OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caputxí del riu Cesar

El caputxí del riu Cesar (Cebus cesarae) és una espècie de primat de la família dels cèbids. És endèmic del nord de Colòmbia. Els seus hàbitats naturals són els boscos semicaducifolis secs, els boscos de galeria i els manglars. Es troba en perill per la destrucció del seu hàbitat a causa de la ramaderia bovina, el conreu de l'oli de palma i la mineria. El seu nom específic, cesarae, significa 'del Cesar' en llatí. Fins al 2012 fou considerat una subespècie del caputxí frontblanc (C. albifrons).

## Referències

* ↑ «caputxí del riu Cesar». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 4 gener 2024].
* ↑ Link, A.; Boubli, J. P.; Lynch, J. W. «Cebus cesarae» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2021. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2021-1.RLTS.T4082A195995295.en. [Consulta: 4 gener 2024].
* ↑ Entrada «Cebus» d'Animalia (en anglès).
# Sierra Maestra

La Sierra Maestra és una serralada a la regió sud-oriental de Cuba, que transcorre principalment per les actuals províncies de Granma i Santiago de Cuba (i que travessava l'antiga Província d'Oriente). És rica en minerals, especialment en coure, manganès, crom, i ferro.
Es tracta de la serralada més gran del país, que forma un verd bastió que voreja la costa sud oriental de Cuba des de Cabo Cruz fins a la Punta de Maisie, a la badia de Guantánamo; té al voltant de 250 km de llarg per 60 d'ample. La seva alçada mitjana està entre els 300 i 1.500 m; hi destaquen per la seva alçada el Pico Cuba amb 1.872 m, i el Pico Suecia, amb 1.734 msnm. El seu punt més elevat és el Pic Turquino amb 2004, que és situat al cor de la serralada. El vessant sud, marítim, és pràcticament deshabitat; al vessant nord, més humit, hi ha conreus de cafè i explotacions mineres.
La Serra Mestra és un dels escenaris naturals més majestuosos de tota Cuba. S'hi troben magnífics parcs naturals com el Parc Nacional de Turquino, Parc Desembarcament del Granma, Parc Santo Domingo-la Sierrita, Parc Marea del Portillo. Tot això dona la possibilitat que la Sierra Maestra sigui un gran destí ecoturístic a l'illa de Cuba. El 1980 va ser declarada parc nacional.

## Valor històric

La Sierra Maestra constitueix un lloc d'extraordinari valor històric per al poble cubà. Des de les lluites que van alliberar els aborígens taïnos contra els colonitzadors espanyols, després va ser el refugi dels negres esclaus que fugien de les plantacions de canya de sucre, també la Sierra Maestra va ser refugi de l'Ejército Rebelde en la lluita guerrillera de la revolta contra Batista. A la Sierra Maestra, Fidel Castro va dirigir les accions militars a l'illa, i s'hi van dur a terme importants combats liderats per personalitats de la història de Cuba com el Che Guevara, Raúl Castro, o Camilo Cienfuegos.

## Valor natural

Entre els atractius naturals de Sierra Mestra hi ha la Gran Pedra, una roca de 70 mil tones ubicada a 1.225 metres d'altitud. Es tracta de la tercera roca més gran del món i es troba registrada al Llibre Guinness dels Rècords.

## Producció i economia

S'hi conrea el millor cafè de tipus aràbic, la varietat de més qualitat en el món. Les plantacions de la Sierra Mestra permeten obtenir un cafè superior de fama mundial que s'exporta a diferents regions del planeta.

## Referències

* 1 2 3 «Sierra Maestra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Feo Basto, José Vicente. Latitudes 7°: geografía de América (en castellà). Editorial Norma, 2002, p.232. ISBN 9580463123.
* ↑ «La Gran Pedra, Sierra Maestra». Arxivat de l'original el 2007-02-17. [Consulta: 21 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Memorias de un soldado cubano - La vida del Che por uno de sus compañeros (castellà)
* La Sierra Maestra (castellà)
* Cuba's Revolutionary Mountains Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine. per Zoë Barnes, The Sunday Times, 15 de marça de 2009 (anglès)
# Licó de Troas

Licó de Troas (grec antic: Λύκων, llatí: Lycon), fill d'Astiànax, fou un distingit filòsof peripatètic deixeble d'Estrató de Làmpsac, al qual va succeir al capdavant de l'escola peripatètica l'any 272 aC (127ª olimpíada) i va exercir el càrrec durant 44 anys. Va morir de gota a 74 anys.
Va residir a Pèrgam sota patronatge del rei Èumenes I de Pèrgam i després d'Àtal I de Pèrgam. Antígon II Gònates, rei de Macedònia, va intentar que anés a la seva cort, però no se'n va sortir.
Va ser famós per la seva eloqüència i per la seva habilitat en educar els joves. Dedicava gran atenció tant al cos com a la ment, practicant sempre exercicis atlètics. Durant part de la seva vida va ser rival de Jerònim de Rodes, un altre famós filòsof considerat també un peripatètic.
Entre les seves obres hi havia una que tractava sobre el caràcter de les persones, similar a l'obra Caràcters de Teofrast, de la qual Rutili Llop en va preservar uns fragments, sense donar-ne el títol. Segons Ciceró i Climent d'Alexandria, també va escriure una obra sobre els límits entre els déus i els dimonis (entre el bé i el mal), i Luci Apuleu cita una altra obra seva sobre la naturalesa dels animals.

## Referències

* ↑ 3.Lycon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 847
# Pekka Johansson

Paavo "Pekka" Johansson (Hèlsinki, 21 d'octubre de 1895 – Hèlsinki, 5 de desembre de 1983) va ser un atleta i futbolista finlandès, especialista en el llançament de javelina, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En el llançament de javelina guanyà la medalla de bronze, mentre en el decatló hagué d'abandonar.
El 1924 va prendre part en els Jocs de París, on fou vuitè en la prova del llançament de javelina.
Va ser tres vegades campió finlandès de decatló (1918 a 1920), així com tres vegades campió de la lliga finlandesa de futbol amb el HJK Helsinki (1917 a 1919). Johansson va establir el rècord nacional de decatló el 1920 i de triple salt aturat el 1916, 1917 i 1920.

## Millors marques

* llançament de javelina. 64,64 metres (1919)
* decatló. 7.474,385 (1919)

## Referències

* 1 2 3 4 «Paavo Johansson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 29 octubre 2017].
* ↑ Paavo Johansson a trackfield.brinkster.net
# Balena amb bec de Gervais

La balena amb bec de Gervais o zífid de Gervais (Mesoplodon europaeus) és una espècie de zífid. És el tipus de cetaci Mesoplodon que queda encallat més sovint a la costa de Nord-amèrica. També se n'han avarat a Sud-amèrica i Àfrica.

## Descripció

Aquesta espècie és bastant gràcil i allargada, en comparació amb altres membres del gènere Mesoplodon. El seu cap és petit i el meló és poc protuberant. La coloració és gris fosc a la part superior i gris clar a la part inferior. Les femelles poden presentar taques més clares a genitals i al cap, amb un cercle fosc al voltant dels ulls. Els mascles fan uns 4,5 metres de longitud i les femelles almenys 5,2 metres, probablement pesen més de 1.200 kg.

## Població i distribució

La balena amb bec de Gervais originalment es va observar a les costes d'Anglaterra, però des de llavors s'ha trobat fora d'Irlanda, les Illes Canàries, Àfrica occidental, i l’illa Ascensió. L'agost de 2001, un exemplar va ser trobat fora de São Paulo i recentment, el 4 de maig de 2011, va ser trobat un exemplar encallat en les costes de l’illa de Puerto Rico, el qual tenia aproximadament 5 kg de bosses plàstiques al seu estómac, situació que li va poder causar la mort.
Tot i que se'n coneixien exemplars morts des de mitjans del segle xix, fins a l'any 1998 no se n'havia observat cap de viu. Des de llavors s'ha vist només unes 10 vegades i només en 3 o 4 s'ha pogut fotografiar, per exemple, prop de Lanzarote. o de l'illa de el Hierro (Illes Canàries, Espanya). L'espècie, en canvi, no és migratòria.
No existeixen dades sobre la població de l'espècie, o del seu estat de conservació.
Viuen en grups petits i probablement s'alimenten de sèpies.

## Referències

* ↑ «balena amb bec de Gervais». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ «Ballena muerta en Maunabo tenía 10 libras de bolsas plásticas en su estómago». , 05-05-2011 [Consulta: 5 abril 2011]. Arxivat 2011-05-08 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-05-08. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ 2008 Periódico Acción, El barco de CAM toma las primeras fotografías del Zifio de Gervais en su hábitat marino, Caja Mediterráneo, octubre, 2008, p. 24.
* ↑ Reyes Suárez, C. (2018). Abundance estimate, survival and site fidelity patterns of Blainville’s (Mesoplodon densirostris) and Cuvier’s (Ziphius cavirostris) beaked whales off El Hierro (Canary Islands) (Doctoral dissertation, University of St Andrews).
* ↑ Cetacean Specialist Group (1996). Mesoplodon densirostris. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2007. UICN 2007. Consultat el {{{consulta}}}.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Objectiu: Bin Laden

Objectiu: Bin Laden (Army of One en anglès) és una pel·lícula de comèdia nord-americana del 2016 dirigida per Larry Charles i escrita per Rajiv Joseph i Scott Rothman. La pel·lícula és protagonitzada per Nicolas Cage, Wendi McLendon-Covey, Rainn Wilson, Russell Brand, Denis O'Hare, Paul Scheer i Will Sasso.
La pel·lícula es va estrenar a través de vídeo a la carta i en cinemes selectes el 4 de novembre de 2016, abans de ser estrenada en DVD i Blu-ray el 15 de novembre de 2016 per Dimension Films. Ha estat doblada i subtitulada al català.
En una entrevista del 2020, Cage va revelar que la versió publicada de la pel·lícula va ser retallada per Bob Weinstein sense el permís de Charles i que la versió original d'aquest últim continua sense estrenar-se.

## Sinopsi

El film està basat en la veritable història de Gary Faulkner, un ex convicte que intenta 11 vegades viatjar a la regió del Pakistan per a donar-li caça a Osama Bin Laden amb només una espasa.

## Repartiment

* Nicolas Cage com a Gary Brooks Faulkner
* Wendi McLendon-Covey com a Marci Mitchell
* Rainn Wilson com l'agent Simons
* Russell Brand com a Déu
* Denis O'Hare com l'agent Doss
* Paul Scheer com a Pickles
* Adrian Martinez com a l'actor
* Matthew Modine com a Dr. Rose
* Will Sasso com a Roy
* Amar Chadha-Patel com a Osama bin Laden

## Producció

El 21 de gener de 2015, es va anunciar que Larry Charles dirigiria la pel·lícula, amb Nicolas Cage interpretant a Gary Faulkner, un personal de Colorado que rep una visió dient-li que anés al Pakistan per capturar Osama bin Laden. El 19 de febrer de 2015, Wendi McLendon-Covey es va unir al repartiment. El 16 d'abril de 2015 on van fer Russell Brand, Denis O'Hare, Ken Marino, Paul Scheer i Rainn Wilson. El rodatge va començar el 30 de març de 2015 i va acabar el 22 de maig de 2015.

## Referències

* ↑ Master, Web. «Army of One Blu-ray». Blu-Ray.com, 29-09-2016. [Consulta: 1r octubre 2016].
* 1 2 «Objectiu: Bin Laden». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ «Nicolas Cage, Joely Richardson & Richard Stanley Talk Color Out of Space». Collider, 25-01-2020.
* 1 2 McClintock, Pamela. «Nicolas Cage to Star in Osama Bin Laden Satire From 'Borat' Director (Exclusive)». Hollywood Reporter, 21-01-2015. [Consulta: 13 maig 2015].
* 1 2 Kit, Borys. «'Goldbergs' Star Wendi McLendon-Covey Joins Nicolas Cage in Bin Laden Comedy (Exclusive)». Hollywood Reporter, 19-02-2015. [Consulta: 13 maig 2015].
* 1 2 3 4 5 Busch, Anita. «Russell Brand, Others Join Nicolas Cage In Comedy Army Of One». Deadline, 16-04-2015. [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «On the Set for 3/30/15: Brad Pitt, Christian Bale & Ryan Gosling Start on 'The Big Short', Julianne Moore Wraps 'Maggie's Plan' & More». Ssninsider.com. Arxivat de l'original el 2016-04-23. [Consulta: 21 maig 2015].
* ↑ «On the Set for 5/25/15: Chris Pratt Starts on The Magnificent Seven, Brad Pitt and Christian Bale Wrap 'The Big Short'». Ssninsider.com. Arxivat de l'original el 2016-02-10. [Consulta: 17 juny 2015].

## Enllaços externs

* Objectiu: Bin Laden a Goita què fan, ara!
# Batalla de Nínive

La batalla de Nínive del 627 (Ἡ μάχη τῆς Νινευί) va ser la batalla culminant de l'última guerra romano-sassànida (602-628), que va donar el cop de gràcia als sassànides i va restaurar breument les fronteres romanes en l'Orient Pròxim.
Tanmateix, la recuperació romana no va durar gaire, donat que a la dècada següent l'emergent Califat islàmic partint d'Aràbia gairebé va destruir l'Imperi Romà d'Orient.

## Notes

* ↑ Kaegi 2003, pàg. 158–159
* 1 2 Kaegi 2003, p. 167

## Referències

* Kaegi, Walter Emil. Heraclius: emperor of Byzantium. Cambridge University Press, 2003. ISBN 978-0-521-81459-1.
# Taira no Koremori

    En aquest nom japonès, el cognom és Taira.
Taira no Koremori (平維盛) (1160 – 1184?) va ser un dels comandants del Clan Taira a les Guerres Genpei de l'última part de l'era Heian de la Història del Japó. Fill de Taira no Shigemori i net de Taira no Koemori. Va ser derrotat en la batalla de Fujigawa el 1180, i una altra vegada a la batalla de Kurikara. El 1184, va escapar de la batalla de Yashima, i suposadament es va suïcidar.

## Referències

* Frederic, Louis (2002). "Taira no Koremori." Japan Encyclopedia. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.
* Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press. p281.
# Capella de Santa Margalida (Edimburg)

La capella de Santa Margarida (en anglès: St Margaret's Chapel) es troba al castell d'Edimburg, i és l'edifici més antic d'Edimburg, Escòcia. Un exemple d'arquitectura romànica, està classificat com a edifici protegit de categoria A.
Va ser construïda al segle xii, però va caure en desús després de la Reforma. Al segle xix es va restaurar la capella i en l'actualitat és atesa pel Gremi de la Capella de Santa Margarida.
Santa Margarida d'Escòcia (c. 1045 - 16 de novembre de 1093) va ser una princesa anglesa de la casa de Wessex, germana d'Edgar Ætheling. Margarida i la seva família van fugir a Escòcia després de la conquesta normanda d'Anglaterra de l'any 1066. Al voltant del 1070 es va casar amb Malcom III. Era una dona piadosa, i entre moltes obres de caritat va establir una ruta per creuar el Firth of Forth per als pelegrins que viatjaven a l'abadia de Dunfermline. D'acord amb la Vida de Santa Margarida, atribuïda a Turgot de Durham, va morir al castell d'Edimburg l'any 1093, pocs dies després de rebre la notícia de la mort del seu espòs en la batalla. L'any 1250 va ser canonitzada pel papa Innocenci IV.

## Referències

* ↑ «"Edinburgh Castle, St Margaret's Chapel"» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-09-21. [Consulta: 20 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Gremi de St. Margaret's Chapel.
* Info sobre la reina Margalida d'Escòcia Arxivat 2008-07-25 a Wayback Machine.
* St Margaret's Chapel.
# Ariadna Pujol Lluch

Ariadna Pujol Lluch (Mataró, 19 de març de 1995) és una jugadora de bàsquet catalana.
Escorta, es formà a la Unió Esportiva Mataró on hi debutà amb l'equip sènior. El 2013 marxà a jugar a la NCAA amb el South Florida Bulls durant quatre temporades. El maig de 2017 tornà a la competició estatal i fitxà per l'Agrupació Esportiva Sedis Bàsquet. Tot i que a la primera temporada no va poder jugar per causa d'una greu lesió. hi guanyà dues Lligues catalanes (2022, 2023), arribà a les semifinals de la Lliga espanyola (2018-19) i disputà tres fases final de la Copa de la Reina (2019, 2020, 2022) així com a l'Eurocopa femenina. El febrer de 2023 es desvinculà del club urgellenc i jugà al Barça CBS, amb el qual arribà a semifinals de la Lliga espanyola. La temporada 2022-23 fitxà pel Caledonia Gladiators de la Lliga escocesa. Internacional amb la selecció espanyola en categories de formació, es proclamà campiona d'Europa sub-16 (2011) i sub-18 (2013) i aconseguí el subcampionat del Món sub-17 (2012).

## Referències

* ↑ Tresseras, Marc. «Ariadna Pujol, talent maresmenc». Esportiu Maresme, 05-07-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ «Ariadna Pujol, primer nou fitxatge del Cadí La Seu per a la temporada 2017-2018». RàdioSeu, 04-05-2017. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ Fernández Torró, Francesc. «L'adeu de la capitana». Esmaixada.cat, 21-02-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ Del Río, Marc. «Ariadna Pujol: “Hemos recuperado nuestra identidad y estamos con ganas y confianza”» (en castellà). Sport, 19-04-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ Sánchez, Borja. «Ari Pujol se'n va a la lliga escocesa». L'Esportiu, 19-07-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ariadna Pujol Lluch - Competiciones FEB
# Angoixa (pel·lícula)

Angoixa (títol original: Angustia) és una pel·lícula de terror espanyola dirigida per Bigas Luna, estrenada l'any 1987. Ha estat doblada al català

## Argument

Quedant-se cec a poc a poc i sota la influència de la seva mare psicòpata, un jove anomenat John es venja degollant les seves víctimes i arrencant-los els ulls…

## Repartiment

* Zelda Rubinstein - Alice Pressman
* Michael Lerner - John Pressman
* Talia Paul - Patty
* Clara Pastor - Linda
* Ángel Jovè - The Killer
* Isabel García Lorca - Caroline
* Nat Baker Teaching Doctor
* Janet Porter - Infermera del laboratori
* José M. Chucarro - Amic de Caroline

## Premis

* 1987: Goya als millors efectes especials

## Crítica

* Inquietant i brillant història de terror. Cinema dins del cinema per a un film sorprenent i hipnòtic. Experiment altament satisfactori. Aconsellable
* "Turbador exercici de metacine."

## Referències

* ↑ esadir.cat. Angoixa. esadir.cat.
* ↑ IMDb. Angustia (en anglès). IMDb.
* ↑ Morales, Fernando «Angustia». El País.
* ↑ Freire, Juan Manuel «Angustia». El Periódico.
Viccionari
# Batalla de Rocourt

La batalla de Rocourt fou una decisiva batalla en la Guerra de Successió Austríaca entre les tropes reials franceses de Maurici de Saxònia i les forces aliades del Regne Unit, Regne de Hannover, República neerlandesa i Àustria comandades per Carles de Lorena que va tenir lloc l'11 d'octubre de 1746 en una planura a Rocourt a prop Lieja al Principat de Lieja, en l'actualitat a Bèlgica. A l'època de la batalla, l'ortografia dels topònims encara no s'havia estandarditzat i per això, sobretot en texts angles es parla de la batalla de Roucoux, Rocoux o Rocour.
Els francesos van sortir victoriosos però no van poder destruir l'exèrcit de l'adversari, per què la ni havia caigut i els aliats poden retirar-se sense ésser perseguits. Tot i això les pèrdues humanes van ser considerables a ambdós costats. Després de la batalla França immediatament va ocupar la ciutat de Lieja i prendre el control dels Països Baixos austríacs fins que va haver de cedir aquest territori després de la pau general pactada al Tractat d'Aquisgrà del 1748. Les operacions militars van parar-se a causa de l'hivern. El principat de Lieja va mantenir la seva neutralitat, i les tropes dels aliats van instal·lar el seu camp d'hivern fora als pobles rurals fora de la ciutat al marge del Mosa. Les tropes franceses van acantonar-se al Brabant.

## Referències

* ↑ Reed Browning, The War of the Austrian Succession, New York, St. Martin's Press, 1993, ISBN 0-312-12561-5, pàgina 285
* 1 2 3 Miguel Lambotte, La bataille de Rocourt: 1746, Lieja, Edit. du Céfal, 2001, pàgina 49, ISBN 978-2871300854

## Enllaços externs

* Citacions sobre la batalla (francès), Liège Citations
# Virídovix

Virídovix o Viridòvix (en llatí Viridŏvīx) va ser un cap gal de la tribu dels unel·les (unelli).
Va ser derrotat en la batalla de Camp du Castellier per Quint Tituri Sabí, legat de Juli Cèsar, el 56 aC, i els unel·les es van haver de sotmetre al poder romà.

## Referències

* ↑ Cèsar, Juli. «Llibre III, XVII.2». A: Guerra de les Gàl·lies (en llatí i català). Traducció: Icart, Joaquim. 3 vol. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1974, p. 167. DL B. 48252-1974. ISBN 8472250938.
* ↑ (anglès) Theodore Ayrault Dodge, Caesar, New York, 1892-1997, p.140
# Cripple Bastards

Cripple Bastards és un grup musical italià de grindcore formada el 1988. Les seues lletres solen ser comentaris sobre la societat i la política i les seues cançons no sol arribar als dos minuts de duració. El líder del grup ha sigut Giulio The Bastard. La revista Terrorizer considerà el disc Misantropo a Senso Unico un àlbum essencial del gènere grindcore.
El nom del grup és a propòsit grotesc, formant part de la tradició del gènere.

## Discografia

* 2003: Desperately Insensitive: publicat per Deathvomit Records.
* 2008: Misantropo a Senso Unico: publicat per E.U.'91.
* 2008: Variante Alla Morte: publicat per Feto.
* 2012: Frammenti di Vita: àlbum publicat per Deep Six.
* 2014: Nero In Metastasi: àlbum LP publicat per Relapse.

## Referències

* ↑ Kitteringham, Sarah. Extreme Conditions Demand Extreme Responses: The Treatment of Women in Black Metal, Death Metal, Doom Metal, and Grindcore (Tesi), 2014, p. 79.
* ↑ Henderson, Alex. «Desperately Insensitive Review». AllMusic. [Consulta: 21 juliol 2017].
* ↑ Bosetti, Andrea «La guida di Noisey al Death Metal in Italia». Noisey, 20-02-2017 [Consulta: 21 juliol 2017].
* ↑ Hoare, James «Essential Albums». Terrorizer Magazine, 180, 2009, pàg. 55.
* ↑ Porcello, Niccolo. Affective masculinities and subur ban ide ntities: Nu-me tal as r eflex ive art (Tesi), 2016, p. 16. Arxivat 2018-04-27 a Wayback Machine.
* ↑ «Cripple Bastards - Album Discography». AllMusic. [Consulta: 21 juliol 2017].
* ↑ Pessaro, Fred «Cripple Bastards Happily Welcome More Than 25 Years of "Fuck You" With Latest LP (Stream it)». Noisey, 11-02-2014 [Consulta: 21 juliol 2017].