OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sport Club do Recife

El Sport Club do Recife és un club de futbol brasiler de la ciutat de Recife a l'estat de Pernambuco. L'estadi del Sport Recife és l'Ilha do Retiro, inaugurat el 1937, amb una capacitat de 40.000 espectadors. Els colors del club són el vermell i el negre i la seva mascota un lleó.

## Història

El 13 de maig de 1905 es fundà l'Sport Club do Recife, per Guilherme de Aquino Fonseca amb 23 altres fundadors. El primer partit del club fou contra un combinat de la colònia anglesa, amb empat final. La primera participació en el campionat pernambucano fou el 1916 i acabà amb el primer triomf del club a la competició. L'any 1950, l'estadi del club, Ilha do Retiro, fou seu d'un partit de la Copa del Món de Futbol 1950: Xile 5 - Estats Units 2. El major èxit a la història del club arriba el 1987 amb l'obtenció del campionat nacional del Brasil. Guanyà el campionat organitzat per la CBF en un any on es produí la divisió del futbol brasiler, ja que els tretze clubs més importants del país se separaren de la federació i organitzaren el seu propi campionat.

## Jugadors destacats

* Ademir
* Djalma
* Juninho Pernambucano
* Manga
* Marcilio de Aguiar
* Traçaia
* Vavá
* Zé Maria
* Alexandre Lopes

## Palmarès

* 1 Campionat brasiler de futbol: 1987
* 1 Campionat brasiler de futbol Série B: 1990
* 3 Copa Nordeste: 1994, 2000, 2014
* 1 Copa Norte-Nordeste: 1968
* 37 Campionat pernambucano: 1916, 1917, 1920, 1923, 1924, 1925, 1928, 1938, 1941, 1942, 1943, 1948, 1949, 1953, 1955, 1956, 1958, 1961, 1962, 1975, 1977, 1980, 1981, 1982, 1988, 1991, 1992, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2003, 2006, 2007, 2008

## Seccions esportives

El club té diverses seccions esportives a destacar les següents (amb el seu palmarès):

### Rem

* Campió brasiler: 12 cops
* Campió del Nord/Nord-est: 18 cops
* Campió pernambucano: 49 cops

### Natació

* Atleta campió sud-americà: 1 cop
* Atletes campions brasilers: 10 cops
* Campió del Nord/Nord-est: 13 cops (diverses categories)
* Campió pernambucano: 19 cops

### Hoquei sobre patins

* Torneio Internacional dos praticantes de Hóquei da Língua Portuguesa: 1981
* Campió brasiler: 19 cops
* Campió pernambucano: 193 cops (diverses categories)

### Basquetbol

* Campió del Nord/Nord-est: 12 cops
* Campió pernambucano: 210 cops (diverses categories)

### Futbol sala

* Campió del Torneig Internacional de Clubs: Bèlgica 2001
* Campió de la Taça do Brasil - Nord/Nord-est
* Campió del Nord-est: 2000
* Campió pernambucano: 1999, 2000 i 2001

### Voleibol

* Campió del Nord/Nord-est (femení)
* Campió pernambucano: 129 cops (diverses categories)

## Referències

* 1 2 «História do Clube» (en portuguès brasiler). Sport Recife. Arxivat de l'original el 2022-01-08. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ Silva Lima, Eduardo José «Futebol e Modernidade no Recife dos primórdios do século XX» (pdf). XIV Encontro regional da ANPUH-RJO, 7-2010.
* ↑ «Ponto final: STF decreta Sport campeão de 87 e Fla não pode mais recorrer» (en portuguès brasiler). UOL, 17-03-2018. [Consulta: 5 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Sport Recife
* meuSport.com
* SportNet Arxivat 2006-12-10 a Wayback Machine.
# Stagmomantis californica

La mantis de Califòrnia (Stagmomantis californica) és una espècie d'insecte mantodeu de la família Mantidae natiu de l'oest dels Estats Units.
Els adults fan 50–60 mm de llargada del cos. N'hi ha varietats verdes, grogues i marrons, els subadults i els adults tendeixen a tenir unes bandes transversals fosques a la part de dalt de l'abdomen.
A Califòrnia, es troben a les parts més càlides i seques del sud d'aquest estat i per sota dels 3.300 m d'altitud. Prefereixen l'ambient del chaparral i els ambients del desert amb prou vegetació on poder-hi pujar, amagar-se i caçar. També es troba a Mèxic. La femella també devora el mascle per tal de tenir prou proteïna per a poder formar la seva ooteca.

## Referències

* ↑ Stagmomantis californica (TSN 666627) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Tree of Life Web Project. Stagmomantis. Version 22 novembre 2005
* ↑ Hall, Clarence A. Natural history of the White-Inyo Range, eastern California. University of California Press, 1991. ISBN 0-520-06895-5 [Consulta: 24 setembre 2011].
* ↑ Associated Press. «Praying mantises trekking their way north into Idaho». Deseret News, agost 31, 1997. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2014. [Consulta: 27 febrer 2012].
* ↑ Texas A&M University
* ↑ The Praying Mantids Edited by Fredrick R. Prete, Harrington Wells, Patrick H. Wells, and Lawrence E. Hurd
# Josep Planchart i Martori

Josep Planchart i Martori (Sant Celoni, 5 de desembre de 1918 - Barcelona, 23 de juliol de 2015).
Un cop caiguda la dictadura fou un dels que tramità la difícil legalització d'Estat Català. Fou president d'Estat Català fins a la seva dimissió, i es crearen dues faccions en el partit: una interclassista "oficial" que compta amb els veterans del partit i tots els seus seguidors, encapçalada per Josep Planchart i una altra d'esquerres encapçalada per Jordi Miró i Riba. El sistema judicial espanyol establí que el president escollit en el VIII Congrés, del 26 de març del 2006 era Jordi Miró i Riba.

## Referències

* ↑ «JOSEP PLANCHART I MARTORI : Fallecimiento» (en castellà). La Vanguardia, 24-07-2015. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «dijous, 23 de juliol de 2015- EN MEMÒRIA D'EN JOSEP PLANCHART i MARTORI». Estat Català. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Sentència judicial definitiva a favor d'Estat Català», 11-11-2011. [Consulta: 30 juny 2012].

## Enllaços externs

* Banc Audiovisual de Testimonis Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine..
* L'any 2005 Josep Planchart i Martori enregistrà part de la seva vida, en concret de l'any 1918 al 1939. Josep Planchart i Martori era el besoncle valencià de David Valls i Botet, això és el cosí germà de la seva àvia paterna. L'enregistrament fet el febrer de 2005 es pot escoltar a continuació: Part 1 i part 2.
* Josep Planchart Estat Català en homenatge
# Stella: Víctima i culpable

Stella: Víctima i culpable (títol original en alemany, Stella. Ein Leben; títol internacional: Stella. A Life) és un llargmetratge alemany dirigit per Kilian Riedhof. El drama històric es basa en la història de vida de Stella Goldschlag (1922-1994), una jueva alemanya que va treballar com a informant de la Gestapo durant la Segona Guerra Mundial i va localitzar jueus amagats. Paula Beer va assumir el paper principal. S'ha doblat i subtitulat al català.
L'estrena va ser el setembre de 2023 al Festival de Cinema de Zúric.

## Referències

* ↑ Shlomit Lasky. «Stella Goldschlag: A Jewish Gestapo agent in Nazi Berlin» (en anglès). DW, 15-01-2024. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ «Stella: Víctima i culpable». ésAdir. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Stella: A Life a la Base de dades de cinema en català
# Maria Altheman

Maria Suelen Altheman (São Paulo, 12 d'agost de 1988) és una esportista brasilera que competeix en judo.
Va guanyar dues medalles al Campionat Mundial de Judo els anys 2013 i 2014, i set medalles al Campionat Panamericà de Judo entre els anys 2005 i 2016. Als Jocs Panamericans va aconseguir dues medalles els anys 2011 i 2015.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 2 | +78 kg |
| 2014 | Txeliàbinsk ( Rússia) | 2 | +78 kg |
| Jocs Panamericans ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | Guadalajara ( Mèxic) | 3 | +78 kg |
| 2015 | Toronto ( Canadà) | 3 | +78 kg |
| Campionat Panamericà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Caguas ( Puerto Rico) | 3 | +78 kg |
| 2010 | San Salvador ( El Salvador) | 3 | +78 kg |
| 2010 | San Salvador ( El Salvador) | 3 | Oberta |
| 2011 | Guadalajara ( Mèxic) | 3 | +78 kg |
| 2012 | Mont-real ( Canadà) | 3 | +78 kg |
| 2014 | Guayaquil ( Equador) | 2 | +78 kg |
| 2016 | l'Havana ( Cuba) | 2 | +78 kg |

## Referències

* ↑ Maria Altheman Arxivat 2012-12-17 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Maria Altheman en Judoinside.com (anglès)

## Enllaços externs

* Judoinside
# Ramadan Sobhi

Ramadan Sobhi Ramadan Ahmedi (en àrab: رمضان صبحى) (El Caire, Egipte; 23 de gener de 1997) és un futbolista egipci, juga com a extrem i el seu equip actual és el Huddersfield Town FC de la Premier League anglesa. És també jugador internacional habitual amb la selecció d'Egipte.

## Trajectòria

Sobhi va formar-se a les categories inferiors de l'Al Ahly. Va fer el seu debut professional el febrer de 2014. Es va establir en el primer equip i va ajudar el club a guanyar la Premier League egípcia en les temporades 2013-14 i 2015-16. Les seves actuacions van cridar l'atenció de clubs europeus i el juliol de 2016 va fitxar per l'Stoke City de la Premier League anglesa. El juny de 2018 va fitxar pel Huddersfield Town FC de la mateixa competició.
Sobhi ha estat internacional amb la selecció d'Egipte en les categories inferiors. Va fer el seu debut amb l'absoluta el 14 de juny de 2015 contra la selecció de Tanzània, en un partit de la fase classificatòria de la Copa d'Àfrica de Nacions de 2017, a l'edat de 17 anys, 11 mesos i 18 dies, el segon més jove en aconseguir-ho després d'Ahmed Hossam. El seu primer gol com a internacional el va marcar el 29 de març de 2015 contra la selecció de Nigèria. El 2017 va disputar la Copa d'Àfrica de Nacions, arribant a la final i perdent-la contra la selecció de Camerun. El 2018 va disputar la Copa del Món de Rússia.

## Palmarès

Al Ahly
* Primera Divisió egípcia (2): 2013-14, 2015-16
* Supercopa egípcia (2): 2014, 2015
* Copa Confederació africana (1): 2014

## Referències

* ↑ Amr, Abdelrahman. «Individual Highlights: 16-year-old Ramadan Sobhy’s first official match with Al Ahly» (en anglès). KingFut, 07-02-2014. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Ramadan Sobhi: Stoke sign Egyptian winger from Al Ahly» (en anglès). BBC, 25-07-2016. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Ramadan Sobhi: Huddersfield Town sign Stoke City winger for £5.7m» (en anglès). BBC, 12-06-2018. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Egypt 1 - Nigeria 0» (en anglès). Goal, 29-03-2015. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Egypt 1 - Cameroon 2» (en anglès). BBC, 05-02-2017. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Livesey, Jon. «Egypt World Cup 2018 team guide: Star player, one to watch, key fixtures, form and betting odds» (en anglès). Daily Mirror, 11-06-2018. [Consulta: 15 juny 2018].
# Irina Kindzerska

Irina Mikolaivna Kindzerska –en ucraïnès, Ірина Миколаївна Кіндзерська– (Kàmianets-Podilski, 13 de juny de 1991) és una esportista ucraïnesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Europeu de Judo de 2013, en la categoria de +78 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Europeu :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Budapest ( Hongria) | 3 | +78 kg |

## Referències

* ↑ «Iryna Kindzerska» Arxivat 2012-12-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Iryna Kindzerska» en Judoinside.com (anglès)
# Sigbjørn Obstfelder

Sigbjørn Obstfelder (Stavanger, 21 de novembre de 1866 – Copenhaguen 29 de juliol de 1900) fou un escriptor noruec.
Es va donar a conèixer com a autor de poesia, amb el poemari Digte, de 1893, que és una de les primeres obres del modernisme en la literatura noruega. Malgrat que va escriure poques obres en la seva curta vida, és considerat una de les figures més importants de la literatura noruega del segle xix. Està molt influenciat per poeta francès Charles Baudelaire i s'ha dit que els seus textos descriuen el que Edvard Munch va pintar; cal fer notar que ambdós foren amics. Obstfelder fou la font d'inspiració per la novel·la Die Aufzeichnungen des Malte Laurids Brigge de Rainer Maria Rilke.
Obstfelder va viure gran part de la seva vida com un pobre i mai no va estar gaire temps en un mateix lloc. Patia una malaltia mental i va patir diverses crisis. Va morir de tuberculosi a Copenhaguen el 1900 i va ser enterrat en el lloc on va néixer la seva única filla.

## Obres

* Digte (Poemes), 1893
* To novelletter (Dues novel·letes), 1895
* Korset (La creu, novel·la), 1896
* De røde dråber (Les gotes vermelles, peça teatral), 1897
* En præsts dagbog (Diari d'un capellà, novel·la), incompleta i editada de manera pòstuma 1900
* Efterladte arbeider (Obres inacabades), 1903
* Samlede skrifter I-III (Obres inacabades), 1950 conté tot de material no editat
* The Rose
# Marguerite Brouzet

Marguerite Brouzet, també anomenada Marguerite de Bonnemains, en honor al seu marit, era l'amant de Georges Boulanger.
Va néixer el 19 de desembre de 1855 a París i va morir el 16 de juliol de 1891 a Ixelles, Bèlgica. Uns mesos més tard, Georges Boulanger es va suïcidar a la seva tomba.

## Biografia

Marguerite de Bonnemains va néixer Caroline Laurence Marguerite Brouzet el desembre de 1855 a París. Filla rica de la burgesia, orfe havent heretat una gran fortuna, es va casar l'any 1874, als 19 anys, amb Pierre de Bonnemains. És un dels oficials al comandament de la cavalleria francesa a les famoses càrregues de Reichshoffen, fill del general vescomte de Bonnemains i nét de Pierre Bonnemains. El matrimoni va fracassar, es van separar el 1881 i es van divorciar el 1888.
Es va convertir en l'amant del general Georges Boulanger, a qui va conèixer el 1887 en un saló literari. El general Boulanger va restar molt enamorat de Madamme Brouzet. Aquesta va morir als 35 anys de tuberculosi als braços del general el 16 de juliol de 1891 quan ambdós estaven exiliats a Brusel.les planejant marxar als Estats Units. A petició d'aquest, a la seva tomba, a Ixelles, hi ha gravat l'epitafi «A bientôt»(Fins aviat).
Dos mesos després, el 30 de setembre de 1891, Georges Boulanger moria sobre la mateixa tomba d'un tret al cap. A la tomba d'aquest últim hi posa com a epitafi « Ai-je bien pu vivre deux mois et demi sans toi ! » (només he pogut aguantar sense tu dos mesos i mig).

## Referències

* ↑ Certificat de naixement on Paris archives (p. 42/51)
* ↑ Mort on familysearch Belgium (p. 232/801)
* ↑ Casament Arxivat 2020-07-20 a Wayback Machine. AD78 (p. 92/261)
# Philip Hindes

Philip Hindes MBE (Krefeld, Rin del Nord-Westfàlia, 22 de setembre de 1992) és un ciclista britànic especialista en pista. Ha guanyat una medalla d'or als Jocs Olímpics de 2012, en la prova de Velocitat per equips. Quatre anys més tard, als Jocs Olímpics de Rio, va tornar a repetir el triomf en la mateixa prova.
Hindes, és fill de mare alemanya i pare d'un militar britànic que estava servint a Alemanya. En època júnior va estar representant aquest país, fins que es va moure definitivament al Regne Unit. Va adquirir la doble nacionalitat, i el COI li va permetre competir sota bandera britànica.

## Palmarès

* 2012
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Londres en Velocitat per equips (amb Chris Hoy i Jason Kenny)
* 2014
** Campió del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Callum Skinner i Jason Kenny)
* 2015
** Campió del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Matthew Crampton i Jason Kenny)
* 2016
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en Velocitat per equips (amb Callum Skinner i Jason Kenny)

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2014-2015
** 1r a Guadalajara, en Velocitat per equips
* 2015-2016
** 1r a Hong Kong, en Velocitat per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Anne-Sophie Mondière

Anne-Sophie Mondière (Roanne, 1 de febrer de 1979) és una esportista francesa que va competir en judo, guanyadora de tres medalles de bronze en el Campionat Mundial de Judo, en els anys 2005 i 2007, i vuit medalles en el Campionat Europeu de Judo entre els anys 2001 i 2011.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | el Caire ( Egipte) | 3 | +78 kg |
| 2005 | el Caire ( Egipte) | 3 | Oberta |
| 2007 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 3 | Oberta |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2001 | París ( França) | 2 | Oberta |
| 2002 | Maribor ( Eslovènia) | 2 | +78 kg |
| 2004 | Budapest ( Hongria) | 1 | Oberta |
| 2005 | Moscou ( Rússia) | 1 | Oberta |
| 2006 | Tampere ( Finlàndia) | 1 | +78 kg |
| 2007 | Belgrad ( Sèrbia) | 1 | +78 kg |
| 2008 | Lisboa ( Perú) | 1 | +78 kg |
| 2011 | Istanbul ( Turquia) | 2 | +78 kg |

## Referències

* ↑ «Anne-Sophie Mondière» Arxivat 2012-11-13 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Anne-Sophie Mondière» en Judoinside.com (anglès)

## Enllaços externs

* Anne-Sophie Mondière a JudoInside.com
# Len Wein

Len Wein (Nova York, 12 de juny de 1948 - Los Angeles, 10 de setembre de 2017) fou un guionista de còmics novaiorqués, i editor de còmics nord-americà conegut per haver cocreat Swamp Thing (amb Bernie Wrightson) de DC Comics i Wolverine de Marvel Comics, i per ajudar a reviure l'equip de superherois de Marvel els X-Men (incloent-hi la cocreació de Nightcrawler, Storm i Colossus). A més, va ser l'editor de la minisèrie DC de l'escriptor Alan Moore i l'il·lustrador Dave Gibbons, Watchmen.
Wein va ser inclòs al Saló de la Fama del Comic Book del Premi Will Eisner el 2008.

## Referències

* ↑ Anna Abella «Mor Len Wein, pare del Monstre del Pantà i Llobató». El Periódico, 11-09-2017 [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Genzlinger, Neil «Len Wein, Influential Comic Book Writer, Dies at 69». The New York Times, 11-09-2017 [Consulta: 12 setembre 2017].
* ↑ «Past Recipients- 2000s». SAN DIEGO COMIC CONVENTION. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 26 octubre 2022].
# Luo Tong

    En aquest nom xinès, el cognom és Luo.
Luo Tong (Yiwu, 193 $^{(Gregorià)}$ - 228 $^{(Gregorià)}$) va ser un polític i general militar servint sota el senyor de la guerra Sun Quan durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.

## Biografia

Luo Tong era un nadiu de Wushang (烏傷), Kuaiji (會稽; en l'actualitat Yiwu, Zhejiang). El seu pare Luo Jun (駱俊) va servir com Canceller de Chen (陳) durant la Dinastia Han i va ser mort pel senyor de la guerra Yuan Shu. La mare de Luo Tong es va tornar a casar amb l'oficial Hua Xin així Luo Tong es va traslladar de nou cap a Kuaiji. Quan Luo Tong marxà, la seva mare se'l mirava des de la distància, però Luo mai es va girar per acomiadar-se. Quan algú li digué que la seva mare hi era darrere seu, Luo Tong va dir, "No volia que ma mare em trobés a faltar, per això no miraré enrere." (不欲增母思，故不顧耳)
Luo Tong :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 駱統 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 骆统 |
Quan Sun Quan es va convertir en Administrador de Kuaiji, Luo Tong que tenia 20 anys va tractar d'assumir el càrrec de Canceller de Wucheng (烏程) i ho va fer bé governant les milers de persones que vivien a la zona. Sun Quan va quedar impressionat i reclutà a Luo Tong per ser un Oficial del Mèrit (功曹) sota ell i el va designar com a Comandant de Cavalleria (騎都尉) en funcions. Luo Tong es va casar amb la filla del seu cosí major Luo Fu (駱輔). Luo Tong més tard es convertí en General de la Casa que Construeix Lleialtat (建忠中郎將) i fou posat a càrrec de 3.000 homes. Quan Ling Tong va transir, Luo Tong va prendre el comandament de les tropes de Ling. Quan es va estendre la pesta, Luo Tong va escriure a Sun Quan demanant baixar els impostos i reduir el treball, per tal de disminuir la càrrega de la gent comuna. Sun Quan va estar d'acord.
Luo Tong va participar en la batalla de Xiaoting en el 222, on ell va seguir a Lu Xun en l'atac sobre l'exèrcit de Liu Bei a Yidu (宜都). Ell va ser promogut a Tinent General (偏將軍) per les seves contribucions. Quan Cao Ren envaí Ruxu (濡須), Luo Tong va enviar al seu segon Chang Diao (常雕) per engegar un atac sorpresa sobre Zhongzhou (中洲), mentre el mateix Luo i Yan Gui (嚴圭) resistien amb èxit els atacs de l'enemic. Pels seus assoliments, Luo Tong va ser nomenat Comandant de l'Àrea de Ruxu (濡須督) i va rebre el títol de Marquès de Xinyang (新陽亭侯).
Luo Tong va faltar en el 228 a l'edat dels 36 anys.

## Referències

* 1 2 (駱統字公緒，會稽烏傷人也。父俊，官至陳相，為袁術所害。) Sanguozhi vol. 57.
* ↑ (統母改適，為華歆小妻，統時八歲，遂與親客歸會稽。其母送之，拜辭上車，面而不顧，其母泣涕於後。御者曰：「夫人猶在也。」統曰：「不欲增母思，故不顧耳。」事適母甚謹。) Sanguozhi vol. 57.
* ↑ (孫權以將軍領會稽太守，統年二十，試為烏程相，民戶過萬，咸歎其惠理。權嘉之，召為功曹，行騎都尉，妻以從兄輔女。) Sanguozhi vol. 57.
* ↑ (出為建忠中郎將，領武射吏三千人。及凌統死，復領其兵。) Sanguozhi vol. 57.
* ↑ (以隨陸遜破蜀軍於宜都，遷偏將軍。黃武初，曹仁攻濡須，使別將常雕等襲中洲，統與嚴圭共拒破之，封新陽亭侯，後為濡須督。) Sanguozhi vol. 57.
* ↑ (年三十六，黃武七年卒。) Sanguozhi vol. 57.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
# Xin Pi

Xin Pi :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 辛毗 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 辛毗 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Xin (辛).
Xin Pi (辛毗), nom estilitzat Zuozhi (佐治), va ser un ministre de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Originalment va estar servint al senyor de la guerra Yuan Shao durant el període de la tardana Dinastia Han. Xin Pi en tenia un germà major anomenat Xin Ping, el qual també servia sota Yuan Shao. Va canviar la seva lleialtat a Cao Cao després de la derrota de Yuan i va servir com un conseller de rellevància sota Cao Zhi i Cao Rui.

## Referències

* ↑ (毗隨兄評從袁紹。) Sanguozhi vol. 25.
* ↑ (太祖曰：「善。」乃許譚平，次于黎陽。) Sanguozhi vol. 25.
* ↑ (文帝踐阼，遷侍中，賜爵關內侯。) Sanguozhi vol. 25.
* ↑ (薨，謚曰肅侯。) Sanguozhi vol. 25.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Adiante (Mocidade Revolucionaria Galega)

Adiante - Mocidade Comunista pola Independencia de Galiza va ser una organització juvenil gallega, d'ideologia independentista gallega i comunista. Segons la seva pàgina web, Adiante era «una organització juvenil, assembleària i autònoma, que abasta la diversitat de problemes de la joventut gallega des d'una perspectiva d'alliberament nacional i social, tenint com a horitzó estratègic la construcció d'una República Gallega independent, socialista i feminista.»

## Història

Adiante es comença a forjar en una trobada d'assemblees obertes que van tenir lloc en vespres del 25 de juliol de 2003, data en què se celebra anualment el Dia da Pàtria Galega (Dia de la Pàtria Gallega). Després d'una sèrie de temps confluint en diversos moviments (com la lluita contra la LOU, el Prestige, contra la guerra d'Iraq…), els joves que tenien el projecte d'Adiante al cap, van convocar pel 9 d'octubre de 2004 l'Assemblea Constituent, que va tenir lloc en Santiago de Compostel·la.
Des de llavors, Adiante va participar en multitud de causes socials: el feminisme (mobilitzant-se anualment el 8 de març i el 25 de novembre), la solidaritat amb altres pobles (Cuba, Palestina, Veneçuela, etc.) les reivindicacions estudiantils i, més recentment, participant en la candidatura a les eleccions al Parlament Europeu de 2009 (Espanya) d'Iniciativa Internacionalista - La Solidaritat entre els Pobles (II-SP) al costat del gruix d'organitzacions de l'esquerra nacionalista gallega.
El seu secretari d'organització va ser fins a 2011 Brais González Pérez i fins a 2013 Laura Sousa Sánchez. L'última secretària d'organització va ser Aldara Míguez.
L'11 de novembre de 2013, mitjançant un comunicat difós al seu web i en mitjans virtuals afins al nacionalisme gallec d'esquerres, anunciaven la seva dissolució. Després de dissoldre's alguns dels seus membres formaren la nova secció juvenil del Fronte Popular Galega, Xeira.

## Referències

* ↑ «Apartat "¿Quen somos?" del web d'Adiante». Arxivat de l'original el 2011-08-11. [Consulta: 12 març 2015].
* ↑ A Europa represiva: a mocidade revolucionaria no punto de mira comunicat d'Adiante a lahaine.org, 16 de desembre de 2005
* ↑ Un grupo de estudiantes mantienen el encierro en el Edificio de Facultades, Faro de Vigo, 1 de juny de 2012
* ↑ «Vémonos na loita, camaradas.». Arxivat de l'original el 2013-11-11. [Consulta: 12 març 2015].
* ↑ «Web de Xeira». Arxivat de l'original el 2018-05-23. [Consulta: 12 març 2015].
* ↑ Nace unha nova organización da mocidade comunista galega, galiciaconfidencial, 21 de desembre de 2013