4 radis solars. Conjuntament, la seva lluminositat equival al 5% de la lluminositat solar.
El període orbital d'aquesta binària és de 1,8766 dies, sent el semieix major de l'òrbita de 0,026 ua. Malgrat que el pla orbital està inclinat 82º respecte al pla del cel, LU de la Vela no és una binària eclipsant.

## Variabilitat

LU de la Vela apareix catalogada com estrella fulgurant, havent-se observat una variació de brillantor de més de dues magnituds. D'altra banda, sembla cromosfèricament activa de manera que també és una variable BY Draconis. Emet energia en forma de raigs X, sent la seva lluminositat en aquesta regió de l'espectre 0,018×10$^{24}$ W.

## Referències

* 1 2 Pablo Mauas «Trumpeting M dwarfs with CONCH-SHELL: a catalogue of nearby cool host-stars for habitable exoplanets and life» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 3, 9-2014, pàg. 2561-2578. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1313.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «ASAS photometry of ROSAT sources. I. Periodic variable stars coincident with bright sources from the ROSAT All Sky Survey» (en anglès). Acta Astronomica, 1, 3-2012, pàg. 67-95.
* ↑ «Search for associations containing young stars (SACY). I. Sample and searching method» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 12-2006, pàg. 695-708. DOI: 10.1051/0004-6361:20065602.
* ↑ V* LU Vel -- Flare Star (SIMBAD)
* ↑ Morales, J. C.; Ribas, I.; Jordi, C. «The effect of activity on stellar temperatures and radii». Astronomy and Astrophysics, 478, 2, 2008. pp. 507-512.
* 1 2 3 Eker, Z.; Ak, N. Filiz; Bilir, S.; Doğru, D.; Tüysüz, M.; Soydugan, E.; Bakış, H.; Uğraş, B.; Soydugan, F.; Erdem, A.; Demircan, O. «A catalogue of chromospherically active binary stars (third edition)». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 4, 2008. pp. 1722-1726.
* ↑ LU Velorum (General Catalogue of Variable Stars)
# V444 del Cigne

V444 del Cigne (V444 Cygni) és un estel binari a la constel·lació del Cigne de magnitud aparent +7,94. És membre del cúmul Berkeley 86 i s'hi troba aproximadament a 6.200 anys llum del sistema solar.
El sistema està compost per un calent estel blau de tipus espectral O6III-V i un estel de Wolf-Rayet de tipus WN5. Constitueix una binària eclipsant amb un període orbital de 4,1 dies, i l'excentricitat de l'òrbita és ε = 0,03. La separació entre els dos estels és de 0,18 ua o 38 radis solars. L'estel blau és el més lluminós, amb una lluminositat bolomètrica 435.000 vegades major que la lluminositat solar; per la seua banda, l'estel de Wolf-Rayet és 90.800 vegades més lluminós que el Sol. La temperatura superficial d'aquest últim aconsegueix els 82.000 K. En rajos X el parell és més lluminós del que caldria esperar considerant les components individualment; aquest excés sembla provenir de la zona d'interacció entre els vents estel·lars dels dos estels, la temperatura dels quals pot aconseguir diverses desenes de milions de graus K, contribuint principalment a les emissions de rajos X de més energia.
L'estel blau és 25 vegades més massiu que el Sol i el seu acompanyant té una massa de 10 masses solars. Igual que altres estels de Wolf-Rayet, aquesta component del sistema perd massa a raó de 0,6 × 10$^{−5}$ masses solars per any, mentre que l'estel blau ho fa a un ritme deu vegades menor. El radi d'aquest últim és 10 vegades més gran que el radi solar i el de l'estel de Wolf-Rayet és 3 vegades més gran que el del nostre Sol.

## Referències

* ↑ «The Galactic WN stars. Spectral analyses with line-blanketed model atmospheres versus stellar evolution models with and without rotation» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 12-09-2006, pàg. 1015–1031. DOI: 10.1051/0004-6361:20065052.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «[http://simbad.u-strasbg.fr/simbad/sim-id?Ident= V444 HD 193576 -- Wolf-Rayet Star]» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 9 juny 2021].
* ↑ Lamers, H. J. G. L. M.; Nugis, T. «An explanation for the curious mass loss history of massive stars: From OB stars, through Luminous Blue Variables to Wolf-Rayet stars». Astronomy and Astrophysics, 395, 2002. pp. L1-L4.
* 1 2 Bhatt, Himali; Pandey, J. C.; Kumar, Brijesh; Singh, K. P.; Sagar, Ram «X-ray emission characteristics of two Wolf-Rayet binaries: V444 Cyg and CD Cru». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 402, 3, 2010. pp. 1767-1779.
# Les quatre filles

Les quatre filles (àrab: بنات ألفة, Banāt Ulfa, francès: Les Filles d'Olfa) és una pel·lícula documental en àrab del 2023 dirigida per Kaouther Ben Hania. Després de la desaparició de dues filles d'una mare tunisiana, el cineasta convida actrius professionals a compensar la pèrdua. La pel·lícula és una coproducció internacional entre França, Tunísia, Alemanya i l'Aràbia Saudita. S'ha subtitulat en català per a FilminCAT.
La pel·lícula va competir per la Palma d'Or al 76è Festival de Canes, on es va estrenar mundialment el 19 de maig de 2023. Es va estrenar a França el 5 de juliol de 2023. Va ser seleccionada com a candidata tunisiana per a la millor pel·lícula internacional als 96ns premis Oscar i va ser nominada a la millor pel·lícula documental.

## Referències

* ↑ Eboulé, Christian «Festival de Cannes : qui sont les deux cinéastes africaines dans la sélection officielle ?» (en francès). TV5Monde, 13-04-2023.
* ↑ «Les Filles d'Olfa». Jour2Fête. Arxivat de l'original el 5 June 2023. [Consulta: 4 maig 2023].
* ↑ «Les quatre filles». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 maig 2024].
* ↑ mounir. «" بنات ألفة" لكوثر بن هنية، الفيلم المرشح لتمثيل تونس في جائزة الأوسكار لأفضل فيلم عالمي 2024» (en àrab). أنباء تونس, 31-08-2023. Arxivat de l'original el 31 August 2023. [Consulta: 1r setembre 2023].
* ↑ Bergeson, Samantha. «2024 Oscar Shortlists Unveiled: 'Barbie,' 'Poor Things,' 'Maestro,' and 'The Zone of Interest' Make the Cut» (en anglès americà). IndieWire, 21-12-2023. Arxivat de l'original el 22 December 2023. [Consulta: 22 desembre 2023].
# Lliga kazakh de futbol

La Lliga kazakh de futbol és la màxima competició futbolística del Kazakhstan. És organitzada per la Unió de Futbol del Kazakhstan i fou creada el 1992.
La màxima categoria de la competició ha rebut els següents noms:
* Divisió Top del Kazakhstan (1992-2001)
* Super Lliga del Kazakhstan (2002-2007)
* Lliga Premier Kazakhstan (2008-)

## Historial

Font:

### Campionats de l'RSS del Kazakhstan (1936-91)

* 1936 : Sbornaya Almaty
* 1937 : Dinamo Almaty
* 1938 : Dinamo Almaty
* 1939-47 : no es disputà
* 1948 : Dinamo Almaty
* 1949 : Lokomotiv Zhambyl
* 1950 : Sbornaya Almaty
* 1951 : Metallurg Xymkent
* 1952 : Metallurg Xymkent
* 1953 : Metallurg Xymkent
* 1954 : Dinamo Almaty
* 1956 : Sbornaya Almaty
* 1957 : Stroitel Almaty
* 1958 : Spartak Almaty
* 1959 : Spartak Almaty
* 1960 : Yenbek Guryev
* 1961 : Avangard Petropavlovsk
* 1962 : ADK Almaty
* 1963 : Tselinnik Semipalatinsk
* 1964 : ADK Almaty
* 1965 : ADK Almaty
* 1955 : Dinamo Almaty
* 1966 : Aktyubinets Aktyubinsk
* 1967 : Torpedo Kokshetau
* 1968 : Yenbek Zhezkazgan
* 1969 : Shakhtyor Saran'
* 1970 : Stroitel Temirtau
* 1971 : Yenbek Zhezkazgan
* 1972 : Traktor Pavlodar
* 1973 : Yenbek Zhezkazgan
* 1974 : Gornyak Nikol'sky
* 1975 : Metallurg Xymkent
* 1976 : Khimik Stepnogorsk
* 1977 : Khimik Stepnogorsk
* 1978 : Trud Xevtxenko
* 1979 : Khimik Stepnogorsk
* 1980 : Meliorator Xymkent
* 1981 : Burevestnik Kostanay
* 1980 : Traktor Pavlodar
* 1981 : Aktyubinets Aktobe
* 1982 : Xakhter Karagandy
* 1983 : Xakhter Karagandy
* 1984 : Tselinnik Tselinograd
* 1985 : Meliorator Xymkent
* 1986 : Meliorator Xymkent
* 1987 : Meliorator Xymkent
* 1988 : Traktor Pavlodar
* 1989 : Traktor Pavlodar
* 1990 : Vostok Oskemen
* 1991 : Aktyubinets Aktobe

### Campionats des de la independència

* 1992: FC Kairat Almaty (1)
* 1993: FC Ansat Pavlodar (1)
* 1994: FC Yelimay Semipalatinsk (1)
* 1995: FC Yelimay Semipalatinsk (2)
* 1996: FC Taraz (1)
* 1997: FC Irtysh Pavlodar (2)
* 1998: FC Yelimay Semipalatinsk (3)
* 1999: FC Irtysh Bastau Pavlodar (3)
* 2000: FC Zhenis Astana (1)
* 2001: FC Zhenis Astana (2)
* 2002: FC Irtysh Pavlodar (4)
* 2003: FC Irtysh Pavlodar (5)
* 2004: FC Kairat Almaty (2)
* 2005: FC Aktobe-Lento (1)
* 2006: Astana 1964 (3)
* 2007: FC Aktobe (2)
* 2008: FC Aktobe (3)
* 2009: FC Aktobe (4)
* 2010: FK Tobol Kostanay (1)
* 2011: FC Shakhter Karagandy (1)
* 2012: FC Shakhter Karagandy (2)
* 2013: FC Aktobe (5)
* 2014: FK Astana (1)
* 2015: FK Astana (2)
* 2016: FK Astana (3)
* 2017: FK Astana (4)
* 2018: FK Astana (5)
* 2019: FK Astana (6)
* 2020: FC Kairat Almaty (3)
* 2021: FK Tobol Kostanay (2)
* 2022: FK Astana (7)

## Referències

* ↑ Not just League, but Super League Lyakhov.kz 2002
* ↑ Press release FFK.kz, Feb.29, 2008
* ↑ «Kazakhstan - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 12 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Web de la federació Arxivat 2008-12-08 a Wayback Machine.
* Web a la UEFA
* Web a Soccerway.com
* RSSSF
# Dasiür de bandes amples

El dasiür de bandes amples (Murexia rothschildi) és una espècie de marsupial de la família dels dasiúrids. És endèmic de Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural són els boscos secs tropicals o subtropicals. Fou anomenat en honor del banquer i zoòleg britànic Lionel Walter Rothschild.
Anteriorment era classificat com a única espècie del gènere Paramurexia.

## Referències

* ↑ «dasiür de bandes amples». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ Australasian Marsupial and Monotreme Specialist Group (1996). Murexia rothschildi. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 29 juliol 2007 (en anglès).
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 350. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :