OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camell farcit sencer

El camell farcit sencer és un plat tradicional que consisteix en un camell de mida mitjana farcit amb una ovella o un anyell, a la vegada farcit amb altres ingredients.
Tot i que la recepta s'ha publicat en una sèrie de llibres de cuina i en pàgines web de receptes, i que es diu que és un plat típic d'un casament àrab tradicional, la recepta sovint es tracta amb escepticisme i molts pensen que podria ser una exageració d'una experiència culinària real, menys impressionant. Una publicació a Snopes descriu referències a la recepta que poden portar al lector a la conclusió que la recepta és, de fet, una broma, que inclou instruccions per «tallar, seccionar i netejar el camell (una vegada que aconsegueixes arribar a dalt del monticle)... ».
Hi ha una referència a aquesta recepta feta en la novel·la en còmic I Served the King of England, publicada el 1971 per l'autor txec Bohumil Hrabal com a plat tradicional etiòpic cuinat per una visita a Praga de l'emperador Haile Selassie.
El Llibre Guinness dels Rècords llista la recepta com «l'element més gran en qualsevol menú al món», «preparat de tant en tant per a les festes del casament beduí». Segons el Milwaukee Journal, els passos són:
   Cuineu els ous. Farciu el peix amb els ous. Cuineu el peix. Farciu els pollastres rostits amb el peix. Farciu unes ovelles rostides amb els pollastres. Farciu un camell sencer amb l'ovella... cuinar-se al gust.
Hi ha una referència en el llibre The Fearless Diner de l'expert culinari Richard Sterling en el qual afirma haver conegut a algú que va cuinar tota la recepta per «algun xeic o altre», a l'Aràbia Saudita. Water Music de T. Coraghessan Boyle conté una recepta de camell farcit de dàtils, ous de plàtans, carpes, aus condimentades i ovelles, cuites durant dos dies a les brases en una trinxera.

## En la cultura popular

Les versions remasteritzades en CD de l'àlbum Atom Heart Mother de Pink Floyd conté una targeta amb «Breakfast Tips». Per un costat hi ha la recepta per a un «Festí de boda beduïna tradicional», detallant el farcit d'un pollastre dins una ovella, que a la vegada farceix una cabra que és usada per a farcir un camell, i que es cou sobre un foc de carbó vegetal.

## Vegeu també

* Carn de camell

## Referències

* 1 2 3 «Stuffed Camel Recipe». Snopes.com. [Consulta: 25 febrer 2010].
* ↑ «Richard Harter's World». Bertc.com. Arxivat de l'original el 2010-04-18. [Consulta: 25 febrer 2010].
* ↑ «Recipezaar». Recipezaar. [Consulta: 25 febrer 2010].
* ↑ W. L. Gordon. «Read and Remember». Lodi News Sentinel, 13-01-1970. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Hrabal, Brohumil. I Served THE KING OF ENGLAND. Picador, 1990, pp. 108-114. ISBN 0330308769
* ↑ Milton Marmor «One of the Mostest in 'Superlatives' Book». Milwaukee Journal, 22-11-1958.
* ↑ «Konundrum Engine Literary Review - TC Boyle Interview». Lit.konundrum.com. Arxivat de l'original el 2010-02-05. [Consulta: 25 febrer 2010].
* ↑ «Pink Floyd Atom Heart Mother». Pink Floyd Online. Arxivat de l'original el 2010-03-09. [Consulta: 25 febrer 2010].
# 1346
## Esdeveniments

Països Catalans
* Cocentaina - Pere IV emet un decret reial per a Roger de Llúria permetent-hi la fira de Tots Sants.
Món
* Lluís IV de Baviera és deposat del càrrec d'emperador del Sacre Imperi Romanogermànic
* 26 de juliol - Té lloc la Batalla de Caen, en la Guerra dels Cent Anys.
* 24 d'agost - Té lloc la batalla de Blanchetaque, en la Guerra dels Cent Anys.
* 26 d'agost - Té lloc la batalla de Crécy, en la Guerra dels Cent Anys.
* 4 de setembre - Comença el Setge de Calais, en la Guerra dels Cent Anys.
# 1525
## Esdeveniments

* A la batalla de Pavia, Espanya derrota França
* Matrimoni de Martí Luter
* Traducció dels evangelis a l'anglès

## Necrològiques
### Països Catalans

* 25 de juliol - Veroli: Guillem Ramon de Vich i Vallterra, cardenal valencià
* Jordi Sanç, 45è President de la Generalitat de Catalunya.

### Mó

* 5 de maig - Lochau: Frederic III de Saxònia (1463-1525), dit «el savi», va ser el príncep elector de Saxònia (n. 1463).
* Cauhtémoc, l'últim líder asteca, torturat fins a la mort

## Referències

* ↑ «Frederic III de Saxònia | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 maig 2020].
# Quijorna

Quijorna és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita amb Brunete i Villanueva de la Cañada a l'est, Navalagamella a l'oest, Valdemorillo al nord i Villanueva de Perales al Sud.

## Història

En aquesta localitat va tenir lloc l'enfrontament de la batalla de Brunete, desenvolupada des del 6 fins al 25 de juliol de 1937 durant la Guerra Civil espanyola. Aquesta ofensiva llançada per l'exèrcit de la República tenia com a objectiu disminuir la pressió exercida per les forces revoltades sobre Madrid i al mateix temps alleujar la situació en el front Nord.
# Germán Montaner Blay

Germán Montaner Blay (València, 25 de febrer de 1935 - 31 de gener de 2004) va ser un actor valencià de cinema, teatre, doblatge i televisió.

## Biografia

Pertanyent a la quarta generació de la saga d'actors de teatre del mateix nom, amb origen en la localitat de Paterna (València).
Es va iniciar com a actor de teatre en la dècada de 1950, treballant com a actor de plantilla de diferents teatres de la ciutat de València, com el Talia o el Alkazar. No va ser fins a la dècada de 1990 quan va fer el salt al cinema i a la televisió, després de començar com a col·laborador de Canal 9.

## Filmografia
### Cinema

* Torremolinos 73, 2003.
* Mortadel·lo i Filemó, 2003.
* Flores de otro mundo, 1999.
* El milagro de P. Tinto, 1998.
* Tranvía a la Malvarrosa, 1997.
* Todos a la cárcel, 1993.

### Televisió

* Manos a la obra, 1998.
* ¡Ay, Señor, Señor!, 1995.
* Farmacia de guardia, 1994.
* Un paso adelante ,2002/2003

## Referències

* ↑ A la memòria de l’actor Germán Montaner, Diari La Veu del País Valencià
* ↑ Los actores valencianos, los olvidados per Remei Miralles a El Parnaseo

## Enllaços externs

* Fitxa de Germán Montaner Blay a ElDoblaje.
# Elefant (caçatancs)

The Panzerjäger Tiger (P) Elefant (Sd.Kfz. 184) era un caçatancs de la Wehrmacht alemanya de la Segona Guerra Mundial. Es van construir originalment amb el nom Ferdinand, a causa del seu dissenyador.

## Desenvolupament

El disseny va evolucionar des dels antics dissenys de 1941-42, així com els posteriors, però encara efectius, dissenys de la sèrie Marder. El xassís es va crear a partir de 90 Tiger I model Porsche ja construïts amb noves erugues i noves rodes d'acer.
Els motors eren col·locats en el centre del buc per donar espai per a l'armament situat en la part posterior en una estructura de caixa a sobre del xassís. El conductor i operador de ràdio se situaven en un compartiment separat en la part frontal. El canó utilitzat, el PaK 43/2 L/71 de 88 mm, era un disseny diferent dels famosos canons de 88 mm, que disparava un projectil diferent i més llarg que els del FlaK 18 o FlaK 36. El canó només tenia un moviment transversal d'uns 25 graus i una limitació igual per a l'elevació.

### Producció

Porsche havia fabricat uns cent bucs per a la seva proposta del tanc Tiger, el Porsche Tiger a la fàbrica Nibelungenwerke d'Àustria. Finalment, es va escollir el disseny de Henschel per a la producció, i els bucs de Porsche es van deixar sense utilitzar. Es va decidir, per tant, utilitzar aquests bucs com a base per a un nou caçacarros pesat, que muntaria el nou canó desenvolupat per Krupp PaK 43/2.
Es va afegir una planxa frontal de 100 mm el que duplicava el gruix del blindatge en la part frontal. Es van reemplaçar els dos motors refrigerats per aire per sengles Maybach HL 120 TRM. En total, es van convertir 90 bucs a la primavera de 1943. Després del seu desplegament en el Front Oriental, 48 dels cinquanta supervivents van ser modificats afegint-los una o dues metralladores MG34 i millores en l'òptica. Es va incrementar el pes a les 70 tones. A partir de les ordres de Hitler de l'1 i 27 de febrer de 1944, el vehicle va ser rebatejat com a Elefant.
Es van fabricar a més, tres vehicles de recuperació, Bergepanzer Tiger (P).

## Combat

Dos eren desplegats a nivell de companyia, algunes vegades dividides en seccions, amb infanteria o tancs protegint els flancs vulnerables dels vehicles. Tots els Ferdinand disponibles, excepte un, van ser utilitzats en la batalla de Kursk, on van veure combat per primera vegada. Encara que van destruir uns 320 tancs soviètics, el seu rendiment en altres aspectes era pobre. Moltes unitats se separaven i resultaven vulnerables a la infanteria.
Després d'això van ser modificats i van rebre el nom d'Elefant. Els Elefant van servir a Itàlia el 1944, i els últims supervivents van lluitar durant la batalla de Berlín. Només dos Elefant van sobreviure al final de la guerra, un capturat a Kursk i actualment al Museu de Kubinka als afores de Moscou; un altre capturat a Anzio i forma part de la col·lecció de l'Army Ordnance Museum.

## Enllaços externs

* Informació sobre el Panzerjäger Tiger(P) "Ferdinand/Elefant" a Panzerworld
* Vehicles de la II Guerra Mundial
* Achtung Panzer! Arxivat 2010-01-11 a Wayback Machine..
* Fotogaleria
* Una galeria amb un gran nombre de fotos a Rússia
Viccionari
# Sphaenorhynchus orophilus

Sphaenorhynchus orophilus és una espècie de granota endèmica del sud-est del Brasil, on es troba a les serres de la Serra do Mar i la Serra da Mantiqueira als estats de Rio de Janeiro, São Paulo i Minas Gerais.
Aquesta espècie va ser descrita originalment per Franz Werner el 1894.

## Referències

* ↑ Fordham et al (2006). Sphaenorhynchus orophilus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
* 1 2 Frost, Darrel R.. «Sphaenorhynchus platycephalus (Werner, 1894)». Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0. American Museum of Natural History, 2017. [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ «Sphaenorhynchus orophilus». AmphibiaWeb. University of California, Berkeley, 2017. [Consulta: 27 maig 2017].
# Teia (rei ostrogot)

Teia (mort el 552 o el 553), també conegut com a Teja, Theia, Thila, Thela, Teias, va ser el darrer rei ostrogot en la península Itàlica.
Teia era un general de l'exèrcit de Tòtila, que va ser designat rei després de la batalla de Tagines, on Tòtila va perdre la vida, el juliol del 552. En la seva fugida cap al sud d'Itàlia, va reunir sota el seu comandament altres capitosts importants com Scipuar, Gundulf (Indulf), Gibal i Ragnaris, amb qui va preparar la darrera batalla contra les tropes romanes d'Orient del general Narsès.
L'enfrontament va tenir lloc a la batalla del Mont Lactari, on un cop més, els ostrogots van ser derrotats. Teia va morir i el seu germà Aligern es va rendir. Scipuar i Gibal també van caure, mentre Gundulf i Ragnaris van poder escapar. Ragnaris, però, va ser mortalment ferit més tard quan va sofrir un intent d'assassinat per part d'un agent de Narsès.
Amb la derrota acabava la resistència dels ostrogots i l'Imperi Romà d'Orient guanyava la guerra gòtica. Un darrer noble gòtic, Widin, es va revoltar al nord d'Itàlia l'any 550, però seria capturat el 561 o 562, i amb ell es van diluir els ostrogots.

## Referències

* ↑ Wolfram, Herwig. History of the Goths. Berkeley: University of California Press, 1988, p. 238, 247. ISBN 9780520069831.

## Bibliografia

* Norwich, John Julius. Bisanzio - Splendore e decadenza di un Impero, p. 91–92.
# Batalla de Nicea

La batalla de Nicea va ser un enfrontament armat que va tenir lloc l'any 193, entre les forces imperials de Septimi Sever i el seu rival i pretendent al tron, Pescenni Níger. Tiberi Claudi Càndid, general al servei de Sever, s'alçà amb la victòria.

## Antecedents

La Guàrdia Pretoriana, després de l'assassinat de l'emperador Pertinax va organitzar una subhasta pel tron imperial que va guanyar Didi Julià, el millor postor. El tron tenia tres altres pretendents, Septimi Sever, Pescenni Níger (el governador de Síria) i Clodi Albí (governador de Britànnia).
Sever va marxar cap a Roma on va obtenir el suport dels pretorians i altres antics aliats de Didi, que va acabar decapitat. Després va aliar-se amb Albí i va continuar la seva marxa contra Pescenni. El seu general, Tiberi Claudi Càndid, havia aconseguit travessar el Bòsfor malgrat l'oposició d'Emilià Asel·le, a qui va derrotar i donar mort a la batalla de Cízic. El mateix Níger es va veure assetjat a Bizanci, però el seu exèrcit va aconseguir de retirar-se i refugiar-se a Nicea, ciutat que li era fidel. Per la seva banda, Nicomèdia, ciutat rival de Nicea, es va aliar amb Septimi Sever, obrint les portes a l'avantguarda de Càndid.

## La Batalla

Un cop reunides les tropes, Càndid va marxar cap a Nicea al llarg d'un camí que corria al voltant del llac Ascània. Níger havia disposat alguns arquers en barques, que des del llac, atacaven l'avanç de Càndid. Finalment Càndid va disposar els seus homes en formació en un lloc elevat per oferir batalla.
Níger va aparèixer llavors en el camp de batalla, animant als seus homes que aviat van prendre avantatge, però Càndid va reaccionar i va reagrupar els seus homes, alguns dels quals ja fugien, sota la seva insígnia. El contraatac va reeixir i Níger va ser derrotat, només salvant-se d'una desfeta total gràcies al fet que va caure la nit.
Part del seu exèrcit es va retirar a Armènia, mentre Níger abandonava l'Àsia menor i es retirava a Issos per lluitar en aquell lloc la seva darrera batalla.

## Referències

* ↑ Birley, Anthony. Septimius Severus : the African emperor. Londres: Rouletge, 1999, p. 109-110. ISBN 9780415165914.
# Aixadell

Aixadell o aixadella és una eina agrícola manual que consisteix en una làmina de metall unida a un mànec de fusta o també metàl·lic. És de dimensions més reduïdes que l'aixada i fa feines diferents que aquesta.

## Tipus

* Làmina de metall única amb punxa o de secció rectangular
* Làmina de metall doble amb punxa i rectangular a cada banda.
* Aixada holandesa: per a treure males herbes, presenta el tall estret per tallar les herbes sense remoure la terra

## Usos

* Treure males herbes tot removent la terra del costat.
* Calçar les plantes unint terra a la base de les plantes.
* Fer solcs de poca secció.
* Feines relacionades amb la plantació o recol·lecció com arrencar plantes amb pa de terra, collir-les o plantar-les.

## Altres noms

També s'empra el nom xadell, amb les seves variants xadellet, xadellot i xadellàs, a zones con la Pobla de Lillet i Eivissa. Al Pla del Llobregat, i les zones de Tortosa i de la Pobla de Segur s'empra el terme xapolina, etimològicament derivat diminutiu de xapa. S'anomena tràmec a l'aixada amb dues puntes (Cerdanya, Empordà, La Selva, Vallès, Camp de Tarragona).

## Referències

* ↑ «Diccionari Català-Valencià-BalearB». [Consulta: 3 novembre 2024].
# Almochuel

Almochuel és un municipi d'Aragó, situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca del Camp de Belchite.

## Referències

* ↑ «Almochuel» (en espanyol europeu). [Consulta: 9 novembre 2024].
# Deganat de la Seu d'Urgell

El Deganat de la Seu d'Urgell és un monument del municipi de la Seu d'Urgell (Alt Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Deganat de la Seu d'Urgell forma part del conjunt de la catedral d'Urgell, i més concretament, de l'ala sud del claustre, a tocar l'església de Sant Miquel (o de Sant Pere). És de tres plantes, exteriorment realitzades amb aparell de carreus, gairebé sense desbastar i units amb un morter. La porta d'accés és de mig punt amb dovelles relativament regulars.

## Història

L'edifici, malgrat que té un escàs valor artístic i arquitectònic, té una certa importància històrica com a seu de la Regència d'Urgell (1822), organisme de govern dels reialistes que proclamà Ferran VII com a rei absolut enfront del govern liberal constitucional. La Regència, constituïda el 15 d'agost d'aquell any i que era integrada per l'arquebisbe preconitzat de Tarragona, Jaume Creus, pel marquès de Mataflorida i pel baró d'Eroles, tingué una vida curta. L'onze de novembre del mateix 1822 el Capità General de Catalunya, Espoz i Mina, ocupà la Seu i la Regència passà a Llívia i, d'allà, a França, on els seus membres se separaren.
L'any 1980, després d'anys de pràctic abandó, el Deganat va acollir l'ampliació del Museu Diocesà d'Urgell. L'any 1988 l'edifici fou restaurat per adaptar-lo com a museu.

## Plaça del Deganat

La plaça del Deganat és una plaça ubicada a la ciutat de la Seu d'Urgell situat a la vora de l'edifici del Deganat de la Seu d'Urgell. Està situada al Centre històric de la Seu d'Urgell.

## Referències

* «Deganat de la Seu d'Urgell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 maig 2012].
# Delegació d'Hisenda de Girona

La Delegació d'Hisenda de Girona és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, dissenyat per l'arquitecte Carlos Sobrini.

## Descripció

L'edifici ofereix una planta gairebé triangular, tot i que el costat esquerre és més allargat per adaptar-se a la corba de la via urbana. Disposa de planta baixa i tres pisos, amb una façana estreta lleugerament còncava. Les obertures són planes, sense voladís i la part superior està decorada amb tres relleus que representen al·legories del treball industrial, agrícola i pesquer. Als laterals les filades d'obertures estan marcades per àmplies cornises. Està construït en pedra grisa.
Tot el projecte segueix el monumentalisme dels models establerts per l'arquitectura oficial de la dictadura franquista, encara que també s'adopten formes modernes. L'emplaçament confereix a la construcció una rellevant funció urbana com a eix d'importants vies de tràfec. Tanmateix no desentona amb un entorn marcat per la presència d'edificis històrics com l'Hospital o l'Hospici.
L'edifici constitueix una important fita urbana i connecta correctament amb el seu entorn, especialment amb els edificis veïns de l'Hospital de Santa Caterina, la Casa de Cultura i la casa Gispert-Saüc de Rafel Masó.

## Història

A través d'un concurs d'àmbit local, convocat pel Ministeri d'Hisenda, els relleus foren encarregats a l'escultor Francesc Torres i Monsó (1960).

## Referències

* 1 2 3 «Delegació d'Hisenda de Girona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ Col·legi d'Arquitectes de Catalunya. Girona. Guia d'arquitectura de Girona, 1980, p. 168.

## Enllaços externs

* Delegació d'Hisenda de Girona, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Mirsamad Pourseyedigolakhour

Mirsamad Pourseyedigolakhour, també escrit Samad Poor Seiedi (15 d'octubre de 1985) és un ciclista iranià, professional des del 2008. Actualment corre al Tabriz Shahrdari Team. En el seu palmarès destaca la victòria al Tour de Langkawi de 2014. El maig de 2011 es va veure implicat en un cas de dopatge que li suposà una sanció de dos anys sense competir.
S'ha proclamat dos cops campió de l'UCI Àsia Tour.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Taftan Tour
* 2009
** Vencedor d'una etapa al Tour de Milad du Nour
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a les Filipines
** 1r a l'International Presidency Tour
** Vencedor de 3 etapes al Tour de Singkarak
* 2013
** 1r al Tour del llac Qinghai i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de l'Ijen i vencedor d'una etapa
* 2014
** 1r a l'UCI Àsia Tour
** 1r al Tour de Langkawi i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta al Japó i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de Fuzhou i vencedor d'una etapa
* 2015
** 1r a l'UCI Àsia Tour
** 1r al Tour de Taïwan i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta al Japó
** 1r al Tour de l'Iran i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de les Filipines
* 2016
** 1r al Tour de l'Iran i vencedor d'una etapa
* 2017
** Campió de l'Iran en contrarellotge
* 2018
** Campió de l'Iran en contrarellotge

## Referències

* ↑ EFE «Triunfo global en Malasia de un iraní, Pourseyedigolakhour». El Mundo Deportivo. EFE, 08-03-2014 [Consulta: 13 març 2014].
* ↑ Llamas, Fernando «Diga Pourseyedigolakhour». Marca, 08-03-2014 [Consulta: 13 març 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Samad Poor Seiedi a sitiodeciclismo.net
# Banyils

Banyils és una masia situada al municipi de Sales de Llierca, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ «Banyils | enciclopedia.cat». [Consulta: 10 novembre 2024].
# El Relleixat

El Relleixat és una masia situada al municipi de Sant Feliu de Pallerols a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ «el Relleixat | enciclopedia.cat». [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «El Relleixat». [Consulta: 10 novembre 2024].
# Els Ots

Els Ots és una masia situada al municipi d'Olius, a la comarca catalana del Solsonès. També se l'anomena els Horts.

## Referències

* ↑ «els Ots | enciclopedia.cat». [Consulta: 10 novembre 2024].
# Apol·lodor (procònsol)

Apol·lodor (Apollodorus) fou un magistrat romà que fou comes rei privatae sota els emperadors Arcadi i Honori el 396 aC i procònsol d'Àfrica el 399 i el 400.

## Referències

* ↑ Graves, John Thomas. «Apollodorus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Jankovce

Jankovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1317.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ webex.digital. «História | Jankovce | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 10 novembre 2024].