OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estreptococ

Els estreptococs (Streptococcus) són un gènere de bacteris grampositius que pertanyen al fílum dels firmicuts. Tenen morfologia de coc i proliferen formant parelles (diplococs) o cadenes, on cada divisió cel·lular es produeix al voltant d'un eix.
Els estreptococs es divideixen en grups segons la classificació establerta per Rebecca Lancefield. Les espècies d'estreptococs que produeixen malalties són:
* Estreptococs del Grup A: Streptococcus pyogenes causa amigdalitis i l'impetigen.
* Estreptococs del Grup B: Streptococcus agalactiae: produeixen meningitis a nounats i trastorns durant l'embaràs.
* Estreptococs del Grup D: presents a la flora vaginal de les dones normals i sanes.
* Pneumococ: Streptococcus pneumoniae causa la pneumònia.

## Referències

* ↑ Patterson MJ (1996). "Streptococcus". Dins Baron S; et al. (eds.). Streptococcus, Baron's Medical Microbiology, Univ of Texas Medical Branch. ISBN 978-0-9631172-1-2.
# Anet (mitologia grega)

Anet (en grec antic, Ἄνηθος Ánēthos, literalment «anet») en la mitologia grega i romana, és un bell jove que va experimentar una transformació en condicions poc clares i que es va convertir en una petita planta amb flors que porta el seu nom, l'anet. Ell i la seva història només es troben a Servi Maure Honorat, un gramàtic llatí que va viure als segles IV i V dC.

## Etimologia

La paraula grega antiga per a anet (anethum graveolens) és ἄνηθον (ánēthon), un substantiu neutre. També es va escriure ἄννηθον (ánnēthon), ἄνητον ( ánēton) i ἄννητον (ánnēton). Segons Robert Beekes, probablement és d'origen pregrec, com totes les paraules acabades en un sufix -thos/-thon.

## Mitologia

La història de la petita transformació d'Anet en la planta d'anet només es troba en Servi, qui escriu que Anet, igual que Mecó (rosella) i Narcís (narcís), pertanyia a la classe dels bells joves que es van transformar en les plantes que portaven els seus noms. A més d'aquesta breu menció, s'ha perdut la història completa d'Anet, la seva família, el seu lloc de naixement, la deïtat responsable i el context de la seva transformació. A l'antiga Grècia, l'anet era vist per molts metges com una herba adequada per utilitzar-se en cures i remeis, especialment per a l'epilèpsia.

## Referències

* 1 2 Liddell i Scott, 1940, s.v. ἄνηθον.
* ↑ Beekes, 2009, p. 103, 833.
* ↑ Colvin, 2014, p. 29–31.
* 1 2 Forbes Irving, 1990, p. 280.
* ↑ Hünemörder, Christian. «Anise». A: Brill's New Pauly. Hamburg: Brill Reference Online, 2006. DOI 10.1163/1574-9347_bnp_e122170.

## Bibliografia

* Beekes, Robert S. P.. Lucien van Beek. Etymological Dictionary of Greek. 1. Leiden, the Netherlands: Brill Publications, 2009 (Leiden Indo-European Etymological Dictionary Series). ISBN 978-90-04-17420-7.
* Colvin, Stephen. A Brief History of Ancient Greek. Wiley Blackwell, 2014. ISBN 978-1-4051-4925-9.
* Forbes Irving, Paul M. C.. Metamorphosis in Greek Myths. Oxford, New York, Toronto: Oxford University Press, Clarendon Press, 1990. ISBN 0-19-814730-9.
* Liddell, Henry George. A Greek-English Lexicon, revised and augmented throughout by Sir Henry Stuart Jones with the assistance of Roderick McKenzie. Oxford: Clarendon Press, 1940. Online version at Perseus.tufts project.
* Maurus Servius Honoratus, In Vergilii carmina comentarii. Servii Grammatici qui feruntur in Vergilii carmina commentarii; recensuerunt Georgius Thilo et Hermannus Hagen. Georgius Thilo. Leipzig. B. G. Teubner. 1881. Online version at the Perseus Digital Library.

## Vegeu també

* Clícia
* Ciparís
* Jacint
* Mente
# Tupàids

Els tupàids o tupaids (Tupaiidae) són una de les dues famílies vivents de tupaies. Contenen totes les espècies d'aquest ordre tret de la tupaia de cua emplomallada. Viuen al sud-est d'Àsia.

## Referències

* ↑ Gosàlbez, 1987, «Aproximació sumària a la mastofauna del món» (J. Nadal).
* ↑ «Entrada «tupaids»». L'Enciclopèdia. [Consulta: 8 novembre 2012].

## Bibliografia

* Gosàlbez, J. Història natural dels Països Catalans. Volum 13: Amfibis, rèptils i mamífers. Enciclopèdia Catalana, 1987. ISBN 84-7739-005-3.
# Atympanophrys

Atympanophrys és un gènere d'amfibis anurs de la família Megophryidae. Es troben a Yunnan, a la Xina.

## Taxonomia

Segons Amphibian Species of the World, el gènere té 4 espècies acceptades:
* Atympanophrys gigantica (Liu, Hu & Yang, 1960).
* Atympanophrys nankiangensis (Liu and Hu, 1966)
* Atympanophrys shapingensis (Liu, 1950).
* Atympanophrys wawuensis (Fei, Jiang, and Zheng, 2001)

## Referències

* ↑ «Atympanophrys» (en anglès). NIH (National Library of Medicine - National Center for Biotechnology Information). [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ «Atympanophrys Tian and Hu, 1983 | Amphibian Species of the World». [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ LYU, ZHI-TONG; ZENG, ZHAO-CHI; WANG, JIAN; LIU, ZU-YAO; HUANG, YA-QIONG «Four new species of Panophrys (Anura, Megophryidae) from eastern China, with discussion on the recognition of Panophrys as a distinct genus». Zootaxa, pàg. 39.
# Micropigmentació

La micropigmentació és una especialitat emmarcada en el camp de l'estètica el fi és el d'embellir, corregir o millorar determinats trets de l'anatomia corporal, tant masculina com femenina. El tractament consisteix en la implantació de pigments a nivell epidèrmic o superficial per dotar de color i forma a diverses parts del cos, sent les més habituals en el cas de les dones: ulls, llavis, celles i pit. En els últims anys, cada vegada es recorre més a la micropigmentació com a tractament correctiu per dissimular imperfeccions com cicatrius, o bé, per camuflar malalties que provoquen la pèrdua de pigmentació a la pell, com pot succeir en el cas del vitiligen o despigmentació de la pell. Es considera una tècnica de maquillatge permanent.
Té cert sentit associar la micropigmentació al concepte del tatuatge, ja que són processos que guarden nombroses similituds. No obstant això, cal tenir en compte que a diferència del tatuatge, la durada de la micropigmentació és variable, en funció de factors com la pell de la pacient, materials emprats, cures anteriors i posteriors, etc. Per tant, la durada estimada del tractament està compresa entre 1 i 3 anys, encara que els efectes són immediats un cop realitzat el tractament.
El primer pas d'un treball de micropigmentació consisteix en l'anomenada prova de l'al·lèrgia, on s'avalua si la pacient serà apta perquè se li realitzi un tractament de micropigmentació.
A fi d'adaptar el disseny al màxim possible als trets corporals i fisionòmics de la pacient, és fonamental realitzar una prova de visagisme o disseny previ. En aquesta etapa, la tècnic realitza un esbós sobre el resultat final del treball (en plantilles, màscares, caps de maniquí, o a la pròpia pacient). Això permet que la pacient tingui unes expectatives reals sobre els efectes de la micropigmentació en el seu cas particular. L'ideal en la fase de disseny, és que hi hagi el major "feedback" possible entre el professional i la pacient, amb un diàleg fluid en el qual s'intercanviïn opinions que permetin personalitzar el tractament de micropigmentació al màxim.
Un cop acordat el disseny amb la pacient, es procedeix a la realització del tractament de micropigmentació. Durant el mateix, la pacient pot notar sensacions incòmodes, especialment si el treball és realitzat en zones sensibles, com per exemple, els ulls.
Finalment, després d'haver transcorregut unes setmanes després del tractament, s'ha de emplaçar a la pacient a una sessió de revisió o reconeixement, en on es pugui avaluar si cal fer un retoc sobre el treball inicial (la qual cosa succeeix en prop del 90 % dels tractaments), i en cas afirmatiu, s'ha de fer dit retoc amb el major nivell de detall possible.

## Referències

* ↑ «Tatuaje y Micropigmentación». Portal de Salud, Comunidad de Madrid. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 8 gener 2017].

## Bibliografia

* Paola Piccinini, Laura Contor, Ivana Bianchi, Chiara Senaldi, Sazan Pakalin: Safety of tattoos and permanent make-up, Joint Research Centre, 2016, ISBN 978-92-79-58783-2, doi:10.2788/011817.
# Symbion

Symbion és un gènere d'uns peculiars animals microscòpics que no tenen parents obvis i que per tant s'han classificat en el seu propi fílum dels cicliòfors (Cycliophora).
Pot reproduir-se tant asexualment per gemmació com sexualment. En la reproducció sexual el mascle, en estadi d'alimentació, s'ajunta i fecunda a una femella en gemmació. Llavors la femella se separa de l'estat d'alimentació i s'arrapa a un altre hostatger. Allà la larva es desenvolupa dins seu. La femella mor i la larva surt.

## Enllaços externs

* A lobster's microscopic friend
* Cycliophora

## Referències

* P. Funch i R. M. Christensen «Cycliophora is a new phylum with affinities to Entoprocta and Ectoprocta». Nature, 378, 1995, pàg. 711–714. doi:10.1038/378711a0.
* M. Obst, P. Funch i G. Giribet «Hidden diversity and host specificity in cycliophorans: a phylogeographic analysis along the North Atlantic and Mediterranean Sea». Molecular Ecology, 14, 2005, pàg. 4427–4440. Arxivat de l'original el 2018-12-15. doi:10.1111/j.1365-294X.2005.02752.x [Consulta: 8 juliol 2007].
# Volta a la Semois

La Volta a la Semois o Tour de la Semois, anteriorment anomenada Trophée des Grimpeuses és una cursa femenina de ciclisme de dos dies que es celebra a Bèlgica des de l'any 2020. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 2.2. des de l'any 2021. La primera edició fou categoria 1.2 i només tenia una etapa. Es disputa anualment pels voltants de Vresse-sur-Semois. La primera vencedora fou la neerlandesa Inge van der Heijden.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2020 | Inge van der Heijden | Yara Kastelijn | Kristabel Doebel-Hickok |
| 2021 | Floortje Mackaij | Tayler Wiles | Ella Harris |
| 2022 | Maria Giulia Confalonieri | Mischa Bredewold | Eleonora Gasparrini |
| 2023 | Karlijn Swinkels | Clara Koppenburg | Noemi Rüegg |
| 2024 | Karlijn Swinkels | Thalita de Jong | Maëva Squiban |

## Referències

* ↑ «A quick preview look at AG Tour de la Semois 2024» (en anglès). procyclinguk, 17-09-2024. [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ «Team Jumbo-Visma Women prepares for Tour de la Semois» (en anglès). teamvismaleaseabike, 15-09-2021. [Consulta: 20 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Volta a la Semois - Lloc web oficial
# Myiomma albalata

Myiomma albalata és una espècie de heteròpter de la família Miridae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada per Namyatova & Cassis el 2016. L'estat actual del nom de tàxon està marcat definitivament com a acceptat (accepted) tant a GBIF (Global Biodiversity Information Facility) com a ZooBank (International Commission on Zoological Nomenclature).

## Referències

* ↑ «Myiomma albalata (Namyatova & Cassis, 2016)» (en anglès). International Commission on Zoological Nomenclature - ZooBank. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «Myiomma albalata (Namyatova & Cassis, 2016) GBIF» (en anglès). Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 21 abril 2023].
* ↑ «Myiomma albalata (Namyatova & Cassis, 2016) ZooBank» (en anglès). Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 21 abril 2023].
# El cilindre de la temptació

El Cilindre de la Temptació és un bloc de pedra sumeri que es troba al Museu Britànic de Londres. Va ser tallat uns 2.500 anys abans de l'era cristiana.
Per alguns, recorda l'escena del Jardí de l'Edèn, però altres especialistes opinen que no representa la història de la primera parella humana tal com ho explica el Gènesi.

## Referències

* ↑ El cilindre de la temptació Arxivat 2008-09-22 a Wayback Machine.(castellà)
# Shara Gillow

Shara Gillow (Nambour, Queensland, 23 de desembre de 1987) és una ciclista australiana actualment a l'equip FDJ-Nouvelle Aquitaine-Futuroscope. Ha guanyat dues medalles als Campionats del Món en Contrarellotge per equips, i s'ha proclamat quatre cops campiona nacional en contrarellotge i tres cops campiona d'Oceania en la mateixa modalitat.

## Palmarès

* 2011
** Campiona d'Oceania en ruta
** Campiona d'Oceania en contrarellotge
** Campiona d'Austràlia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2012
** Campiona d'Austràlia en contrarellotge
** Campiona d'Oceania en contrarellotge
* 2013
** Campiona d'Austràlia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2014
** Campiona d'Oceania en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Santos Women's Tour
* 2015
** Campiona d'Austràlia en contrarellotge
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT
* 2017
** 1a al Tour del Charente Marítim i vencedora de 2 etapes

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Neozoarces steindachneri

Neozoarces steindachneri és una espècie de peix de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes.
Fa fins a11 cm de llargària màxima. És un peix marí, demersal (fins als 10 m de fondària) i de clima temperat, que viu al Pacífic nord-occidental als alguers costaners de les illes de Sakhalín i de Hokkaido a la mar d'Okhotsk, el litoral pacífic de Hokkaido, la mar del Japó a Rússia des de l'estret de Tatària fins a la badia de Pere el Gran, i el Japó des de la prefectura d'Aomori en direcció nord.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino., T. The Fishes of the Japanese archipelago. Tòquio: Tokai University Press, 1984. ISBN 4-486-05054-1.
* 1 2 Fadeev, N. S., 2005. Guide to biology and fisheries of fishes of the North Pacific Ocean. Vladivostok, TINRO-Center. 366 p.
* 1 2 3 Garilao, Cristina V.; Bailly, Nicolas. «Neozoarces steindachneri Jordan & Snyder, 1902» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Fishes of Usujiri and Adjacent Waters in Southern Hokkaido, Japan (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M. Eric «Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes)» (pdf) (en anglès). Ichthyological Bulletin J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, 60, 1994, pàg. 120 p..
# Cyclopes

Cyclopes és un gènere de pilosos de la família dels ciclopèdids. Durant molt de temps es cregué que era un grup monotípic, però un estudi publicat el 2018 n'identificà set espècies diferents basant-se en proves de filogenètica molecular, anàlisis de delimitació d'espècies, caràcters cranials, patrons cromàtics i l'estructura del pelatge. Tots els representants d'aquest gènere viuen a les Amèriques.

## Referències

* ↑ Entrada «Cyclopes» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Miranda, Flávia R; Casali, Daniel M; Perini, Fernando A; Machado, Fabio A.; Santos, Fabrício R «Taxonomic review of the genus Cyclopes Gray, 1821 (Xenarthra: Pilosa), with the revalidation and description of new species» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, vol. 183, 3, 2018, pàg. 687–721. DOI: 10.1093/zoolinnean/zlx079. ISSN: 0024-4082.
# Zoltán Kövecses

Zoltán Kövecses (1946) és professor de lingüística al “Departament d'Estudis Americans” de la Universitat Eötvös Loránd (Budapest). És autor de Metaphor in Culture: Universality and Variation (Cambridge University Press, 2005). Ha treballat també com lexicògraf en diccionaris anglès/hongarès i hongarès/anglès.

## Biografia

Es titulà a la Universitat Eötvös Loránd l'any 1972, i es doctorà a l'Acadèmia de Ciències d'Hongria l'any 1988. Per la seva tasca com a lexicògraf va rebre un "Quality Award" l'any 2000 i el Premi Országh László l'any 2004.

## Camp d'investigació

El seu principal camp d'investigació inclou la conceptualització de les emocions, l'estudi dels idiomacismes i les variacions intraculturals de les metàfores. Ha obert un important debat sobre si l'expressió lingüística només serveix per explicar l'emoció o si és capaç d'expressar-la. El 2003 va aprofundir en la seva recerca sobre la metàfora a la Universitat de Califòrnia Berkeley juntament amb Georges Lakoff, autor de "No pensis en un elefant"
Actualment treballa en la conceptualització de les emocions i la relació entre el llenguatge, la ment i la cultura des d'una perspectiva lingüística cognitiva. Ha estat professor visitant en diverses universitats dels Estats Units i d'Europa. Entre les seves publicacions cal destacar Emotion Concepts (Springer-Verlag, 1990), Metaphor: a practical introduction (Oxford University Press, 2002) i Language, Mind, and Culture. An Introduction (Oxford University Press, 2006).

## Referències

* ↑ Blog amb comentaris sobre el llibre "No pensis en un elefant"

## Enllaços externs

* Recensió del seu llibre Metaphor and Emotion
* Curriculum vitae a la plana de la Universitat Eötvös Loránd (anglès)
# Hainan

Hainan (?·pàg.) (xinès: 海南; pinyin: Hǎinán) és una illa del sud-est de la Xina, la més petita de les províncies de la República Popular de la Xina. Hainan té una extensió de 34.000 quilòmetres quadrats i una població de més de 9 milions de persones (2016).

## Població

Hi habiten majoritàriament membres de les ètnies Miao i Li, amb trets molt semblants als vietnamites. La religió majoritària hi és el budisme, seguida de l'Islam i el cristianisme.

## Història

L'illa va ser conquerida per les tropes de l'emperador Qin Shihuang encara que l'exèrcit aviat la va abandonar a causa de la resistència dels Li i la falta d'atractius. Hainan va ser reconquerida per la dinastia Tang i es va convertir en lloc de bandejament.
Hainan té l'estatus de província des de l'any 1988; abans depenia de l'administració de Guangdong. Des d'aquest mateix any es considera com zona econòmica especial. És una de les províncies menys industrialitzades de tota la Xina. Actualment s'hi promociona el turisme de platja.
La divisió administrativa inclou:
* 2 prefectures:
** Haikou (海口市 Hǎikǒu Shì), subdividit en 4 districtes:
*** Districte de Longhua (龙华区 Lónghuá Qū)
*** Districte de Xiuying (秀英区 Xiùyīng Qū)
*** Districte de Qiongshan (琼山区 Qióngshān Qū)
*** Districte de Meilan (美兰区 Měilán Qū)
** Sanya (三亚市 Sānyà Shì)
* 16 comtats sense prefectura:
** 6 comtats-ciutats
*** Wenchang (文昌市 Wénchāng Shì)
*** Qionghai (琼海市 Qiónghǎi Shì)
*** Wanning (万宁市 Wànníng Shì)
*** Wuzhishan (五指山市 Wǔzhǐshān Shì)
*** Dongfang (东方市 Dōngfāng Shì)
*** Danzhou (儋州市 Dānzhōu Shì)
** 4 comtats
*** Comtat de Lingao (临高县 Língāo Xiàn)
*** Comtat de Chengmai (澄迈县 Chéngmài Xiàn)
*** Comtat de Ding'an (定安县 Dìng'ān Xiàn)
*** Comtat de Tunchang (屯昌县 Túnchāng Xiàn)
** 6 comtats autònoms
*** Comtat Autònom de Changjiang Li (昌江黎族自治县 Chāngjiāng Lízú Zìzhìxiàn)
*** Comtat Autònom de Baisha Li (白沙黎族自治县 Báishā Lízú Zìzhìxiàn)
*** Comtat Autònom de Qiongzhong Li i Miao (琼中黎族苗族自治县 Qióngzhōng Lízú Miáozú Zìzhìxiàn)
*** Comtat Autònom de Lingshui Li (陵水黎族自治县 Língshuǐ Lízú Zìzhìxiàn)
*** Comtat Autònom de Baoting Li i Miao (保亭黎族苗族自治县 Bǎotíng Lízú Miáozú Zìzhìxiàn)
*** Comtat Autònom de Ledong Li (乐东黎族自治县 Lèdōng Lízú Zìzhìxiàn)

## Vegeu també

* Llengües tai-kadai
* Pollastre amb arròs de Hainan

## Bibliografia

* D'Arcy Brown, Liam (2003). Green Dragon, Sombre Warrior: travels to China's extremes. London: John Murray. ISBN 0-7195-6038-1

## Enllaços externs

* Hainan - Lloc web oficial
# Choča

Choča és un poble i municipi del districte de Zlaté Moravce a la Regió de Nitra, Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1172.

## Referències

* ↑ «Obec Choča». Arxivat de l'original el 2018-12-30. [Consulta: 29 desembre 2018].
# Notiosorex

Notiosorex és un gènere de musaranyes de la família dels sorícids, la història fòssil del qual s'estén fins al Miocè.

## Cladograma

| Notiosoricini | Notiosorex (Coues, 1877) Notiosorex cockrumi (R. Baker, 1966) Musaranya del desert (Notiosorex crawfordi) (Coues, 1877) Notiosorex evotis (Coues, 1877) Notiosorex villai (Carraway & Timm, 2000) Megasorex (Hibbard, 1950) |

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Carraway, L. N., 2010. Fossil history of Notiosorex (Soricomorpha: Soricidae) shrews with descriptions of new fossil species. Western North American Naturalist 70(2):144-163.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
# Nils Holmer

Nils Holmer (Göteborg, 5 de febrer de 1904–1994) va ser un lingüista suec que portà a terme un treball de camp important en el gaèlic escocès, en particular els dialectes del sud de Kintyre, Arran i Argyll, i que ha publicat diversos llibres i articles importants sobre el tema. Fou professor de lingüística a la Universitat de Lund entre 1949-1969 i i és reconegut com l'únic suec que ha publicat alguna vegada tres articles de la revista Language.
Excepcionalment va dur a terme treballa de camp d'una àmplia gamma d'idiomes a través de diversos continents, incloent gaèlic irlandès, basc, llengües siouan, llengües iroqueses, el kuna d'Amèrica Central i el chocó i wayuu d'Amèrica del Sud, així com de llengües australianes.

## Obres

* 1938 - Studies on Argyllshire Gaelic
* 1940 - On some relics of the Irish dialect spoken in the glens of Antrim
* 1942 - The Irish Language in Rathlin Island
* 1947 - Critical and Comparative Grammar of the Cuna Language
* 1948 - Indian Place Names in North America
* 1949 - Lexical and morphological contacts between Siouan and Algonquian
* 1951 - Cuna chrestomathy
* 1952 - The character of the Iroquoian languages
* 1954 - The Seneca language
* 1957 - The Gaelic of Arran
* 1959 - Sobre algunos problemas de lingüística histórica vasca
* 1962 - The Gaelic of Kintyre
* 1963 - On the history and structure of the Australian languages
* 1963 - Estudios chocoes
* 1964 - El idioma vasco hablado : un estudio de dialectología euskérica
* 1971 - A comparative typological analysis of a New Guinea language
* 1983 - Linguistic survey of south-eastern Queensland

## Referències

* ↑ Holmer, Nils M
* 1 2 Chelliah, S. and de Reuse, Willem The History of Linguistic Fieldwork (2011) Springer ISBN 978-90-481-9025-6
* ↑ Sigurd, Bengt Svensk språkforskning under 1900-talet Linköping Electronic Conference Proceedings