OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bataan (pel·lícula)

Bataan és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Tay Garnett el 1943, que tracta de la Batalla de Bataan al començament de la Segona Guerra Mundial. Produïda per la Metro-Goldwyn-Mayer, amb Dore Schary com a productor executiu. La va protagonitzar Robert Taylor, Lloyd Nolan, Thomas Mitchell i Robert Walker.

## Argument

El 1942, l'exèrcit estatunidenc de les Filipines està fracassant davant les importants forces d'invasió japoneses. Setze soldats americans es perden a la jungla de Bataan. Acaben de lluitar heroicament, durant diversos dies contra els japonesos. Però, mancats d'aliments i de municions, han hagut d'abandonar el terreny a l'enemic. Desgraciadament, l'única via de retirada possible és l'espessa jungla que cobreix les illes de l'arxipèlag filipí. Cansats, ferits, gairebé desarmats, els marines en retirada han de lluitar ara contra un enemic més sorneguer encara: la desmoralització i la malària, afavorida per condicions d'higiene precàries. Tot intentant contenir l'atac dels seus adversaris, els homes de l'oncle Sam intenten eludir la trampa que sembla tancar-se de nou irremisiblement sobre ells...

## Bases històriques

La batalla de Bataan va seguir la batalla de les Filipines el desembre de 1941 i va tenir lloc des de l'1 de gener al 9 d'abril de 1942. Les forces americanes i filipines es van retirar des de Manila fins a la pròxima península muntanyosa de Bataan per a una última parada desesperada, esperant una força d'ajuda. Tanmateix, els aliats estaven retirant-se de moltes àrees del Pacific i no es podia enviar cap reforç. Després de tres mesos de resistència tossuda, els defensors, morts de gana i malalts de malària, es rendien i es forçaven a emprendre la infame Marxa de la Mort de Bataan.

## Producció

La presència d'una força de combat racialment integrada va evitar l'emissió de la pel·lícula al Sud dels Estats Units.
Escenes de la pel·lícula de la RKO de 1934 The Lost Patrol , dirigida per John Ford, van ser reciclades en aquesta pel·lícula. La pel·lícula es va estrenar a Nova York el 3 de juny de 1943.

## Repartiment

* Robert Taylor: Sergent Bill Dane
* George Murphy: Tinent Steve Bentley
* Thomas Mitchell: Caporal Jake Feingold
* Lloyd Nolan: Caporal Barney Todd
* Lee Bowman: Capità Henry Lassiter
* Robert Walker: Leonard Purckett
* Desi Arnaz: Felix Ramirez
* Barry Nelson: F.X. Matowski
* Phillip Terry: Matthew Hardy
* Roque Espiritu: Catizbay

## Referències

* ↑ http://www.tcm.com/tcmdb/title/1749/Bataan/
# Rob Schmidt

Rob Schmidt Barracano (nascut el 25 de setembre de 1965) és un cineasta estatunidenc. Els seus crèdits cinematogràfics inclouen Quilòmetre 666: Desviament a l'infern i Crime and Punishment in Suburbia. També va crear un pilot anomenat American Town per a Twentieth Century Fox. Va dirigir un episodi de Masters of Horror anomenat "Right to Die". El seu thriller The Alphabet Killer, que el va reunir amb Eliza Dushku ("Wrong Turn"), Martin Donovan ("Dret a morir") i Michael Ironside, va ser recollit per a la seva distribució internacional per New Films

## Filmografia

* 2018: Fran K
* 2018: Room For Murder
* 2012: Worst Thing About Coming Out
* 2009: Fear Itself: The Spirit Box
* 2008: The Alphabet Killer
* 2007: Right to Die (Masters of Horror)
* 2003: Quilòmetre 666: Desviament a l'infern
* 2001: An American Town (sèrie de televisió)
* 2000: Crime and Punishment in Suburbia

## Referències

* ↑ «filmstudies.emory.edu». Arxivat de l'original el 4 de febrer 2021. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ Richard Cosgrove. To Die for. Lulu.com, 2007, p. 167. ISBN 978-0-9556766-0-4.
* ↑ Scott, A.O. «FILM REVIEW; Mom Wields a Mean Knife, On a Roast, Dad, Whatever». New York Times, 15-09-2000.
* ↑ Catsoulis, Jeannette «Murder by the Letter». New York Times, 11-12-2008.
* ↑ imdb.com
# Púbol

Púbol és una entitat de població del municipi baixempordanès de la Pera. El 2009 tenia 151 habitants. Presenta encara un aspecte feudal, amb el castell i l'església a l'indret més prominent. Entre els edificis que l'envolten hi ha encara restes del recinte fortificat.
Púbol va ser esmentat per primer cop el 1017. Allotja el castell de Púbol, residència d'Elena Diakonova (1894 – 1982), anomenada amb freqüència Gala, la muller de Salvador Dalí. Juntament amb Cadaqués i Figueres, forma l'anomenat «triangle dalinià».

## Referències

* ↑ «Castell de Púbol i església del castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2012].
* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 94. ISBN 84-393-5437-1.
# Elisabeth Ahlgren

Elisabeth Ahlgren (Linköping, 27 de maig de 1925 - Lund, 27 d'abril de 2010) fou una nedadora sueca, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on disputà dues proves del programa de natació. Fou setena en els 100 metres lliures, mentre en els 4×100 metres lliures fou desqualificada en la final. Dos anys més tard va guanyar la medalla de bronze en els 4×100 metres lliures del Campionat d'Europa de natació que es va disputar a Viena. En aquesta prova formà equip amb Marianne Lundqvist, Gisela Tidholm i Ingegard Fredin.

## Referències

* ↑ Elisabeth Ahlgren a Sports Reference (arxivat)
* ↑ European Swimming Championships (Women). gbrathletics.com
* ↑ «Elizabeth Ahlgren - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 6 octubre 2020].
# Percival Davson

Percival May Davson (Georgetown, Guyana, 30 de setembre de 1877 – Paddington, Londres, 5 de desembre de 1959) va ser un tirador i tennista anglès que va competir a començaments del segle xx.
Com a tirador, va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics. El 1908, a Londres, va disputar la prova d'espasa individual, en què quedà eliminat en sèries. Quatre any més tard, als Jocs d'Estocolm, disputà tres proves del programa d'esgrima. En la competició d'espasa per equips guanyà la medalla de plata, mentre en la d'espasa i floret individual quedà eliminat en sèries.
Com a tennista l'abril de 1913 guanyà el títol individual al British Covered Court Championships, en superar a la final a Erik Larsen en quatre sets. El 1919 va disputar la Copa Davis i aquell mateix any fou considerat el número 8 mundial per A. Wallis Myers del The Daily Telegraph.

## Referències

* 1 2 «Percival Davson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 14 setembre 2016].
* ↑ «Olympics Statistics: Percival Davson». databaseolympics.com. [Consulta: 14 setembre 2016].
* ↑ «Lawn Tennis – Covered Courts Championship». Dublin Daily Express. British Newspaper Archive, 28-04-1913, p. 9.
* ↑ United States Lawn Tennis Association (1972). Official Encyclopedia of Tennis (First Edition), p. 422.

## Enllaços externs

* Percival Davson al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Baptisme

El baptisme, bateig, batejament (o batiament) o batiar és el primer dels sagraments del cristianisme. El seu nom significa "immersió" i es realitza per a simbolitzar l'entrada de la persona a l'Església, amb l'aigua que el renta del pecat anterior. Es va instaurar per a imitar la vida de Crist, que abans d'anar a predicar es va fer batejar per Joan Baptista.

## El baptisme catòlic

El baptisme catòlic incorpora el cristià en el cos de Crist, com a cèl·lula viva. Això, implica que neteja del pecat original i, com que forma part de Crist, es fa en ell fill de Déu.
Normalment, el baptisme es duu a terme en l'infant per dues raons. En primer lloc, per a encetar l'educació del nou cristià de bon primer. En segon lloc, i segons la doctrina de la fe cristiana, és impossible de salvar-se sense el bateig. Generalment, es considera que el més segur és de batejar el més aviat millor la persona. Tanmateix, l'Església catòlica no afirma que els cristians no puguin ser condemnats a mort.
En el moment del baptisme hi ha un padrí i una padrina, aquests són triats prèviament pels pares. Els padrins tenen la funció d'ajudar els pares a educar l'infant i seran tutors legals si calgués.
El ritual essencial consisteix a llençar aigua tres vegades consecutives sobre el cap del nen. A més a més, en el ritual ordinari del bateig, també es fa la unció de l'infant amb oli, dit crisma, hom li lliura un ciri que té com a significat la llum de la fe i es vesteix el batejat de blanc que és un símbol de la purificació de l'ànima.

## El baptisme protestant

La major part de les branques protestants creuen que el baptisme s'ha de fer quan la persona és prou adulta per a triar si vol ser cristiana o no. Substitueix així, el sagrament de la confirmació catòlica. Ultra això, algunes esglésies neguen la doctrina del pecat original, per tant no cal avançar el baptisme a la infantesa, quan el nen o nena no ha pogut pecar, ja que, per a pecar cal fer-ho conscientment.
Es pot batejar amb aigua sobre el front del nou cristià o per immersió total (sobretot entre els anabaptistes).

## Referències

* ↑ DCVB
* ↑ Joan Coromines DECLC, v. I: 726, a l'Alguer i a Eivissa s'usa en lloc de bateig el substantivat un batià(r).
* ↑ «Baptisme». Parròquia de Manlleu. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Baptisme». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Baptisme». Monestir de Sant Joan de les Abadesses. Arxivat de l'original el 2020-11-24. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Baptisme». Bisbat de Vic. Arxivat de l'original el 2017-12-06. [Consulta: 2 desembre 2014].

## Vegeu també

* Baptisme de Jesús
* Catolicisme
* Déu
* Jesús de Natzaret
Viccionari
# Griseta de vellut

La griseta de vellut (Polyommatus fulgens) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Endèmica de la península Ibèrica, on només és present al terç nord, concretament des de la Serralada Cantàbrica fins a Catalunya. A Catalunya ocupa els Prepirineus i muntanyes de la Catalunya Central, amb el límit meridional a la Serra del Montmell, a la Serralada Prelitoral.

## Descripció

Envergadura alar d'uns 29 mm. Marcat dimorfisme sexual per la diferent coloració de l'anvers. El mascle té l'anvers de color blau grisós amb un estret marge negre que s'estén per la part exterior de les venes en ambdues ales. A més, l'ala anterior presenta una gran àrea vellutada prop de la base, conseqüència de la presència d'escates androconials en aquesta àrea. La femella té l'anvers de color bru i té un punt negre a la cel·la de l'ala anterior. Revers semblant en ambdós sexes, tot i que el color de fons és gris en els mascles i bru clar en les femelles. L'ala anterior presenta una sèrie de grans punts negres vorejats de blanc a la part exterior i un altre punt negre aïllat més proper a la base. Ala posterior amb una sèrie de punts negres similars als de l'ala anterior, però més petits, i una franja blanca que apareix rarament.

## Hàbitat

Zones obertes, com ara prats, àrees pedregoses amb herba, matollars esclarissats i clarianes d'alzinars i pinedes, sobretot a la muntanya mitjana i sempre sobre substrat calcari. Rang altitudinal des dels 400 m fins als 1800 m. L'eruga s'alimenta de diverses fabàcies del gènere Onobrychis, com ara O. viciifolia.

## Període de vol i hibernació

Vola en una generació entre juny i principi de setembre. Hiberna com a eruga.

## Comportament

La femella pon els ous de forma individual a les bràctees dels fruits ja secs de la seva planta nutrícia.

## Referències

* ↑ «Griseta de vellut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 6 maig 2024].
* 1 2 «Polyommatus fulgens» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 6 maig 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.
* ↑ «Polyommatus fulgens» (en alemany). [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 6 maig 2024].

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Boikot

Boikot és un grup de música punk madrileny que es defineix políticament com a comunista.

## Història

El grup comença a funcionar el 2000. Van gravar dos discs sota el segell de Barrabás, fins que el 2001 decideixen autogestionar-se amb el seu propi segell discogràfic, Producciones BKT, després de fer-se bastant coneguts, sobretot per Madrid. Treuen dos discs més, Cría Cuervos i Tu condena i toquen en diversos festivals de rock, com Festimad i Metaliko Rock, entre d'altres.
Després d'això decideixen treure una triologia anomenada La ruta del Ché, que es compon de tres discs en els quals inclouen diferents versions, com ara "Hasta siempre", de Carlos Puebla, gravades mentre estan de gira per països com Cuba, Mèxic o Argentina. És en aquesta etapa on s'influeixen amb estils sud-americans i inclouen més instruments i ritmes més llatins.
Un cop finalitzada la gira treuen un nou disc,Historias Directas de Boikot (2000), que inclou un llibre i un video de la gira. Més tard editen dos discs més: De espaldas al mundo (2002) i Tus problemas crecen (2004).
A finals del 2007 el grup viatja a Mostar (Bòsnia) per gravar al Pavarotti Music Centre el que serà el seu onzè disc, Amaneció, que es publica el 2 d'abril de 2008. Són seguidors del Barça.

## Discografia

* Los ojos de la calle (1990)
* ...Con perdón de los payasos (1992)
* Cría cuervos (1995)
* Tu condena (1996)
* Ruta del Che - No mirar (1997)
* Ruta del Che - No escuchar (1998)
* Ruta del Che - No callar (1999)
* Historias directas de Boikot (2000)
* De espaldas al mundo (2002)
* Tus problemas crecen (2004)
* Amaneció (2008)
* Lágrimas de rabia (2012)
* Boikotea!!! (2014)
* Balkan Acoustic (2021)
# Charles Dixon

Charles Percy Dixon, conegut com a Charles Dixon (Grantham, Lincolnshire, Regne Unit, 7 de febrer de 1873 − Londres, 7 d'abril de 1939) fou un tennista anglès, quatre vegades medallista olímpic i guanyador de la Copa Davis.

## Biografia

L'any 1897 es va casar amb Louise Robinson i es van traslladar a West Norwood, lloc on va viure fins a la seva mort el 1939.

## Carrera esportiva

Al llarg de la seva carrera practicà els esports de rackets, esgrima, i golf, si bé destacà especialment en tennis. Va participar en l'equip britànic de la Copa Davis de tennis des de l'any 1909, ajudant a aconseguir la victòria britànica en l'edició de 1912.
Aconseguí guanyar el Torneig de Wimbledon en la categoria de dobles, fent parella amb Herbert Roper-Barrett, en les edicions de 1912 i 1913, a més de ser finalista en la de 1914. L'any 1912 aconseguí també la victòria en l'Open d'Austràlia en la categoria de dobles al costat de James Cecil Parke.
Va participar, als 35 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1908 celebrats a Londres (Regne Unit), on aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova de dobles fent parella amb Clement Cazalet. En aquest mateix torneig finalitzà cinquè en la prova masculina individual. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1912 celebrats a Estocolm (Suècia) aconseguí guanyar tres medalles olímpiques: la medalla d'or en la prova mixta de dobles interior fent parella amb Edith Hannam, la medalla de plata en la prova individual masculina interior, i la medalla de bronze en la prova de dobles interior fent parella amb Alfred Beamish.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles: 4 (3−1)

| Resultat | Núm. | Any | Torneig | Parella | Oponents | Resultat |
| Guanyador | 1. | 1912 | Australasian Championships, Hastings, Nova Zelanda | James Cecil Parke | Alfred Beamish Gordon Lowe | 6−4, 6−4, 6−2 |
| Guanyador | 2. | 1912 | Wimbledon, Londres, Regne Unit | Herbert Roper-Barrett | Max Decugis André Gobert | 3−6, 6−3, 6−4, 7−5 |
| Guanyador | 3. | 1913 | Wimbledon (2) | Herbert Roper-Barrett | Heinrich Kleinschroth Wilhelm Rahe | 6−2, 6−4, 4−6, 6−2 |
| Finalista | 1. | 1914 | Wimbledon | Herbert Roper-Barrett | Norman Brookes Anthony Wilding | 6−1, 6−1, 5−7, 8−6 |

## Jocs Olímpics
### Individual

| Any | Campionat | Oponent | Resultat |
| 1912 | Jocs Olímpics, Estocolm, Suècia (interior) | André Gobert | 6−8, 4−6, 4−6 |

### Dobles

| Any | Campionat | Parella | Oponents | Resultat |
| 1908 | Jocs Olímpics, Londres, Regne Unit | Clement Cazalet | | |
| 1912 | Jocs Olímpics, Estocolm, Suècia (interior) | Alfred Beamish | Herbert Barrett Arthur Gore | 6−2, 0−6, 10−8, 2−6, 6−3 |

### Dobles mixtos

| Any | Campionat | Parella | Oponents | Resultat |
| 1912 | Jocs Olímpics, Estocolm, Suècia (interior) | Edith Hannam | Helen Aitchison Herbert Barrett | 4−6, 6−3, 6−2 |

## Enllaços externs

* Charles Dixon a la Copa Davis (anglès)
# William Hardin Graham

William Hardin Graham (Birmingham, 27 d'abril de 1932 - 10 de febrer de 2004) va ser un químic estatunidenc. Va col·laborat en molts estudis i va patentar alguns descobriments en l'actualitat, el més important dels quals és una reacció oxidativa que porta el seu nom, la reacció de Graham.

## Reacció de Graham

La reacció de Graham consisteix en la ciclació oxidativa de les Amidines a Dizarines 3-cloro-3, substituïdes amb l'hipoclorit de sodi aquós obtingut a partir de les N - clor i N,N'-dicloroamidines, en alguns casos podem aïllar aquests dos últims compostos.

## Patents

* Polibutadiè hidrogenat a partir del poliuretà: èsters de salicilat s'ha provat que són agents de bloqueig adequats per als poliisocianats, el que permet la preparació de poliuretà hidrogenat que està unit a grans propulsors amb força de polibutadiè que tenen vida útil estesa. El desbloqueig es produeix fàcilment a temperatures normals de curat al propulsor, que permet taxes de curació normals. http://patents.justia.com/patent/4098626

## Referències

* ↑ Moss, Robert A.; Wlostowska, Joanna; Guo, Wenjeng; Fedorynski, Michal; Springer, James P. «Mechanism of Graham's reaction» (en anglès). J. Org. Chem., 46, 1981, pàg. 5048–5050. DOI: 10.1021/jo00337a061 [Consulta: 28 gener 2017].
# Maurice Raynaud

Maurice Auguste Gabriel Raynaud (10 d'agost de 1834 - 29 de juny de 1881) fou un metge francès que va descriure per primer cop el fenonem vasomotor avui dia conegut com a síndrome de Raynaud o malaltia de Raynaud, en el que es presenta isquèmia a les parts distals de les extremitats generalment els dits de les mans i, menys freqüentment, en els dels peus. Provocada bàsicament per una resposta contràctil exagerada dels capil·lars arteriolars davant l'exposició al fred. L'any 1862 va descriure a un grup de pacients que tenien atacs isquèmics transitoris causats habitualment pel fred o per l'estrès. Des d'aleshores s'utilitza el terme “fenomen de Raynaud” per definir aquests episodis vasoespàstics que es manifesten amb la pal·lidesa i la decoloració dels dits de mans i peus. Rep el seu nom del metge francès.
# Pierre Clemens

Pierre Clemens (Redange, 2 d'agost de 1913 - Bettembourg, 26 d'agost de 1963) va ser un ciclista luxemburguès que fou professional entre 1936 i 1945. Durant aquests destaca la victòria al Campionat de Luxemburg en ruta de 1937.
El seu germà Mathias fou també un ciclista professional de 1935 a 1948.

## Palmarès

* 1937
** Campió de Luxemburg en ruta
** 1r de la Nancy-Estrasburg
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Luxemburg
* 1939
** 1r del Tour de l'Est Central
* 1942
** 1r del Premi de Diekirch
* 1943
** 1r del Gran Premi de Westmark
** 1r d'una cursa americana a Breslau, amb Christophe Didier
** Vencedor d'una etapa al Circuit de Luxemburg

### Resultats al Tour de França

* 1936. 4t de la classificació general
* 1937. Abandona (8a etapa)
* 1938. Abandona (15a etapa)
* 1939. 20è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «CLEMENS Pierre». [Consulta: 14 novembre 2024].
* ↑ «Palmarès de Pierre Clemens (Lux)». [Consulta: 14 novembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Pierre CLEMENS» (en italià). [Consulta: 14 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Pierre Clemens Arxivat 2007-10-18 a Wayback Machine. (francès)
# Píteas d'Egina

Píteas (grec antic: Πυθέας, llatí: Pytheas), fill de Lampó, natural d'Egina, fou un dels guanyadors als Jocs Nemeus, i la seva victòria fou celebrada en unes odes per Píndar. Fou també militar: es trobava en un dels tres vaixells grecs estacionats a l'illa d'Escíatos quan els vaixells foren capturats pels perses poc abans de la batalla de les Termòpiles; es va destacar tant en el combat que els perses li van retre honors. A la batalla de Salamina, el vaixell persa en el qual anava presoner fou capturat per un vaixell d'Egina i així va recuperar la llibertat. El seu fill Lampó va ser present a la batalla de Platea, i va aconsellar a Pausànies d'Esparta de venjar la mort de Leònides d'Esparta mutilant el cos del general persa Mardoni.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Roser Sánchez-Todo

Roser Sánchez-Todo és una científica balear especialitzada en neurociència computacional. Es va llicenciar en enginyeria biomèdica a la Universitat Pompeu Fabra, on s'ha especialitzat en neurociència computacional.
Treballa com a directora de recerca de Neuroelectrics, una empresa que ofereix tecnologia d'estimulació cerebral elèctrica no invasiva i d’alta definició per a la neuromodulació personalitzada. Dirigeix un equip d’investigadors transdisciplinari (físics, matemàtics i enginyers), que treballen en trobar solucions clíniques basades en models digitals personalitzats del cervell dels pacients (neurotwins).

## Referències

* ↑ elEconomista.es. «Cerca de 3.000 graduados de las promociones 2020 y 2021 de la UPF participarán en el acto de graduación, de nuevo presencial - elEconomista.es» (en castellà). [Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «Roser Sánchez-Todo | CCCB». [Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «Neurotwins, bessons digitals de cervells humans | Activitats». [Consulta: 21 octubre 2022].