OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Markab

Markab (α Pegasi / α Peg / 54 Pegasi / HD 218045) és la tercera estrella més brillant de la constel·lació del Pegàs després de Enif (ε Pegasi) i Scheat (β Pegasi). És una de les quatre estrelles que formen l'asterisme del quadrat del Pegàs. L'origen del seu nom pot ser la paraula àrab مركب Markab, "la cadira del cavall", o bé pot provenir d'una mala transcripció de Mankib, de la frase àrab منكب الفر Mankib al-Faras, "l'espatlla del cavall" (referit a Pegàs).
Markab és una estrella blanca-blavosa de la seqüència principal - gegant segons altres fonts- de tipus espectral B9 situada a 140 anys llum de Sistema Solar. Amb una temperatura superficial de 10.500 K, el seu radi és 4,3 vegades el radi solar. Considerant una significativa quantitat d'energia emesa en l'ultraviolat per ser una estrella calenta, la seva lluminositat equival a 205 sols.
Amb una massa lleugerament superior a 3 masses solars, Markab encara trencada a gran velocitat, completant un gir en menys d'un dia i mig. Està finalitzant el seu evolució estel·lar dins de la seqüència principal, és a dir, està acabant -si no ho ha fet ja la combustió d'hidrogen per començar la combustió de l'heli, etapa en la qual s'expandirà i refredarà alentint el seu rotació, es convertirà en una gegant taronja no gaire diferent de com és avui Kornephoros (β Herculis).

## Referències

* ↑ «The radial velocities spectral types and projected rotational velocities of 633 bright northern A stars». Royal Observatory Bulletin, 1968, pàg. 385.
* ↑ URL de la referència: https://encyklopedia.pwn.pl/haslo/Markab;3937888.html.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Marwan Gebran «A new method for the inversion of atmospheric parameters of A/Am stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 5-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201528052.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 7-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 http://simbad.u-strasbg.fr/simbad/sim-id?protocol=html&Ident=Markab&NbIdent = 1 & Radius = 2 & Radius.unit = arcmin & submit = submit + id Markab
* 1 2 3 http://www.astro.uiuc.edu/ ~ Kaler / sow / markab.html
# Lori d'espurnes

El lori d'espurnes (Chalcopsitta sintillata) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones amb arbres de les illes Aru i sud de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Chalcopsitta scintillata» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. [Consulta: 10 novembre 2024].
# Messier 107

Messier 107 (M107 o NGC6171) és un cúmul globular situat a la constel·lació del Serpentari. Va ser descobert per Pierre Méchain a l'abril de 1782, però no va ser inclòs al catàleg Messier publicat a l'època, de la mateixa manera que M105 i M106 es tracta d'objectes anomenats addicionals. Helen Sawyer Hogg va introduir-lo en la nova edició del catàleg en 1947 després de trobar una descripció de Méchain sobre l'objecte. Va ser descobert independentment per William Herschel el 1789 i va ser el primer a resoldre-hi estrelles.
M107 és proper al pla galàctic i es troba a una distància de 20.900 anys llum de la Terra. Té una extensió de 60 anys llum i una metal·licitat intermèdia, és a dir, abundància d'elements més pesants que l'heli. El cúmul s'acosta a la Terra a una velocitat de 147 km/s. S'hi han trobat 25 estrelles variables.

## Referències

* 1 2 3 «Messier 107». [Consulta: 8 agost 2018].
* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 12

Messier 12 (M12 o NGC 6218) és un cúmul globular de la constel·lació de serpentari. Va Ser descobert per Charles Messier el 1764.
Situat aproximadament a 3º del cúmul M10, es troba a una distància de 16.000 anys llum i té un diàmetre espacial de ~ 75 anys llum. La seva magnitud conjunta en banda B (filtre blau) és igual a la 8.52, la seva magnitud en banda V (filtre verd) és igual a la 7.68; el seu tipus espectral és F8: fotogràficament s'aprecia de color groguenc a causa de la gran quantitat d'estrelles gegants vermelles (de color groguenc o daurat) que conté.
De la seva velocitat radial, -43.5 km/s, es dedueix que s'apropa a la Terra a més 156 600 km/h: aquesta velocitat és originada per la combinació de la seva velocitat orbital al voltant del nucli de la Via Làctia, a més de la velocitat pròpia del Sol i de la Terra.
És un cúmul globular molt pobre en estrelles variables: fins al moment actual (any 2006) només se n'ha descobert una : es tracta d'una estrella variable Cefeida (del tipus W Virginis) amb un període igual a 15.527 dies; en la seva lluentor màxima arriba a la magnitud 11.91 (en banda V). Un estudi publicat en 2006 va concloure que el cúmul va perdre sobre un milió d'estrelles de massa baixa, és per això que hi ha poca quantitat d'aquest tipus d'estrelles en el cúmul. Els autors suposen que van ser arrencades del cúmul per influència de la força gravitacionals de la Via làctia.

## Referències

* 1 2 3 «Messier 12». [Consulta: 25 agost 2017].
* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 4 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.
* ↑ «Dades sobre Messier 12».
* ↑ «How to steal a million stars?». Arxivat de l'original el 2006-08-14. [Consulta: 21 gener 2008].

## Enllaços externs

* Messier 12 - SEDS Messier (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 25

Messier M25 (M 25 o IC 4725) és un cúmul obert en la constel·lació de Sagitari. Va Ser descobert per Philippe Loys de Chéseaux en 1745 i inclòs en la llista de Charles Messier en 1764.
M25 està a una distància aproximada de 2.000 anys llum respecte a la Terra. La dimensió espacial d'aquest cúmul és d'aproximadament 19 anys llum d'un extrem a un altre. El cúmul compta amb 86 estrelles de les quals dues són estrelles gegants de tipus espectral G. Una d'elles és una estrella variable del tipus estrella variable Delta Cefeida anomenada U Sagittarii.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)

## Referències

* ↑ «SEDS.org: Messier 25» (en anglès). [Consulta: 16 febrer 2017].
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 Stefano Bertone «Gaia Data Release 2. Observational Hertzsprung-Russell diagrams» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832843.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201526370.
# Messier 28

Messier 28 (M28 o NGC 6626) és un cúmul globular en la constel·lació de Sagitari. Va ser descobert per Charles Messier en 1764.
M28 està a una distància d'aproximadament 18.000-19,000 anys llum de la Terra. S'han observat 18 estrelles variables de tipus RR Lyrae en aquest cúmul, i una estrella variable del tipus W Virginis amb un període de 17 dies. En 1987, el M28 es va convertir en el segon cúmul globular on es va descobrir un púlsar de mil·lisegon (el primer va ser el Cúmul globular M4).

## Referències

* 1 2 «Messier 28». [Consulta: 17 agost 2017].
* 1 2 Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 3 Laura Ferrarese «G2C2 – I. Homogeneous photometry for Galactic globular clusters in SDSS passbands» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 16-11-2013, pàg. 1725–1733. DOI: 10.1093/MNRAS/STT2002.
* 1 2 «Space velocities of southern globular clusters. VII. NGC 6397, NGC 6626 (M28), and NGC 6656 (M22)». Astronomical Journal, 2013, pàg. 33. DOI: 10.1088/0004-6256/146/2/33.
* 1 2 Ilaria Musella «RR Lyrae-based calibration of the Globular Cluster Luminosity Function» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 08-12-2005, pàg. 1357–1366. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2005.09819.X.
* 1 2 3 4 «Testing three derivative methods of stellar population synthesis models» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 1r abril 2012, pàg. 1678–1696. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2012.20430.X.

## Enllaços externs

* «SEDS - The Messier Catalog». (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 35

Messier 35 (M 35, o *NGC 2168) és un cúmul obert en la constel·lació dels Bessons. Va ser descobert per Philippe Loys de Chéseaux en 1745 i redescobert independentment per John Bevis abans de 1750. Va ser catalogada per Charles Messier el 1764
M35 conté diversos centenars d'estrelles (Ake Wallenquist ha contat 120 amb magnitud aparent superior a 13) disperses en l'àrea que cobreix la lluna plena (28 arcminut). El Sky Catalogue 2000.0 i la primera edició d'Uranometria 2000.0 concedeixen 200 membres. A una distància d'uns 2800 anys llum de la Terra correspon a un diàmetre de prop de 24 anys llum. El cúmul té una edat d'entre 95 i 110 milions d'anys i conté algunes estrelles que ja han abandonat la seqüència principal, entre les quals s'inclouen diverses gegants grogues i taronges de tipus espectral G tardà o K primerenc. El seu tipus Trumpler és III 3 r, i s'aproxima a nosaltres a raó de 5 km/s.

## Observació

És observable a ull nu en bones condicions atmosfèriques. Amb un petit telescopi es poden resoldre les estrelles principals, a més és possible observar el cúmul obert (NGC 2158) més dens, més antic i més llunyà (al voltant de 16.000 anys llum).

## Referències

* 1 2 «Messier 35». [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ «Integrated parameters of star clusters: a comparison of theory and observations» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2010, pàg. 1491–1506. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.16213.X.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 6 Stefano Bertone «Gaia Data Release 2. Observational Hertzsprung-Russell diagrams» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832843.
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201526370.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 38

Messier38 (M38, o NGC 1912) és un cúmul obert a la constel·lació d'Auriga (el cotxer). Va ser descobert per Giovanni Battista Odierna el 1654 i posteriorment redescobert per s Le Gentil el 1749, finalment Charles Messier el va catalogar el 1764
M38 dista prop de 4.200 anys llum de la Terra i té una extensió de prop de 25 anys llum. La seva edat estimada és de 220 milions d'anys. Conté prop d'una centena d'estrelles. L'estrella més brillant és una gegant groga de magnitud aparent 7,9 i tipus espectral G0, prop de 900 vegades més lluminosa que el sol.

## Referències

* 1 2 3 4 «Messier 38». [Consulta: 6 octubre 2017].
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «NGC 1912 and NGC 1907: A close encounter between open clusters?» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2002, pàg. 103–108. DOI: 10.1051/0004-6361:20020679.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201526370.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 46

Messier 46 (M46 o NGC 2437) és un cúmul obert en la constel·lació de la popa Va ser descobert per Charles Messier en 1771.
M46 és molt ric en estrelles, al voltant de 500, de les quals unes 150 oscil·len entre les magnituds 10 i 13. L'estrella més brillant del cúmul té una magnitud de 8,7. El cúmul es troba a una distància d'uns 5.400 anys llum de la Terra i s'allunya d'ella a una velocitat de 43 km/s; té una edat estimada d'uns 300 milions d'anys. El seu diàmetre espacial és d'uns 30 anys llum.
La nebulosa planetària NGC 2438 visualment sembla estar situada dintre del cúmul però en realitat sembla un objecte mólt més proper situat al voltant dels 2.900 anys llum.

## Referències

* 1 2 3 4 «Messier 46». [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Integrated parameters of star clusters: a comparison of theory and observations» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2010, pàg. 1491–1506. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.16213.X.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 6 Stefano Bertone «Gaia Data Release 2. Observational Hertzsprung-Russell diagrams» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832843.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201526370.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
# Messier 56

Messier 56 (M56 o NGC 6779) és un cúmul globular en la constel·lació Lira. Va ser descobert per Charles Messier en 1779.
L'M56 està a una distància d'uns 32.900 anys llum des de la Terra i el seu diàmetre és d'aproximadament 60 anys llum
Les estrelles més brillants d'M56 són de magnitud 13. Només s'ha trobat una dotzena d'estrelles variables com V6 (estrella RV Tauri; període: 90 dies) o V1 (Cefeida: 1.510 dies); altres estrelles variables són V2 (irregular) i V3 (semiregular).

## Observació

Es tracta d'uns dels cúmuls globulars menys brillants, degut a l'absència de nucli; això no obstant, no és difícil resoldre-hi estrelles. M56 es troba entre les estrelles (β Cygni) i γ Lyrae.

## Referències

* 1 2 3 «Messier 56». [Consulta: 12 setembre 2017].
* 1 2 Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 4 5 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 Laura Ferrarese «G2C2 – I. Homogeneous photometry for Galactic globular clusters in SDSS passbands» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 16-11-2013, pàg. 1725–1733. DOI: 10.1093/MNRAS/STT2002.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 61

Messier 61 (M61 o NGC 4303) és una galàxia espiral, de tipus SABbc, situada en la constel·lació de la Verge. Va ser descoberta per Barnabus Oriani el 5 de maig de 1779. Charles Messier la catalogà sis dies després, encara que la va veure el mateix dia que Oriani; en aquella ocasió la va confondre amb un cometa.
M61 és una de les galàxies més grans del cúmul de la Verge; el seu diàmetre aparent és de 6 minuts d'arc que correspon a quasi 100 000 anys llum, comparable al de la Via Làctia; la seva magnitud aparent és de +10, de la qual es dedueix una magnitud absoluta de -21,2.
Una particularitat d'aquesta galàxia és l'estructura dels seu braços, els quals mostren diversos canvis de direcció, que donen a M61 un aspecte poligonal.
S'han observat quatre supernoves en M61 :
* 1926A (mag 12,8) va ser descoberta per Wolf i Reinmuth,
* 1961I (mag 13) per Humason,
* 1964F (mag 12) per Rosino,
* 1999gn (mag 13,4) per Dimai.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de consulta: 6 març 2014.
* ↑ Chengze Liu «The GALEX Ultraviolet Virgo Cluster Survey (GUViCS) III. The ultraviolet source catalogs» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 9-2014, pàg. 124–124. DOI: 10.1051/0004-6361/201322511.
* 1 2 3 4 «Messier 61». [Consulta: 11 juny 2018].
* ↑ «ESO’s Very Large Telescope Focuses on Messier 61». [Consulta: 11 juny 2018].
* ↑ Katherine Alatalo «The ATLAS3D project - I. A volume-limited sample of 260 nearby early-type galaxies: science goals and selection criteria» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 04-03-2011, pàg. 813–836. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2010.18174.X.
* ↑ Brian A. Keeney «Absorption-line detections of 10^5^-10^6^ K gas in spiral-rich groups of galaxies» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2014, pàg. 128. DOI: 10.1088/0004-637X/791/2/128.
* ↑ Armando Gil de Paz «The GALEX Ultraviolet Atlas of Nearby Galaxies». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 12-2007, pàg. 185–255. DOI: 10.1086/516636.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès).
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès).
# Messier 71

Messier 71 (M71 o NGC 6838) és un cúmul globular situat a la constel·lació de la Sageta. Va ser descobert per Philippe Loys de Chéseaux el 1745 o 1746, més tard va ser redescobert independentment per Johann Gottfried Koehler el 1771 o el 1772, i finalment per Pierre Méchain el 28 de juny de 1780. Charles Messier el va incloure al seu catàleg després d'haver-lo observat el 4 d'octubre de 1780. William Herschel va ser el primer a poder resoldre-hi estrelles el 1783.
M71 està situat a uns 13.000 anys llum de la Terra, té una extensió d'uns 27 anys llum. Al cúmul s'hi han observat sis estrelles gegants de tipus M i només una desena d'estrelles variables, entre elles Z Sagittae, cap d'elles del tipus RR Lyrae, cosa força inusual en un cúmul globular, i juntament amb el fet que presenta una alta metal·licitat, fins al 1970 s'havia pensat que M71 era un cúmul obert molt dens. Tanmateix, estudis fotomètrics més moderns han detectat una petita branca horitzontal en el Diagrama de Hertzsprung-Russell, una característica dels cúmuls globulars. El fet que la branca sigui tan curta explica l'absència d'estrelles de tipus RR Lyrae i és deguda a la seva relativa joventut 9-10.000 milions d'anys. Aquesta joventut explicaria el fet de la seva alta abundància de metalls en les seves estrelles. M71 té una lluminositat al voltant 13.200 sols.

## Referències

* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* ↑ Thirupathi Sivarani «The SEGUE stellar parameter pipeline. IV. Validation with an extended sample of galactic globular and open clusters». Astronomical Journal, 2011, pàg. 89. DOI: 10.1088/0004-6256/141/3/89.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ Beth Willman «"Galaxy," defined». Astronomical Journal, 2012, pàg. 76. DOI: 10.1088/0004-6256/144/3/76.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
* «L'envermelliment de M-71.». APOD.cat. [Consulta: 14 desembre 2014].