OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Mauricio Espínola

Carlos Mauricio Espínola, anomenat "Camau", (Corrientes, Argentina 1971) és un regatista argentí, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 5 d'octubre de 1971 a la ciutat de Corrientes, població situada a la província del mateix nom.

## Carrera esportiva

Va iniciar la pràctica de la vela al Club Náutico de La Totora. Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Espanya), on va finalitzar vint-i-quatrè en la prova masculina de windsurf. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova masculina de windsurf en la classe Mistral, metall que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) es passà a la classe Tornado al costat de Santiago Lange, amb el qual aconseguí la medalla de bronze, un metall que va repetir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina).
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit 4 medalles en el Campionat del Món de vela, destacant la medalla d'or aconseguida el 2004 en classe Tornado. En els Jocs Panamericans ha aconseguit guanyar dues medalles.

## Carrera política

El 2009 fou escollit intendent de la ciutat de Corrientes com a candidat del Partit Justicialista.

## Referències

* ↑ (castellà) El medallista olímpico "Camau" Espínola será candidato en Corrientes por el kirchnerismo Arxivat 2011-07-15 a Wayback Machine.
# Charles R. MacIver

Charles Ronald MacIver (Bromborough, Merseyside, 26 d'octubre de 1890 - ?) va ser un regatista anglès que va competir a començaments del segle xx. Era germà del també regatista Charles MacIver.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la categoria de 12 metres del programa de vela com a membre de la tripulació del Mouchette.

## Referències

* 1 2 «Charles R. MacIver Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Charles Smith (regatista)

Charles Smith (San Diego, 21 d'octubre de 1889 - 2 de gener de 1969) va ser un regatista estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata en la categoria de 6 metres del programa de vela. Navegà a bord del Gallant junt a Robert Carlson, Temple Ashbrook, Frederic Conant, Donald Wills i Emmett Davis.

## Referències

* ↑ «Charles Smith Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-13. [Consulta: 4 març 2019].
# Christian Staib

Christian Fredrik Maximillian "Fritz" Staib (Oslo, 10 de febrer de 1892 - 16 de maig de 1956) va ser un regatista noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en la categoria de 12 metres del programa de vela, a bord del Magda IX.

## Referències

* ↑ «Fritz Staib Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2015-09-11. [Consulta: 9 març 2017].
# Eberhard Vogdt

Eberhard Vogdt (Kernu Rural Municipality, 27 de juliol de 1902 - Oberaula, 9 de febrer de 1964) va ser un regatista estonià que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze en la regata de 6 metres del programa de vela, a bord del Tutti V, junt a Nikolai Vekšin, William von Wirén, Andreas Faehlmann i Georg Faehlmann.

## Referències

* ↑ «Eberhard Vogdt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2015. [Consulta: 1r agost 2018].
# Edmund Thormählen

Edmund Gustaf Thormählen (Göteborg, Västra Götaland, 21 de juliol de 1865 - Kungsbacka, Halland, 13 de novembre de 1943) va ser un regatista suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la categoria de 8 metres del programa de vela com a membre de la tripulació del Vinga, junt a Carl Hellström, Erik Wallerius, Eric Sandberg i Harald Wallin.

## Referències

* ↑ «Edmund Thormählen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2013. [Consulta: 11 desembre 2015].
# George Colin Ratsey

George Colin Ratsey (Cowes, 30 de juliol de 1906 - Wellesley, 12 de març de 1984) va ser un regatista anglès que va competir a partir de la dècada de 1930. Era fill de George Ratsey, medallista als Jocs Olímpics de 1908 i estudià al Brighton College.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata en la categoria de Classe Star del programa de vela. Ratsey navegà a bord del Joy junt a Peter Jaffe. En aquests mateixos Jocs fou sisè en la prova de monotip.

## Referències

* 1 2 «Colin Ratsey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 5 gener 2019].
# Gerard de Vries Lentsch

Gerard de Vries Lentsch (Nieuwendam, 23 de novembre de 1883 - Oegstgeest, 9 de juliol de 1973) va ser un regatista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Era germà de Willem de Vries Lentsch i oncle de Wim de Vries Lentsch.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata en la regata de 8 metres del programa de vela, a bord de l'Hollandia, junt a Maarten de Wit, Lambertus Doedes, Hendrik Kersken, Johannes van Hoolwerff i Cornelis van Staveren.

## Referències

* 1 2 «Gerard Vries Lentsch Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 12 juliol 2018].
# Hans Meulengracht-Madsen

Hans Meulengracht-Madsen (Vejle, Syddanmark, 9 de setembre de 1885 - Gentofte, Hovedstaden, 7 d'octubre de 1966) va ser un regatista danès que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també medallistes olímpics Svend i Vigo Meulengracht-Madsen.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de plata en la categoria de 6 metres del programa de vela. Meulengracht-Madsen navegà a bord del Nurdug II junt a Steen Herschend i Sven Thomsen.

## Referències

* 1 2 «Hans Meulengracht Madsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’agost 2011. [Consulta: 19 febrer 2017].
# Nana del Forn

La Nana del Forn és una galàxia satèl·lit de la Via Làctia que forma part del Grup Local. Es troba a la constel·lació austral del Forn, a 460.000 anys llum de la Terra. Amb un diàmetre d'aproximadament 6.000 anys llum, la seva magnitud visual és de 9,3. Va ser descoberta el 1938 per Harlow Shapley.
Encara que és una galàxia nana el·líptica, la seva mida és diverses vegades més gran que altres galàxies nanes de l'entorn de la Via Làctia (com per exemple la Galàxia Nana de la Quilla o la Galàxia Nana del Drac), i conté molts milions d'estrelles, encara que la més brillant amb prou feines assoleix una magnitud visual de 19. Les seves estrelles tenen una edat d'entre tres i deu mil milions d'anys, essent quasi totes elles de Població II. S'estima que el 90% de la galàxia està constituït per matèria fosca.
La galàxia Nana del Forn posseeix sis cúmuls globulars orbitant-la, i de fet el més brillant d'ells, NGC 1049, va ser descobert abans de la mateixa galàxia.

## Referències

* 1 2 «The observed properties of dwarf galaxies in and around the Local Group» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 05-06-2012, pàg. 4. DOI: 10.1088/0004-6256/144/1/4.
* ↑ R. Brent Tully «Our Peculiar Motion Away from the Local Void» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 1, 20-03-2008, pàg. 184–205. DOI: 10.1086/527428.
* ↑ «The surface photometry catalogue of the ESO-Uppsala galaxies». The Messenger, 1989, pàg. 31-34.
* 1 2 Carlton Pryor «Proper Motions of Dwarf Spheroidal Galaxies fromHubble Space TelescopeImaging. V. Final Measurement for Fornax» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 19-01-2007, pàg. 818–844. DOI: 10.1086/510456.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Afirmat a: The ESO/Uppsala Survey of the ESO(B) Atlas. Pàgina: 0–503. Editorial: European Southern Observatory. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1982.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.

## Enllaços externs

* Catàleg SEDS
Coordenades: 02$^h$ 39$^m$ 59,3$^s$; −34° 26′ 57″
# Lucien Teisseire

Lucien Teisseire (Saint-Laurent-du-Var, 11 de desembre de 1919 - Plonévez-Porzay, 22 de desembre de 2007) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1941 i 1955. En el seu palmarès destaquen quatre etapes al Tour de França, la classificació general del Critèrium del Dauphiné Libéré de 1953, la París-Tours de 1944 i una tercera posició en el Campionat del Món de ciclisme en ruta de 1948.

## Palmarès

* 1942
** 1r al Circuit de les viles d'aigua d'Alvèrnia
** Vencedor d'una etapa al Circuit del Mont Ventor
* 1944
** 1r de la París-Tours
** 1r del Gran Premi de Niça
** 1r del Gran Premi de Provença
** 1r de l'Omnium de la ruta - prova en pujada
* 1946
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1947
** 1r del Gran Premi de l'Echo a Oran
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1948
** 1r del Gran Premi del Pneumàtic
** 3r al Campionat del Món de ciclisme
* 1949
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1951
** 1r del Gran Premi de Canes
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 1952
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi de Constantina
* 1953
** 1r del Critèrium del Dauphiné Libéré i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Marroc
* 1954
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Marroc
* 1955
** Vencedor d'una etapa del Tour de la Manche

### Resultats al Tour de França

* 1947. 11è de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1948. 6è de la classificació general
* 1949. 14è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1951. 31è de la classificació general
* 1952. 59è de la classificació general
* 1953. 26è de la classificació general
* 1954. 23è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1955. 45è de la classificació general

## Referències

* ↑ «TEISSEIRE Lucien». [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Lucien TEISSEIRE» (en italià). [Consulta: 18 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès i biografia de Lucien Teisseire Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine. (italià)
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Sommevoire

Sommevoire és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne, en la regió del Gran Est. L'1 de gener del 2021 tenia 649 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 10 novembre 2024].
# Martine Grael

Martine Grael (Niterói, Rio de Janeiro, Brasil, 12 de febrer de 1991) és una regatista de vela brasilera de la categoria 49er FX. Juntament amb Kahena Kunze, Grael es va proclamar vencedora del Campionat del Món de 2014, celebrat a Santander, i va aconseguir la medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro.
Al costat de Kahena Kunze va ser capdavantera del Brasil en la cerimònia d'inauguració dels Jocs Panamericans de 2019 celebrats a Lima, Perú.
Martine Grael és filla de Torben Grael, medalla d'or en vela als Jocs Olímpics d'Atlanta.

## Referències

* ↑ «Grael & Kunze» (en anglès). 49er.org. Arxivat de l'original el 2021-08-25. [Consulta: 3 gener 2021].
* 1 2 «World Sailor of the Year – About – ISAF – World Sailing – Official Website : Martine Grael & Kahena Kunze (BRA)». sailing.org.
* ↑ «Berta y Tamara, sin medalla en 49er FX». Marca.
* ↑ «Brasil contará con una inédita pareja de regatistas como abanderadas en Lima» (en castellà). Agencia EFE, 26-07-2019. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ «Martine Grael e Kahena são campeãs mundiais na vela». VEJA.com, 23-09-2014. Arxivat de l'original el 19 d’octubre 2015. [Consulta: 14 d’agost 2016].
# José Muñoz Lladró

José Muñoz Lladró (València, 4 de setembre de 1985) és un advocat i polític valencià, diputat a des de la IX legislatura i síndic-portaveu del grup socialista a les Corts Valencianes.

## Biografia

És llicenciat en dret i administració i direcció d'empreses per la Universitat de València. Especialitzat en dret mercantil i administració concursal, exerceix com a advocat adscrit a l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de València. Va ser secretari general dels Joves Socialistes del País Valencià i membre del Comitè Nacional del PSPV-PSOE. Fou triat secretari d'organització del partit en el marc del XIII Congrés celebrat a Elx el juliol de 2017 en el qual Ximo Puig revalidà el seu lideratge.
Va ser triat diputat a les Corts Valencianes per la circumscripció de València a les eleccions de 2015, revalidant l'escó successivament a les de 2019 i 2023. El desembre de 2023 va esdevenir síndic-portaveu del grup socialista després que l'anterior, Rebeca Torró, deixara el càrrec per ser nomenada secretària d'estat al govern espanyol.

## Referències

* ↑ Consultor, ingeniero, alto cargo y parado, así son y así viven los dirigentes juveniles de los 4 grandes partidos, Valencia Plaza, 16 de maig de 2013
* ↑ «Manuel Mata i José Muñoz lideraran la nova executiva del PSPV». Diari la Veu.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 setembre 2015].
* ↑ NTC, À Punt. «El PSPV nomena José Muñoz nou síndic a les Corts», 18-12-2023. [Consulta: 18 desembre 2023].
# Julien Civange

Julien Civange (París, 1950) és un músic, compositor, lletrista i productor francès.
Fou DJ als deu anys en la cadena de ràdio francesa "Carbone 14", llavors va ser periodista musical per a les revistes i estacions de ràdio i TV franceses més importants. Va deixar el món dels mitjans de comuniació als 17 anys amb una important experiència del món de l'entreteniment. S'ha reunit amb nombrosos músics (Bo Diddley, Charlie Burchill, Joe Strummer, Téléphone) que han contribuït a la seva formació musical autodidacta. El 2004 l'ESA va instal·lar música de Julien Civange i Louis Haéri a bord de la sonda Cassini-Huygens per interessar al públic en el projecte.

## La Place

Als 16 anys, Julien Civange va crear un grup de rock anomenat La Place, amb dos amics de l'escola. En la seva primera versió de la banda sona com una barreja d'energia de punk i la música funk. David Bowie que volia que el "millor grup de principiants del moment", va permetre a La Place com a grup d'obertura pel seu concert amb Tin Machine a la Cigale (1989).
Seguida del Tour Sauvage i centenars d'espectacles en directe abans de diversos canvis de la formació i 4 anys en silenci, va sorgir una oportunitat de 7 concerts amb Simple Minds (Abril–Maig de 1995). Dos mesos després, van ser convidats pels Rolling Stones a l'Olympia (juliol de 1995).
Després d'aquests concerts, el grup que mai havia tingut fins llavors una discogràfica, va signar amb un estudi indie (La Bande Son Canal +) i van gravar el seu primer i únic àlbum.

## Cinema i animació

* Faut que ça danse! dirigit per Noémie Lvovsky (2007)
* Actrices dirigit per Valeria Bruni Tedeschi (2007)
* Roberto Succo dirigit per Cedric Kahn (2001) (concurs de selecció oficial del Festival de Cannes)
* The Dreamers dirigit per Bernardo Bertolucci
* Choses Secrètes dirigit per Jean Claude Brisseau (2002)
* Looking 4 Jimmy dirigit per Julie Delpy (2002)
* T’es où Mère Grand dirigit per François Chalet (Animació)
* Marie K et le loup dirigit per Marie Caillou (Animació)
* Micro Loup dirigit per Richard Mc Guire (Animació)

## Teatre

* Hamlet (2003) coproduït pel théâtre des Amandiers de Nanterre (França) and Théâtre du Nouveau Monde (Montréal, Canadà). dirigit per Moshe Leiser i Patrice Caurier, amb Charles Berling, Gabriel Arcand, Christiane Cohendy, Maurice Deschamps
* Caligula: dirigit per Charles Berling al Théâtre de l'Atelier (2006)

## Art i fotografia

* The Diary of John Doe, exposició de Bryan Mc Cormack
* Lude de Joséphine Michel
* Up / Down / Out de Nicolas Merault amb Bryan Mc Cormack
* See nothing, Hear nothing, Know nothing de Bryan Mc Cormack

## Referències

* ↑ «Rock'n'Roll heading for Titan» (en anglès). ESA, 01-12-2004. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Fababuix

Fababuix (aragonès) o Ababuj (castellà) és un municipi de l'Aragó, situat a la comarca de la Comunitat de Terol, província de Terol. Té 83 habitants (2008) i té una extensió de 54,3 km².
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2003 | 2008 |
| 436 | 382 | 349 | 341 | 363 | 380 | 338 | 179 | 89 | 78 | 85 | 85 | 83 |
El nom de la localitat ha patit mutacions. El 1269 era Fabbatux, el 1385 era Ababuix, durant el regnat de Pere el Cerimoniós era Ababuix. Fabaux el 1543 quan l'emperador Carles V va deixar el govern en mans de Felip II. A partir del 1722 ja apareix el seu nom actual d'Ababuj.

## Referències

* ↑ Aragón, Heraldo de. «El primer pueblo de España por orden alfabético está en Aragón: 70 habitantes y dos torres» (en castellà), 12-05-2024. [Consulta: 16 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Ababuj a Teruel.org Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
* Fòrum d'Ababuj
# Parc Olímpic del Segre

El Parc Olímpic del Segre o el Parc del Segre és un equipament que va ser construït a la Seu d'Urgell pels Jocs Olímpics de Barcelona 92 per acollir el piragüisme en la disciplina d'eslàlom. Està situat vora el riu Segre mitjançant un canal artificial paral·lel de 800 metres que es bifurca en dos canals d'aigües braves d'un total de 500 metres de llarg. El desnivell d'aquests canals d'aigües braves és de 6,5 metres amb un cabal de fins a 15 m³. El Parc del Segre disposa d'una minicentral hidroelèctrica reversible, que, per una banda, produeix electricitat, i per l'altra, en èpoques de sequera garanteix prou cabal d'aigua per la seva utilització. També té un sistema de remuntadors mecànics que estalvia a l'esportista de baixar de l'embarcació i pujar de nou a peu.
A més a més, de disputar-se diverses competicions d'eslàlom, s'explota per al turisme de la zona amb diverses activitats d'aventura com el ràfting, l'hidrotrineu, bicicleta tot terreny, marxa nòrdica i d'altres.

## Història

El 1982 es van produir uns aiguats a la Seu d'Urgell que van provocar inundacions. Per aquest motiu, l'Ajuntament va mirar formes d'evitar que això tornés a passar, i es va fer una canalització i reparcel·lització dels terrenys propers al riu. Però el 1988 el Comitè Olímpic va decidir fer olímpica la prova d'aigües braves i, el 1992, amb motiu dels Jocs Olímpics de Barcelona, les proves d'eslàlom es van fer a la Seu.

## Campionats

* Jocs Olímpics d'Estiu de 1992
* 1999 ICF Canoe Slalom World Championships
* 2009 ICF Canoe Slalom World Championships
* Copa Pirineus 2010

## Referències

* ↑ «Parc Olímpic del Segre». ésAdir. [Consulta: 16 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Parc Olímpic del Segre
# Gasosaure

El gasosaure (Gasosaurus) és un gènere de dinosaure tetanur descobert a Dashanpu, Xina. El nom científic significa "llangardaix del gas", en honor de la companyia petroliera que va trobar la mina de fòssils Dashanpu a la província de Sichuan, actualment anomenada formació del baix Shaximiao. El gasosaure era un carnívor de potes fortes i braços curts. Feia entre 3,5 i 4 metres de longitud i 1,3 d'alçada, amb un pes d'uns 150 kg, fent-lo un carnívor de "mida mitjana". De totes maneres altres estimacions diuen que pesava uns 400 kg, el cert és que se sap poca cosa d'aquest dinosaure. Va viure durant el Juràssic mitjà (Bathonià i/o Cal·lovià), fa uns 164 milions d'anys.
# Sindicat Nacional de Periodistes Cinematogràfics Italians

El Sindicat Nacional de Periodistes Cinematogràfics Italians (en italià Sindacato Nazionale Giornalisti Cinematografici Italiani, SNGCI) és una associació que representa els interessos dels periodistes de cinema italians.
Aquesta associació es va fundar el 17 de març de 1946 sota l'autoritat de la Federazione Nazionale Stampa Italiana. Entre altres coses, els seus deures estatutaris inclouen representar els interessos professionals dels seus membres i defensar la llibertat de premsa i, en particular, la independència de la crítica cinematogràfica. També actua com a secció nacional de la Federació Internacional de la Premsa Cinematogràfica (FIPRESCI), l’associació internacional de periodistes de cinema.
La producció cinematogràfica italiana i internacional és reconeguda per la SNGCI atorgant diversos premis cinematogràfics. El més important i antic d’aquests premis és el Nastro d'Argento (cinta de plata), que es concedeix en diverses categories des de 1946. Des del 1978, importants personalitats del cinema italià també han estat guardonades amb el premi Pietro Bianchi.
L'actual presidenta de l'SNGCI és Laura delli Colli.

## Premia atorgats

* Nastro d'Argento (Nastri d'Argento), premi creat el 1946.
* Prix Francesco-Pasinetti
* Premi Filippo-Sacchi per la tesi de laurea dins del domini cinematogràfic.
* Premi Guglielmo Biraghi
* Premi Pietro Bianchi, des de 1978 atribuït à una personalitat del cinema italià

## Referències

* ↑ «Notizie su Sindacato Nazionale Giornalisti Cinematografici Italiani in Agi Archivio» (en italià). archivio.agi.it. [Consulta: 30 agost 2016].
* ↑ «Premi: Nastri d'Argento 2016 - CinemaItaliano.info» (en italià). Cinemaitaliano.info. [Consulta: 30 agost 2016].
* ↑ «Premio Francesco Pasinetti» (en italià). Cinemagazine Web. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2016. [Consulta: 30 agost 2016].
* ↑ «Premio Filippo Sacchi» (en italià). cinema.tesionline.it. [Consulta: 30 agost 2016].
* ↑ «Premio Guglielmo Biraghi» (en italià). Arxivat de l'original el 16 de setembre 2016. [Consulta: 30 agost 2016].
* ↑ «Premio Pietro Bianchi» (en italià). Cinemagazine Web. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2016. [Consulta: 30 agost 2016].

## Enllaços externs

* «Site officiel» (en (italià)).
# Museu de Paleontologia de Guadalajara

El Museu de Paleontologia de Guadalajara és un museu públic a la ciutat de Guadalajara a l'estat de Jalisco, Mèxic, inaugurat el 14 de febrer de 2000. El museu alberga una mostra de la mega-fauna plistocènica de la zona centre/occident de Mèxic, principalment amb peces oposades en el llac de Chapala i les platges de Zacoalco. Compta amb 7 sales d'exhibició permanent i una sala dedicada a exhibicions permanents, enfocades principalment en les ciències naturals. El patrimoni del museu està basat en la col·lecció de Federico A. Solórzano Barreto. L'exposició consisteix principalment de mamífers de les èpoques del Miocè, Pliocè i Plistocè on es mostren fragments d'antílops, cavalls, cànids, pumes, dents de sabre i mamuts

## Referències

* ↑ Secretaría de Cultura del Estado de Guadalajara. «Museo de paleontología». Arxivat de l'original el 2016-03-22. [Consulta: 14 juny 2016].
* ↑ Mauricio Carrera. «Museo de Paleontología de Guadalajara», 13-06-2014. [Consulta: 12 juny 2016].
* ↑ «Museo de Paleontología». Secretaría de Cultura de México, 19-05-2016. [Consulta: 12 juny 2016].
* ↑ «Museo de Paleontología de Guadalajara festeja 15 años». El Diario de Guadalajara, redacción. Arxivat de l'original el 2016-08-10. [Consulta: 12 juny 2016].