OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chrysomma

Chrysomma és un gènere d'ocells de la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere conté dues espècies:
* Chrysomma altirostre - Crisoma de Jerdon.
* Chrysomma sinense - Crisoma ulldaurat.

## Referències

* 1 2 «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 634. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Back To Jerusalem

El moviment Back To Jerusalem (en xinès:传回耶路撒冷运动, "retorn a Jerusalem") és format per cristians compromesos a difondre el missatge de l'Evangeli. Neix a la Xina amb l'objectiu d'enviar missioners a tots els pobles budistes, hinduistes i musulmans que es troben entre Xina i Jerusalem, ja que cal completar la volta al món cap a l'oest que el cristianisme va iniciar precisament des de Jerusalem cap al nord d'Àfrica i Europa, després cap a Amèrica i amb la Xina com la seva darrera frontera, on finalment s'havia aturat. Aquests cristians creuen que el moviment respon a una crida de Déu a l'església xinesa perquè prediqui l'Evangeli i estableixi comunitats de creients a tots els estats i a tots els grups ètnics que hi ha entre la Xina i Jerusalem. Aquesta idea es va començar a formar durant els anys 1920 entre un grup d'estudiants xinesos, que van començar a predicar per diverses províncies del país. A causa de l'ocupació japonesa de la Xina, els anys 1930, el missioner britànic James Hudson Taylor (net de l'històric missioner del mateix nom) i la seva esposa van haver d'abandonar Henan i es van refugiar a Shanxi, on van crear l'Institut Bíblic del Nord-oest. Des d'aquesta institució, els anys 1940 en va sortir un grup de nou predicadors amb l'objectiu de portar l'Evangeli a través de tot el continent fins a Jerusalem, d'alguna manera seguint la Ruta de la Seda, una antiga ruta comercial que unia la Xina amb la mar Mediterrània. Però les prohibicions i la persecució exercides pel govern xinès van tenir el moviment en la clandestinitat durant diverses dècades, i el seu nou líder Simon Zhao es va passar 40 anys a la presó de Kaixgar.
Des del 2003, el principal portaveu internacional del moviment ha estat el cap de les Esglésies Casolanes xineses a l'exili, Liu Zhenying, àlies "Germà Yun". Però molts dirigents cristians a l'interior de la Xina, com ara Samuel Lamb, s'han distanciat del Germà Yun i de la seva organització creada des de l'exterior.

## Referències

* ↑ Aikman, David. Jesus in Beijing. Regnery Publishing, 2003. ISBN 9780895261281. p. 196 (anglès)
* ↑ Hattaway, Paul. Back to Jerusalem: Three Chinese House Church Leaders Share Their Vision to Complete the Great Commission. (p. x) ISBN 1884543898 (anglès)
* ↑ «The Back to Jerusalem movement». Mennonite Brethren Herald, 04-02-2005. Arxivat de l'original el 2012-02-05. [Consulta: 24 març 2012]. (anglès)
* ↑ «Back To Jerusalem». Back To Jerusalem. [Consulta: 1r abril 2012]. (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del moviment. (anglès)
* http://www.chinasmillions.org/religion/004b3a.html Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine.
* Vídeo que explica el moviment. (anglès)
# Senoncourt-les-Maujouy

Senoncourt-les-Maujouy és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2010 tenia 102 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Senoncourt-les-Maujouy era de 92 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. Tots els 36 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Senoncourt-les-Maujouy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 42 eren actives i 13 eren inactives. De les 42 persones actives 39 estaven ocupades (21 homes i 18 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Senoncourt-les-Maujouy hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Senoncourt-les-Maujouy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Senoncourt-les-Maujouy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pandèmic

Pandèmic (en anglès Pandemic) és un joc de tauler cooperatiu de l'autor Matt Leacock, publicat per Z-Man Games el 2007. L'objectiu del joc és erradicar mitjançant la col·laboració entre els jugadors quatre malalties potencialment letals al voltant del món, cadascuna de les quals fa estralls en una zona específica de la Terra. El juny de 2016, l'empresa Devir va publicar la versió en català.

## Funcionament

Al seu torn, cada jugador pot moure el seu personatge i tractar els cubs de les ciutats que es va trobant o bé intercanviar cartes amb els companys pet tal que un sumi cinc cartes del mateix color i pugui anar al centre mèdic per curar la malaltia que representa aquell color. Per tal de canviar la carta, els dos jugadors s'han de trobar a la ciutat afectada, que està dibuixada sobre un mapamundi.
Cada jugador té a més a més un rol específic que li dona uns poders especials: responsable de transports, mèdic, científic, investigador, expert en operacions en la primera versió i el 2016 es van afegir el planificador de contingències i l'especialista en quarantenes. El responsable de transports pot moure automàticament un jugador al mateix punt que un altre, el mèdic pot tractar més d'un cub d'una sola tacada, el científic necessita només quatre cartes per trobar la cura, l'investigador pot donar (però no rebre) cartes a qualsevol ciutat, l'expert en operacions pot construir els centres mèdics, el planificador de contingències pot recuperar les cartes d'ajuda i l'especialista en quarantenes pot protegir una zona per tal que no s'infecti.

## Premis i reconeixements

* 2009
** BoardGameGeek Golden Geek: Millor joc per a famílies
** Deutscher Spiele Preis: 3r classificat.

## Referències

* ↑ «Arriba la versió catalana de ‘Pandemic’». Devir, 23-06-2016. Arxivat de l'original el 18 de gener 2021. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «5 years of Pandemic: the virus is growing stronger!» (en anglès). Arxivat de l'original el 14 settembre 2013.
* ↑ «BoardGameGeek Golden Geek» (en anglès). BoardGameGeek.com. [Consulta: 4 març 2016].

## Enllaços externs

* Pandemic, al BoardGameGeek (anglès)
* Lloc web oficial (anglès)
* Edició en català del joc Arxivat 2021-01-04 a Wayback Machine.
# Sol LeWitt

Sol LeWitt (Hartford, Connecticut, 9 de setembre de 1928 - Nova York, 8 d'abril de 2007) fou un artista estatunidenc lligat a diferents moviments incloent l'art conceptual i el minimalisme. Els seus mitjans eren bàsicament la pintura, dibuix, i estructures (un terme que ell va preferir en comptes d'escultures).

## Biografia

Va néixer en una família jueva d'immigrants de Rússia. Després de llicenciar-se en arts a la Universitat de Syracusa en 1949, LeWitt va viatjar a Europa on va rebre la influència dels grans mestres de la pintura. Després d'això, va lluitar a la guerra de Corea, primer a Califòrnia, després al Japó, i finalment a Corea.
Després se'n va anar a viure a Nova York el 1951 i va estudiar a l'escola d'arts visuals mentre hi treballà com a dissenyador gràfic a la revista Seventeen. Després va treballar durant un any com a dissenyador gràfic amb l'arquitecte I.M. Pei.
Durant aquest temps, Lewitt va descobrir el fotògraf del segle xix Eadweard Muybridge. Els seus estudis sobre la locomoció el van influenciar. Aquestes experiències, juntament amb la seva feina a la llibreria del MoMa de Nova York van marcar la seva obra.
Durant la dècada de 1980 va viure a Itàlia. Va morir de càncer el 8 d'abril de 2007 a Nova York.

## Obra

Se l'ha relacionat molt amb el minimalisme i va ser un dels pioners de l'art conceptual i un dels seus teòrics més destacats. Les seves obres comprenen treballs en dues i tres dimensions, des de pintures murals (més de 1.200) a fotografies i centenars de dibuixos i estructures en forma de torres, piràmides, formes geomètriques i progressions, amb diferents grandàries. Sol LeWitt’s va fer servir estructures modulars derivades del cub des dels seus inicis.
El MoMA li va dedicar la seva primera retrospectiva en el 1978-79. Ha exposat als Països Baixos, Regne Unit, Alemanya, Suïssa, França i Espanya, entre altres països.
El 2001 va realitzar el mural Splat, que decora una de les parets del vestíbul del CaixaForum Barcelona. Com en altres obres seves des de finals dels anys 60, ha estat executada per ajudants seguint les seves instruccions; d'aquesta manera, la funció de l'artista se centra en la idea l'obra i no en la seva realització material (art conceptual).

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.33. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 3 desembre 2014].
* 1 2 Agramunt, Rosa Mª; Ayuso, Rosli.Colors i formes en moviment. A l'entorn del mural Splat de Sol LeWitt Arxivat 2007-03-30 a Wayback Machine.. Barcelona, 2004. Fundació "La Caixa"

## Enllaços externs

* Thomas Dreher: Sol LeWitt: The two Series "Forms derived from a Cube" and "Pyramids" PDF, 8 p., ca. 10 MB)
* Exposició de Sol LeWitt a la Fundació Antoni Tàpies
# Cincloramphus

Cincloramphus és un gènere d'ocells de la família dels locustèl·lids (Locustellidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, juliol 2023) aquest gènere conté 12 espècies:
* Cincloramphus cruralis - camperol bru.
* Cincloramphus rubiginosus - camperol rovellat.
* Cincloramphus grosvenori - camperol de Nova Bretanya.
* Cincloramphus bivittatus - camperol de Timor.
* Cincloramphus mathewsi - camperol de Mathews.
* Cincloramphus macrurus - camperol de Nova Guinea.
* Cincloramphus timoriensis - camperol lleonat.
* Cincloramphus turipavae - camperol de Guadalcanal
* Cincloramphus whitneyi - camperol d'Espíritu Santo.
* Cincloramphus mariae - camperol de Nova Caledònia.
* Cincloramphus rufus - camperol de les Fiji.
* Cincloramphus llaneae - camperol de l'illa de Bougainville.
Tanmateix, altres obres com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), compten que el gènere Cincloramphus conté 4 espècies, doncs consideren les següents divergències taxonòmiques:
- no hi compten 7 espècies que a l'HBO es classifiquen dins del gènere Megalurulus (no reconegut per l'ICO). Aquestes espècies són: C. rubiginosus, C. grosvenori, C. turipavae, C. whitneyi, C. mariae, C. rufus i C. llaneae.
- no hi compten camperol de Timor (C. bivittatus) que a l'HBO es classifica dins del gènere monotípic Buettikoferella (no reconegut per l'ICO): B. bivittata

## Referències

* 1 2 «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 603 i 605. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Desembocadura de la riera de Maspujols o Riudoms

La desembocadura de la riera de Maspujols o de Riudoms és el punt on la riera de Maspujols o de Riudoms desemboca a la mar Mediterrània. Forma una petita llacuna d'aigües salabroses al municipi de Cambrils i ocupa una superfície de 5,6 hectàrees.
L'espai presenta un bon estat de conservació. Les dunes, el canyissar, el bogar, les jonqueres i alguns peus aïllats de tamarigar ocupen pràcticament tot l'espai. Com a hàbitats d'interès comunitari trobem les dunes amb pinedes de pi pinyer (hàbitat d'interès comunitari prioritari, codi 2270) i les bosquines i matollars meridionals de rambles, rieres i llocs humits (Nerio-Tamaricetea) (codi 92D0).
Els ocells aquàtics més comuns a la zona són el bernat pescaire (Ardea cinerea), l'esplugabous (Bubulcus ibis), la gallineta o polla d'aigua (Gallinula chloropus), etc. Els passeriformes com el trist (Cisticola juncidis) i altres, també hi són comuns. La fauna ictiològica es compon de les típiques espècies que es troben en llacunes de rambla, com ara les llises (Mugil sp.), les anguiles (Anguilla anguilla), etc.
En resum, es tracta d'un espai força ben conservat i amb un interès i potencial ecològic molt elevat pel fet de ser un punt de repòs per a moltes espècies d'ocells migradors. Fa uns anys també tenia importància el fet de tractar-se d'un espai de dimensions mitjanes força allunyat de les zones urbanes de Cambrils però no es pot afirmar actualment. Tot i trobar al marge dret de la desembocadura una extensa pineda de pi pinyer (Pinus pinea) que contribueix a augmentar la diversitat biològica de la zona i al marge esquerre un càmping força ben aïllat, el desenvolupament urbanístic creixent fa que a banda i banda de l'espai apareguin nous espais urbanitzats. També cal destacar el nou passeig que travessa la zona humida però que ha salvaguardat la llacuna amb la construcció d'una passera elevada. La pineda de pi pinyer del marge dret és molt freqüentada pels veïns i turistes de Cambrils. Aquest fet suposa una presència humana a la zona molt elevada. Per aquest motiu, l'any 1994, el Departament de Medi Ambient va atorgar a l'Ajuntament de Cambrils una subvenció per a executar un projecte de millores ambientals a la zona que tenia, com a objectius prioritaris, ordenar els usos públics d'aquest espai. Es van a dur a terme diverses actuacions, com la realització d'itineraris amb senyalització, passeres i punts d'aguait. No obstant, cal dir que aquests es troben actualment (desembre 2006) en molt mal estat de conservació.
* Imatges d'ocells a la desembocadura de la riera

## Referències

* 1 2 3 4 «Desembocadura del torrent de la riera de Maspujols o Riudoms». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 abril 2020].
# Veracruz

La ciutat de Veracruz és el port més important del Golf de Mèxic, i una de les ciutats més grans de l'estat de Veracruz. Està localitzada a 105 km a l'est de la capital de l'estat, Xalapa de Enríquez. L'àrea metropolitana de Veracruz, però, és la més gran de l'estat. Usualment la ciutat és referida com a Port de Veracruz per a diferenciar-la de l'estat homònim.
Aquest port va ser fundat per Hernan Cortés, qui hi va arribar el 1519 al començament del seu viatge cap a Tenochtitlan, durant la conquesta de Mèxic. La va anomenar La Villa Rica de la Vera Cruz, que en català significa "El Poble Ric de la Veritable Creu". Va ser el port principal de la Nova Espanya, d'on sortia la plata extreta de les mines del centre de Mèxic cap a Espanya. El port va ser aguaitat i atacat per pirates; de fet, grups de pirates van saquejar la ciutat el 1653 i el 1712. Com a resposta al perill d'atacs, es va construir la fortalesa de San Juan de Ulúa, a una petita illa de la badia, que encara existeix.
Ja que Veracruz és un port important per al comerç de Mèxic, i històricament n'era la porta d'entrada, va ser atacada en diverses ocasions, i avui porta el nom de "Quatre Vegades Heroica", en referència a l'expulsió de la invasió espanyola de 1815, l'ocupació de la marina francesa el 1838, el desembarcament de l'exèrcit de Charles de Lorencez en 1862 per la Intervenció francesa a Mèxic i la immediata batalla de Fortín i la resistència a les invasions nord-americanes el 1847 i el 1914.
La ciutat és coneguda per la seva rica tradició musical, el gènere més popular de la qual és el son jarocho, un zapateado que s'acompanya amb guitarres, requintos i arpa. Els sones més célebres són la Bamba, el Siquisisrí, el Querreque, El Ahualulco i María Chuchena.

## Fills il·lustres

* Néstor Mesta Chaires (1908-1971) tenor.

## Referències

* ↑ Munguía Castillo, Manuel. Crónica de una expedición contenida en Puebla (en castellà). Editorial Las Ánimas, 2012, p. 205. ISBN 607924666X.
* ↑ Lookingbill, Brad D. American Military History: A Documentary Reader (en anglès). John Wiley & Sons, 2010, p. 122. ISBN 1405190523.

## Enllaços externs

* Ajuntament del Port de Veracruz Arxivat 2006-09-09 a Wayback Machine. (castellà)
# La Femme infidèle

La Femme infidèle és una pel·lícula francoitaliana dirigida per Claude Chabrol i estrenada el 1969.

## Argument

Charles Desvallées té bones raons per creure en la infidelitat de la seva dona. Per tal de tenir-ne la certesa, contracta un detectiu. Assabentant-se de la identitat de l'amant, l'escriptor Victor Pégala, va a casa seva. Després d'una curta conversa, el mata. Sense que res es digui entre els dos esposos, Hélène endevina el que ha passat, i, quan la policia torna, sense que se sàpiga si és per arrestar el seu marit, Hélène intercanvia amb el seu espòs una llarga mirada carregada de sentit.

## Repartiment

* Stéphane Audran: Hélène Desvallées
* Michel Bouquet: Charles Desvallées
* Maurice Ronet: Victor Pegala
* Stéphane Di Napoli: Michel Desvallées
* Michel Duchaussoy: inspector Duval
* Henri Marteau: Paul
* Serge Bento: Bignon
* Louise Chevalier: Marie
* Louise Rioton: Mamy
* Donatella Turri: Brigitte
* François Moro-Giafferi: Frédéric
* Dominique Zardi: xofer camió
* Guy Marly: Gobet
* Henri Attal: client cafè
* Michel Charrel: agent circulació
* Claude Chabrol: petit paper/veu

## Al voltant de la pel·lícula

* Remake estatunidenc el 2002: Unfaithful, dirigida per Adrian Lyne.

## Referències

* ↑ Greenspun, Roger. «Screen: Unfaithful Wife». The New York Times, 10-11-1969. [Consulta: 9 setembre 2019].
* ↑ Taylor, Paul. «The Unfaithful Wife (1968)». Time Out London. [Consulta: 9 setembre 2019].
* ↑ «La Femme Infidele Reviews». TV Guide. [Consulta: 2 agost 2024].
# Calyptochloa

Calyptochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

A juny de 2024, el gènere compta amb 4 espècies acceptades:
* Calyptochloa cylindrosperma E.J.Thomps. & B.K.Simon
* Calyptochloa gracillima C.E. Hubb.
* Calyptochloa johnsoniana E.J.Thomps. & B.K.Simon
* Calyptochloa sphaerocarpa E.J.Thomps.

## Referències

* ↑ «Calyptocephala» (en castellà). [Consulta: 7 novembre 2024].
* ↑ «WFO Plant List | World Flora Online». [Consulta: 7 novembre 2024].
* ↑ «Calyptochloa C.E.Hubb. | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2024].
# Calamonastes

Calamonastes és un gènere d'ocells de la família dels cisticòlids (Cisticolidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere conté 4 espècies:
* Calamonastes simplex - camaròptera grisa.
* Calamonastes undosus - camaròptera del miombo.
* Calamonastes stierlingi - camaròptera de Stierling.
* Calamonastes fasciolatus - camaròptera barrada.
# Kaleidoscope (EP)

Kaleidoscope és el tretzè EP de la banda anglesa Coldplay. Fou enregistrat en diversos estudis entre els anys 2014 i 2017, i publicat el 14 de juliol de 2017. Representa un treball que acompanya el setè àlbum d'estudi de la banda, A Head Full of Dreams (2015). L'àlbum fou candidat als Premis Grammy dins la categoria de millor àlbum de pop vocal (2018), però fou superat per ÷ d'Ed Sheeran.

## Producció

El líder de la banda, Chris Martin, va anunciar aquest treball el 21 de novembre de 2016 a través del compte oficial de Coldplay de Twitter. Ja va indicar el títol, Kaleidoscope, que correspon a una peça interludi de A Head Full of Dreams. Originalment s'havia d'haver publicat el 2 de juny, però fou posposat fins al 30 sense anunci previ de la banda, i llavors fins al 14 de juliol que va ser la data final.
Coldplay va comptar amb la col·laboració de The Chainsmokers per al primer senzill, «Something Just Like This», publicat el 22 de febrer de 2017, mentre que pel segon, «Miracles (Someone Special)», van comptar amb Big Sean. A banda d'aquests senzill també van llançar dos senzills promocionals. El primer titulat «All I Can Think About Is You», fou acompanyat d'un videoclip amb les lletres i dirigit per "I Saw John First", visible mitjançant el canal de Coldplay de YouTube. El segon fou «Aliens» també fou acompanyat per un videoclip amb les lletres i dirigit per Diane Martel i Ben Jones. Tots els guanys obtinguts d'aquest senzill van ser donats a l'ONG Migrant Offshore Aid Station (MOAS), dedicada al salvament d'immigrants i refugiats a la mar Mediterrània.

## Posicions en llista

| Llista (2017) | Posició |
| Alemanya | 9 |
| Austràlia | 56 |
| Canadà | 10 |
| Espanya | 2 |
| França | 2 |
| Itàlia | 1 |
| Japó | 1 |
| Estats Units | 15 |

## Guardons
### Nominacions

* 2018: Grammy al millor àlbum de pop vocal

## Referències

* ↑ Kreps, Daniel. «Jay-Z, Kendrick Lamar, Bruno Mars Lead 2018 Grammy Nominees» (en anglès). Rolling Stone, 28-11-2017. [Consulta: 6 octubre 2018].
* ↑ Payne, Chris. «Coldplay to Release New 'Kaleidoscope' EP in 2017» (en anglès). Billboard, 21-11-2016. [Consulta: 8 setembre 2017].
* ↑ «Hear ‘All I Can Think About You’ + Kaleidoscope EP release details» (en anglès). colplay.com, 15-06-2017. [Consulta: 8 setembre 2017].
* ↑ «New song A L I E N S available now!» (en anglès). colplay.com, 06-07-2017. [Consulta: 8 setembre 2017].
* ↑ «Coldplay > Kaleidoscope» (en alemany). MusicLine.de. Arxivat de l'original el 2012-05-07. [Consulta: 16 setembre 2017].
* 1 2 3 4 «Coldplay > Kaleidoscope» (en anglès). Australian-Charts.com. [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «Coldplay» (en anglès). Billboard.com. Arxivat de l'original el 2015-10-12. [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «Billboard 200» (en anglès). Billboard.com. Arxivat de l'original el 2015-09-19. [Consulta: 16 setembre 2017].