OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Astroloba spiralis

Astroloba spiralis és una espècie de planta suculenta del gènere Astroloba, que pertany a la subfamília de les asfodelòidies (Asphodeloideae), dins la família de les asfodelàcies (Asphodelaceae).

## Descripció
### Característiques vegetatives

Astroloba spiralis té fulles glabres, punxegudes i de superfície mat, com les dels seus parents propers Astroloba herrei i Astroloba spirella. Tanmateix, aquesta espècie, les fulles tendeixen a tenir una forma lleugerament més recta i més llarga.

### Inflorescències i flors

Les flors apareixen a finals de l'estiu austral, en el seu hàbitat (principalment de desembre a març) i són la veritable característica distintiva d'aquesta espècie respecte dels seus parents propers Astroloba herrei i Astroloba spirella. Cada flor té un periant inflat i inflat, que és transversalment rugós (arrugat, una mica com crispetes de blat de moro). Es desconeix si les seves flors úniques són el resultat de la tetraploïdia de la planta.

### Genètica

Les proves genètiques i el recompte de cromosomes han revelat que aquesta és l'única espècie d'Astroloba que té un conjunt de cromosomes doble extra complet (tetraploide), és a dir. duplica el nombre de cromosomes de qualsevol altre espècie d'Astroloba.

## Distribució i hàbitat

Astroloba spiralis es distribueix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament s'estén fins a l'oest de l'àrea propera a Ladismith, i cap a l'est més enllà d'Outdshoorn. Al sud de Calitzdorp, les plantes tenen fulles curtes compactes, sovint en fileres regulars, cosa que les fa molt estètiques. És un habitant del Petit Karoo, que està restringit per la serralada Swartberg al nord i la serralada Langeberg al sud.

## Taxonomia

Astroloba spiralis va ser descrita per (L.) Uitewaal i va ser publicat a Succulenta (Netherlands) 28: 53, a l'any 1947.

### Etimologia

Astroloba : nom genèric que deriva de les paraules gregues astros, 'estrella' i lobos, 'lòbul'.
spiralis: epítet llatí que significa 'espiral', en referència al creixement en espiral de les fileres de fulles.

### Sinonímia

* Aloe spiralis L., Sp. Pl.: 322 (1753). (Basiònim/Sinònim substituït)
* Haworthia spiralis (L.) Duval, Pl. Succ. Horto Alencon.: 7 (1809).
* Apicra spiralis (L.) Baker, J. Linn. Soc., Bot. 18: 217 (1880), nom. illeg.
* Haworthia gweneana Parr, Bull. African Succ. Pl. Soc. 6: 195 (1971).
* Tulista spiralis (L.) G.D.Rowley, Alsterworthia Int., Special Issue 10: 6 (2013).

## Referències

* 1 2 Jilemicky, Jakub; Molteno, Steven. «Astroloba congesta» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 29 abril 2022].
* ↑ «Astroloba spiralis». www.haworthia-gasteria.com. Arxivat de l'original el 2022-04-28. [Consulta: 29 abril 2022].
* 1 2 List of descriptive plant epithets
* ↑ «Sinònims d'Astroloba spiralis». Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-11-24. [Consulta: 29 abril 2022].
# Pelinna

Pelinna (en llatí Pelinna, i també Pelinnaeum, en grec antic Πέλιννα o Πελινναῖον) era una ciutat de Tessàlia al districte d'Hestieòtide una mica per sobre de la riba esquerra del riu Peneios, segons diu Estrabó.
Sembla que era un lloc de certa importància i ja en parla Píndar. Alexandre el Gran hi va passar en el seu camí entre Il·líria i Beòcia, diu Flavi Arrià. A la mort d'Alexandre no es va revoltar contra Macedònia com altres ciutats de Tessàlia. En la guerra entre Roma i Antíoc III el Gran va ser ocupada pels athamans dirigits per Filip de Megalòpolis l'any 191 aC, però els romans, comandats per Mani Acili Glabrió la van recuperar poc temps després, diu Titus Livi.
Correspon a la moderna Gardikhi, on es conserven nombroses restes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pelinna». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 gener 2021].
# Ninel Krutova

Ninel Krutova (rus: Нинель Васильевна Крутова-Беззаботнова) (Kíiv, 3 de gener de 1926), coneguda de casada com a Ninel Bezzabotnova, és una saltadora ucraïnesa que va competir sota bandera de la Unió Soviètica entre les dècades de 1940 i 1960. Viu a Moscou.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu: el 1952, 1956 i 1960. El 1952, a Hèlsinki, va disputar dues proves del programa de salts. Fou quarta en la prova del trampolí de 3 metres i catorzena en la de palanca. Als Jocs de Melbourne de 1956 fou desena en la prova de trampolí. Fou als Jocs de Roma de 1960 on aconseguí els seus majors èxits. Guanyà la medalla de bronze en la prova de palanca i fou cinquena en la de trampolí.
També va guanyar el Campionats d'Europa de salts de trampolí de 1958 i fou segona en el de palanca el 1962. A nivell nacional va guanyar 13 títols soviètics, quatre en el trampolí de 3 metres (1945, 1955, 1957 i 1959) i nou en la palanca de 10 metres (1945 a 1947, 1949 i 1959 a 1963). Un cop retirada, el 1964, passà a exercir d'entrenadora al Dinamo de Moscou i a l'equip nacional.

## Referències

* 1 2 «КРУТОВА Нинель Васильевна | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 6 agost 2021].
* 1 2 «Olympedia – Ninel Krutova». [Consulta: 6 agost 2021].
# Andronic de Macedònia

Andronic (grec antic: Ἀνδρονίκος, llatí: Andronicus) fou un militar macedoni.
Apareix per primera vegada a la guerra contra Antíoc III el Gran com a governador d'Efes l'any 190 aC. Després va ser un dels generals de Perseu de Macedònia l'any 169 aC que el va enviar a cremar les drassanes de Tessalònica, però va demorar el compliment de l'ordre per causes poc clares, atès que Diodor de Sicília diu que ho va fer per agradar als romans i Titus Livi assegura que pensava que el rei se n'havia de penedir. Poc després, Perseu el va fer matar. També en parla Apià.

## Referències

* ↑ Andronicus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 176
# Marc Sarreau

Marc Sarreau (Vierzon, Cher, 10 de juny del 1993) és un ciclista francès professional des del 2015 fins al 2024. El seu darrer equip fou el Groupama-FDJ. Combina la carretera amb el ciclisme en pista. En el seu palmarès destaquen dues edicions del Gran Premi Cholet-País del Loira, el 2019 i 2022.

## Palmarès en ruta

* 2013
** 1r al Circuit dels quatre cantons
** 1r al Souvenir Jean-Graczyk
** Vencedor d'una etapa al Tour des Deux-Sèvres
* 2014
** 1r a la París-Chauny
** 1r al Tour du Canton de Saint-Ciers i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour Nivernais Morvan
** Vencedor d'una etapa al Tour de Seine-Maritime
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour de Poitou-Charentes
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Poitou-Charentes
* 2018
** 1r a la Roue tourangelle
** Vencedor de 2 etapes a l'Étoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa del Circuit de La Sarthe
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 2019
** Classificació general de la Copa de França de ciclisme
** 1r al Gran Premi Cholet-País del Loira
** 1r a la Ruta Adélie de Vitré
** 1r al Tour de Vendée
** 1r a la París-Bourges
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges
* 2022
** 1r al Gran Premi Cholet-País del Loira
** Vencedor de 3 etapes al Tour de Poitou-Charentes
* 2023
** Vencedor d'una etapa al Tour de Poitou-Charentes

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. Abandona (13a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 131è de la classificació general
* 2019. 139è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Marc Sarreau regresa al equipo Groupama-FDJ para la temporada 2024», 18-10-2023. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Marc Sarreau (AG2R-Citroën) renoue avec la victoire à Cholet-Pays de la Loire

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Marc Sarreau a ProCyclingStats
# Tilleux

Tilleux és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Tilleux era de 62 persones. Hi havia 27 famílies, de les quals 10 eren unipersonals (10 dones vivint soles i 10 dones vivint soles), 7 parelles sense fills, 7 parelles amb fills i 3 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 26 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 27 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Tilleux el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 23 eren actives i 11 eren inactives. De les 23 persones actives 23 estaven ocupades (12 homes i 11 dones) i 1 aturada (1 home). De les 11 persones inactives 6 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Tilleux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Tilleux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Wang Huo

Wang Huo (xinès: 王火), (Xangai 1924 -) guionista i escriptor xinès. Guanyador del Premi Mao Dun de Literatura de l'any 1997 per la seva novel·la 战争和人, traduïda a l'anglès com "War and People".

## Biografia

Wang Huo va néixer a Xangai (Xina) l'1 de juliol de 1924, en una família originaria de Rudong, província de Jiangsu. Wang Huo es el nom de ploma de Wang Hongpu. Es va graduar al Departament de Periodisme de la Universitat Fudan el 1948. Després de la segona guerra sinojaponesa, el 1949 un cop alliberada Xangai va treballar al departament cultural i educatiu del Comitè Preparatori de la Federació de Sindicats de Xangai com a redactor en cap. En aquesta dècada va començar a publicar les seves primeres obres.
El 1953 es va traslladar a la Federació Nacional de Sindicats tota la Xina de Pequín, on va organitzar la revista 中国 工人 "Treballadors xinesos" i va ser assistent de l'editor i membre del consell editorial.
El 1961 va ser traslladat a Shandong per treballar a l'escola provincial de Linyi.
Va ingressar a l'Associació d'Escriptors de Sichuan el 1979 (com a consultor i vicepresident honorari durant molts anys).
El 1983 va anar a Chengdu i va exercir com a editor adjunt i redactor en cap de l’Editorial Popular Sichuan. Va participar en els preparatius per a la creació de la "Sichuan Literature and Art Publishing House" i en va ser el primer secretari i redactor en cap.
Va ingressar a l'Associació d'Escriptors Xinesos el 1980.
Wang es va jubilar el 1987.
A principis del 2014, Wang Huo va donar més de 4.000 documents, inclosos els seus manuscrits, cartes, cal·ligrafies i pintures,a la col·lecció del Museu de la Literatura Xinesa Moderna.

## Obres

* Right of Privacy (隐私权)
* War and People (战争和人) : Premi Mao Dun i adaptada com a sèrie de TV
* The Foreign Eighth Route Army (外国八路)
* The Biography of Jie Zhenguo (血染春秋——节振国传奇)
* Firelight in the Heavy Fog (浓雾中的火光)
* Xueji (雪祭)
* The Biography of Firefly (流萤传奇)
* Awakening to Truth (禅悟)
* Meteor (流星)
* The General Strike (二七大罢工)
* Xichuangzhu (西窗烛)

### Guions

* The Moon and the Sea (明月天涯)
* The Foreign Eighth Route Army (外国八路)

## Referències

* ↑ Abrahamsen, Eric. «Wang Huo» (en anglès). [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ «王火：以健雄之笔记录时代--专题--中国作家网». [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ «Huo Wang». [Consulta: 16 gener 2021].
# Antioquis (germana d'Antíoc III)

Antioquis (en llatí Antiochis, en grec antic Ἀντιοχίς) fou una germana d'Antíoc III el Gran, rei selèucida de Síria.
L'any 212 aC el rei selèucida Antíoc III el Gran, decidit a suprimir les dinasties locals, va assetjar Arsamosata (armeni Shimshat), capital de la Sofene (Sofene i Anzitene), on governava Xerxes d'Armènia. Aquest es va rendir i va implorar la clemència del rei, que va acceptar que conservés el tron, i li va donar com a muller a la seva germana Antioquis. Aquesta princesa no va tardar a assassinar al seu espòs i així la Sofene va tornar als dominis directes selèucides. No se sap res més d'ella.

## Referències

* ↑ Polibi. Històries, VII, 4
* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 2004, p. 80. ISBN 9782228889124.
# Steget efter

Steget efter (en suec un pas després) és una pel·lícula sueca de 2005 dirigida per Birger Larsen, basada es basa en el llibre amb el mateix nom de Henning Mankell de 1997.

## Argument

L'agent de policia Kurt Wallander troba el seu company Svedberg mort a casa seva. Al principi sembla que Svedberg es va suïcidar, però resulta que va ser assassinat. L'assassinat també sembla estar relacionat amb l'assassinat de tres joves. Aviat Wallander es troba enmig d'una investigació d'assassinat que només es fa més i més personal. Aprèn de manera difícil que no coneixia Svedberg tan bé com pensava.

## Sobre la pel·lícula

Birger Larsen també va dirigir la història de detectius de Mankell Den 5:e kvinnan 2002. L'enregistrament va tenir lloc del 16 d'agost al 8 d'octubre de 2004 als voltants d'Uddevalla, Vänersborg, Trollhättan i Skaftö.

## Repartiment

* Rolf Lassgård – Kurt Wallander
* Marie Richardson - Maja Thysell
* Christer Fant – Svedberg
* Lars Melin – Martinsson
* Kerstin Andersson – Lisa Holgersson
* Lasse Petterson - Nyberg, tècnic forense
* Gustaf Hammarsten – Åke Larstam
* Josefin Peterson – Isa
* Ingvar Haggren – Harald Sandberg
* Petter Heldt - guàrdia de seguretat
* Emma Klingenberg
* Peter Gantzler – H.C. Moller, policia
* Christer Fjellström – pare
* Robin Stegmar – policia
* Lola Ewerlund
* Ylva Nilsson
* Jan-Erik Emretsson
* Ann-Sofie Andersson
* Tjelvar Eriksson
* Anna Bjelkerud – Ylva Brinck
* Jesper Åvall

## Referències

* ↑ Steget Efter a l'Institut del Cinema Danès
* ↑ Steget efter al Svensk Filmdatabase

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
# Fortalesa del Tavuix

La fortalesa del Tavuix (en armeni: Տավուշի բերդ), dita igualment fortalesa d'Amram el Brau, són unes ruïnes medievals situades en la perifèria de la població de Berd de la província de Tavuix d'Armènia, corresponent a l'històric regne d'Armènia. L'afluent del riu Kurá, el Tavuix, flueix prop de la fortalesa.

## Història

La fortalesa del Tavuix va ser esmentada per primera vegada a principis del segle x, quan regnava Aixot II el Ferro i com a residència dels virreis en la seva majoria de la família d'Amran el Brau. Des del segle xiv la fortalesa va ser abandonada i degradant-se fins al seu estat en ruïnes. La data de la seva fundació és desconeguda, encara que entre els segles ix i x va ser nomenada com a lloc i diversos prínceps es van assentar allí rebel·lant-se contra la dinastia Bagratuní.

## Descripció

La fortalesa del Tavuix consistia en una ciutadella amb una fortalesa inferior, situada en els alts penya-segats escarpados en un pujol estret -amb una amplària màxima de 25 metres-. Un mur semicilíndrico roman unit a la muralla que tenia fins a 12 metres d'altura, construïda amb grans pedres d'andesita, s'han conservat restes a les zones est i nord-oest i dins de la seva àrea algunes restes d'altres edificis. L'entrada principal estava situada a la part sud. Sota la part oriental inferior de la ciutadella, es conserven parets d'una altra fortalesa menor amb maçoneria ciclópea de pedres fracturades, una nau tipus vestíbul amb parets de l'església, restes d'habitatges i d'edificis. L'aigua potable s'extreia per la part inferior del costat sud de la fortalesa i procedia de les fonts anomenades Giglan, a través de canonades d'argila, de les quals es conserven algunes restes. Les ruïnes de la fortalesa en algunes parts són visibles, encara que gairebé íntegrament, es troben sota una gruixuda capa de terra, en aquest lloc s'han dut a terme excavacions arqueològiques.

## Referències

* ↑ «Армянская География VII века по Р. Х (приписывавшаяся Моисею Хоренскому)». Пер. с др.-арм. и коммент. К. П. Патканова, 1877.
* ↑ Joan el Catolicós. . Гл. LXIII // История Армении, 1986.
* ↑ La geografía de la Armenia histórica (5ª ed.). Yerevan: Editorial Universidad, 2007.

## Vegeu també

* Llista de castells d'Armènia

## Enllaços externs

* Fortalesa del Tavuix a armeniapedia
# Gloria Borger

Gloria Anne Borger (22 de setembre de 1952) és una experta en política, periodista, i columnista estatunidenca. Borger és cap d'anàlisi política a la CNN. D'ençà que es va unir a la CNN al 2007, ha aparegut en diversos dels seus programes, inclòs The Situation Room.
Borger era anteriorment corresponsal política nacional al noticiari de la CBS, i també va aparèixer als programes de la CBS Face the Nation i 60 Minutes II. De 2002 a 2004, Borger va ser la co-presentadora de l'informatiu Capital Report de la CNBC. Abans d'això, va contribuir com a editora i columnista per U.S. News & World Report. Borger va cobrir l'accident de Three Mile Island pel diari Newsweek l'any 1979.
Va néixer en una família jueva i va créixer a New Rochelle, Nova York. El seu pare era propietari de Borger, un distribuïdor d'electrodomèstics elèctrics. Borger va assistir a l'Institut New Rochelle, on es va graduar al 1970, i a continuació es va graduar a la Universitat de Colgate, al 1974.
Borger va rebre un Premi Nacional Headliners pel seu programa de 2013 Marriage Warriors: Showdown at the Supreme Court. Va ser part de l'equip premiat amb un Primetime Emmy Award per Millor Cobertura en Directe pel programa de la CNN sobre les eleccions de 2012, així com el Premi Peabody amb la CNN per la cobertura de les campanyes i debats presincials l'any 2008. Borger va rebre una nominació a l'Emmy per "The Odd Couple", el 2010, sobre els advocats David Boies i Ted Olson.
Viu a Washington DC, amb el seu marit, Lance Morgan, un executiu de relacions públiques. Té dos fills. El seu fill Evan està casat amb Mary Anne Huntsman, filla del polític Jon Huntsman Jr.

## Referències

* 1 2 «Gloria Borger». Cable News Network.. Turner Broadcasting System, Inc.. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ , 21-07-2016. Arxivat 10 April 2019$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Distinguished Alumni». New Rochelle High School Official Website. Arxivat de l'original el 2008-12-20. [Consulta: 24 maig 2008].
* ↑ «2014 – TV/Radio». National Headliner Awards. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ «National Academy of Television Arts and Sciences Announces Winners at the 34th Annual News & Documentary Emmy Awards». EmmyOnline.org, 01-10-2013. Arxivat de l'original el 4 agost 2016. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ «Coverage of 2008 Presidential Primary Campaigns and Debates». Peabody Awards. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ «Nominees for the 32nd Annual News & Documentary Emmy Awards Announced by the National Academy of Television Arts & Sciences». EmmyOnline.org, 18-07-2011. Arxivat de l'original el 24 febrer 2017. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ «Keynote Address by Gloria Borger». Colgate University, 18-05-2014. [Consulta: 4 setembre 2019].
* ↑ , 18-10-2015.

## Enllaços externs

* Perfil a la CNN
* Aparicions a C-SPAN
# Masculinisme

El masculinisme és un moviment que defensa els drets dels homes i la igualtat d'aquests amb les dones i té com a objetiu l'anàlisi de la construcció masculina de la identitat i els problemes dels homes davant el gènere. El 19 de novembre se celebra el Dia Internacional de l'Home.
A diferència del masclisme, que defensa la superioritat de l'home per sobre de la dona, el masculinisme advoca per la igualtat de l'home respecte de la dona. Al món anglosaxó, al no existir diferència lingüística clara entre vocables de vegades s'equipara a masculinism (masclisme) i no a masculism (masculinisme), i aleshores el concepte de lluita antipatriarcal s'associa exclusivament al feminisme.

## Tipus de masculinisme

El masculinisme es pot classificar en dos tipus:
-Masculinisme legalista
-Masculinisme de gènere
El masculinisme legalista se centra en la discriminació que sofrexen els homes en l'àmbit juridic. Mentre que el masculinisme de gènere se centra més en lluitar contra els rols que es consideren propis dels homes, com per exemple el de que "els homes no ploren". O el que és doni menys valor a la vida de l'home que a la de la dona, amb la popular frase "les dones i els nens primer", afegint que a les obres de ficció, normalment, es pren de broma quan una dona agredeix a un home, però no al contrari. (Com per exemple a "El Chavo del Ocho")

## Referències

* ↑ West, Robin. Género y teoría del Derecho. Siglo del Hombre Editores, 2000, p. 177. ISBN 978-958-665-030-4.
* ↑ «Día Internacional del Hombre: resaltan en Las Tunas importancia de la equidad de géneros» (en castellà). Tiempo21.cu. Arxivat de l'original el 2012-11-28. [Consulta: 13 gener 2014].
* ↑ Chandler, Daniel; Munday, Rod. masculinism (en anglès). Oxford University Press, 2016-03-24. DOI 10.1093/acref/9780191800986.001.0001/acref-9780191800986-e-1615. ISBN 978-0-19-180098-6.
* ↑ Bunnin, Nicholas; Yu, Jiyuan. «Masculinism». A: The Blackwell Dictionary of Western Philosophy (en anglès). John Wiley & Sons, 15 d'abril 2008, pàg. 411. ISBN 978-0-470-99721-5.
* ↑ «Masculinist» (en anglès). Merriam-Webster. [Consulta: 13 gener 2014].
* ↑ Brittan, Arthur. Masculinity and Power (en anglès). Wiley, 1989, pàg. 4. ISBN 978-0-631-14167-9 [Consulta: 13 gener 2014]. «Masculinism is the ideology that justifies and naturalizes male domination. As such it is the ideology of patriarchy. Masculinism takes it for granted that there is a fundamental difference between man and women, it assumes that heterosexuality is normal, it accepts without question the sexual division of labour, and it sanctions the political and dominant role of men in the public and private spheres»
# Artemó (usurpador)

Artemó (en llatí Artemon, en grec antic Ἀρτέμων) fou un sirià d'ascendència reial que va viure durant i després del regnat d'Antíoc III el Gran.
Tenia una gran semblança amb el rei i quan aquest va morir, la reina Laodicea el va posar al llit i el va fer passar pel difunt, dient que estava malalt. Les personalitats que el van poder veure van creure que era el rei, i escoltaven de l'usurpador les recomanacions en favor de Laodicea i dels seus fills.

## Referències

* ↑ 10.Artemon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 378