OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 68 d'Hèrcules

68 d'Hèrcules (68 Herculis) és un estel múltiple en la constel·lació d'Hèrcules. S'hi troba a 666 ± 57 anys llum del sistema solar.
La component principal del sistema és una estrella binària propera de magnitud aparent +4,80. 68 d'Hèrcules Aa, la primària d'aquesta binària, és un estel blanc-blavós de la seqüència principal de tipus espectral B1.5V. Té una temperatura superficial de 19.000 K i és 1.300 vegades més lluminosa que el Sol. Amb una massa de 6,8 masses solars, gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 145 km/s. Per la seva banda, 68 d'Hèrcules Ab, la secundària, té tipus B5. Amb una temperatura efectiva de 11.000 K, la seva lluminositat és 160 vegades superior a la lluminositat solar. Té una massa de 2,8 masses solars i la seva velocitat de rotació projectada és de 105 km/s.
El període orbital d'aquesta binària és de només 2,05 dies i ambdós estels estan separats entre si per sol 0,07 ua ó 14 radis solars. De fet, es produeix transferència de massa des de l'estel secundari cap al primari. La secundària, aparentment més evolucionada, deuria ser més massiva, però la pèrdua de massa continuada ha invertit la relació de masses. A més, aquest subsistema constitueix una binària eclipsant en la que, durant l'eclipsi principal —quan la component menys brillant passa per davant de la més brillant—, la lluentor disminueix 0,7 magnituds.
El sistema es completa amb un tercer estel de magnitud +10,2 la separació visual de la qual amb la binària és de 4,4 segons d'arc. Té una massa estimada de 2,5 masses solars i completa una òrbita entorn de 68 d'Hèrcules Aa-Ab cada 10.900 anys.

## Referències

* ↑ Afirmat a: MK classifications of some northern hemisphere binary systems. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 131–144. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «* u Her -- Eclipsing binary of Algol type» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 23 gener 2021].
* 1 2 «68 Herculis» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. «A catalogue of multiplicity among bright stellar systems». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 2008. pp. 869-879.
* ↑ Tokovinin, A. «Comparative statistics and origin of triple and quadruple stars». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 2008. pp. 925-938.
# 86 d'Aquari

86 d'Aquari (86 Aquarii) és una estrella de la constel·lació d'Aquari. És de la magnitud +4,48. Està aproximadament a 116 anys llum de la Terra. Es tracta d'una estrella gegant groga; posseeix una magnitud absoluta de 0,66 i la seva velocitat radial positiva indica que l'estrella s'allunya del sistema solar. 86 d'Aquari és un sistema múltiple format per 3 components. La component principal A és una estrella de magnitud 4,47. La component B és de magnitud 14,8, separada per 2,9 segons d'arc de A i amb un angle de posició de 083 graus. La component C és de magnitud 6,8, separada per 0,2 segons d'arc de A i amb un angle de separació de 119 graus.

## Observació

Es tracta d'una estrella situada a l'hemisferi celeste austral, molt a prop de l'equador celeste; el que comporta que pugui ser observada des de totes les regions habitades de la Terra, exceptuant el cercle polar àrtic. A l'hemisferi sud sembla circumpolar només en les àrees més internes de l'antàrtida, sent de magnitud 4,5 és visible a ull nu en condicions adequades de foscor. El millor període per a la seva observació és entre els mesos d'agost i desembre. El període de visibilitat és pràcticament el mateix en els dos hemisferis degut a la seva posició propera a l'equador celeste.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
# 98 d'Aquari

98 d'Aquari (98 Aquarii) és una estrella de la constel·lació d'Aquari. És una estrella estrella gegant taronja del tipus K amb una magnitud aparent de +3,96. Està aproximadament a 162 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 1-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Saskia Hekker «Precise radial velocities of giant stars. III. Spectroscopic stellar parameters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 17-09-2007, pàg. 1003–1009. DOI: 10.1051/0004-6361:20078233.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
# AO dels Llebrers

AO dels Llebrers (AO Canum Venaticorum) és un estel variable a la constel·lació dels Llebrers, la quarta més brillant de la mateixa. Encara tenint magnitud aparent +4'72 no té denominació de Bayer.
A 286 anys llum de distància del Sistema Solar, AO dels Llebrers és una gegant blanc-groga de tipus espectral F3III. Amb una temperatura efectiva de 7.046 K, és 88 vegades més lluminosa que el Sol. Té un radi 5'8 vegades major que el radi solar. El seu contingut de ferro és gairebé el doble que el del Sol. Amb una massa de 2'5 masses solars, la seva edat s'estima en 600 milions d'anys.
Els seus paràmetres físics són similars a l'estel δ Scuti, encara que la seva lluminositat és major que la d'aquesta. També comparteix la seva condició de variable polsant amb aquest estel, car AO dels Llebrers també és una variable Delta Scuti. L'amplitud de la seva variació és molt petita —amb prou feines 0,05 magnituds—, estant classificada com una variable Delta de l'Escut de baixa amplitud. Encara que la major part dels estels d'aquest subtipus són estels de la seqüència principal i estels de cúmuls oberts, AO dels Llebrers no reuneix cap de les dues condicions. El seu període d'oscil·lació és de sol 2'92 hores.

## Referències

* ↑ «The Physical Basis of Luminosity Classification in the Late A-, F-, and Early G-Type Stars. I. Precise Spectral Types for 372 Stars» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2001, pàg. 2148–2158. DOI: 10.1086/319956.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Carbon and oxygen abundances across the Hertzsprung gap» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 1, 8-2014. DOI: 10.1088/0004-637X/791/1/58.
* ↑ David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ AO Canum Venaticorum (SIMBAD)
* ↑ Erspamer, D.; North, P. «Automated spectroscopic abundances of A and F-type stars using echelle spectrographs. II. Abundances of 140 A-F stars from ELODIE». Astronomy and Astrophysics, 398, 2003. pp. 1121-1135 (Tabla consultada en CDS).
* ↑ Mallik, Sushma V.; Parthasarathy, M.; Pati, A. K. «Lithium and rotation in F and G dwarfs and subgiants». Astronomy and Astrophysics, 409, 2003. pp. 251-261 (Tabla consultada en CDS).
* ↑ AO Canum Venaticorum Arxivat 2015-11-02 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
# Acubens

Acubens (Alfa del Cranc / α Cancri) és un sistema estel·lar situat a la constel·lació del Cranc el nom del qual deriva de la paraula àrab الزبانى Az-Zubana que significa «pinça» -del cranc-. Sertan o Sartan són noms utilitzats també per designar a aquest sistema. De magnitud aparent +4,25 és sols el quart estel més brillant de Càncer pese a posseir la denominació de Bayer alfa. S'hi troba a 174 anys llum del sistema solar.
La component principal del sistema, Acubens A, és al mateix temps un estel binari —la duplicitat descoberta per ocultació per la Lluna— les components de la qual estan separades 0,1 segons d'arc. Les dues són estrelles pràcticament idèntiques, presumiblement estels blancs de la seqüència principal de tipus Am; la m indica que són estels amb línies metàl·liques. Cadascun dels estels és 23 vegades més lluminós que el Sol amb una massa que duplica la massa solar.
A 11 segons d'arc, Acubens B s'hi pot veure com un estel de magnitud 12. Al mateix temps és un sistema binari del que gens se sap excepte la seva duplicitat. Si les dues components de Acubens B són iguals, poden ser dues nanes vermelles tènues. Acubens A i Acubens B s'hi troben separades almenys 600 ua.

## Referències

* ↑ «MK morphological study of Am stars at 66 Å/mm». Journal of Astrophysics and Astronomy, 2, 6-1991, pàg. 133. DOI: 10.1007/BF02709302.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Kunitzsch, Paul; Smart, Tim. A Dictionary of Modern star Names: A Short Guide to 254 Star Names and Their Derivations. 2nd rev.. Cambridge, Massachusetts: Sky Pub, 2006. ISBN 978-1-931559-44-7.
* ↑ Richard Hinckley Allen: Star Names — Their Lore and Meaning: Cancer
* ↑ Plantilla:Acubens.html
* ↑ HR 3572, database entry, The Bright Star Catalogue, 5th Revised Ed. (Preliminary Version), D. Hoffleit and W. H. Warren, Jr., CDS ID V/50. Accessed on line October 20, 2009.

## Enllaços externs

* Alfa Cancri (SIMBAD)
# Adhara

Adhara (ε CMa / ε Canis Majoris / èpsilon Canis Majoris) és la segona estrella més brillant de la constel·lació del Ca Major, malgrat que la seva designació de Bayer li adjudiqui la cinquena posició en brillantor.
Es tracta d'una estrella doble, situada a uns 430 anys llum del sistema solar. L'estrella principal (Adhara A) té una magnitud aparent d'1,5, mentre que la secundària (Adhara B) té una magnitud aparent de +7,5 i està situada a una distància angular de 7,5", que correspon a unes 1.000 U.A.; malgrat tot no és segur que les dues estrelles formin un sistema lligat físicament.
El seu nom (a vegades escrit Adara) prové del terme àrab عذارى (‘aðāra), que significa "verges".

## Referències

* ↑ Norberto Castro «B fields in OB stars (BOB): on the detection of weak magnetic fields in the two early B-type starsβ CMa andϵ CMa» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-01-2015, pàg. 20–20. DOI: 10.1051/0004-6361/201424986.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 12-10-2010, pàg. 190–200. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2010.17434.X.
* 1 2 3 «Stellar population models in the UV. I. Characterisation of the New Generation Stellar Library» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2012, pàg. A143. DOI: 10.1051/0004-6361/201118065.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Variability of OB stars from TESS southern Sectors 1-13 and high-resolution IACOB and OWN spectroscopy». Astronomy and Astrophysics, 7-2020, pàg. 61. DOI: 10.1051/0004-6361/202037700.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
# Alfa de l'Unicorn

Alfa de l'Unicorn (α Monocerotis) és un estel de la constel·lació de l'Unicorn, Monoceros, de magnitud aparent +3,94. Lleugerament per sota en lluentor respecte a β Monocerotis, se situa com la segona més brillant de la constel·lació.
Situat a 144 anys llum del Sistema Solar, α Monocerotis és un gegant taronja de tipus espectral K0III (també classificat com a G9III segons altres fonts) amb una temperatura superficial de 4815 K. Una lluminositat 60 vegades major que el Sol i un radi 11 vegades major que el radi solar permeten estimar la seva massa en 2,5 masses solars. El seu contingut metàl·lic és un 20 % inferior al del Sol.
Amb una edat aproximada de 1400 milions d'anys, fa uns 250 milions d'anys l'hidrogen del seu nucli es va esgotar, i actualment en el seu interior té lloc la fusió nuclear de l'heli. Són moltes les gegants taronges similars visibles a ull nu en el cel nocturn: entre elles, Menkent (θ Centauri) i Nash (γ² Sagittarii) presenten característiques gairebé idèntiques a α Monocerotis. Pòl·lux (β Geminorum), el gegant taronja més proper a la Terra, encara que de temperatura i grandària similar, és un 25 % menys lluminosa que Alfa Monocerotis.

## Referències

* ↑ Olin J. Eggen «Space-velocity vectors for 3483 stars with proper motion and radial velocity». Royal Observatory Bulletin, 1962, pàg. 79.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* ↑ Pablo Mauas «Stellar parameters and chemical abundances of 223 evolved stars with and without planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-01-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201424474.
* ↑ Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* ↑ Caroline Soubiran «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 3-2008, pàg. 91–101. DOI: 10.1051/0004-6361:20078788.
* ↑ Alfa Monocerotis (SIMBAD)
* ↑ Alpha Monocerotis (Stars, Jim Kaler)
# Alfa de la Màquina Pneumàtica

Alfa de la Màquina Pneumàtica (Aα Antliae) és l'estrella més brillat de la constel·lació de la Màquina Pneumàtica. És una estrella gegant taronja de tipus K de magnitud aparent +4,28. Està aproximadament a 366 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 1-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «Stellar atmospheric parameters for 754 spectra from the X-shooter Spectral Library». Astronomy and Astrophysics, 7-2019. DOI: 10.1051/0004-6361/201834273.
* ↑ URL de la referència: http://www.astro.uiuc.edu/~kaler/sow/alphaant.html. Arxiu de l'URL: https://web.archive.org/web/20081202222154/http://www.astro.uiuc.edu/~kaler/sow/alphaant.html. Data d'arxivament: 2 desembre 2008.

## Enllaços externs

* SIMBAD(anglès)
* Aladin previewer(anglès)
* Aladin sky atlas(anglès)
# Arneb

Arneb (Alfa de la Llebre / α Leporis) és una estrella de magnitud aparent +2,58, la més brillant a la constel·lació de la Llebre. El seu nom, provinent de l'àrab al-arneb, vol dir "la llebre", al·ludint al conjunt de la constel·lació.
Arneb és una supergegant groga, no molt diferent de Canopus (α Carinae), i només la seva llunyania uns 1.300 anys llum respecte al sistema solar fa que no aparegui més brillant. Amb una magnitud absoluta de 5,40 és una de les estrelles intrínsecament més lluminoses que es poden observar a simple vista, sent la seva lluminositat equivalent a 13.000 sols. El seu diàmetre és també molt gran, 75 vegades més gran que el del Sol. Té una temperatura superficial de 7000 K.
A la fase final de la seva vida, es pensa que Arneb ja ha passat la fase de supergegant vermella i està en procés de contracció i escalfament, si bé podria ser que estigués a la fase expansió cap a una supergegant vermella.
Com a resultat del procés d'envelliment, presenta un contingut de nitrogen cinc vegades més gran que el solar resultat de la fusió d'hidrogen a heli a través del cicle CNO, produint nitrogen com a subproducte i un contingut de sodi doble que el del Sol.
En funció de la seva massa estimada, entre 8 i 10 vegades la massa solar, Arneb acabarà els seus dies com una densa nana blanca de mida similar a la de la Terra.

## Referències

* ↑ «The Physical Basis of Luminosity Classification in the Late A-, F-, and Early G-Type Stars. I. Precise Spectral Types for 372 Stars» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2001, pàg. 2148–2158. DOI: 10.1086/319956.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «Accurate fundamental parameters for A-, F- and G-type Supergiants in the solar neighbourhood» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 21-02-2010, pàg. 1369–1379. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15979.X.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Oxygen abundance and the N/C versus N/O relation for AFG supergiants and bright giants». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 10-2019, pàg. 1533-1542. DOI: 10.1093/MNRAS/STZ2285.
* ↑ «* alf Lep -- Variable Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 «Arneb» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 2 gener 2021].
# La Casa de Ferro

La Casa de Ferro o Edifici d'habitatges Coll del Portell és una obra de les darreres tendències de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La singularitat dels habitatges de l'edifici d'habitatges del carrer del Coll del Portell resideix en la confiança en la tecnologia i en emprar el ferro com material essencial per a l'estructura, les terrasses, els passadissos, les parets i els cossos cilíndrics exempts de l'escala i ascensor. Esdevingué un singular exemple de l'arquitectura catalana del moment.
Amb aquest immoble va estendre's el model dúplex durant la dècada dels setanta així com l'hàbit d'introduir el desnivell en l'arquitectura domèstica, especialment al menjador. Ha de ser entès com un exercici d'artesania aplicada a un llenguatge volgudament tecnològic.
Per a aquest projecte l'arquitecte va haver de salvar les reduïdes dimensions, que comportaven certs riscos: les estretes i inclinades escales o les cantonades sense possible ús. Tot i que no es van poder salvar aquestes dificultats, es va saber aprofitar la complexitat estructural per a la composició de les façanes.

## Història

L'edifici recorda als primers intents d'arquitectura industrialitzada a Anglaterra, l'anomenat estil “High Tech” de Grimshaw o Foster, o fins i tot algunes arquitectures dels Smithsons.

## Referències

* 1 2 3 4 «Edifici d'habitatges Coll del Portell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 abril 2021].