OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Capritx (restaurant)

Capritx és un restaurant ubicat a Terrassa, dirigit pel xef Artur Martínez.
L'any 2002 va néixer el restaurant 'Capritx', quan Artur Martínez va reconvertir el vell bar dels seus avis, enganxat a la botiga de menjar per emportar que atenen els seus pares, 'El Buen Gusto', en un restaurant amb un espai reduït, amb només cinc taules per a 14 comensals, però amb una gran ambició gastronòmica. Des que l'any 2010 va rebre una Estrella Michelin, Capritx és convertí en un dels restaurants amb amb aquesta distinció amb menys infraestructura i Martínez un dels xefs que aconsegueix més amb menys. L'any 2017 el restaurant Capritx tanca per traslladar-se a Barcelona i continuar evolucionant. El 2019 neix Aürt Restaurant, prosseguint amb l'estrella Michelin i aconseguint reconeixements com Dos Soles Repsol, Millor Disseny de Restaurant Europeu 2019, Millor Restaurant a Hotel d'Espanya 2022, 2023, 2024, Premi Cuiner Responsable 2024, Premi Montagud 2024 o TOP 7 Guia Macarfi entre d'altres.

## Referències

* ↑ Jolonch, Cristina «Capritx, alta cocina con los mínimos recursos». La Vanguardia, 09-06-2017 [Consulta: 1r juliol 2024].
* ↑ «Capritx pierde la estrella Michelín por su cierre temporal». Diari de Terrassa, 23-2017- [Consulta: 1r juliol 2024].
# Leopold d'Anhalt-Köthen

El príncep Leopold d'Anhalt-Köthen (Köthen, 29 de novembre de 1694 - 19 de novembre de 1728) és recordat especialment perquè va tenir a Johann Sebastian Bach en el càrrec de mestre de capella (Kapellmeister) de la seva cort des de desembre del 1717 fins a l'abril del 1723.
Leopold va ser el fill primogènit d'Emanuel Lebrecht i de la comtessa Gisela Agnes de Rath, des de 1694 "Comtessa del Regne de Nienburg" (Reichsgräfin von Nienburg). Va ser el gran de 6 germans dels quals només li sobrevisqueren August Lluís, el seu successor, i dues germanes, Elionor Guillermina i Cristiana Carlota.

## Relació amb J. S. Bach

El príncep va conèixer Bach molt probablement el 24 de gener de 1716, durant el casament de la seva germana al castell de la seva mare a Nienburg.
Bach va compondre diverses cantates i una serenata en honor de Leopold. El príncep va ser padrí del fill de Johann Sebastian i Maria Bàrbara Bach, Leopold Augustus, que va morir abans de fer l'any, el 1719.
L'11 de desembre de 1721 el príncep es va casar a Bernburg amb la seva cosina, Frederica Enriqueta d'Anhalt-Bernburg, de 19 anys. A la mort del príncep, el 19 de novembre de 1728, Bach va anar als funerals per tocar una composició original, avui perduda.
# Club Cerro Porteño

El Club Cerro Porteño és un club esportiu de la ciutat d'Asunción, Paraguai, destacat per la seva secció professional de futbol.

## Història

El club es va fundar l'1 d'octubre de 1912. Va adoptar els colors vermell i blau, dels dos partits polítics tradicionals del país, el Colorado i el Liberal. Posteriorment s'adoptà el color blanc pels pantalons, per la qual cosa els tres colors de la bandera paraguaiana quedaren incorporats a l'uniforme. El primer nom fou Cerro Porteño Foot-Ball Club. El nom del club prové d'un munt proper a la ciutat.
Les seves instal·lacions estan al Barrio Obrero. El seu estadi General Pablo Rojas és conegut com L'Olla Azulgrana. Fou construït a mitjans dels 70 i remodelat el 1991.
El seu màxim rival és el Club Olimpia, amb qui disputa el clàssic del futbol paraguaià.

## Palmarès

* Lliga paraguaiana de futbol:
** 1913, 1915, 1918, 1919, 1935, 1939, 1940, 1941, 1944, 1950, 1954, 1961, 1963, 1966, 1970, 1972, 1973, 1974, 1977, 1987, 1990, 1992, 1994, 1996, 2001, 2004, 2005, 2009 Apertura, 2012 Apertura, 2013 Clausura, 2015 Apertura, 2017 Clausura, 2020 Apertura, 2021 Clausura
* Torneig República:
** 1978, 1991, 1995
* Plaqueta Millington Drake:
** 1949, 1950

## Jugadors destacats

* Cayetano Ré
* Saturnino Arrúa
* Pedro Rodríguez
* Roberto Cabañas
* Roberto Fernández
* Sergio Goycochea
* Geremi Njitap
* Faryd Aly Mondragón
* Francisco Arce
* Carlos Gamarra
* Diego Gavilán
* Julio dos Santos
* Edgar Barreto
* Santiago Salcedo
* Jorge Núñez

## Entrenadors destacats

* Ferenc Puskás
* Valdir Espinoza
* Sergio Markarián
* Paulo César Carpegiani
* Carlos Baez
* Gerardo Martino

## Presidents

* 1912/1914 Pedro David Villalba
* 1915/1917 Roque J. Medina
* 1918/1919: Diógenes R. Ortúzar
* 1920/1922: Adriano Irala
* 1923: Juan Manuel Alvarez
* 1924: Gerónimo Riart
* 1925/1933: Adriano Irala
* 1934: Luis Laterza
* 1935: Gerardo Buongermini
* 1936: Dionisio González Torres
* 1937/1938: Ramón Prieto
* 1939: Miguel Oliveira y Silva
* 1940: Julio Cálcena
* 1941: Miguel Oliveira y Silva
* 1942/1943: Nicolás Angulo
* 1944: Oscar Pinho Insfrán
* 1945: José Muñoz Chávez
* 1946: Oscar Pinho Insfrán
* 1947: Ramón E. Martino
* 1947: Abelardo Codas
* 1948: Wenceslao Benítez
* 1949: Alejandro Salinas
* 1950/1952: Luis Campecholi
* 1953: Antonio Castagnino
* 1954: Juan Manuel Torres
* 1955: Oscar Pinho Insfrán
* 1956/1958: Medardo Castagnino
* 1959/1972: Pablo Rojas
* 1973: Blás N. Riquelme
* 1973/1974: Gerónimo Angulo Gastón
* 1975/1982: Abraham Zapag
* 1983/1984: Juan H. Pettengil
* 1985/1988: Magno Ferreira Falcón
* 1989/1990: Tomás Giménez Villalba
* 1990: Juan Angel Napuot
* 1991/1992: Magno Ferreira Falcón
* 1993/1994: Raúl Doutreleau
* 1995/1996: Pedro Aguilera
* 1996/2000: Luis Lezcano
* 2000/2003: César Luís Gabino Puente
* 2003: Luís Alberto Pettengil

## Referències

* ↑ «Paraguai - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «CAMPEONES OFICIALES DESDE SU FUNDACION». Corporación Deportiva Fénix. Arxivat de l'original el 2014-10-15. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web no oficial Arxivat 2008-06-11 a Wayback Machine.
# László Berti

László Berti (en hongarès: Berti László) (Budapest, Imperi Austrohongarès, 24 de juny de 1875 - Budapest, 23 de juny de 1952) va ser un tirador hongarès que va competir durant el primer quart del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla d'or en la prova de sabre per equips, mentre en les proves individuals de floret i sabre fou quart i quedà eliminat en sèries respectivament.
Dotze anys més tard, el 1924, als Jocs de París, disputà dues proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de plata en la prova de sabre per equips i la de bronze en sabre individual.

## Referències

* 1 2 «László Berti Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 31 agost 2016].
# Astràgal

L'astràgal o taba és un os del tars del peu que constitueix la part inferior del turmell amb les seves articulacions amb els mal·lèols de la tíbia i del peroné. En el tars, s'articula amb el calcani per sota i el navicular per damunt. A través d'aquestes articulacions, l'astràgal transmet tot el pes del cos al peu. L'astràgal és aparentment derivat de la fusió de tres ossos separats en els peus dels amfibis primitius; el tibial, que s'articula amb la tíbia; l'intermedi, entre les bases de la tíbia i el peroné; i el centrale quart, estirat al part mitjana del tars. Aquests ossos encara estan parcialment separats en els amfibis moderns, que per tant no tenen un talús veritat. L'astràgal forma un conjunt molt més flexible en els mamífers que en els rèptils. Aquest aconsegueix la seva major extensió en el artiodàctils, on la superfície distal de l'os té una quilla suau per permetre una major llibertat de moviment dels peus, i així augmentar la velocitat de carrera. Les tabes de diferents animals han estat usades com a elements de joc en diverses cultures arreu del món.

## Referències

* ↑ «Taula ossos». [Consulta: 8 octubre 2024].
* ↑ Platzer (2004), pàg. 216
# Frederic Lluís de Nassau-Ottweiler

Frederic Lluís de Nassau-Ottwieler (en alemany Friedrich Ludwig von Nassau-Ottweiler) va néixer a Ottweiler (Alemanya) el 13 de novembre de 1651 i va morir a Saarbrücken el 25 de maig de 1728. Era un noble alemany fill del comte Joan Lluís (1625-1690) i de Dorotea Caterina de Birkenfeld-Bischweiler (1634-1715).

## Matrimoni i fills

El 28 de juliol de 1680 es va casar al palau de Gravenstein amb Cristiana d'Ahlefeldt (1659-1695), filla de Frederic d'Ahlefeldt (1623-1686) i de Margarida de Rantzau (1642-1665). Fruit d'aquest matrimoni en nasqueren:
* Dorotea Frederica (1681-1691)
* Maria Carlota, nascuda morta el 1684.
* Cristina (1685-1761), casada amb Frederic III de Hessen-Homburg (1673-1746).
* Lluïsa (1686-1773), casada amb Carles de Salm-Dhaun (1675-1733).
* Sofia Amàlia (1688-1753), casada amb Jordi Frederic de Kirchberg (1683-1749).
* Maria Carlota (1690-1714)
* Dorotea (1692-1740)
* Elionor, nascuda i mort el 1693.

## Enllaços externs

* awt.ancestrylibrary
# Muhàmmad ibn Man ibn Sumàdih al-Mútassim

Al-Mútassim bi-L·lah wa-l-Wàthiq bi-fadl-Al·lah Abu-Yahya Muhàmmad ibn Man ibn Sumàdih at-Tujibí (àrab: المعتصم بالله والواثق بفضل الله أبو يحيى محمد بن معن بن صمادح التجيبي, al-Muʿtaṣim bi-Llāh wa-l-Wāṯiq bi-faḍl Allāh Abū Yaḥyà Muḥammad b. Maʿn b. Muḥammad ibn Sumādiḥ at-Tujībī), més conegut senzillament com al-Mútassim ibn Sumàidh (1037-1091) fou emir d'Almeria (1051-1091) i un poeta destacat.
Vers el 1051, a la mort del seu pare Abu-l-Àhwas Man ibn Muhàmmad ibn Sumàdih, el va succeir al govern de l'emirat d'Almeria, però es va haver d'enfrontar a la revolta del seu germà Abu Utba Sumàdih ibn Man ibn Sumàdih, que com ell mateix estava casat amb una germana del rei de València Abd-al-Aziz ibn Abi-Àmir; el rebel devia tenir el suport del seu cunyat. No obstant això, Abu-Yahya Muhàmmad es va erigir triomfador vers 1052. Aquesta lluita fou aprofitada pels Banu Labbun de Lorca per a fer-se independents.
Abu-Yahya Muhàmmad va agafar el títol de Muïzz-ad-Dawla, que vol dir 'el que honora a l'estat' o 'el que engrandeix l'estat' i més tard va afegir els làqabs d'al-Mútassim bi-L·lah ('el que es refugia en Déu') i al-Wàthiq bi-fadl Al·lah ('el segur del favor de Déu') i potser el d'ar-Raixid ('el Guia'), que esmenten alguns autors. Fou autor de diverses obres poètiques i patró de literats i savis. Va fer construir palaus i altres obres notables com la kasaba i parcs amb jocs i fruiters. Va tenir conflictes menors amb els emirats veïns de Granada i València, però quan Alfons VI de Castella va ocupar Toledo, no va considerar necessari demanar ajut als almoràvits, tot i que va enviar regals a l'emir d'aquests, Yússuf ibn Taixfín, quan va desembarcar a Algesires el 1088. Va excusar-se per la seva edat avançada l'assistència a la campanya que va acabar a Sagrajas, a la qual va enviar el seu fill Izzat-ad-Dawla, i el 1089 va donar suport al setge d'Aledo, que fou un cert fracàs.
Va morir a Almeria el dijous 15 de maig de 1091. El seu fill Abu-Muhàmmad Abd Al·lah (o Ubayd Al·lah) ibn Muhammad ibn Man ibn Muhàmmad ibn Sumàdih el va succeir.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 329 i VII, 777.
* J. Lirola Delgado, volum 5 de la "Biblioteca de al-Andalus".

## Vegeu també

* Umm al-Quiram
# Imre Gellért

Imre Gellért (Budapest, Imperi Austrohongarès, 24 de juliol de 1888 – 10 de maig de 1981) va ser un gimnasta artístic hongarès que va competir a començament del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou 39è del concurs complet individual del programa de gimnàstica.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips del programa de gimnàstica. En la prova individual acabà en dissetena posició.

## Referències

* 1 2 «Imre Gellért Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ Perfil a databaseolympics.com
# Adaptador de corrent

Un adaptador de corrent altern, adaptador AC/DC o convertidor AC/DC és un tipus d'alimentació externa, sovint tancada en el qual aparenta ser una clavilla de corrent de grans dimensions. Altres denominacions que s'empren són la de paquet d'endoll, adaptador d'endoll, bloc adaptador, adaptador de xarxa elèctrica domèstica, adaptador de línia en línia o adaptador de corrent. Entre els termes informals es troben: berrugues de paret, cub de paret i bloc d'electricitat.
# Le Savant et le Chimpanzé

Le Savant et le Chimpanzé és un curtmetratge mut de comèdia francès del 1900 dirigit per Georges Méliès.

## Trama

En una casa de dos pisos (el disseny de la secció transversal del conjunt permet a l'espectador veure els dos nivells), un metge està estudiant un mico engabiat. Quan el metge marxa un moment, el mico s'escapa de la gàbia i comença a fer estralls als dos pisos. La cua del mico es desprèn i adquireix vida pròpia, enganxant-se al nas del metge. Tant el metge com una mestressa corren per intentar restablir l'ordre, però el mico continua bolcant els mobles i arrenca la faldilla de la mestressa, deixant-la amb els seus pantalettes. Quan acaba el curtmetratge, tota la casa està en ruines.

## Producció i llançament

El mateix Méliès fa de metge. El conjunt de dos pisos es va reutilitzar més tard el mateix any a La Maison tranquille, en què Méliès interpreta un dels inquilins.
La pel·lícula va ser estrenada per la Star Film Company de Méliès i té el número 317 dels seus catàlegs, on es va anunciar com a scène comique.

## Recepció

En una anàlisi comparativa de la història del cinema i els videojocs, Manuel Garin Boronat assenyala que les imatges de la pel·lícula prefiguran l'acció multinivell del joc de Nintendo Donkey Kong (1981). Rae Beth Gordon, en un estudi de la patologia a l'obra de Méliès, comenta que la pel·lícula, amb el seu antic mico provocant un comportament igualment antic d'un humà, evoca temes de l'evolució i de la "tendència de la humanitat a imitar allò que veiem" (tendance de singer ce qu'on voit). Gordon també assenyala que els micos apareixen en diverses altres pel·lícules de Méliès, és a dir incloent Les Quatre Cents Farces du diable; els seus papers en aquestes pel·lícules, com a imitadors i portadors del caos, s'assemblen molt a les funcions similars dels imps i dimoniss en moltes de les comèdies de Méliès.

## Referències

* 1 2 3 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 112, ISBN 978-2-7324-3732-3
* ↑ Garin Boronat, Manuel (2012), "Audiovisual comparado. Aprender y enseñar historia del cine a través de los videojuegos", in Salgado Santamaría, Carmen, Sistemas docentes en el EEES, Madrid: Vision Libros, p. 308, ISBN 9788490116173
* 1 2 Gordon, Rae Beth (1997), "Les pathologies de la vue et du mouvement dans les films de Méliès", in Malthête, Jacques & Marie, Michel, Georges Méliès, l'illusionniste fin de siècle?: actes du colloque de Cerisy-la-Salle, 13–22 août 1996, Paris: Presses de la Sorbonne nouvelle, p. 282, ISBN 9782878541403

## Enllaços externs

* Le Savant et le Chimpanzé a Internet Movie Database (anglès)
* Le Savant et le Chimpanzé a YouTube
# Moss (llengua musical)

Moss és una llengua musical dissenyada pel compositor Jackson Moore. Té una fonologia basada en distincions melòdiques elementals, un lèxic i una gramàtica senzills inspirats en els pidgins. Moore ensenya Moss a la Universitat de la Fundació Bruce High Quality, una institució no acreditada.

## Enllaços externs

* Lloc principal
* Universitat Bruce High Quality Foundation
* Article sobre Moss (en suec)
# President del Sudan

El President del Sudan o President de la República del Sudan és el cap d'Estat de la República del Sudan. Des de 1993 ostenta el càrrec Omar al-Bashir.

## Consell de Sobirania, 1956-1958

* Muhmmad Nur al-Din
* Abdel Fattah Muhammad al-Maghrabi
* Muhammad Ahmad Yasin
* Ahmad Muhammad Salih
* Muhammad Uthman al-Dardiri
* Siricio Iro Wani

## President del Sudan, 1958-1964

| No. | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | Ibrahim Abboud | 18 de novembre de 1958 | 16 de novembre de 1964 | Militar |
| 2. | Sirr Al-Khatim Al-Khalifa (Interí) | 16 de novembre de 1964 | 3 de desembre de 1964 | cap |

## Consell de Sobirania, 1964-1965

* Abdel Halim Muhammad
* Tijani al-Mahi
* Mubarak Shaddad
* Ibrahim Yusuf Sulayman
* Luigi Adwok

## Consell de Sobirania, juny-juliol 1965

* Ismail al-Azhari
* Abdullah al-Fadil al-Mahdi
* Luigi Adwok
* Abdel Halim Muhammad
* Khidr Hamad

## Cap d'Estat, 1965-1993

| No. | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | Ismail al-Azhari | 8 de juliol de 1965 | 25 de maig de 1969 | Partit Democràtic Unionista (PDU/DUP) |
| 2. | Gaafar al-Nimeiry | 25 de maig de 1969 | 6 d'abril de 1985 | Unió Socialista Sudanesa |
| 3. | Abd ar-Rahman Siwar al-Dahad | 6 d'abril de 1985 | 6 de maig de 1986 | Militar |
| 4. | Ahmad Ali al-Mirghani | 6 de maig de 1986 | 30 de juny de 1989 | Partit Democràtic Unionista (PDU/DUP) |
| 5. | Omar Hasan Ahmad al-Bashir | 30 de juny de 1989 | 16 d'octubre de 1993 | Militar |

## President del Sudan, 1993-...

| No. | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | Omar Hasan Ahmad al-Bashir | 16 d'octubre de 1993 | 11 d'abril de 2019 | Cap / Congrés Nacional |
| 2. | Ahmed Awad Ibn Auf | 11 d'abril de 2019 | 12 d'abril de 2019 |
| 3. | Abdel Fattah Abdelrahman Burhan | 12 d'abril de 2019 | |

## Referències

* ↑ «Sudan military coup topples Bashir» (en anglès). bbc.com, 11-04-2019 [Consulta: 5 maig 2019].
* 1 2 «Sudan coup leader steps down after a day» (en anglès). bbc.com, 13-04-2019 [Consulta: 5 maig 2019].
# William Congreve

William Congreve (Bardsey, West Yorkshire (Anglaterra), 24 de gener de 1670 - Londres, 19 de gener de 1729) fou un dramaturg i poeta anglès.
Va néixer a Bardsey, West Yorkshire, prop de la ciutat de Leeds. Estudià dret al Trinity College de Dublín on va conèixer Jonathan Swift de qui va ser amic durant la resta de la vida. Després de diplomar-se, es va interessar pel món de la literatura i es va convertir en deixeble i seguidor de John Dryden. És un dels autors més destacats de la comèdia de la Restauració.
Va escriure algunes de les representacions teatrals més conegudes de la literatura de la Restauració anglesa. Als trenta anys ja havia escrit nombroses obres importants com Love for Love (1695) o The Way of the World (1700).
No obstant això la seua carrera va ser d'una rapidesa fulminant. Després d'escriure cinc peces teatrals entre 1693 i 1700, deixà d'escriure a causa de l'evolució de les modes i el escàs seguiment del públic, que es mostraven menys favorables a les comèdies de temes sexualment explícits de les que Congreve era especialista. Fou un dels dramaturgs més atacats pel bisbe Jeremy Collier en el seu pamflet A Short View of the Immorality and Profaneness of the English Stage, cosa que el va dur a escriure una llarga resposta titulada Amendments of Mr. Collier's False and Imperfect Citations.
Com a membre del partit whig, Congreve es va interessar pel tema polític i va ocupar alguns càrrecs baixos. Afligit del mal de gota, es va retirar definitivament del teatre i va viure fins sa mort amb escassos recursos provinents de les primeres obres treballades, que completà amb algunes traduccions. Va morir a Londres,pel que se sap, en un accident i va ser enterrat posteriorment a l'abadia de Westminster.
# Muhàrram

Muhàrram (àrab: محرم, muḥarram) és el primer mes del calendari musulmà i té 30 dies. És un dels més sagrats de l'any, sobretot pels xiïtes, que hi celebren l'Aixura, i certs musulmans fan un dejuni durant tota la seva durada. El nom prové de la paraula haram, que vol dir ‘prohibit (per motius religiosos)’, i durant aquest mes està interdit lluitar (així com durant els mesos de ràjab, dhu-l-qada i dhu-l-hijja).
El primer dia se celebra l'Any Nou islàmic. Però és sobretot el desè dia que és molt important, especialment en el món xiïta, que commemora la batalla de Karbala en què va morir el fill d'Alí, l'imam al-Hussayn. Aquesta commemoració arriba al seu punt culminant el dia 10, dia de l'Aixura.
Les festivitats de l'Aixura també se celebren en diferents parts del món sunnita, especialment al nord d'Àfrica, on tenen una connotació clarament joiosa, més connectades amb les festes de l'any que amb el dol de Muhàrram per Al-Hussayn ibn Alí ibn Abi-Tàlib, net del Profeta. Hi ha diverses explicacions per a aquesta celebració fora del món xiïta: d'un cantó es commemora el pas del Mar Roig per Moisès, quan va fugir del faraó; igualment es considera que el desè dia de muhàrram és quan Déu va crear Adam, el primer humà.
Els xiïtes practiquen un dejuni estricte durant el primers deu dies del mes, i sovint fins i tot els sunnites celebren el dia de l'Aixura pel dejuni, encara que en aquest cas es tracta d'un dejuni voluntari i no obligatori, com durant el mes de ramadà.

## Dates assenyalades

* 1 de muhàrram, celebració de l'Any Nou per alguns musulmans.
* 2 de muhàrram, els xiïtes comencen a preparar el Recordatori de muharram, i commemoren l'entrada d'al-Hussayn ibn Alí a Karbala.
* 7 de muhàrram, Yazid I va prohibir a al-Hussayn l'accés a l'aigua potable.
* 10 de muhàrram, Aixura, dia de la mort d'al-Hussayn. Pels xiïtes és un dia de lamentacions i els sunnites fan en general un dejuni.
* 25 de muhàrram, mort de l'imam xiïta Alí Zayn-al-Abidín.
* Mesos del calendari musulmà
* muhàrram • sàfar • rabí al-àwwal • rabí al-àkhir • jumada al-ula • jumada al-àkhira • ràjab • xaban • ramadà • xawwal • dhu-l-qada • dhu-l-hijja

## Referències

* ↑ Segons algunes interpretacions, però, la celebració de l'Any Nou islàmic amb festes, intercanvis de regals, etc., es considera bida ("innovació no ortodoxa") o fins i tot haram (prohibit).
* ↑ Momen, M. An Introduction to Shi'i Islam (en anglès). Yale University Press, 1985, p. 240. ISBN 9780300035315.

## Enllaços externs

* El mes de muhàrram, dia a dia a La terra d'enlloc
# Oszkár Gerde

Oszkár Gerde (Budapest, 8 de juliol de 1883 – Mauthausen-Gusen, 8 d'octubre de 1944) va ser un tirador d'esgrima hongarès que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la competició de sabre per equips del programa d'esgrima, formant equip amb Jenő Fuchs, Péter Tóth i Lajos Werkner. En la prova d'espasa individual quedà eliminat en sèries.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, guanyà una nova medalla d'or en la competició de sabre per equips, mentre en la prova individual torna a quedar eliminat en sèries.
El 1944 fou deportat al camp de concentració de Mauthausen-Gusen, on morí el 8 d'octubre de 1944.

## Referències

* 1 2 3 «Oszkár Gerde Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d'octubre 2012. [Consulta: 9 desembre 2015].
* ↑ Jews in the Gym: Judaism, Sports, and Athletics [Consulta: 26 març 2014].
* ↑ «Dr. Oszkar Gerde». Jewishsports.net. [Consulta: 26 març 2014].