OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serocourt

Serocourt és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Serocourt era de 101 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 54 habitatges eren cases. Tots els 44 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 1 tenia dues cambres, 11 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Serocourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 12 |
| 8 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 41 eren actives i 10 eren inactives. De les 41 persones actives 38 estaven ocupades (21 homes i 17 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Serocourt hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 450 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Serocourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Serocourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Alison Powers

Alison Powers (Fraser, Colorado, 14 de desembre de 1979) és una ex-esquiadora i ciclista estatunidenca. Com a ciclista fou professional del 2007 al 2014. Del seu palmarès destaca el Campionat Panamericà en contrarellotge de 2007, i els campionats nacionals en ruta i en contrarellotge.

## Palmarès en esquí

* 1999
** 1a a la Nor-Am Cup

## Palmarès en ciclisme

* 2006
** Vencedora d'una etapa al Tour de Gila
** Vencedora de 2 etapes al Mount Hood Cycling Classic
** Vencedora d'una etapa al Tour de Toona
* 2007
** 1a als Campionats Panamericans en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Tour de Toona
* 2008
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
* 2009
** 1a al USA Cycling National Racing Calendar
** 1a al Joe Martin Stage Race i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa al Redlands Bicycle Classic
** Vencedora d'una etapa al Fitchburg Longsjo Classic
* 2010
** 1a al Joe Martin Stage Race
** 1a al Sea Otter Classic (circuit)
** Vencedora d'una etapa a la Cascade Cycling Classic
** Vencedora d'una etapa al Tour de Gila
* 2012
** 1a a la Cascade Cycling Classic
** 1a al Sea Otter Classic
** Vencedora d'una etapa al Redlands Bicycle Classic
** Vencedora d'una etapa al Tour d'Elk Grove
* 2013
** Campiona dels Estats Units en critèrium
** 1a al USA Cycling National Racing Calendar
** 1a al Redlands Bicycle Classic i vencedora de 3 etapes
** Vencedora d'una etapa al Tour de Gila
** Vencedora de 2 etapes a la Cascade Cycling Classic
** Vencedora d'una etapa al Tour d'Elk Grove
* 2014
** Campiona dels Estats Units en ruta
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** 1a al Tour de San Luis i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Redlands Bicycle Classic
** Vencedora d'una etapa al North Star Grand Prix

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Serralada Ames

La serralada Ames és una serralada d'origen volcànic de l'Antàrtida que es troba a la Terra de Marie Byrd. El mont Andrus, amb 2.978 metres n'és el cim més alt. Altres cims destacats són el mont Boennighausen (2.970 metres), el mont Kosciusko (2.910 metres) i el mont Kauffman (2.365 metres). La part superior de la serralada és força plana, amb uns vessants coberts de neu. La serralada s'estén en direcció nord-sud. En formen part les glaceres Coleman, Jacoby i Rosenberg.
Va ser descoberta per l'Expedició del Servei Antàrtic dels Estats Units de 1939 a 1941 i nomenada per Richard E. Byrd en honor del seu sogre, Joseph Ames.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Andrus» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2020].
* 1 2 «Antarctica Detail». Arxivat de l'original el 2021-06-02. [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «Gazetteer - AADC». [Consulta: 3 desembre 2020].
# Servei de Política Lingüística d'Andorra

El Servei de Política Lingüística és una organització del Govern d'Andorra que té com a objectiu fer millorar el grau de coneixement del català de la població andorrana i augmentar-ne l'ús. Fou creat el 1988 amb el nom d'Assessorament Lingüístic. Algunes de les seves activitats són:
* l'assessorament en correcció de textos i documents del Govern així com consultes lingüístiques;
* la dinamització de la llengua mitjançant campanyes de conscienciació i foment del seu ús;
* la promoció del català entre els joves;
* la publicació de documents destinats a augmentar la competència lingüística;
* la modernització de la documentació administrativa;
* la creació de propostes legislatives, entre les quals la Llei d'ordenació de la llengua oficial;
* l'obtenció d'informació en sociolingüística; i
* la realització d'estudis lexicogràfics i terminològics
El Servei, a més, ofereix una beca per dur a terme estudis d'investigació relacionats amb la llengua catalana, i és on s'adrecen les queixes per l’incompliment de la Llei del català en empreses i serveis.

## Centres d'autoaprenentatge

Els Centres d'Autoaprenentatge Andorra ofereixen possibilitats d'aprendre català. En els centres hi ha biblioteques dels diccionaris i llibres, uns ordinadors amb programari d'aprendre català. Una professora de català està present sempre. Grups de conversació durà a terme regularment. Totes les parròquies tenen un centre al seu comú principal: disposa de centres a Canillo, Encamp, Pas de la Casa, la Massana i Escaldes-Engordany.

## Referències

* ↑ «RTVA estrenarà 'Parlem de llengua', un programa sobre el català produït per Política Lingüística». RTVA, 11-05-2021. [Consulta: 27 juliol 2022].
* ↑ «El Servei de Política Lingüística reedita «Viure a Andorra»». El Periòdic, 29-05-2020. [Consulta: 27 juliol 2022].
* ↑ «Política Lingüística ha rebut més de 60 queixes el 2020 per l'ús del català». Diari d'Andorra, 11-12-2020. [Consulta: 27 juliol 2022].
* ↑ DdA/Agències. «Els centres d'autoaprenentatge del català d'Escaldes i Encamp registren 274 usuaris al juliol». Diari d'Andorra. Premsa Andorrana. [Consulta: 2 octubre 2015].
* ↑ Centres d'autoaprenentatge Andorra
# Magatzem Agrícola (l'Espluga de Francolí)

El Magatzem Agrícola és una obra eclèctica de l'Espluga de Francolí (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'Espluga de Francolí com altres nuclis de la Conca de Barberà, conserven diverses construcció de magatzem o de transformació de productes agrícoles, sobretot lligades a la vinya. El desenvolupament d'aquest conreu a la fi del segle passat i la corresponent evolució de la indústria del vi i els alcohols comportà la construcció de diversos cellers seguint els gustos arquitectònics d'aquell moment. En aquest cas el celler no participa de la inèrcia modernista sinó d'un gust eclèctic més lligat a l'àmbit dels mestres constructors que als arquitectes que en aquells moments començaren a treballar.

## Referències

* ↑ «Magatzem Agrícola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 febrer 2019].
# Ksénia Dobrínina

Ksénia Dobrínina (en rus: Ксения Добрынина) (Vorónej, óblast de Vorónej, 11 de gener de 1994) és una ciclista russa professional des del 2013 i actualment a l'equip Servetto Giusta. S'ha especialitzat en la modalitat de contrarellotge.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Elena Novikova

Elena Novikova, o Olena Novikova (en ucraïnès: Олена Володимирівна Новікова; Sant Petersburg, 14 de gener de 1984) és una ciclista de carretera ucraïnesa, qui recentment va participar per a l'equip ciclista femení Servetto Giusta. Va representar Ucraïna als Campionats del món de ciclisme en ruta de 2007.
Viu a Itàlia. Ha guanyat curses de 15 hores en bicicleta de muntanya i 24 hores en carretera en solitari. Va guanyar 2 vegades les 24 hores de Le Mans en bicicleta de carretera. Novikova ha guanyat tres vegades la Finale Ligure, la cursa de 24 hores en btt més dura d'Itàlia. En 2015, va guanyar un títol de Campiona europea de curses de 24 hores en btt en solitari. En 2016, va acabar la segona cursa per etapes en btt més del món, Ironbike. En octubre de 2015 va establir un Rècord al cim de Gavia pujant-lo i baixant-lo 9 vegades durant 19 hores.

## Carrera
### Rècords mundials

El 17 de setembre de 2017, va aconseguir 11 rècords mundials durant l'intent exitós de vèncer l'anterior rècord de 24 hores. Tots aquests rècords són Indoor Track – Solo – Standard – Dones 18–49.
Els rècords són:
* 6 Hores = 222.024 km
* 12 Hores = 421.347 km
* 24 Hores = 781.638 km
* 100 km = 2h 37' 35"
* 200 km = 5h 23' 30"
* 300 km = 8h 18' 13"
* 500 km = 14h 29' 59"
* 100 Milles = 4h 18' 00"
* 200 Milles = 8h 55' 13"
* 300 Milles = 13h 57' 23"
* 500 Milles = 24h 46' 26"

## Referències

* ↑ «Elena Novikova». procyclingstats.com. [Consulta: 7 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Elena Novikova a ProCyclingStats a
# Trama (tèxtil)

A l'entorn del tissatge, la trama (trama tèxtil), és el fil que es fa passar a través de l'ordit (en sentit transversal) per crear un teixit o una tela. A Amèrica del Nord, de vegades és denominat fill ("fil de farciment").
En un teler, com que la trama no ha de ser estirada en la forma en què s'han de tibar els fils de l'ordit, en general pot ser menys forta que l'ordit, el qual es dimensiona per a suportar una forta tensió.

## Ús metafòric

El terme "trama" s'utilitza de vegades metafòricament d'una forma semblant a com es podria utilitzar "el trenat", per exemple, "la trama d'una novel·la", "la trama d'una obra de teatre". S'utilitza com a metàfora de l'estructura subjacent que es va trenant de mica en mica al llarg de l'obra.

## Altres cultures

A l'Índia, la trama rep el nom de "baana", que deriva d'una altra paraula hindi "bun na" or "bunai", que significa fet amb fils o cordes, tal com es feia en teixir la canya i altres formes de tècniques primitives de teixir.

## Vegeu també

* Ordit

## Referències

* ↑ Burnham (1980), pp 170, 179
* ↑ Barber (1991), p. 79

## Bibliografia

* «Dizionario Tecnico de la Tessitura», 02-04-2015. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 21 octubre 2023].
* Ronquillo, J.O.. Diccionario de materia mercantil, industrial y agrícola, que contiene la indicación, la descripción y los usos de todas las mercancías (en castellà). Imprenta de Agustín Gaspar, 1857 [Consulta: 21 octubre 2023].
* Barber, E. J. W.. Prehistoric Textiles. Princeton University Press, 1991. ISBN 069100224x.
* Burnham, Dorothy K. Warp and Weft: A Textile Terminology. Royal Ontario Museum, 1980. ISBN 0888542569.

## Enllaços externs

* Definició (anglès)
Viccionari
# Romain Bardet

Romain Bardet (Brioude, Alt Loira, 9 de novembre de 1990) és un ciclista francès, professional des del 2012. Actualment corre a l'equip Team DSM–Firmenich.
En el seu palmarès destaca una etapa al Tour de l'Avenir del 2011, i sobretot el Tour de l'Ain del 2013. Aquest mateix any disputà per primera vegada el Tour de França, en què tingué un paper destacat en acabar en 15a posició i ser el primer francès en la classificació final.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Ronda de l'Isard d'Arieja
* 2011
** Vencedor de 2 etapes del Tour del País de Savoia
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir i 1r de la classificació per punts
** Campió de Roina-Alps
* 2013
** 1r al Tour de l'Ain
* 2014
** 1r a La Drôme Classic
** 1r de la classificació dels joves al Tour d'Oman
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour de França i del Premi de la combativitat
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 2018
** 1r a la Classic Sud Ardèche
* 2019
** 1r del Gran Premi de la Muntanya al Tour de França
* 2021
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 2022
** 1r al Tour dels Alps
* 2024
** 2n a la Lieja-Bastogne-Lieja
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 2013. 15è de la classificació general
* 2014. 6è de la classificació general
* 2015. 9è de la classificació general. Premi de la combativitat. Vencedor de la 18a etapa
* 2016. 2n de la classificació general. Vencedor de la 19a etapa
* 2017. 3r de la classificació general
* 2018. 6è de la classificació general
* 2019. 15è de la classificació general. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 2020. No surt (14a etapa)
* 2022. 7è de la classificació general
* 2023. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 17è de la classificació general
* 2021. 25è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2023. 21è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2021. 7è de la classificació general
* 2022. Abandona (13a etapa)
* 2024: 9è de la classificació general

## Referències

* ↑ Cotton, Jim. «Romain Bardet seeking career reset with Team DSM: ‘I’m starting over from scratch’». velo.outsideonline.com, 05-12-2020. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2023. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ Benson, Daniel «10 conclusions from the 2013 Tour de France». cyclingnews.com, 22-07-2013 [Consulta: 31 agost 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Romain Bardet a ProCyclingStats
# Carolina Tronconi

Carolina Tronconi (Pavia, 22 de maig de 1913 - Pavia, 11 de febrer de 2008) va ser una gimnasta artística italiana que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Carolina Tronconi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 1r juny 2018].
# Synchiropus marmoratus

Synchiropus marmoratus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de longitud total i les femelles 11.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Peters, W. (C. H.), 1855. Übersicht der in Mossambique beobachteten Seefische. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1855: 428-466.
* 1 2 3 «Synchiropus marmoratus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Gell, F.R. i M.W. Whittington, 2002. Diversity of fishes in seagrass beds in the Quirimba Archipelago, northern Mozambique. Mar. Freshwat. Res. 53:115-121.
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.
* ↑ Smith, J.L.B., 1969. Fishes of Inhaca. p. 131-136. A: W. Macnae i M. Kalk (eds.) A natural history of Inhaca Island, Moçambique. Witwatersrand University Press, Johannesburg.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Intellipedia

Intellipedia és una xarxa de tres wikis internes de les xarxes nord-americanes d'accés restringit JWICS, SIPRNet i Intelink-O, utilitzades per 16 agències d'intel·ligència dels Estats Units. Aquesta xarxa no és d'accés públic.

## Projecte

Intellipedia és un projecte de l'Oficina del Director d'Intel·ligència Nacional. A l'octubre del 2006, Intellipedia comptava amb 28.000 pàgines i 3600 usuaris. Recull informació sobre àrees, persones i temes d'interès per a les comunitats d'intel·ligència nord-americanes. Intellipedia usa MediaWiki, el mateix programari sobre el que corre Wikipedia. A pesar que el seu nom al·ludeixi a una enciclopèdia, s'assembla més a una wiki corporativa que a una enciclopèdia. Intellipedia conté una gran quantitat de material no enciclopèdic que inclou notes de reunions i altres materials d'interès exclusivament intern i administratiu. La wiki proporciona tal flexibilitat que diverses oficines l'estan utilitzant per mantenir i transferir coneixement sobre les operacions i esdeveniments diaris. Qualsevol amb accés a ella té permís per escriure i editar articles.
Intellipedia es va crear com una plataforma per harmonitzar els diferents punts de vista de les agències i analistes de la comunitat. Els punts de vista s'atribueixen a les agències i als individus que participen en ella, amb l'esperança que s'aconsegueixi algun consens. Hi ha diversos projectes en marxa per explorar l'ús de Intellipedia com la principal eina de mesura.

## Suport tècnic

Google va ser contractat pel govern per proporcionar els servidors de suport a Intellipedia. Google també proporciona el programari per buscar dins Intellipedia, que classifica els resultats basant-se etiquetes creades per l'usuari.

## Vegeu també

* CIA
* FBI
* Bureaupedia

## Referències

* ↑ "U.S. intelligence unveils spy version of Wikipedia Arxivat 2007-01-04 a Wayback Machine.", Reuters, 31 d'octubre del 2006.
* ↑ "Wikipedia for Intel Officers Proves Useful", National Defense Magazine, noviembre de 2006.
* ↑ Kopytoff, Verne «Google has lots to do with intelligence». San Francisco Chronicle, 30-03-2008 [Consulta: 31 març 2008].

## Bibliografia

* Peter Lance. Cover Up: What the Government Is Still Hiding About the War on Terror. William Morrow, 7 de setembre de 2004. ISBN 0060543558.
* Samuel M. Katz. Relentless Pursuit: The DSS and the Manhunt for the Al-Qaeda Terrorists, 2002.

## Enllaços externs

* (anglès) Fox News, Bin Laden Claims Responsibility for 9/11
# Joan Pellisa Pujades

Joan Xavier Pellisa Pujades (la Fatarella, 26 de maig de 1979) és un guitarrer i estudiós de la guitarra i altres instruments històrics.
Constructor i restaurador d'instruments de corda, sobretot guitarres. Ha estat deixeble de José Luis Romanillos, Jaume Bosser i Raúl Yagüe, tots ells destacats referents en el món de la construcció de guitarres i instruments de corda polsada. Durant molts anys ha treballat al Museu de la Música de Barcelona, documentant i catalogant els fons instrumentals i sonors del Museu. També ha restaurat moltes guitarres històriques, instruments del segle xvi fins al XIX. A més de guitarres -renaixentistes, barroques o clàssiques-, construeix altres instruments, com la bandúrria barroca, el guitarró actual o les castanyoles.
La seva vessant divulgativa l'ha portat a impartir conferències al Museu de la Música i altres espais, a més de col·laborar en programes radiofònics i televisius. El 2017 va realitzar una secció radiofònica, a Catalunya Música, sobre Antonio de Torres, el gran guitarrer del segle xix del que n'és un dels màxims experts.

## Obra

* Guitarres i guitarrers d'escola catalana. Dels gremis al modernisme (Amalgama Edicions, 2011)
* “Els instruments musicals i els seus constructors. La corda”. Dins Dansa i música. Barcelona 1700, Col·lecció La ciutat del Born (Museu d'Historia de Barcelona, 2009). Amb Albert García Espuche, Josep Dolcet, Carles Mas i Pep Borràs
* El llibre de l'organista Jayme Adrobau. Breda (1866-1844) (Dinsic, 2011). Amb Josep Crivillé, Ramon Vilar i Xavier Orriols.
* “The Guilds of Barcelona and the luthiers of the Eighteenth Century”. Dins de The Golden age of Violin Making in Spain (Tritó Edicions, 2014). Amb Jorge Pozas, Jan Roehrmann, John Dilworth, Christophe Landon, Peter Ratcliff, Brigitte Brandmair, Cristina Bordas i Elsa Fonseca

## Referències

* 1 2 3 4 «Joan Pellisa (guitarrer): "Fem les guitarres a la mida del músic"». Diari de Tarragona, 31-07-2017. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ «Bicentenari Torres». Catalunya Música, 2017. [Consulta: 31 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Joan Pellisa al programa 'El taller del lutier' de Catalunya Música [Consulta: 2 de febrer de 2020]