OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco de Melo (comte d'Assumar)

Dom Francisco de Melo (1597 - 18 de desembre de 1651) va ser un noble portuguès que va servir com a general espanyol durant la Guerra dels Trenta Anys. Francisco de Melo va néixer a Estremoz, Portugal. Del 1632 al 1636 havia estat ambaixador espanyol a la República de Gènova. El 1638 va ser nomenat virrei de Sicília, i dos anys més tard va ser ambaixador a Viena. Va ser nomenat substitut del marquès de Leganés.
Va ser marquès de Tor de Laguna a Portugal, comte d'Assumar i, a la mort de Ferran d'Àustria el novembre de 1641 fou substituït provisionalment per Francisco de Melo. Es prioritzava la lluita contra la revolta a Catalunya i la revolta de Portugal, i arribaven menys diners als Països Baixos espanyols. Fins al 1644, fou governador interí dels Països Baixos del sud.
Quan Melo va arribar al sud dels Països Baixos, ja tenia una carrera política impressionant. Va aconseguir una gran victòria contra Antoine de Gramont a la batalla de Honnecourt el maig de 1642.
Va ser derrotat en la batalla de Rocroi el 1643 i quan en 1644 es va llançar un nou atac republicà a Anvers, de Melo havia col·locat una gran força de 10.000 a 12.000 homes als voltants de la ciutat perquè Anvers, Bruges i Gant estiguessin cobertes. França, mentrestant, assetjava Gravelines i Frederic Enric va assetjar i prendre Sas van Gent, però no va poder prendre Anvers. Després de la captura de Grevelines pels francesos, De Melo va dirigir-s'hi amb un exèrcit de socors, però no la va poder recuperar. L'agost de 1644 De Melo va tornar a Espanya i va ser nomenat conseller d'estat i conseller militar reial per Felip IV de Castella i el 20 de setembre De Melo va ser succeït per Manuel de Castel-Rodrigo.

## Notes

* ↑ Parker afirma, incorrectament, que Francisco va caure en desgràcia després de la seva derrota a Rocroi.

## Referències

* 1 2 Watanabe-O'Kelly, 2010, p. 369.
* ↑ van Nimwegen, 2010, p. 566.
* 1 2 Hanlon, 2016, p. 60.
* ↑ Guthrie, William P. The Later Thirty Years War: From the Battle of Wittstock to the Treaty of Westphalia. Greenwood Press, 2003, p. 172.
* 1 2 Guthrie, 2003, p. 172.
* ↑ Stradling, 1994, p. 208.
* 1 2 Stradling, 1994, p. 209.
* ↑ Nimwegen, Olaf van. Deser landen crijchsvolck' : het Staatse leger en de militaire revoluties (1588-1688) (en neerlandès). Bert Bakker, 2006, p. 226. ISBN 978-9035129412.

## Bibliografia

* Guthrie, William P. The Later Thirty Years War: From the Battle of Wittstock to the Treaty of Westphalia. Greenwood Press, 2003.
* Hanlon, Gregory. Italy 1636: Cemetery of Armies. Oxford University Press, 2016.
* van Nimwegen, Olaf. The Dutch Army and the Military Revolutions, 1588-1688. The Boydell Press, 2010.
* Stradling, R. A.. Spain's struggle for Europe, 1598-1668. Bloomsbury Academic, 1994.
* Watanabe-O'Kelly, Helen. Europa Triumphans: Court and Civic Festivals in Early Modern Europe. Ashgate Publishing, 2010.
# Fuga de la Croix-des-Bouquets

La fuga de la Croix-des-Bouquets va ser una fuga que va tenir lloc el 25 de febrer de 2021 quan centenars de detinguts es van evadir de la presó de la Croix-des-Bouquets, al departament de l'Oest, a Haití.

## Procés

Un motí va esclatar a la presó de la Croix-des-Bouquets. Més de 400 presoners es van escapar. En el transcurs de la baralla, vuit persones van morir a la presó, entre els quals Paul Hector Joseph, el director. Després d'haver-se escapat, un cert nombre de fugitius van obrir foc als carrers, matant diversos civils als carrers veïns de la presó i per tota la ciutat. Hi ha un intercanvi de trets entre les autoritats locals i els evadits, que suposa la mort d'alguns policies. El destacat i poderós cap de banda Arnel Joseph també es va escapar de la presó, i ho va fer amb un còmplice en cotxe, però va ser trobat per la policia, i en un intercanvi de trets Joseph va ser abatut i mort, mentre el seu còmplice, que conduïa el vehicle, va ser ferit però va poder fugir.

## Referències

* ↑ Welle (www.dw.com), Deutsche. «Haití: varias muertes tras fuga de presos de Croix des Bouquets | DW | 26.02.2021» (en espanyol europeu). [Consulta: 12 març 2021].
* ↑ «El balance oficial cifra en 25 los fallecidos durante una fuga de un penal de Haití» (en castellà). [Consulta: 12 març 2021].
* ↑ «La espectacular fuga de 400 prisioneros en Haití en la que murieron 25 personas» (en castellà). BBC News Mundo.
# Max Bulla

Max Bulla (Viena, 26 de setembre de 1905 - Pitten, 1 de març de 1990) era un ciclista austríac que fou professional entre 1926 i 1949.
Durant la seva carrera aconseguí una vintena de victòries, entre elles tres etapes al Tour de França de 1931. En aquesta edició va vestir el mallot groc durant una etapa. Els millors ciclistes corrien amb les seleccions nacionals, mentre els semiaficionats eren touriste-routiers. Bulla era un touriste-routier i va ser l'única vegada a la història que un touriste-routier va liderar el Tour de França. També guanyà dues etapes a la Volta a Espanya de 1935, la general de la Volta a Suïssa de 1933, el Gran Premi de Zuric de 1931 i dos campionats nacionals, el 1926 i 1927.

## Palmarès

* 1926
** Campió d'Àustria en ruta
* 1927
** Campió d'Àustria en ruta
* 1931
** 1r del Gran Premi de Zuric
** 1r de la Marsella-Lió
** 1r al Tour del llac Léman
** Vencedor de 3 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Alemanya
* 1933
** 1r de la Volta a Suïssa i vencedor de dues etapes
** 1r al Critèrium de Luxemburg
* 1934
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 1935
** Vencedor de dues etapes a la Volta a Espanya
* 1936
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1931. 15è de la classificació general i vencedor de 3 etapes. Porta el mallot groc durant un dia
* 1932. 19è de la classificació general
* 1933. Abandona (8a etapa)
* 1936. Abandona (10a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1935. 4t de la classificació general i vencedor de dues etapes

## Referències

* ↑ «BULLA Max (Maximilian)». [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ McGann, Bill. The Story of the Tour De France. dog ear publishing, 2006, p. 101. ISBN 1-59858-180-5.
* ↑ «Palmarès de Max Bulla (Aut)». [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Maximilian BULLA» (en italià). [Consulta: 15 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Max Bulla (francès)
# Catxap

El catxap és un dolç tradicional de llegat àrab únic i exclusiu de Paterna, València. S'elabora amb una massa de pasta fullada i està farcit d'una crema els ingredients de la qual tan sols coneix un forn de la localitat.

## Història

El Forn del Rosari, també conegut com "la Casa del Catxap", va ser fundat l'any 1829. Els primers dolços realitzats en aquest forn van ser obra de Celestino Monrabal, original de Manises, València, i del seu fill Mariano Monrabal, de qui es coneixen els primers documents històrics que fan referència a l'elaboració artesanal de pastisseria l'any 1829. Va ser a partir de 1830 quan aquests dolços de pasta fullada es van popularitzar en la localitat i es van convertir en un dolç típic. Durant anys la recepta i elaboració d'aquests dolços va anar passant de generació en generació sense que se'ls conegués amb cap nom concret.
En 1923, sent mestre pastisser Benjamín Monrabal, es van celebrar les noces de "l'Oncle Cachapot", veí de Paterna i amic de la família Monrabal, qui va oferir aquests dolços en el seu banquet. Van agradar tant aquests pastissos que aviat se'ls denominaria catxaps en honor de "l'Oncle Cachapot", sent aquest el nom amb el qual es coneixen avui dia.
Va ser ja en 1947 quan Manuel Sánchez, empleat del forn, es va fer càrrec a partir de llavors de l'elaboració dels catxaps.
Aquests pastissos s'han elaborat sempre, fins als nostres dies, en el mateix forn, seguint un rigorós procediment que no ha variat amb el temps, mantenint així l'essència i particularitat del seu sabor. Tant és així que el Forn del Rosari va patentar la recepta, de manera que els catxaps únicament poden trobar-se en aquest forn, a Paterna.

## Referències

* 1 2 3 Provincias, Las «Un dulce árabe exclusivo de Paterna» (en es-es). [Consulta: 9 abril 2018].
* ↑ «Horno del Rosario | La Casa del Cachap Arxivat 2017-05-10 a Wayback Machine.» (en es-es). [Consulta: 9 abril 2018].
* 1 2 3 4 «Cachaps: un dulce con legado árabe único en el mundo, exclusivo de Paterna» (en es-es). , 30-11-2017 [Consulta: 9 abril 2018].
* ↑ «Los Cachaps, dulces tradicionales de Paterna | Valencia Extra» (en es-es). , 17-04-2017 [Consulta: 9 abril 2018].
* ↑ «Los 'cachaps' de Paterna, un dulce único en el mundo - ValenciaSecreta» (en espanyol europeu). [Consulta: 9 abril 2018].
# Cosconar

Cosconar és una possessió de muntanya del terme d'Escorca, a la Serra de Tramuntana de Mallorca. És al coster sud de la Roca Roja, un contrafort del massís del Puig Roig, vora el Quarter dels Carrabiners i guaitant sobre el Torrent de Lluc. La seva principal característica arquitectònica és la integració de la construcció en el terreny, ja que aprofita una cova natural i l'usa com a teulada. És punt obligat de pas en l'excursió que fa la volta al Puig Roig. Molt a prop seu hi ha el Puig de Cosconar, de 541 m.

## Referències

* ↑ «Cosconar, Es». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 137. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Cosconar, Puig des». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 138. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* http://wikimapia.org/10515286/ca/Possessió-de-Cosconar
# Paramelomys

Paramelomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Les espècies d'aquest grup són oriündes de Nova Guinea. Tenen una llargada de cap a gropa de 9–18 cm. El seu pelatge dorsal és marronós, mentre que el ventral va des d'un color blanquinós fins al marró clar. El seu hàbitat natural són els boscos situats a altituds de fins a 3.000 msnm.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Andreas Strand

Andreas Strand (Fredrikstad, Østfold, 4 de febrer de 1889 – Glemmen, Fredrikstad, 19 d'abril 1958) va ser un gimnasta noruec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip noruec.

## Referències

* ↑ «Andreas Strand Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 13 novembre 2015].
# Batalla de Cinoscèfales (364 aC)

La batalla de Cinoscèfales que es va desenvolupar en un lloc anomenat Cinoscèfales (en grec antic Κυνὸς κεφαλαί "Kynós Kephalai", literalment 'caps de gos') va ser una batalla ocorreguda l'any 364 aC entre les forces de Tebes manades per l'estrateg Pelòpides i l'exèrcit de Tessàlia dirigit per Alexandre de Feres. Pelòpides va morir en la lluita, però els tebans van guanyar la batalla.
L'any següent, el general tebà Epaminondes va venjar la mort de Pelòpides amb una gran victòria sobre Alexandre de Feres.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Pelòpides, 31,32
# C23 (revisió estàndard C)

C23, formalment ISO/IEC 9899:2024, és l'estàndard obert actual per al llenguatge de programació C, que substitueix C17 (estàndard ISO/IEC 9899:2018). Es va iniciar l'any 2016 de manera informal com a C2 i es va publicar el 31 d'octubre de 2024. L'esborrany de lliure disposició més semblant al publicat és el document N3220[4] (vegeu Textos disponibles, més avall). La primera reunió del WG14 per a l'esborrany de C2x es va celebrar l'octubre de 2019,[5] es van celebrar reunions remotes virtuals l'any 2020 a causa de la pandèmia de COVID-19, després es van mantenir diverses reunions de teleconferència fins al 2024.
A C23, el valor de __STDC_VERSION__ canvia de 201710L a 202311L. Els noms comuns "C17" i "C23" reflecteixen aquests valors, que estan congelats abans de l'adopció final, en lloc dels anys dels identificadors de les normes ISO (9899:2018 i 9899:2024).

## Característiques

A continuació s'enumeren els canvis integrats a l'últim esborrany de treball del C23.

### Biblioteca estàndard
#### Noves funcions

* la funció memset_explicit a <string.h> per esborrar dades sensibles, on l'emmagatzematge de memòria sempre s'ha de realitzar independentment de les optimitzacions.
* la funció memccpy a <string.h> per concatenar de manera eficient cadenes, de manera similar a les extensions C POSIX i SVID.
* funcions strdup i strndup a <string.h> per assignar una còpia d'una cadena, de manera similar a les extensions C POSIX i SVID.
* la funció memalignment a <stdlib.h> per determinar l'alineació de bytes d'un punter.
* funcions d'utilitat de bits / macros / tipus a la nova capçalera <stdbit.h> per examinar molts tipus d'enters. Tots comencen amb stdc_ per minimitzar el conflicte amb el codi heretat i les biblioteques de tercers.

#### Funcions exixtents

* l'especificador de conversió binària %b a la família de funcions printf.
* l'especificador de conversió binària %b a la família de funcions scanf.
* suport de conversió binària 0b i 0B a les famílies de funcions strtol i wcstol.
* les funcions bsearch, bsearch_s, memchr, strchr, strpbrk, strrchr, strstr i els seus homòlegs amples wmemchr, wcschr, wcspbrk, wcsrchr , wcsstr retorna un objecte qualificat const si se'n passa un.

## Suport de compiladors

Els compiladors següents implementen un indicador de compilador experimental per donar suport a aquest estàndard:
* GCC 9
* Clang 9.0
* Pelles C 11.00

## Referències

* ↑ «Catch-23: The New C Standard Sets the World on Fire - ACM Queue» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «C23 (C Standard Revision) - Wikipedia | PDF | Parameter (Computer Programming) | String (Computer Science)» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «C23: a slightly better C – Daniel Lemire's blog» (en anglès americà), 21-01-2024. [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «WG 14 N 2611 -- C23 Charter» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].
# Segon Congrés Continental

S'anomena Segon Congrés Continental a la convenció de les Tretze Colònies dels anglesos als futurs Estats Units, que començà l'estiu de 1775 just després de l'esclat de la guerra entre la corona britànica i les colònies. La població estava molt conscienciada sobre el fet independentista com demostra la venda massiva de "Common sense" de Thomas Paine, i aquest aspecte es va discutir durant tot el juny on el màxim defensor era John Adams.
En aquest congrés també es van tractar altres aspectes a part de la sobirania, també ho era un dels altres grans focus de tensions, l'esclavitud. Principalment era un conflicte intern entre el Nord i el Sud, el Nord sempre a favor de la llibertat de les persones mentre que el Sud, una població dedicada a l'agricultura i amb grans terratinents, a favor de l'esclavitud. També va ser un congrés molt important perquè aquí Thomas Jefferson va redactar la Declaració d'Independència, aprovada al congrés el 4 de juliol de 1776.

## Enllaços externs

* http://es.cyclopaedia.net/wiki/Segundo-Congreso-Continental-de-Filadelfia Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine.
# Olaf Syvertsen

Christian Olaf Syvertsen (Oslo, 23 d'agost de 1884 – Oslo, 13 de juny 1964) va ser un gimnasta noruec que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip noruec.

## Referències

* ↑ «Olaf Syvertsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 13 novembre 2015].
# KiKi Layne

KiKi Layne (Cincinnati, 10 de desembre de 1991) és una actriu estatunidenca. És coneguda per la seva actuació trencadora en la pel·lícula del 2018 El blues de Beale Street.

## Primers anys

Layne és de Cincinnati, Ohio. Va obtenir un BFA en interpretació a The Theatre School de la Universitat DePaul el 2014.
En declaracions a Vanity Fair el 2018, Layne va explicar que sempre estava actuant de petita i que la seva pel·lícula preferida de petita era El rei lleó. Va dir: "Jo la veia cada dia i creava històries extravagants amb les meves Barbies i els meus animals de peluix".

## Carrera

El seu primer paper d'actuació de va ser amb Lena Waithe al pilot de la sèrie dramàtica The Chi, rodada el 2015.
Ha modelat per a la marca de moda Kate Spade New York.
El paper més destacat va ser al drama del 2018 de Barry Jenkins El blues de Beale Street. Va protagonitzar l'adaptació a la pantalla del 2019 de la novel·la Native Son de Richard Wright de 1940 i The Old Guard al costat de Charlize Theron el 2020, dirigida per Gina Prince-Bythewood.
Layne va aparèixer a Voices del compositor Max Richter, que s'inspirava en la Declaració Universal dels Drets Humans i comptava amb una orquestra "al revés", un concepte que va desenvolupar per reflectir la seva consternació davant la política de la postveritat al segle XXI. L'àlbum conté lectures de la Declaració d'Eleanor Roosevelt i Layne, amb 70 lectures més d'arreu del món.
El 2021, es va unir al repartiment juntament amb Eddie Murphy a la seqüela d'Amazon Prime Video Coming 2 America.
Layne interpreta la detectiu Ellie Steckler a Chip 'n Dale: Rescue Rangers.

## Filmografia

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2015 | Veracity | Olivia | Curt |
| 2016 | Chicago Med | Emmie Miles | Episodi: "Soul Care" |
| 2018 | If Beale Street Could Talk | Tish Rivers | Nominada — Alliance of Women Film Journalists Award for Best Breakthrough Performance Nominada — Gotham Independent Film Awards for Breakthrough Actor Nominada — Washington D.C. Area Film Critics Association Award for Best Ensemble |
| 2019 | Native Son | Bessie | |
| 2019 | Captive State | Carrie | |

## Referències

* ↑ KiKi Layne, ‘If Beale Street Could Talk' Breakout Star, New York Times, Sept. 11, 2018
* ↑ Smith, Krista. «KiKi Layne, Star of If Beale Street Could Talk, Knows How to Own a Room».
* ↑ «KiKi Layne on the Power of Seeing Black Love Onscreen», 12-12-2018.
* 1 2 «KiKi Layne, Star of if Beale Street Could Talk, Knows How to Own a Room», 17-09-2018.
* ↑ Omar, Yasmin. «Kiki Layne: "Fashion is the first way we can really express ourselves"» (en anglès britànic), 19-08-2019.
* ↑ Smith, Krista. «KiKi Layne, Star of If Beale Street Could Talk, Knows How to Own a Room», 17-09-2018.
* ↑ «The Old Guard's KiKi Layne Calls For More Black Women in Comic Book Movies» (en anglès).
* ↑ Walsh, Katie. «'The Old Guard' review: Sci-fi action film elevated by exploring morality of immortality».
* ↑ «'The Old Guard' Director Gina Prince-Bythewood On Putting Black Women First» (en anglès).
* ↑ «KiKi Layne Is The Ultimate Shape Shifter», 23-02-2021.
* ↑ «Alliance of Women Film Journalists Award for Best Breakthrough Performance».
# Batalla de Cos

La batalla de Cos succeí el 259 aC entre la flota antigònida i la ptolemaica. Antígon II Gònates en sortí victoriós contra Ptolemeu II. Tanmateix, aquesta derrota afectà ben poc la superioritat naval ptolemaica. La batalla de Cos, juntament amb la batalla d'Amorgos i la batalla de Salamina de Xipre són les proposades pels historiadors com les que van provocar l'erecció de la Victòria de Samotràcia.

## Referències

* ↑ Lawrence «The Date of the Nike of Samothrace» (en anglès). Journal of Hellenic Studies, 46, 1926, pàg. 213–218. DOI: 10.2307/625309. JSTOR: 625309.
# Nyakim Gatwech

Nyakim Gatwech (Gambela, 27 de gener de 1993) és una model estatunidenca d'origen etíop i d'ascendència sud-sudanesa. Entre el públic ha cridat l'atenció pel seu color de pell fosca i ha aconseguit una popularitat important a Instagram.

## Trajectòria

Els seus pares vivien a Maiwut, Sudan del Sud, abans de fugir de la Segona Guerra Civil Sudanesa cap a Gambela, Etiòpia, on va néixer ella. Des d'allà, van emigrar a Kenya, on van viure en camps de refugiats fins que van emigrar als Estats Units d'Amèrica quan ella tenia 14 anys. Originalment establert a Buffalo, Nova York, es va traslladar més tard a Minneapolis, Minnesota. Tot i que mai ha estat al Sudan del Sud, es considera sud-sudanesa. Va considerar la carrera de modelatge després de participar en una desfilada de moda a la Universitat Estatal de St. Cloud. Va aparèixer en els cartells promocionals de la pel·lícula de 2017 Jigsaw.

## Xarxes socials

Gatwech és coneguda pel seu color de pell fosc natural i ha estat anomenada com a «la reina de la foscor». Gatwech s'ha enfrontat a problemes d'autoestima i comentaris de persones que promouen el blanqueig per aclarir el color de la pell. Té més de 985.000 seguidors a Instagram.

## Vegeu també

* Khoudia Diop

## Referències

* ↑ «Sudanese Model Nyakim Gatwech» (en anglès). Huffington Post, 05-07-2017. [Consulta: 1r desembre 2017].
* ↑ «Nyakim Gatwech: Dis African model dey shake fashion world wit her dark skin» (en anglès). BBC, 08-12-2018. [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ «Instagram Star Blazes Her Own Trail In Modeling World» (en anglès). CBS Minnesota, 14-11-2017. [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ «Nyakim Gatwech: The dark exotic beauty queen» (en anglès). Times of India, 23-11-2017. [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ Gallagher, Brian. «New Saw 8 Posters Unleash Jigsaw's Blood-Starved Nurses» (en anglès). MovieWeb, 25-09-2017. [Consulta: 25 setembre 2017].
* ↑ «Meet The Beautiful Sudanese Model Nicknamed The "Queen Of The Dark"» (en anglès). Scubby, 27-05-2017. [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ Roberts, Mirabella. «Model Nyakim Gatwech Challenges Beauty Standards on Instagram» (en anglès), 19-07-2017. [Consulta: 2 desembre 2017].
* ↑ Mahapatra, Bidisha. «Queen of the Dark: This Sudanese model was told to bleach her skin by an Uber driver» (en anglès). Hindustan Times, 13-07-2017. [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ «Queen Nyakim Official» (en anglès). Instagram. [Consulta: 22 febrer 2022].
# Charles River Ventures

Charles River Ventures (CRV) és una empresa de capital risc centrada en inversions primerenques en tecnologia. L'empresa va ser fundada el 1970 per comercialitzar la investigació que sorgia del MIT. El seu nom prové del riu Charles.

## Història

L'empresa ha recaptat més de 4.300 milions de dòlars des de la seva creació, mitjançant 18 fons. Quan va tancar el 16è cicle, l'empresa va canviar el seu nom pel seu acrònim CRV. Abans d'això, el 15è fons de CRV va tancar el febrer de 2012 amb 375 milions de dòlars d'inversors. El 14è fons de CRV va recaptar 320 milions de dòlars.
El 2013, va comprar una gran part de Pebble Technology per 15 milions de dòlars. Posteriorment, l'empresa es va vendre a Fitbit el desembre de 2016. Això va suposar un benefici net de prop de 40 milions de dòlars per a CRV.
Entre les empreses que han passat per la cartera de CRV hi ha Airtable, Amgen, Aveksa, Blippy, Cascade Communications, ChipCom, Ciena Corporation, ClassPass, Continental Cablevision, Crushpath, DoorDash, Drift, Earbits, Fiksu, iBasis, mabl, Netezza, Parametric Technology Corporation, PillPack, Ring, SimpliVity, Sonus Networks, SpeechWorks, Stella, Stratus Technologies, Sybase, Twitter, Udacity, Vignette Corporation, Yammer i Zendesk.

## Referències

* ↑ Lawler, Ryan. «Now That Charles River Ventures Has Closed Its 16th Fund, It Wants To Be Called CRV». TechCrunch. [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ Charles River Raises A $375M Fifteenth Fund For Early Stage Investing. peHUB, February 28, 2012
* ↑ Charles River Ventures Raises $320 Million For Its Fourteenth Fund. TechCrunch, March 30, 2009
* ↑ Orlowski, Andrew. «Who killed Pebble? Easy: The vulture capitalists». www.theregister.co.uk.
* ↑ McBride, Ryan. «Investors Back Growing Bay State Software Firms Aveksa and Apparent Networks in Pair of Series C Financings». xconomy. [Consulta: 5 abril 2013].
* ↑ , 21-02-2018.
* ↑ , 03-10-2013.
* ↑ «This week in N.Y.C. funding news: Ellevest, Ripple, KeyMe - New York Business Journal». [Consulta: 16 setembre 2016].
* ↑ Sybase President Gains The Confidence of Apple. The New York Times, August 25, 1987
* ↑ Geron, Tomio. «Before $1.2 Billion Deal, Yammer Was Side Project: Largest Investor George Zachary». www.forbes.com.
* ↑ Konrad, Alex. «Charles River Ventures Wins Big On Zendesk's IPO, But For Boston Venture It's Bittersweet». www.forbes.com.