OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kappa de l'Escorpió

Kappa de l'Escorpió (κ Scorpii), tradicionalment anomenada Girtab, és la sisena estrella més brillant de la constel·lació de l'Escorpió, amb magnitud aparent +2, 39. El nom de Girtab prové de l'astronomia sumèria i designava un asterisme format per ι Scorpii, λ Scorpii, ν Scorpii i Kappa de l'Escorpió. Actualment el nom de Girtab també s'utilitza per a l'estrella θ Scorpii, també coneguda com a Sargas.
Situada a uns 460 anys llum de la Terra, Kappa de l'Escorpió A és una estrella gegant de tipus espectral B1.5 III. És una binària espectroscòpica, amb un període orbital de 195, 65 dies i una lluminositat conjunta 15.300 vegades major que la del Sol. La separació entre les dues estrelles és d'1,7 UA, una mica més de la distància que separa Mart del Sol
L'estrella principal, Kappa de l'Escorpió A, té una temperatura de 23.400 K i una massa estimada 10,5 vegades major que la massa solar. És una variable polsant del tipus Beta Cephei la lluentor a penes varia de 0,01 magnituds amb un període inicial de 0,1998 dies i altres períodes secundaris de 0,205, 7,3, 0, 19 i 2,59 dies. L'estrella secundària, Kappa de l'Escorpió B, té una massa 7 vegades més gran que la massa solar i és 3,3 vegades menys lluminosa que la seva companya.
Kappa de l'Escorpió forma part de la gran Associació estel·lar d'Escorpió-Centaure, l'associació estel·lar OB més propera al sistema solar.

## Referències

* ↑ «MK Spectral Types for Bright Southern OB Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 7-1969, pàg. 313–326. DOI: 10.1086/150069.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Sargas (The Fixed Stars)
* ↑ Kappa Scorpii (SIMBAD)
* 1 2 «Scorpii (Alcyone)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 febrer 2010].
* 1 2 Kaler/sow/kappasco.html Kappa Scorpii (Jim Kaler, Stars)
# Cacistocràcia

Cacistocràcia (/kə.sis.tuˈkɾa.si.ə/), del grec κάκιστος (kàkistos), ‘el pitjor’ i κράτος (kratos), ‘govern’, és un terme utilitzat en l'anàlisi i crítica política per designar un govern format pels més ineptes (els més incompetents, els menys qualificats i els més cínics) d'un determinat grup social.
La paraula es va fer servir per primer cop al segle xvii i amb un cert ús al segle xix, però és a principis del segle xxi quan s'ha estès la seva utilització als mitjans, sobretot lligada a la crítica dels governs populistes que han proliferat en diferents parts del món.

## Notes

* ↑ No caquistocràcia, atès que en l'adaptació culta dels mots grecs antics al català, la kappa es converteix sempre en una ce, independentment de la vocal que tingui al darrere.

## Referències

* ↑ Thomas J. Froelich, Anàlisi no tan breu de l'estat actual de l'ètica de la informació: ètica de la ignorància, informació incompleta, falsa i falsejada i altres formes d'engany i incompetència, http://bid.ub.edu/39/froehlich.htm [Consulta: 4 maig 2018]
* ↑ «Trending: When Government Is Just The Worst» (en anglès). Merriam Webster, 29-06-2017 [Consulta: 22 agost 2017].
# Khi del Llop

Khi del Llop (χ Lupi) és un estel a la constel·lació del Llop, de magnitud aparent +3,97. Està situat a 210 anys llum de distància del sistema solar.
Khi del Llop és un estel binari les components del qual estan separats 0,21 ua i el seu període orbital és de 15,2565 dies. L'estel principal és un subgegant blau de tipus espectral B9IV i 10.650 K de temperatura efectiva. Té una lluminositat 90 vegades major que la del Sol i una massa d'unes 3 masses solars. L'estel acompanyant és una estrella blanca de la seqüència principal de tipus A2V i 9.200 K de temperatura. És 25 vegades més lluminós que el Sol i té el doble de la seva massa. L'edat d'aquest jove sistema estel·lar és inferior a 250 milions d'anys.
L'estel principal és un exemple notable d'estel de mercuri-manganès. Aquests són estels que presenten continguts especialment alts de certs elements químics en el seu espectre. En el cas de Khi del Llop, la proporció de platí i or és varis milers de vegades major que en el Sol, mentre que la proporció de mercuri arriba a ser entorn d'un milió de vegades superior. Per contra, la quantitat de calci és inusitadament baixa. Com en altres estels d'aquesta classe, això es deu a un procés de difusió, on en una atmosfera estel·lar relativament en calma, alguns elements pugen a la superfície per radiació mentre que uns altres són arrossegats cap a l'interior per l'acció de la gravetat. Alhora, l'estel secundari és un estel amb línies metàl·liques similar a la component secundària de Càstor (α Geminorum).

## Referències

* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 7-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «Abundances of elements in the atmospheres of sharp-lined Hg-Mn stars» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1984, pàg. 85–107. DOI: 10.1093/MNRAS/206.1.85.
* ↑ «Elemental abundances in normal late-B and HgMn stars from co-added IUE spectra. I. Iron-peak elements» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1993, pàg. 335–355.
* ↑ «Chi Lupi» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 3 gener 2021].
* 1 2 «Chi Lupi» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 3 gener 2021].
# Lambda d'Aquari

Lambda d'Aquari (λ Aquarii) és una estrella de la constel·lació d'Aquari. Té també els noms tradicionals de Hydor i Ekkysis que deriven del grec antic ‘υδωρ que significa "l'aigua" i εκχυσις, "efusió sentimental".
Lambda d'Aquari és una gegant vermella del tipus M amb una magnitud aparent de +3,73. Aproximadament 392 anys llum de la Terra. Està classificada com a estrella variable irregular i el seu esclat varia de la magnitud +3,70 a +3,80.
La localització d'aquesta estrella en el cel es mostra en el mapa següent de la constel·lació Aquarius:

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Gerard T. van Belle «Radii and Effective Temperatures for K and M Giants and Supergiants. II» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 8-1998, pàg. 981-986. DOI: 10.1086/300453.
* ↑ Dimitri Pourbaix «Spectroscopic binaries among Hipparcos M giants'. I. Data, orbits, and intrinsic variations» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 18-02-2009, pàg. 627–640. DOI: 10.1051/0004-6361/200810698.
# Messier 103

Messier 103 (M103, o NGC 581) és un cúmul obert situat a la constel·lació de Cassiopea. Va ser descobert per Pierre Méchain el 1781, i va ser un dels darrers objectes inclosos per Charles Messier en el seu catàleg d'objectes difusos, abans que ell mateix els pogués comprovar.
Aquest cúmul és relativament poc dens i lleuger, classificat com de tipus d; conté al voltant de 40 membres comprovats segons Wallenquist, tot i que depenent del catàleg, aquesta quantitat pot variar. Becvar ofereix 69 membres, el catàleg celeste 2000.0 només 25, i el Archinal i Hynes (2003 arriba a 172 estrelles.
M103 està situat aproximadament a 8.500 anys llum del sistema solar, al que s'acosta a una velocitat de 37 km/s. El seu diàmetre aparent és de 6 minuts d'arc que correspon, tenint en compte la distància, a un diàmetre real d'uns 15 anys llum.
Els dos membre més brillants del cúmul, se magnitud aparent +10,5, són una supergegant de tipus B5Ib i una gegant de tipus B2II, també conté una estrella gegant vermella de tipus M6III. El nombre important d'estrelles pertanyent a la seqüència principal indica una edat força jove de 22 milions d'anys.

## Observació

L'aparença visual d'M103 està dominada per una estrella binària molt brillant que no forma part del cúmul Struve 131 (ADS 1209; components A, 7,3 mag, Sp B3, i B, 10,5 mag)
M103 es pot identificar fàcilment amb binoculars. Amb telescopi no és fàcil la seva identificació perquè es tracta d'un objecte pobre en estrelles i dispers; sent fàcilment confós per grups d'estrelles dels voltants, tot i que amb telescopis es poden observar les estrelles més tènues que el componen.
Aquest cúmul es pot localitzar des de l'estrella 37 Cassiopeiae (també anomenada Ruchbah), 0,5 graus al nord i 1 grau est, proper a la línia d'Epsilon. Situades molt a prop, estan altres cúmuls oberts, incloent-hi o Trumpler 1, NGC 654, NGC 659 i NGC 663. Aquest últim sovint confós amb M103.

## Referències

* 1 2 3 4 «Messier 103». [Consulta: 2 octubre 2017].
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 21

Messier 21 (M21 o NGC 6531) és un cúmul obert a la constel·lació de Sagitari. Va ser descobert i catalogat per Charles Messier el 5 de juny de 1764. Es tracta d'un cúmul relativament jove d'uns 4,6 milions d'anys. Conté 57 estrelles, les més brillants de magnitud aparent 8 són del tipus espectral B0. La seva distància està entre els 2.000 i els 4.000 anys llum

## Observació

Amb una magnitud aparent de 5,9 es troba al límit de l'observació a ull nu i és clarament observable amb binoculars. Amb un telescopi de 114 mm de diàmetre es poden veure una desena d'estrelles

## Enllaços externs

* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
* Messier 21 a SED (anglès)

## Referències

* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* ↑ «Revised NGC Data for NGC 6531». [Consulta: 14 agost 2017].
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
# Messier 52

Messier 52 (M52 o NGC 7654) és un cúmul obert en la constel·lació Cassiopea. Va ser descobert per Charles Messier en 1774.
M52 es troba a una distància d'entre 3.000 i 7.000 anys llum, aquest ampli marge és degut a l'atenuació que pateix la llum d'M52 en travessar el medi interestel·lar, molt dens en aquesta zona de la Via Làctia. Es tracta d'un cúmul molt ric en estrelles, es calcula que té una densitat de prop de 3 estrelles per parsec cúbic, i inclús podria arribar a les 50 estrelles per parsec cúbic a la zona central. Té una diàmetre aparent de 13 minuts d'arc i un diàmetre real de prop de 19 anys llum.
Té una edat estimada de 35 milions d'anys, seria doncs un cúmul relativament jove. La seva estrella més lluminosa de la seqüència principal té una magnitud aparent 11 i és de tipus espectral B7. El cúmul conté una estrella de tipus espectral Of, es tracta d'una estrella molt calenta amb unes peculiars línies espectrals d'Heli i nitrogen ionitzat.

## Referències

* ↑ «Integrated parameters of star clusters: a comparison of theory and observations» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2010, pàg. 1491–1506. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.16213.X.
* 1 2 «Messier 52». [Consulta: 20 febrer 2017].
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 68

Messier 68 (M68 o NGC 4590) és una cúmul globular situat a la constel·lació de l'Hidra Femella. Va ser descobert el 9 d'abril de 1780 per Pierre Méchain. I va ser inclosa per Charles Messier en el seu catàleg el mateix any. William Herschel va ser el primer a resoldre-hi estrelles el 1786.
M68 està situat a uns 33.000 anys llum de la Terra, a la que s'aproxima a una velocitat de 112 km/sec. La seva edat estimada és d'11.200 milions d'anys. Té un diàmetre aparent de 12 minuts d'arc que correspon a un diàmetre real de 140 anys llum. S'han trobat 42 estrelles variables, la majoria de les quals són del tipus RR Lyrae, el tipus més corrent dins els cúmuls globulars.

## Observació

M68 és visible amb un petit telescopi. Molt a prop d'M68 s'hi troba l'estrella B230, visible a ull nu.

## Referències

* 1 2 3 «Messier 68». [Consulta: 10 abril 2018].
* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 Ulisse Munari «Metal-poor lithium-rich giants in the radial velocity experiment survey» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 29-11-2011, pàg. 107. DOI: 10.1088/0004-637X/743/2/107.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.

## Enllaços externs

* «SEDS - The Messier Catalog». (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 75

Messier 75 (M75 o NGC 6864) és un cúmul globular situat a la constel·lació de Sagitari. Va ser descobert per Pierre Méchain el 27 d'agost de 1780 i inclosa en el catàleg d'objectes de Charles Messier aquell mateix any. Com la majoria dels cúmuls catalogats per Messier, William Herschel va ser el primer a resoldre-hi estrelles el 1784.
El M75 es troba a una distància d'uns 67.500 anys llum de la Terra i té un diàmetre aparent de 6 minuts d'arc que es tradueix en un radi real d'uns 67 anys llum. Està classificat com classe I, el que significa que és un dels cúmuls globulares coneguts més densament concentrats. La magnitud absoluta del M75 és d'uns -8.5 i la seva lluminositat és una mica més de 180.000 vegades la del Sol.

## Observació

M75 es troba en una regió de Sagitari bastant pobra d'estrelles. El cúmul és molt compacte i concentrat; només resoluble en estrelles amb telescopis prou grans.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)

## Referències

* 1 2 3 «Messier 75». [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* ↑ Sangmo Sohn «Ultraviolet properties of Galactic globular clusters with GALEX. II. Integrated colors» (en anglès). Astronomical Journal, 5, 24-09-2012, pàg. 126. DOI: 10.1088/0004-6256/144/5/126.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 2-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
# Messier 78

Messier 78 (M78 o NGC 2068) és una nebulosa de reflexió situada a la constel·lació d'Orió. Va ser descoberta per Pierre Méchain el 1780. Charles Messier la va incloure al seu catàleg el 17 de desembre del mateix any. Vesto Slipher la va descriure com a nebulosa planetària el 1919.
M78 és la nebulosa difusa de reflexió més brillant del grup de nebuloses format per les nebuloses NGC 2064, NGC 2067 i NGC 2071 que formen part del núvol molecular d'Orió, es tracta d'un núvol de pols interestel·lar que brilla per la reflexió de la llum de les estrelles brilants blaves de tipus espectral B, entre les quals trobem com a més brillants HD 38563A i HD 38563B, ambdues de magnitud aparent +10. El conjunt es troba a 1.600 anys llum de la Terra, el que suposa una extensió de quasi 4 anys llum. S'hi ha trobat al voltant de 45 estrelles variables del tipus T Tauri, estrelles joves en procés de formació; així com 17 Objectes Herbig-Haro.

## Observació

M78 és observable amb un petit telescopi a partir de Zeta Orionis, també coneguda com a Alnitak, l'estrella més a l'est del cinturó d'Orió; es troba a 2 graus al nord i 1,5 a l'est d'aquesta estrella, un seguit de tres estrelles de magnitud entre 5 i 6 orientades al nord des de Zeta Orionis pot ajudar a trobar M78.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Messier 78». [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ Afirmat a: SIMBAD. Títol: M 78. Data de consulta: 12 febrer 2018.
* 1 2 3 Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.

## Enllaços externs

* «SEDS - The Messier Catalog». (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Messier 84

Messier 84 (M84 o NGC 4374) és una galàxia lenticular de tipus S0 situada a la constel·lació de la Verge. Va ser descoberta per Charles Messier el 18 de març de 1781.
M84 està situada al nucli intern del densament poblat cúmul de galàxies de la Verge. Degut a la seva aparença, va estar molt de temps classificat com a galàxia el·líptica E1, ja que està poblada per velles estrelles grogues. Tanmateix, hi ha certes indicacions que farien pensar que es tracta d'una galàxia lenticular vista de front.
M84 presente dues característiques particulars, per una banda posseeix al seu centre un sistema que ejecta dos petits, encara que remarcables, jets detectables en ones de ràdio. Per una altra, investigacions dudes a terme pel Hubble han mostrat que el nucli de la galàxia posseeis un objecte central massiu de 18 x 10$^8$ masses solars, concentrades en menys de 26 anys llum del seu centre. La presència d'un forat negre supermassiu es confirmaria per la gran velocitat de rotació (uns 400 km/s) d'un disc de gas al centre de la galàxia.
A la galàxia s'hi han observat 3 supernoves:
* SN 1957B, que va arribar a la magnitud 13
* SN1980I.
* SN 1991bg

## Referències

* 1 2 «Messier 84». NASA/IPAC Extragalactic Database. [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ Chengze Liu «The GALEX Ultraviolet Virgo Cluster Survey (GUViCS) III. The ultraviolet source catalogs» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 9-2014, pàg. 124–124. DOI: 10.1051/0004-6361/201322511.
* 1 2 3 «Messier 84». [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ R. Brent Tully. «Cosmicflows-3». [Consulta: 17 abril 2018].
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Afirmat a: The SDSS Photometric Catalog, Release 7. Autor: Jennifer K. Adelman-McCarthy. Pàgina: 0. Data de publicació: 2009.
* 1 2 3 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Ly, C.; Walker, R. C.; Wrobel, J. M. «An Attempt to Probe the Radio Jet Collimation Regions in NGC 4278, NGC 4374 (M84), and NGC 6166». The Astronomical Journal, 127, 1, 2004, pàg. 119-124.(anglès)
* ↑ Götz, W. «Supernova in NGC 4374 (= M 84)». Astronomische Nachrichten, 284, 1958, pàg. 141.(alemany)
* ↑ Smith, H. A. «The spectrum of the intergalactic supernova 1980I». Astronomical Journal, 86, juliol 1981, pàg. 998-1002.(anglès)
* ↑ Kosai, H.; Kushida, R.; Kato, T.; Filippenko, A.; Newberg, H. «Supernova 1991bg in NGC 4374». IAU Circ., 5400, 1958, pàg. 1.(anglès)

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)