OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emma Ozores Ruiz

Emma Ozores Ruiz (Madrid, 2 de març de 1961) és una actriu espanyola. Pertany per partida doble a una important saga de còmics, actors i músics.

## Biografia

És filla del conegut actor Antonio Ozores Puchol (1928-2010) i de l'actriu Elisa Montés (1934).
Per part de pare és neta de Mariano Ozores i Luisa Puchol, neboda de l'actor José Luis Ozores Puchol i del director i guionista Mariano Ozores Puchol, i cosina de l'actriu Adriana Ozores Muñoz.
Per part de mare és neboda de les també actrius Emma Penella i Terele Pávez, neta del polític de dretes Ramón Ruiz Alonso, besneta del compositor Manuel Penella Moreno i rebesneta del compositor Manuel Penella Raga. Endemés, també és neboda del productor de cinema Emiliano Piedra, casat amb la seva tia Emma.
Ja des de petita volia ser actriu malgrat considerar-se a si mateixa una persona tímida. Polifacètica, al llarg de la seva carrera ha fet revistes, musicals, teatre clàssic, sèries de televisió i pel·lícules, encara que es decanta per personatges còmics. Entre els seus últims treballs s'inclou la seva participació l'any 2006 a l'existosa sèrie Aquí no hay quien viva de Antena 3, l'obra de teatre El último que apague la luz (2007), dirigida pel seu pare i l'obra de teatre Desnudos en Central Park amb Manuel Galiana.
En 2009 i després de 15 anys, Emma torna a interpretar a Sandra en l'especial de Farmàcia de guàrdia: La última guardia. Una tv movie que Antena 3 va preparar per commemorar els 20 anys d'aquesta cadena

## Trajectòria professional
### Televisió

* (2010) Programa Al ataque chow a Telecinco presentat per Paz Padilla.
* (2010) TV movie La última guardia, interpretant el personatge de Sandra.
* (2006) Aquí no hay quien viva, interpretant Mamen.
* (2005) Programa Mira quién baila
* (2004) Diez en Ibiza, interpretant "Begoña".
* (1996-2000) La casa de los líos, interpretant "Elvirina".
* (1991-1995) Farmacia de guardia, interpretant Sandra.
* (1994) El sexólogo, interpretant Beatriz Acosta.
* (1993) Concurs 1,2,3 interpretant la doctora Remedios Ugarte.
* (1989) Brigada Central
* (1983) Anillos de oro
* (1982) "Por arte de magia". Debuta a televisió en el programa de màgia de Juan Tamariz y Selvin.

### Cinema

* (2011) Torrente 4
* (1991) Mala yerba
* (1990) Pareja enloquecida busca madre de alquiler
* (1989) Tahiti's girl
* (1988) Canción triste de ...
* (1988) Esta noche contigo
* (1987) El Embarazado
* (1987) No, hija, no
* (1985) El donante
* (1984) La Lola nos lleva al huerto
* (1983) Los caraduros
* (1983) La loca historia de los tres mosqueteros
* (1983) El currante
* (1983) Agítese antes de usarla

### Teatre

* Doña Mariquita de mi corazón (1985)
* El señor de las patrañas (1990)
* ¡Sublime decisión! (1991).
* El último que apague la luz (2007).
* Desnudos en Central Park (2009).
* Mírate en el espejo (2010).
# Jimmy Briand

Jimmy Briand (pronunciació francesa: dʒimi bʁiɑ̃}; 4 d'agost del 1985 a Vitry-sur-Seine) és un futbolista professional francès.
Va començar la seva carrera com a davanter, ara és normalment emprat com extrem. Briand és un graduat de la famosa acadèmia Clairefontaine i un antic internacional de les categories inferiors franceses. També és un membre de la selecció nacional fent el seu debut l'11 d'octubre del 2008 contra França. El 14 de juny del 2010, Briand es va unir a l'Olympique Lyonnais en un contracte per 4 anys. Abans d'entrar al club, ell havia estat el jugador més veterà que jugava actualment pel Rennes, havent-se unit a eixe club el 2001.

## Referències

* ↑ http://www.actusnewswire.com/documents/ACTUS-0-3728-OL-DDR-OL-GB-2009-2010-version-definitive.pdf
* ↑ «Striker Briand to join Lyon on four-year deal». France Football, 08-06-2010 [Consulta: 12 juny 2010]. Arxivat 3 de juliol 2012 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-07-03. [Consulta: 16 febrer 2018].
* ↑ PSG v. Rennes Match Report Arxivat 6-2-2009 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Perfil, estadístiques i fotos de Jimmy Briand Arxivat 2012-08-15 a Wayback Machine. (francès)
* Fitxa a L'Equipe (francès)
* Estadístiques sobre Jimmy Briand a la lliga francesa, LFP.fr, (francès)
# Castell de les Milandes

El castell de les Milandes està situat a Castelnaud-la-Chapelle. Fou construït l'any 1489 per François de Caumont, senyor de Castelnaud, al departament de la Dordonya, Aquitània, sembla que per iniciativa de la seva esposa Claude de Cardaillac. En una inscripció hi recorda: lan MCCCCIIIIXX i IX furen comensades les Milandes de Castelnau. El castell, com tots els de la zona, es feu en un indret dominant la Dordonya.
És un habitatge força alt acompanyat de torres circulars i quadrades que s'allarga paral·lelament a la Dordogne, que domina dels seus jardins en terrassa. Al castell, no s'hi van oblidar de fer res del que agradava en aquella època del Renaixement. Finestres molt adornades, pinacles, llucanes molt treballades. Es construeix fins i tot una molt curiosa capella de planta quadrada i amb portada esculpida. Les escultures hi floreixen arreu, fins i tot voluminosos llagrimalls sobre els contraforts.
L'interior del castell es compon de grans i clares habitacions, completament moblades i proveïdes de xemeneies monumentals. Amb estàtues jacents i riques tombes, la capella es va fer temple quan, cap a 1535, els senyors es van fer hugonots. Però ha perdut la major part de les seves escultures, els seus frescs i les seves tombes.
A finals del segle xix, Charles Claverie reconstruirà tot el conjunt en un estil neogòtic.
Creats al segle xv, els jardins a la francesa són remodelats també al segle xix. El parc és de tipus paisatgista, plantat amb les més nobles espècies d'arbres i de coníferes centenàries.
El castell deu també el seu renom a Joséphine Baker, que en va ser propietària de 1947 a 1968. L'utilitza com a "guarderia" per a protegir nens adoptats i el redecorà completament amb estil contemporani, art déco.
Aprofitant que l'any 2006 es commemora el centenari de l'estrella del music hall, a l'interior del castell, s'hi poden trobar moltes novetats, amb mobles i objectes personals. També es proposa un espectacle de rapinyaires.
# Deniz Gamze Ergüven

Deniz Gamze Ergüven (Ankara, 4 de juny de 1978) és una directora de cinema, guionista i actriu turca. Va saltar a la fama amb la seva pel·lícula Mustang, i va passar a treballar als Estats Units.

## Filmografia

* Font:Pàgina de Deniz a IMDb.
| Any | Títol | Acreditada com... | Acreditada com... | Acreditada com... | Annotacions |
| Any | Títol | Directora | Guionista | Actriu | Annotacions |
| 2006 | Mon trajet préféré | Sí | Sí | No | Curtmetratge |
| 2006 | Une goutte d'eau | Sí | Sí | Sí | Curtmetratge |
| 2007 | Chacun son cinéma | No | No | Sí | Curtmetratge dins una pel·lícula |
| 2012 | Augustine | No | No | Sí | |
| 2012 | The Capsule | No | No | Sí | Curtmetratge |
| 2015 | Mustang | Sí | Sí | No | |
| 2017 | Kings | Sí | Sí | No | |
| 2018 | The First | Sí | No | No | Sèrie de televisió. Dos episodis: 1x5 i 1x6. |
| 2019 | The Handmaid's Tale | Sí | No | No | Sèrie de televisió. Dos episodis: 3x11 i 3x12. |
| 2020 | Perry Mason | Sí | No | No | Sèrie de televisió. Dos episodis: 1x4 i 1x5. |
| 2023 | The Last Thing He Told Me | Sí | No | No | Sèrie de televisió. Dos episodis: 1x3 i 1x4. |

## Vegeu també

* Cinema turc

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20151208134438/http://www.franceinter.fr/emission-dici-dailleurs-en-aout-deniz-gamze-ergueven-insoumise-en-turquie-comme-ailleurs
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/mustang-filminin-yonetmeni-deniz-gamze-erguven-fransa-filmimin-arkasinda-durdu-40038863
# Gamma de Brúixola

Gamma de Brúixola és una estrella de magnitud 4a de la constel·lació de Brúixola. És classificada com una estrella gegant de composició semblant al Sol, i se situa a una distància estimada de 209 anys llum del sistema solar.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Nicolás Cardiel «Medium-resolution Isaac Newton Telescope library of empirical spectra - II. The stellar atmospheric parameters» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 1r gener 2007, pàg. 664-690. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2006.11196.X.
* ↑ Keenan, Philip C.; Barnbaum, Cecilia «Revision and Calibration of MK Luminosity Classes for Cool Giants by HIPPARCOS Parallaxes». The Astrophysical Journal, 2, juny 1999, pàg. 859–865. DOI: 10.1086/307311.
# Erik ten Hag

Erik ten Hag (Haaksbergen, 3 de febrer de 1970) és un exfutbolista i entrenador de futbol neerlandès.

## Trajectòria com a entrenador

El 2012 va ser nomenat gerent de Go Ahead Eagles la segona divisió neerlandesa Eerste Divisie. Entre el 2013 i 2015 va entrenar el filial del FC Bayern de Múnic.
L'estiu de 2015 va ser nomenat director esportiu i entrenador del FC Utrecht on va arribar a la cinquena posició durant la seva primera temporada. La temporada 2016-2017, va millorar la seva posició final fins al quart lloc, aconseguint arribar a les eliminatòries de la Lliga Europa de la UEFA.
El 21 de desembre de 2017 va ser nomenat entrenador de l'Ajax que va portar a quarts de final de la Lliga de Campions 2018-2019, guanyant contra el Reial Madrid per 4-1 a l'estadi Santiago Bernabéu. sent eliminat a semifinals contra el Tottenham. La temporada 2020/21 va guanyar la Eredivisie.
El dijous 21 d'abril del 2022, el Manchester United FC va anunciar la contractació del tècnic neerlandès des del final de la temporada fins a juny del 2025.

## Palmarès
### Com a jugador
#### VBV De Graafschap

* 1 Eerste Divisie: 1990-91

#### FC Twente

* 1 Copa neerlandesa: 2000-01

### Com a entrenador
#### FC Bayern de Múnic II

* 1 Regionalliga Bayern: 2013-14

#### AFC Ajax

* 3 Eredivisie: 2018-19, 2020-21, 2021-22
* 2 Copes neerlandeses: 2018-19, 2020-21
* 1 Supercopa neerlandesa: 2019

#### Manchester United FC

* 1 Copa anglesa: 2023-24
* 1 Copa de la lliga anglesa: 2022-23

## Referències

* ↑ «L'entrenador que Pep Guardiola recomana a Joan Laporta per reflotar el barça». El Nacional, 14-09-2021. [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ «Ten Hag wird Trainer und Sportdirektor beim FC Utrecht» (en alemany). Kicker, 22-04-2015. [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ «Ajax close to perfection in Real Madrid thrashing, says Erik ten Hag» (en anglès). Skysports, 06-03-2019. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ Sport. «El Ajax de Erik ten Hag, imparable» (en castellà), 24-09-2021. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «Erik Ten Hag appointed as a Manchester United Manager official statement» (en anglès). Manchester United, 21-04-2022. [Consulta: 21 abril 2022].
# Rangi i Papa

Rangi i Papa són els noms dels déus primordials de la mitologia maori que representen el cel i la terra i que engendren la totalitat d'allò existent. Altres noms alternatius són Raki o Ranginiu per al cel i Papuatuanuku per a la mare terra. En la seva còpula inicial estaven tant estretament entrellaçats que no hi havia espai per a res més, inclosa la llum que anhelaven els fills presoners de la seva abraçada. Per això la creació consisteix a separar-los de manera que pugui aparèixer el món i poblar-se de criatures, un acte que duen a terme els seus fills de manera violenta. La pluja són les llàgrimes de Rangi per no poder abastar la seva estimada i la boira o les tremolors del sòl són la resposta de l'esposa que pateix.
La separació d'elements primordials és una de les variants comunes dels mites de creació, com per exemple la separació de les aigües superiors (cel) i inferiors (mars) a la creació segons el Gènesi. El fet d'haver de matar els pares divins també és un mitema recurrent, com el mite de successions expressat a la Teogonia d'Hesíode, on els titans, també empresonats dins Gea o la mare terra, han de revoltar-se amb violència contra Urà o el cel per poder regnar.

## Referències

* ↑ G. Biggs, 'Maori Myths and Traditions' in A. H. McLintock (editor), Encyclopaedia of New Zealand, 3 Volumes. (Government Printer: Wellington), 1966, II:
* ↑ Hard, Robin, The Routledge Handbook of Greek Mythology: Basat en H.J. Rose's "Handbook of Greek Mythology", Psychology Press, 2004, ISBN 9780415186360.
# Pingalla lorentzi

Pingalla lorentzi és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 20 cm de llargària màxima.
* 13-14 espines i 11-13 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 8-9 radis tous a l'anal.

## Reproducció

Hom creu que té lloc entre principis i mitjans de l'estació humida (del novembre al febrer).

## Alimentació

És omnívor i la seua dieta inclou algues bentòniques.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (3°S-15°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Guinea i Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1955. Taxonomic notes on fishes. Proc. R. Zool. Soc. N. S. W. v. for 1953-54. 44-57.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Weber, M., 1910. Neue Fische aus Niederländisch Süd-Neu-Guinea. Notes Leyden Mus. v. 32: 225-240, Pl. 3.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Hitchcock, G., 2002. Fish Fauna of the Bensbach river, southwest Papua New Guinea. Memoirs of the Queensland Museum. 48(1):119-122.
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Gamma del Bover

Gamma del Bover (γ Bootis) és un estel binari, el quart estel més brillant de la constel·lació de Bover amb magnitud aparent +3,04, sent superada per Arcturus (α Bootis), Izar (ε Bootis) i Eta del Bover). El nom del seu component principal, i nom tradicional del sistema, és Seginus, que ve de la llatinització d'una forma àrab del nom grec de la constel·lació, Theguius. Un altre nom que rep aquest estel, Haris, prové del nom àrab de la constel·lació, Al Haris Al Sama, que significa «el guarda».
A una distància de 85 anys llum del sistema solar, Gamma del Bover és un estel gegant blanc de tipus espectral A7III amb una temperatura superficial de 7600 K i una lluminositat 34 vegades major que el Sol. Les gegantes blanques mai són tan grans com les gegants de tipus espectrals tardans -K i M-, doncs estan començant a expandir-se i només més endavant es convertiran en estels veritablement grans. Així, el radi de Seginus és 3,5 vegades major que el radi solar, lluny de la grandària de les gegantes més fredes. És, a més, una variable Delta Scuti, amb petites variacions en la seva lluentor de 0,05 magnituds amb un període de 6,97 hores.
Gamma del Bover és un estel binari, estant la seva companya separada només 0,07 segons d'arc, la qual cosa correspon a una separació real de 1,8 UA. Un tercer estel, a uns 30 segons d'arc, no està gravitacionalment unit a ells.

## Referències

* ↑ «The Physical Basis of Luminosity Classification in the Late A-, F-, and Early G-Type Stars. I. Precise Spectral Types for 372 Stars» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2001, pàg. 2148–2158. DOI: 10.1086/319956.
* ↑ Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Michael W. McElwain «Characterization of Dusty Debris Disks: The IRAS and Hipparcos Catalogs» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-05-2007, pàg. 1556-1571. DOI: 10.1086/509912.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 «Automated spectroscopic abundances of A and F-type stars using echelle spectrographs II. Abundances of 140 A-F stars from ELODIE and CORALIE» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2003, pàg. 1121–1135. DOI: 10.1051/0004-6361:20021711.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.

## Enllaços externs

* Gamma Bootis (SIMBAD)
* Seginus (Stars, Jim Kaler)
# (96205) Ararat

(96205) Ararat és un asteroide del cinturó principal, a 1,9549986 ua. Posseeix una excentricitat de 0,1899515 i un període orbital de 1 369,46 dies (3,75 anys).
Té una velocitat orbital mitjana de 19,17233618 km/s i una inclinació de 2,53828º. Fou descobert el 24 de setembre de 1992 per Freimut Börngen i Lutz Schmadel. Rebé el seu nom a partir del Mont Ararat, a Armènia.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ URL de la referència: https://minorplanetcenter.net//cgi-bin/showcitation.cgi?num=096205. Data de consulta: 23 març 2019.
* 1 2 3 4 5 6 Identificador JPL Small-Body Database: 2096205.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ «96205 Ararat (1992 ST16)».(anglès)

## Vegeu també

* Llista d'asteroides (96001-97000)
* Cinturó principal
# Col·lagen tipus V

El col·lagen tipus V és una forma de col·lagen fibril·lar associada amb la síndrome clàssica d'Ehlers-Danlos.

## Gens

* COL5A1, COL5A2, COL5A3

## Referències

* ↑ Wenstrup RJ, Florer JB, Brunskill EW, Bell SM, Chervoneva I, Birk DE «Type V collagen controls the initiation of collagen fibril assembly». J. Biol. Chem., 279, 51, 2004, p. 53331–7. DOI: 10.1074/jbc.M409622200.
* ↑ Ehlers-Danlos Syndrome, Classic Type, 1993.

## Enllaços externs

* «Col·lagen tipus V» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Rapè

El rapè és un preparat de tabac molt i habitualment aromatitzat disposat per ser consumit per via nasal. La paraula prové del francès râpé, que significa "ratllat". Actualment es comercialitza sota el nom de "tabac d'aspirar".

## Història

Com la major part de les formes de consum de tabac, la inhalació de rapè prové de l'Amèrica precolombina. Les primeres descripcions d'aquesta pràctica consten en el segon viatge antillà de Colom (1493-1496) i van ser recollides pel religiós fra Ramon Pané:
| « | Quan algun està malalt, el porten al buhuitihu, que és el metge; aquest és obligat a guardar dieta, el mateix que el sofrent, i a posar cara de malalt, això es fa així pel que ara sabreu. Cal que el metge es purgui també com el malalt, i per purgar-se pren certes pólvores anomenades cohoba, aspirant-les pel nas, que els embriaga de tal manera que després no saben el que es fan, i així diuen moltes coses fora de judici, afirmant que parlen amb els cemís, i que aquests els diuen d'on prové la malaltia. | » |
El 1561 l'ambaixador francès a Lisboa, Jean Nicot, va enviar rapè a Caterina de Mèdici, esposa del rei Enric II de França, com a tractament medicinal per les migranyes patides pel seu fill, el que va portar a la popularització d'aquest com a remei medicinal entre les elits. Arribats a aquest punt, el rapè començà a ser consumit a Europa entre els grups més benestants, doncs el tabac, en tots els seus formats, es tractava llavors d'un bé de luxe. Va ser durant el segle xviii quan el rapè es va convertir en una moda estesa entre els cercles aristocràtics europeus.
La tabaquera de rapè, primorosa i artísticament decorada, objecte de museu per excel·lència, ha quedat lligada, com a complement habitual, a la imatge de l'aristòcrata de segle xviii.

## Dependència

El rapè està fet de tabac, derivat de la planta Nicotiana tabacum, que després de ser processada serveix per fumar, xuclar o mastegar, en forma de cigars, pastilles, cigarrets, rapè i altres productes. La planta de tabac conté nicotina, que pot produir dependència al consumidor de rapè.

## Referències

* ↑ Bourne, G. E.: Columbus, Ramon Pane, and the beginnings of American Anthropology (1906), Kessinger Publishing, 2003, pàgina 5.
* ↑ -Ramon Pané, Relació sobre les antiguitats dels indis (1932) - Capítol XV, De les observacions d'aquests indis buhuitihu; com professen la medicina, ensenyen als indis, i en les seves cures medicinals moltes vegades s'enganyen.
* ↑ McKenna, T.: Food of the Gods - The Search for the Original Tree of Knowledge - A Radical History of Plants, Drugs, and Human Evolution , Bantam Books, 1993, pàgina 199.
* ↑ Porter, R., Teich, M.: Drugs and Narcotics in History , Cambridge University Press, 1997, page 39.