OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khety II

Khety II (segle XXII aC - 2160 aC) Akhtoy II fou un faraó de la dinastia IX. De vegades se l'identifica amb Neferkare III. Fou un dels cinc faraons que va portar el nom Khety. La seva residència fou a Herakleòpolis.

## Referències

* ↑ «Khety II - Inicio - Diccionario Tesauro de Historia Antigua y Mitología». [Consulta: 3 novembre 2024].
# Regió de Tumbes

Tumbes és una de les 25 regions del Perú, davant l'oceà Pacífic. El nom potser prové de tumpis, un grup d'indígenes que habitava la regió. Limita amb l'Equador i la Regió de Piura.

## Informació Geogràfica

La regió de Tumbes es troba a una zona completament tropical. Ubicada a 1.256 km al nord de Lima.

## Clima

Degut a la seva situació geogràfica tropical, té un clima càlid i semi humit durant tot l'any. La seva temperatura anual és de 25,3 °C.

## Divisió administrativa

La regió està dividida en tres províncies i 12 districtes:
* Zarumilla
* Tumbes
* Contralmirante Villar

## Llengües

El 98,3% % dels habitants del territori parla habitualment espanyol. Només el 0,4% parla quítxua i uns 60 individus parla aimara. Hi ha un alt percentatge de població immigrada d'altres regions del Perú, principalment de Piura (16,9% del total de població), Lambayaque (3,7%) i Lima (2,7%).

## Referències

* 1 2 «La Región Tumbes » Región Tumbes» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-12-11. [Consulta: 10 desembre 2018].
# Regió de Ziguinchor

La regió de Ziguinchor és una de les 14 regions administratives en què es divideix Senegal. La capital de la regió és la ciutat homònima Ziguinchor. La ciutat és la capital històrica de la regió coneguda com a Basse Casamance (baixa Casamance). Amb una superfície de 7339 km² té una població de 437.986 habitants per una densitat resultant de 60 hab/km². La regió està dividida en tres departaments: Bignona, Oussouye i Ziguinchor.

## Enllaços externs

* Estadistiques Geo Hive Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine.
* Presentació de la regió de Ziguinchor Arxivat 2008-09-19 a Wayback Machine.
# Sxólkovo

Sxólkovo - Щёлково (rus) - és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia. És a 35 km al nord-est de Moscou, a la vora del Kliazma, afluent de l'Okà.

## Història

Sxólkovo era una possessió del Monestir de la Trinitat i Sant Sergi des de la dècada del 1520. A partir del segle xviii el poble es transformà en un important centre artesanal, sobretot de teixit de seda. Les primeres fàbriques arribaren al segle xix. La ciutat fou fundada el 1925 quan es fusionaren el vell poble de Sxólkovo i diversos pobles dels voltants.

## Ciutats agermanades

* Akhtúbinsk, Rússia
* Talsi, Letònia
* Hemer, Alemanya
* Brovarí, Ucraïna
* Lohja, Finlàndia
* Grodno, Belarús
# Trnava

Trnava és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la zona occidental del país, al marge del riu Trnava, a 50 km al nord-est de Bratislava. És la capital de la Regió de Trnava (Trnavský kraj). És coneguda com la Roma eslovaca, en alemany es diu Tyrnau i en hongarès Nagyszombat. El 2021 tenia 63.803 habitants.

## Història

El primer esment escrit data del 1211. Originalment la ciutat i tota la regió pertanyia al Regne d'Hongria fins al 1918. El 1238 el rei Béla IV d'Hongria li va atorgar els drets de ciutat llibre. Després de la Primera Guerra Mundial va passar a formar part del nou estat de Txecoslovàquia.
El 6 de maig de 1653 l'arquebisbe hongarès Pere Pázmány hi va fundar una universitat, la primera en l'època moderna al Regne d'Hongria. Va esdevenir el centre cultural més important del país. Amb la universitat també s'hi creà una impremta i una biblioteca. El 1777 la universitat va ser traslladada a Budapest, i el seu successor fou la Universitat Eötvös Loránd.
Trnava és coneguda per les indústries de transformació del metall metàl·lics i alimentària, en particular sucre i xocolata. Trnava té d'una central nuclear i d'una planta de fabricació d'automòbils del grup PSA-Stellantis des de 2006.
Entre els seus monuments destaquen la catedral gòtica de Sant Nicolau, del segle xiv, el museu i l'església barroca de Sant Joan Baptista del segles xvii-xviii.
Des de 1978 és seu d'un arquebisbat de l'església catòlic, es va escindir de l'arquebisbat hongarès d'Esztergom.

## Fills il·lustres

* Mikuláš Schneider-Trnavský (1881-1958), director d'orquestra, compositor i pedagog musical
* Imrich Stacho (1931-2006) futbolista

## Ciutats agermanades

* Balakovo, Rússia
* Břeclav, República Txeca
* Casale Monferrato, Itàlia
* Novo mesto, Eslovènia
* Sangerhausen, Alemanya
* Scranton, Estats Units
* Szombathely, Hongria
* Varaždín, Croàcia
* Zabrze, Polònia
* Khàrkov, Ucraïna

## Referències

* ↑ «Trnava». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Pletcher, Kenneth; et alii. «Trnava | Historic Town, Baroque Architecture, Cultural Hub» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «DATAcube.». Oficina d'estadística de la República Eslovaca. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História a pamiatky [História a pamiatky]» (en eslovac). Ajuntament de Trnava. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «Txecoslovàquia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Dupont-Calbo, Julien «Moteurs : PSA abandonne la Slovaquie au profit d'Opel». Les Échos, 23-11-2017.
* ↑ Judák, Viliam. «Historischer Rückblick auf die zehnjährige Tätigkeit der Slowakischen Bischofskonferenz orischer Rückblick auf die zehnjährige Tätigkeit der Slowakischen Bischofskonferenz». Katolicka cirkev na Slovensku <nowiki>[Església catòlica a Eslovaquia]</nowiki, 1997. [Consulta: 23 juny 2024].
# Trípoli (Grècia)

Trípoli (grec: Τρίπολη) és una ciutat de Grècia capital de la unitat perifèrica d'Arcàdia, al centre del Peloponnès. Té una superfície de 119,3 km² i una població de 28.976 habitants, i és la seu de la Universitat del Peloponès.

## Nom

A l'edat mitjana, el nom de la ciutat apareix sota diverses formes, principalment Dorvoglitza (grec: Δορβογλίτζα), Drobolitsà (Δρομπολιτσά), Dropoltsà (Δροπολτσά); aquest topònim pot provenir bé del grec Hidròpolis 'ciutat de l'aigua', o bé més aviat d'una llengua eslava amb el significat de 'plana dels roures'. Més tard, al segle xviii, els erudits relacionaren aquest nom amb la Trípolis Arcàdia per etimologia popular, que segons Pausànies era formada per Càl·lies, Dipena i Nònacris (Trípolis significa 'tres ciutats'), i posteriorment s'arribà a popularitzar la idea que la ciutat havia sorgit de la població que abandonà tres de les principals ciutats d'Arcàdia: Tègea, Mantinea i Pal·làncion, totes tres molt pròximes a Trípolis (Leake considerava que eren Tègea, Mantinea i el castell de Moukhli).
Així doncs, el nom grec esdevengué Tripolitsà (grec: Τριπολιτσά), que amb la independència es modificà en Trípolis (Τρίπολις) per donar-li un aire més hel·lènic. Amb l'adopció del grec demòtic com a variant vehicular de l'estat, el nom esdevengué oficialment Trípoli (Τρίπολη).

## Història

La ciutat va ser fundada cap al segle xiv. El 1770 es va convertir en la capital del Peloponnès. Durant la Guerra d'independència de Grècia, Theódoros Kolokotronis la va prendre el 5 d'octubre del 1821, i va devastar la població turca. Ibrahim Baixà la va reprendre al juny del 1825 i la va destruir el 1828. Va ser immediatament reconstruïda pel nou estat grec independent, i va ser rebatejada amb el nom de Trípoli.

## Demografia

| Any | Població | Població de l'aglomeració |
| 1911 | 10.789 | - |
| 1981 | 21.337 | - |
| 1991 | 22.429 | 26.432 |
| 2001 | 25.520 | 28.976 |

## Esports

L'equip de futbol d'aquesta ciutat és l'Asteras Tripolis FC.

## Ciutat agermanada

Trípoli està agermanada amb:
* Biblos, Líban

## Enllaços externs

* Web oficial
* Mapquest – Tripoli
* GTP – Tripoli

## Referències

* ↑ Dawkins, Richard MacGillivray «The Place-names of Later Greece». Transactions of the Philological Society, 11-1933, pàg. 19–20.
* 1 2 Miles, George C. The Athenian Agora. Vol. 9, 1962, p. 12.
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia, VIII 27.4.
* ↑ Leake, William Martin. Travels in the Morea. Volume 2.
# Volta a Llombardia 1921

La Volta a Llombardia 1921 fou la 17a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 10 de novembre de 1921 amb sortida a Milà i arribada al velòdrom Sempione de la mateixa Milà després d'un recorregut de 261 km.
La competició fou guanyada per segon cop per l'italià Costante Girardengo (Stucchi-Pirelli) en imposar-se en l'esprint final als corredors de (Bianchi-Dunlop) Gaetano Belloni i Federico Gay.
Girardengo, a més de guanyar la Volta a Llombardia, s'emportà el campionat d'Itàlia.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Costante Girardengo | Stucchi-Pirelli | 9h 30' 00" |
| 2 | Gaetano Belloni | Bianchi-Dunlop | m. t. |
| 3 | Federico Gay | Bianchi-Dunlop | m. t. |
| 4 | Giovanni Brunero | Legnano-Pirelli | m. t. |
| 5 | Henri Pélissier | Bianchi-Dunlop | m. t. |
| 6 | Giovanni Bassi | Individual | m. t. |
| 7 | Heiri Suter | Individual | m. t. |
| 8 | Emilio Petiva | Individual | m. t. |
| 9 | Leopoldo Torricelli | Legnano-Pirelli | m. t. |
| 10 | Bartolomeo Aimo | Legnano-Pirelli | m. t. |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de Ciclismo
* ↑ «Girardengo es campeón de Italia». Mundo deportivo, 24-11-1921.

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Volta a Llombardia 1931

La Volta a Llombardia 1931 fou la 27a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 25 d'octubre de 1931 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 234 km.
Alfredo Binda (Legnano-Hutchinson) guanyà per quart cop la prova. Darrere seu quedaren els seus compatriotes Michele Mara (Bianchi-Pirelli) i Giovanni Firpo (Gloria-Hutchinson).

## Desenvolupament

La prova es comença a decidir a la pujada de Madonna del Ghisallo. Learco Guerra punxa en el seu inici i Binda ho aprofita per atacar. Tot i això, serà Remo Bertoni qui coroni primer i en solitari seguit de Luigi Marchisio. Abans de Como s'uneixen tots dos corredors però Marchisio es queda sense forces marxant Bertoni en solitari al capdavant de la cursa fins que és atrapat per Binda que el deixarà enrere per guanyar en solitari amb més de divuit minuts d'avantatge.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Alfredo Binda | Legnano-Hutchinson | 8h 29' 00" |
| 2 | Michele Mara | Bianchi-Pirelli | + 18' 33" |
| 3 | Giovanni Firpo | Gloria-Hutchinson | m. t. |
| 4 | Luigi Marchisio | Legnano-Hutchinson | m. t. |
| 5 | Alfredo Bovet | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 6 | Allegro Grandi | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 7 | Agostino Bellandi | Individual | + 24' 00" |
| 8 | Gugliemo Marin | Touring-Pirelli | + 25' 30" |
| 9 | Theo Heimann | Individual | m. t. |
| 10 | Antonio Pesenti | Individual | + 30' 00" |

## Referències

* ↑ «Cómo Alfredo Binda ganó la XXVII Vuelta a Lombardia». Mundo deportivo, 28-10-1931.
* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Volta a Llombardia 1942

La Volta a Llombardia 1942 fou la 38a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 17 d'octubre de 1942 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 184 km.
L'italià Aldo Bini (Bianchi) guanya la seva segona Volta a Llombardia en imposar-se a l'esprint final als seus compatriotes Gino Bartali (Legnano) i Quirino Toccacelli (Individual).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Aldo Bini | Bianchi | 5h 06' 03" |
| 2 | Gino Bartali | Legnano | m. t. |
| 3 | Quirino Toccacelli | Individual | m. t. |
| 4 | Cino Cinelli | Bianchi | m. t. |
| 5 | Glauco Servadei | Bianchi | m. t. |
| 6 | Marcello Spadolini | Lazio SS | m. t. |
* Vint ciclistes es classifiquen en setena posició.

## Referències

* ↑ Resultats a Les-Sports.info
* ↑ El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Volta al País Basc 1924

La Volta al País Basc 1924 és la 1a edició de la Volta al País Basc. La cursa es disputà en tres etapes, entre el 7 i el 10 d'agost de 1924, per a un total de 623 km.
En aquesta primera edició es van inscriure un total de 69 ciclistes, dels quals finalment en van prendre part 38 i l'acabaren 29 d'ells. El vencedor final fou el francès Francis Pelissier, basant la seva victòria en la primera etapa amb final a Pamplona i conservant la seva distància.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor de l'Etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 7 d'agost | Bilbao-Pamplona | 182 | Francis Pelissier (FRA) | Francis Pelissier (FRA) |
| 2a etapa | 8 d'agost | Pamplona-Sant Sebastià | 268 | Henri Pélissier (FRA) | Francis Pelissier (FRA) |
| 3a etapa | 10 d'agost | Sant Sebastià-Bilbao | 173 | Simon Tequi (FRA) | Francis Pelissier (FRA) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Francis Pélissier | Automoto | 22h 46' 36" |
| 2 | Henri Pélissier | Automoto | + 14' 54" |
| 3 | Charles Lacquehay | JB Louvet | + 14' 54" |
| 4 | Victor Fontan | | + 14' 54" |
| 5 | Simon Tequi | | + 19' 11" |
| 6 | Jean Brunier | JB Louvet | + 21' 43" |
| 7 | Teodor Monteys | | + 22' 02" |
| 8 | Henri Colle | | + 24' 54" |
| 9 | Muç Miquel | | + 26' 41" |
| 10 | Jaume Janer | | + 41' 15" |

## Referències

* Resultats a urtekaria.com Arxivat 2007-05-29 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Volta al País Basc 1929

La Volta al País Basc 1929 és la 6a edició de la Volta al País Basc. La cursa es disputà en quatre etapes, entre el 7 i l'11 d'agost de 1929, per a un total de 723 km.
En aquesta edició es van inscriure un total de 73 ciclistes, dels quals finalment en van prendre part 51 i l'acabaren 44 d'ells. El vencedor final fou, per segon any consecutiu, el belga Maurice Dewaele, que s'imposà a Marcel Bidot i Nicolas Frantz.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor de l'Etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 7 d'agost | Bilbao - Vitòria | 180 | Marcel Bidot (FRA) | Marcel Bidot (FRA) |
| 2a etapa | 8 d'agost | Vitòria - Pamplona | 150 | André Leducq (FRA) | Marcel Bidot (FRA) |
| 3a etapa | 9 d'agost | Pamplona - Sant Sebastià | 216 | Maurice Dewaele (BEL) | Maurice Dewaele (BEL) |
| 4a etapa | 11 d'agost | Sant Sebastià - Las Arenas | 177 | Nicolas Frantz (LUX) | Maurice Dewaele (BEL) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Maurice Dewaele (BEL) | Alcyon - Dunlop | 24h 27' 55" |
| 2 | Marcel Bidot (FRA) | La Française | + 4' 35" |
| 3 | Nicolas Frantz (LUX) | Alcyon - Dunlop | + 7' 16" |
| 4 | André Leducq (FRA) | Alcyon - Dunlop | + 17' 14" |
| 5 | Marià Cañardo (ESP) | | + 28' 22" |
| 6 | Julien Vervaecke (BEL) | Alcyon - Dunlop | + 29' 11" |
| 7 | Victor Fontan (FRA) | Elvish | + 36' 53" |
| 8 | Benoit Faure (FRA) | | + 44' 18" |
| 9 | Aimé Deolet (BEL) | Alcyon - Dunlop | + 46' 48" |
| 10 | Salvador Cardona (ESP) | Fontan | + 53' 48" |

## Referències

* Resultats a urtekaria.com Arxivat 2007-05-26 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Temporada 1971-1972 del RCD Espanyol

Dades de la Temporada 1971-1972 del RCD Espanyol.

## Fets Destacats

* 12 de setembre de 1971: Lliga: Espanyol 3 - FC Barcelona 0
* 28 de novembre de 1971: Lliga: Espanyol 4 - UD Las Palmas 0
* 5 de desembre de 1971: Lliga: Sporting de Gijón 4 - Espanyol 0
* 27 de maig de 1972: Copa: Espanyol 5 - Burgos CF 0

## Resultats i Classificació

* Lliga d'Espanya: Dotzena posició amb 32 punts (34 partits, 12 victòries, 8 empats, 14 derrotes, 43 gols a favor i 43 en contra).
* Copa d'Espanya: Eliminà el Real Oviedo a trentadosens de final, el Burgos CF a setzens de final, el Sevilla FC a vuitens de final, però fou eliminat pel Reial Madrid a quarts de final.

## Plantilla

| P | Jugador | Lliga | Lliga | Copa d'Espanya | Copa d'Espanya |
| P | Jugador | PJ | G | PJ | G |
| POR | Joan Josep Bertomeu | 14 | -20 | - | - |
| POR | Juan Galán | 13 | -15 | 2 | - |
| POR | José Luis Borja | 7 | -8 | 6 | -8 |
| POR | Ramon Cuello | - | - | - | - |
| POR | Francisco Parreño | - | - | - | - |
| DEF | Antoni Carbonell | 28 | 2 | 8 | - |
| DEF | José Antonio Ramos | 25 | - | 7 | - |
| DEF | Rafael Granero | 24 | - | 3 | - |
| DEF | Miguel Ángel Ochoa | 13 | - | 8 | - |
| DEF | Manuel Fernández Osorio | 8 | - | - | - |
| DEF | Joan Martínez Vilaseca | 7 | - | - | - |
| DEF | Jaume Sabaté | 1 | - | - | - |
| MIG | Jesús Glaría | 33 | 5 | 8 | 1 |
| MIG | Daniel Solsona | 32 | 5 | 7 | 3 |
| MIG | Manuel Polinario Poli | 30 | 2 | 3 | - |
| MIG | Francisco Marfil | 24 | - | 8 | - |
| MIG | Curro Gómez | 2 | - | - | - |
| MIG | Alfred Parés | - | - | - | - |
| DAV | José María García Lavilla | 33 | 4 | 8 | 4 |
| DAV | Juan María Amiano | 32 | 14 | 8 | 5 |
| DAV | Pepín Cabezas | 30 | 2 | 8 | - |
| DAV | Carmelo Amas | 26 | 3 | 1 | - |
| DAV | Roberto Martínez | 18 | 4 | 6 | 5 |
| DAV | Miguel Ángel Lamata | 11 | - | - | - |
| DAV | Pedro Antonio Cabral | - | - | - | - |
| DAV | Yanko Daucik | - | - | - | - |
| DAV | Francisco Antonio Docal | - | - | - | - |

## Referències

* ↑ «Espanyol 1971-72». bdfutbol. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Plantilles històriques». LFP. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Temporada 1971-72». periquito.cat. [Consulta: 29 gener 2020].
* ↑ «Plantilla 1971-72». rcdespanyol-fernando.blogspot.com.es. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «El clímax de la máxima le pudo al Barça». Mundo Deportivo, 13-09-1971. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Amiano (3 goles) dio un festival rematador». Mundo Deportivo, 29-11-1971. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «La cobertura blanquiazul se fue a pique». Mundo Deportivo, 06-12-1971. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «El Español arrasa a un Burgos batallador». Mundo Deportivo, 28-05-1972. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «El sitio ideal de José María». Mundo Deportivo, 11-09-1971. [Consulta: 14 febrer 2015].
# Caesar Mannelli

Caesar Mannelli (Forni di Sopra, 7 de juliol de 1897 - Antioch, 3 de maig de 1936) va ser un esportista italià de naixement, però que es traslladà a viure als Estats Units quan tan sols tenia un any. Va competir durant la dècada de 1920. Destacà com a jugador de rugbi a 15, de bàsquet i de beisbol. Estudià a la Universitat de Santa Clara.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ Caesar Mannelli a usarugby.org
* ↑ «Caesar Mannelli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 d'agost 2011. [Consulta: 1r abril 2018].
# Stadium Australia

L'ANZ Stadium, també conegut amb el nom de Stadium Australia, és un estadi olímpic que es va construir l'any 1999 a la ciutat de Sydney a Austràlia amb motiu dels Jocs Olímpics d'Estiu del 2000.
En l'actualitat l'estadi és utilitzat en competicions de rugbi a 13, rugbi a 15, criquet, futbol i futbol australià.

## Denominacions

En el moment de la construcció expressa per la celebració dels Jocs Olímpics de l'any 2000 rebé la denominació de Stadium Australia, si bé l'any 2002 amb l'adquisició dels drets del nom, la companyia de comunicacions Telstra va rebatejar l'estadi en Telstra Stadium. El 12 de desembre de 2007 l'estadi fou rebatejat una nova vegada amb el nom d'ANZ Stadium amb motiu de l'acord del grup propietari Stadium Australia Group (SAG) amb l'Australia and New Zealand Banking Group (ANZ). Al novembre de 2021 va passar al grup hoteler multinacional Accor.

## Història

L'estadi està situat al districte suburbà de Homebush de la ciutat de Sydney, i forma part del denominat Parc Olímpic de Sydney. L'obra de construcció va començar el 1996, i va ser inaugurat oficialment el 6 de març de 1999 en una competició de rugbi a 13. Inicialment concebut per allotjar 110.000 espectadors, la qual cosa en fa l'estadi olímpic més gran mai dissenyat, durant la celebració de la cerimònia de clausura va rebre 114.714 espectadors i durant el partit de futbol entre les seleccions de futbol d'Espanya i Camerun eren 104.098 espectadors.
L'any 2003, després d'una remodelació interior, la capacitat s'establí en 83.500 persones, i esdevé així el segon estadi amb més capacitat del continent després del Melbourne Cricket Ground.

## Referències

* ↑ Jones, Rory. «Accor signs seven-year naming rights deal for Stadium Australia» (en anglès). Sports Promedia, 29-11-2021. [Consulta: 18 juny 2024].
* ↑ Venkat, Rahul. «Biggest stadium in the world: Venues in North Korea, India and the US in top three - full list» (en anglès). The International Olympic Committee, 24-02-2021. [Consulta: 18 juny 2024].

## Enllaços externs

* Stadium Australia - Lloc web oficial
# Takelot I

Fill d'Osorkon I, Takelot I va ser el tercer (o quart) faraó de la dinastia xxii de l'antic Egipte, del tercer període intermedi. Va governar al voltant del 890 al 877 aC. L'historiador Manetó (segle iii aC) esmenta un regnat de 13 anys per a Takelot I. El seu germà, Sheshonq II, va ser corregent amb el seu pare, però sembla que va morir abans de poder regnar en solitari. El seu fill, Osorkon II, el va succeir.
Takelot I va ser sebollit a la tomba d'Osorkon II a Tanis.

## Referències

* ↑ Brancaglion, Antonio. «Cronologia Egípicia - Quadro cronológico - Lista de Reis» (pdf) (en portuguès). Laboratório Seshat - Museu Nacional.
* ↑ «04 Dossier complet 02 Egipte-Antiga» p. 478. Universitat de Barcelona. [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «Lexikon: Takelot I (König, 22. Dynastie» (en alemany). Ägyptologie Forum, 08-06-2012. [Consulta: 3 novembre 2024].

## Bibliografia

* Schneider, Thomas. Lexikon der Pharaonen [Lèxic dels faraons] (en alemany). Düsseldorf: Albatros, 2002. ISBN 978-3-491-96053-4.

## Enllaços externs

* Lundström, Peter. «Takelot I in hieroglyphs» (en anglès), 2011-2024. [Consulta: 3 novembre 2024].
# Llac Albanus

El llac Albanus fou el nom d'un antic llac proper a Alba Longa, que ocupava el cràter d'un volcà extingit. Les seves aigües que podien submergir el territori proper foren conduïdes lluny per un canal que tenia més de 2 km a través de la roca; les restes del canal encara es veuen a Castel Gandolfi.
A la riba oest s'hi troba la ciutat d'Albano Laziale antigament Albanum
El seu nom modern és llac Albano.
# Hiw

Hiw (també Hu) és una ciutat d'Egipte a la riba occidental del riu al nord de Qena i uns quilòmetres al sud-est de Girga. Fou l'antiga Diòspolis Parva, les ruïnes de la qual són molt properes a la ciutat.
A part dels seus monuments antics la ciutat té una tomba d'un santó musulmà, el sheikh Selim (mort el 1891) que va passar la major part de la seva vida nuet i assegut en aquest lloc i fou venerat com l'ajudant dels barquers del riu.
# Guardians de la tomba

Guardians de la tomba (títol original en anglès, Guardians of the Tomb; en xinès, 谜巢, transcrit com a Mi chao) és una pel·lícula de thriller de ciència-ficció australianoxinesa del 2018 dirigida i escrita per Kimble Rendall, i protagonitzada per Li Bingbing, Kellan Lutz, Kelsey Grammer i Wu Chun. La pel·lícula es va estrenar el 19 de gener de 2018. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Repartiment

* Li Bingbing com a Jia
* Kellan Lutz com a Jack Ridley
* Kelsey Grammer com a Mason
* Wu Chun com a Luke
* Stef Dawson com a Milly Piper
* Shane Jacobson com a Gary
* Ryan Johnson com a Ethan
* Jason Chong com a Chen Xu

## Referències

* ↑ «Chinese Star Li Bingbing Lands In Australian Sci-Fi Pic 'Nest' (EXCLUSIVE)». Variety, 14-09-2015. Arxivat de l'original el 30 July 2018. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «China's Li Bingbing to Star in 3D Sci-Fi Film 'Nest'». The Hollywood Reporter, 15-09-2015. Arxivat de l'original el 12 October 2016. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «李冰冰新作《谜巢》定档暑期 海报展现绝命帝陵». Sina, 15-03-2017. Arxivat de l'original el 15 March 2017. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «Guardians de la tomba». À Punt, 13-10-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
* 1 2 «AFM: Kellan Lutz, Kelsey Grammer Land in China-Australia Actioner 'Nest'». Variety, 07-11-2015. Arxivat de l'original el 20 September 2018. [Consulta: 12 desembre 2017].
* 1 2 3 «Berlin: Stef Dawson, Wu Zhun, Shane Jacobson Join 'Nest' Cast». Variety, 06-02-2016. Arxivat de l'original el 29 November 2017. [Consulta: 12 desembre 2017].