OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jon jones

Jon Jones (19 de juliol de 1987) és un artista marcial mixt nord-americà que actualment competeix en la categoria de pes pesant d'Ultimate Fighting Championship (UFC),
on és l'actual Campió Mundial de Pes Pesat d'UFC, a més d'haver estat Campió Mundial de Pes Semipesat d'UFC en dues ocasions, havent ostentat el títol des del març de 2011 a abril de 2015 i des de desembre de 2018 a agost de 2020.Des del 2 de juliol de 2024, és a la posició 3 del rànquing lliura per lliura de UFC.Jones és reconegut com el millor lluitador d'arts marcials mixtes de tots els temps per molts lluitadors, periodistes, analistes de l'esport i per l'UFC mateix.

## Estil de lluita

Jones es caracteritza per la seva tremenda adaptabilitat i la seva tècnica impecable, sent descrit com un dels lluitadors més dinàmics, innovadors, i en constant evolució en la història del MMA octàgon. Jones utilitza el seu llarg abast i el seu wrestling defensiu per connectar cops de colze amb un estil creatiu i poc ortodox.
Utilitza la seva diverses tècniques de pateig, afavorint les front kicks al cos i al capdavant, roundhouse kicks a les cames i al pit, i la seva tècnica més coneguda, la "patada obliqua", un moviment controversial que apunta al genoll de l'oponent. La puntada obliqua va ser una tècnica popularitzada per Bruce Lee, qui Jones cita com una inspiració.55 Jones també destaca al clinch, on és hàbil en controlar els braços dels seus oponents, aconseguint connectar cops de colze i genolls. A terra, té un excel·lent control de la posició, aconseguint trobar obertures per connectar cops i cops de colze.

## Vida personal

Jones i la seva nòvia tenen dues filles: Leah, nascuda l'11 de juliol de 2008 i Carmen Nicole Jones, nascuda el desembre de 2009, que porta el nom de la seva difunta germana, Carmen. Jones és cristià.

## Referències

* ↑ Raimondi, Marc. «He's back: Jones submits Gane to win HW title». ESPN.com, 05-03-2023. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ «Jon Jones is two-weight UFC champion after demolishing Ciryl Gane in one round - BBC Sport».
* ↑ Mitchell, Barry «A Master in Three Fights: Analyzing the development of Jon Jones». Blood Elbow, 13-10-2017.
* ↑ Tabuena, Anton «11 Jon Jones technique breakdowns to get you hyped for UFC 214». Blood Elbow, 27-07-2017.
* ↑ «UFC 135 Jon Jones Pre-Fight Supper: Jones' Water Runs Deep». Bleacherrport.com, 24-09-2011. [Consulta: 31 octubre 2011].
* ↑ «Jessie Moses UFC Jon Jones' Girlfriend/ Fiancée (wiki,bio)» (en anglès americà). [Consulta: 1r gener 2022].
# Sant'Andrea al Quirinale

Sant'Andrea al Quirinale (en català: «Sant Andreu del Quirinal») és una església barroca de Roma, Itàlia, ubicada al turó del Quirinal.
Seu del noviciat de la Companyia de Jesús, està situada al turó del Quirinal, propera al Palau del Quirinal. La petita església va ser construïda entre 1658 i 1670, a partir del projecte de Gian Lorenzo Bernini i Giovanni de Rossi, per encàrrec del cardenal Camillo Pamphili, familiar d'Innocenci X. Existia una església prèvia, del segle xvi.
És considerada una de les obres mestres de l'arquitectura de Bernini. El seu fill recordava com, anys després, Bernini solia seure a l'interior a observar el joc de llums, els estucs tenyits i el mobiliari policromat.
La planta té forma el·líptica. La seva col·locació transversal, amb l'altar i l'entrada oposats en l'eix menor, permet arribar ràpidament al centre, a la plenitud de l'edifici.
A la planta en forma d'el·lipse se li afegeix peça del pòrtic corb a l'entrada, aconseguint una referència de frontalitat. El pòrtic columnat està decorat per la corona del seu patró Camillo Pamphili. La decoració en estuc va ser dissenyada per Bernini i executada per Antonio Raggi i altres, entre els anys 1661 i 1666. Fins i tot el sòl repeteix el motiu de geometria el·líptica.
A l'altar es troba El martiri de sant Andreu, d'il Borgognone. La primera capella alberga tres llenços de Baciccia: Mort de sant Francesc Xavier i dos altres quadres de 1705. A la segona capella s'exposen tres quadres de Giacinto Brandi de 1682. A la segona capella a l'esquerra hi ha una Madonna amb nen i sant Estanislau de Kostka (1687) de Carlo Maratta amb un sostre pintat al fresc sobre la Glòria dels Sants de Giovanni Odazzi. A la primera capella hi ha una altra Madonna amb nen i Santos de Ludovico Mazzanti, amb sostre sobre la Glòria dels Àngels de Giuseppe Chiari.
Carles Manuel IV de Savoia, rei de Sardenya i Piemont, està enterrat en una de les capelles laterals. Les restes de sant Estanislau de Kostka també es guarden aquí, a l'anomenada Camera di San Stanislao Kostka. La seva luxosa estàtua jacent, realitzada amb marbres de diferents colors, va ser esculpida al segle xviii per Pierre Legros.
A l'interior s'observa un quadre de Guglielmo Cortese.

## El títol cardenalici

Sant'Andrea al Quirinale és un títol cardenalici instituït pel papa Joan Pau II el 1998.

### Titulars

* Adam Kozłowiecki, S.J. (21 de febrer de 1998 - 28 de setembre de 2007 mort)
* Odilo Pedro Scherer, des del 24 de novembre de 2007

## Bibliografia

* Gizzi, Federico. Le chiese barocche di Roma. Newton Compton, 1994. ISBN 88-7983-514-9.
* Hibbard, Howard. Bernini. Harmondsworth Eng.: Penguin, 1974. ISBN 0-14-013598-7.
* Lavin, Irving. Bernini and the Unity of the Visual Arts. Nova York: Oxford University Press, 1980. ISBN 0-19-520184-1.
* Bissell, Gerhard. Pierre Le Gros 1666-1719. Reading: Si Vede, 1997. ISBN 0-9529925-0-7.

## Enllaços externs

* Imatges a flickr
# Aphyocypris chinensis

Aphyocypris chinensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó, Corea i la Xina.

## Referències

* 1 2 Günther A., 1868. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, Osteoglossidae, Clupeidae,... Halosauridae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 7. i-xx + 1-512.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Institut d'Hidrobiologia de l'Acadèmia Sínica, Museu Natural de Shanghai i Ministeri d'Agricultura de la Xina de 1993. El peixos d'aigua dolça de la Xina en il·lustracions a color. Vol. 3. 166p.
* ↑ Kim, I.-S., 1997. Illustrated encyclopedia of fauna and flora of Korea. Vol. 37. Freshwater fishes. Ministry of Education.:1-629.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Serrat dels Moixons

El serrat dels Moixons és una muntanya de 1.133 metres que es troba al municipi de Bagà, a la comarca catalana del Berguedà. A l'obac desguassa al Torrent de Turbians, un afluent del Bastareny.

## Referències

* ↑ «serrat dels Moixons». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Bagà Berguedà». A: Generalitat de Catalunya. Nomenclàtor: nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, 2009, p. 109.
# Ardis (general)

Ardis (en grec antic Ἃρδυς) fou un general selèucida que va dirigir l'ala dreta de l'exèrcit d'Antíoc III el Gran a la batalla contra Moló de Mèdia l'any 220 aC que va posar fi a la seva revolta i la del seu germà Alexandre de Persis. També es va destacar el mateix any al setge de Selèucia de Piera, contra els egipcis. En parla Polibi.

## Referències

* ↑ 2.Ardys a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 275
Viccionari
# Bellingshausenia olasoi

Bellingshausenia olasoi és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima temperat que viu entre 602-615 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 Matallanas, J., 2009. Description of a new genus and species of zoarcid Fish, Bellingshausenia olasoi, from the Bellingshausen Sea (Southern Ocean). Polar Biology.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Matallanas, J., 2009. Description of a new genus and species of zoarcid fish, Bellingshausenia olasoi, from the Bellinghausen Sea (Southern Ocean). Polar Biol. 32(6):873-878.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Salangana de Nova Guinea

La salangana de Nova Guinea (Aerodramus papuensis) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita l'illa de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ IUCN «Aerodramus papuensis» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22686552a93117172.en.
# Madtsòids

Els madtsòids (Madtsoiidae) són un grup extint de serps de Gondwana amb un registre fòssil que s'estén des del Cenomanià primerenc (Cretaci superior) fins a estrats del Plistocè superior situats a Sud-amèrica, Àfrica, l'Índia, Austràlia i Europa meridional. Els madtsòids inclouen serps molt primitives, les quals, com les boes i pitons existents en l'actualitat, matarien a la seva presa per constricció, tals com Gigantophis, una de les més llargues serps conegudes amb una longitud estimada de 10,70 metres, i les nomenades per la mitologia aborigen australiana Wonambi i Yurlunggur. Com una agrupació de formes basals la composició i fins i tot la validesa de Madtsoiidae està en un estat de flux mentre que es descriuen noves troballes pertinents.
# Valèria Maximil·la

Valèria Maximil·la (en llatí Valeria Maximilla) va ser una dama romana, esposa de l'emperador Maxenci.
Era filla de l'emperador Galeri i de la seva primera esposa, de nom desconegut. Es va casar amb l'emperador Maxenci segurament l'any 293, amb el que va tenir dos fills, Valeri Ròmul, que devia néixer l'any 294, i un altre del que no se'n coneix el nom. Com a filla d'emperador portava el títol de nobilissima femina.
Maxenci va ser proclamat emperador l'any 306, contra els desitjos del pare de Valèria, que l'any 307 va intentar derrocar-lo sense aconseguir-ho. El fill, Valeri Ròmul, va ser cònsol dues vegades, i devia morir l'any 309. Valèria i el seu marit estaven junts a la batalla del Pont Milvi l'any 312, quan Constantí va envair Itàlia, i aquí desapareix de la història. El seu destí és desconegut.

## Referències

* ↑ DiMaio, M. (jr.). «Maxentius». De Imperatoribus Romanis. [Consulta: 25-XII-2019].
# Cleoptòlem

Cleoptòlem (grec antic: Κλεοπτόλεμος, llatí: Cleoptolemus) fou un noble grec de la ciutat de Calcis que va tenir una filla que es va casar amb Antíoc III el Gran quan passava l'hivern a Calcis el 192 aC; per tant, fou sogre del rei selèucida.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Cleoptolemus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1873.
* ↑ «Cleoptolemus». Attalus.org. [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ An universal history, from the earliest accounts to the present time (en anglès), 1779, p. 183.
# Chifón

El chifón (del francès chiffon, ‘gasa, drap vell’) és un pastís molt lleuger fet amb oli vegetal, ou, sucre, farina, llevat químic i aromes. En emprar oli en comptes de mantega, el greix tradicionalment usat en rebosteria, és difícil d'introduir aire en la pasta, per la qual cosa el chifón aconsegueix una textura esponjosa muntant les clares a punt de neu i afegint-les a la pasta abans d'enfornar.

## Característiques

L'alt contingut en oli i ou produeix un pastís molt humit, puix que l'oli roman líquid fins i tot a temperatures fresques, de manera que el chifón no tendeix a endurir-se ni assecar-se com li ocorre als bescuits de mantega. Això ho fa més indicat per a emplenar-ho o recobrir-lo amb ingredients que han de menester refrigeració o congelació, com la crema pastissera o el gelat. El chifón tendeix a contenir menys greix saturat que els pastissos de mantega, per la qual cosa és més saludable. Ara bé, l'absència de mantega fa que tingui un sabor menys ric, per la qual cosa sol acompanyar-se de salses fortes o farciments de xocolata o fruita.

## Història

El chifón va ser inventat en 1927 per Harry Baker, un venedor d'assegurances californià dedicat als serveis de restauració. Baker va mantenir en secret la recepta 20 anys fins que la va vendre a General Mills, moment en què el seu nom va canviar a chiffon i un aplec de 24 receptes i variants van ser publicades en un pamflet de Betty Crocker publicat en 1948.

## Referències

* ↑ The New Best Recipe. Brookline: America's Test Kitchen, 2004.
# Cotorreta caragroga

La cotorreta caragroga (Forpus xanthops) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita matolls del nord del Perú.

## Referències

* ↑ IUCN «Forpus xanthops» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22685952a93093666.en.
# Gnòpies

Gnòpies (en llatí Cnopias, en grec antic Κνωπίας) fou un oficial macedoni natural d'Aloros, que va estar en servei actiu sota Demetri II i Antígon III Dosó i després va estar al servei del regent Agàtocles d'Egipte i del ministre Sosibi per compte de Ptolemeu IV Filopàtor com encarregat de supervisar l'adquisició d'armes i l'entrenament de les tropes per fer la guerra a Antíoc III el Gran l'any 219 aC. Polibi diu que va complir força bé les missions encomanades.

## Referències

* ↑ Cnopias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 809
# Platja de Pius V

La platja de Pius V, platja de Sant Pius V, o platja de Sant Pius Quint,és una diminuta platja del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada en una zona urbanitzada al sud de la població, al sud de la platja de sa Conca. Té una longitud de 10 m i una amplada de 10 m, formada per pedres i roques, i sediments del rec de Sant Pius V que hi desemboca. La platja és accessible als gossos.
El nom prové del papa italià Pius V, que organitzà la Lliga Santa que derrotà els turcs a la batalla de Lepant. La gent de Cadaqués, agraïda que la victòria va tenir com a conseqüència la disminució de les incursions pirates, van erigir un petit oratori dedicat a Pius V dalt de la platja.

## Referències

* 1 2 Sala, Ernesta «Toponimia del terme marítim de Cadaqués». Diari de Girona, pàg. 68.
* 1 2 «Platja Sant Pius V». Visita Costa Brava.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 16-17. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges accessibles per a gossos». Turisme de Cadaqués.
# Schwesing

Schwesing (frisó septentrional Swiasing, danès Svesing) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Viöl, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. És a cinc kilòmetres a l'est de Husum.

## Història

El lloc és habitat dés de més de 5000 anys, i és considerat com un dels primers assentaments després de la darrera era glacial. Queden vestigis d'uns seixanta túmuls que daten de l'època 3500-3700 aC, al costat de l'antiga ruta comercial Ossenweg (via dels bous). Els primers esments escrits del poble Swezing(h), Zwesent, de Swesen o Swesum daten de la segona meitat del segle xiv, tot i que l'església data del segle xiii.
Del 25 de setembre de 1944 fins a l'11 de desembre de 1944 la Schutzstaffel (SS) va establir un camp de concentració prop de Glasau. Era un subcamp del camp de Neuengamme. Els presoners eren explotats per a construir la mai acabada Friesenwall (muralla dels Frisis) que hauria hagut d'impedir una invasió des de la costa per les forces aliades.

## Referències

* ↑ «Geschichte (Història)» (en alemany). Web oficial del municipi, 2004. [Consulta: 18 setembre 2014].
* ↑ Kreis Nordfriesland. «Das Konzentrationslager Husum-Schwesing (El camp de concentració Husum-Schwesing» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-09-20. [Consulta: 18 setembre 2014].
# Santoche

Santoche és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Santoche era de 85 persones. Hi havia 34 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills i 13 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. 34 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 34 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Santoche el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 37 eren actives i 18 eren inactives. De les 37 persones actives 34 estaven ocupades (18 homes i 16 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 18 persones inactives 7 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa financera, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Santoche hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Santoche a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Santoche a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Erik Bergqvist

Erik Gustaf Bergqvist (Estocolm, 20 de juny de 1891 – Estocolm, 17 de febrer de 1954) va ser un waterpolista i nedador suec que va competir durant el primer quart del segle xx.
En el seu palmarès destaquen dues medalles als Jocs Olímpics, sempre com a waterpolista. El 1912 a Estocolm guanyà la medalla de plata, mentre a Anvers, el 1920, guanyà la de bronze.
El 1912 també va disputar la prova dels 100 metres lliures del programa de natació, en què fou eliminat en sèries.
Bergqvist també va destacar en el futbol, on va guanyar un títol nacional amb l'AIK.

## Referències

* 1 2 «Erik Bergqvist Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de març 2016. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ Erik Bergqvist. Comitè Olímpic Suec
# Corrector ortogràfic

Un verificador o corrector ortogràfic és, en informàtica, una aplicació de programari que s'utilitza per analitzar textos per a detectar i, de manera automàtica o manual, corregir faltes ortogràfiques.

## Descripció

No s'ha de confondre l'ortografia amb la gramàtica. El corrector ortogràfic compara les paraules del text amb les paraules en un diccionari. Si les paraules del text es troben al diccionari, aquestes són acceptades; en cas contrari, el corrector proposa termes similars. La gramàtica, d'altra banda, comprova que les paraules del text (existents en el diccionari), compleixen certes normes de la gramàtica (ordre de les paraules, etc.) i de la semàntica (frases que tinguin sentit, etc.). Per a la correcció d'errors gramaticals, de puntuació o d'estil, cal utilitzar un corrector gramatical.
Un corrector ortogràfic no pot garantir que un text sigui correcte, ja que, encara que les paraules existeixin en el diccionari, poden haver-hi errors gramaticals o semàntics. Per exemple, la frase «Això es una proba» podria ser acceptada perquè la paraula "es" existeix com a pronom, encara que en aquest context caldria escriure «és» (del verb ser), i «proba» també existeix (femení de l'adjectiu probe -a 'que té probitat'), encara que aquí caldria escriure «prova» (substantiu 'intent; experiment; demostració'). Un corrector gramatical, com ara LanguageTool sí que pot detectar aquesta classe d'errors.

## Exemples
### Correctors ortogràfics

* AdHoc (corrector), corrector català per a MS-DOS, desenvolupat al Programa d'Informàtica Educativa
* Firefox, corrector multilingüe
* Aspell del projecte GNU;
* Entre els motors de cerca a Internet: Google o Yahoo!.

### Correctors gramaticals

* LanguageTool (codi obert)
* Microsoft Word (només en alguns idiomes)

## Enllaços externs

* Computer Programs for Detecting and Correcting Spelling Errors (anglès)
* How to Write a Spelling Corrector (anglès)
* Corrector ortogràfic i gramatical català

## Referències

* ↑ «verificador ortogràfic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 5 juny 2016].