OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oropos

Oropos (en llatí Oropus, en grec antic Ὠρωπός) era una ciutat a la frontera entre Beòcia i l'Àtica, capital del districte d'Oròpia (Ὠρωπία). Aquest districte és una plana vora el mar on hi desemboca el riu Asop.
La ciutat pertanyia inicialment a Beòcia per la seva situació, però va ser objecte de disputa per part dels atenencs que en van obtenir la possessió abans de la guerra del Peloponès. La van conservar fins al 412 aC quan els beocis la van recuperar, segons Tucídides. La ciutat es va revoltar l'any 402 aC i els beocis van traslladar la ciutat a un nou emplaçament a 7 estadis de la costa, diu Diodor de Sicília. Durant els següents 60 anys va canviar sovint de mans entre beocis i atenencs. Després de la batalla de Queronea, Filip II de Macedònia la va entregar a Atenes, diu Pausànies. El 318 aC van aconseguir la independència però el 312 aC Cassandre va conquerir la ciutat. Ptolemeu, general d'Antígon, va expulsar a la guarnició macedònia i va entregar la ciutat a Tebes a la qual sembla que va pertànyer durant uns cent anys.
Tant Pausànies com Plini el Vell diuen que Oropos era una ciutat de l'Àtica. No se sap quan de temps va estar Oropos allunyada del mar. Pausànies diu que era al mar (ἐπὶ θαλάσσης), i sembla que els seus habitants haurien tornat al seu primitiu emplaçament molt abans de la visita del geògraf.
Encara que Oropos va pertànyer als atenesos diverses vegades, no es coneix un demos amb aquest nom. Sembla que el seu territori, i potser la mateixa ciutat es va convertir en un demos amb el nom de Grea (Γραῖα). Homer no parla d'Oropos, però sí de Grea, i la situa entre les ciutats de Beòcia. Es creu que els atenesos van reivindicar aquest antic nom, i Aristòtil va dir que Oropos es deia Grea en el seu temps. Segons Dicearc de Messana els habitants d'Oropos eren famosos per les seves exigències i cobraven per totes les importacions que es feien al seu país.
Estrabó defineix la situació d'Oropos. Diu que el començament de Beòcia era Oropos, i el seu port sagrat anomenat Delfínion, tenia al davant Erètria, la ciutat de l'illa d'Eubea, a una distància de 60 estadis. Després de Delfínion es troba Oropos, a uns 20 estadis. Després es troba Dèlion.
Oropos va ser coneguda a l'antiguitat perquè tenia un famós oracle, l'Oracle d'Amfiarau, que es consultava per saber com recuperar-se d'una malaltia. Correspon a la moderna Oropó a uns 3 km de la costa. Queden algunes restes antigues.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Oropus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 gener 2021].
# Oostende

Oostende (en francès Ostende, en anglès Ostend, en llatí Ostenda, en català antic Osteda o Ostenda) és una ciutat de Bèlgica a la regió de flamenca situada aproximadament al mig de la costa belga.
Originalment estava situada a l'extrem oriental d'una illa anomenada Terstreep, separada del continent d'aleshores per un priel, que va servir més tard per crear el canal de Plassendale. Aquesta cosa n'explica el nom (ja que és a l'actual extrem oriental de la terra ferma).
La ciutat té una àrea total de 37,72 km² que inclou, a més d'Oostende mateix, els poblets de Mariakerke, Stene, Raversijde i Zandvoorde. En total hi viuen 70264 persones (2014).

## Geografia i economia

La ciutat és als pòlders i és irrigada pels canals Bruges-Oostende, Plassendale-Nieuwpoort i el Noordede. El port i la xarxa de canals van ser desenvolupats al segle xvii, quan els Països Baixos austríacs no tenien cap port important, a conseqüència del bloqueig de l'Escalda pels neerlandesos. Gràcies al port i l'efímer Companyia d'Oostende, la ciutat va conèixer un breu temps d'esplendor. Avui, només el canal de Bruges encara té un paper econòmic. El de Plassendale només s'utilitza per a la navegació de plaer.
Les connexions marítimes amb l'Anglaterra van fer-ne un port de turisme molt important. El 2003, el transport de passatgers vers Dover (Anglaterra) i Folkestone va aturar-se. La construcció de l'autopista cap a Calais a França i l'obertura de les fronteres europees va deixar obsoleta aquesta connexió que durant més de cent anys va connectar Bèlgica al Regne Unit. A poc a poc, el port ressorgeix en desenvolupar el transport marítim de mercaderies a distàncies curtes (SSS o Short Sea Shipping) i com centre de serveis per als parcs eòlics d'alta mar Thorntonbank, Belwind 1 i Northwind.

## Llocs d'interès

* El parc provincial Domein Raversijde i la Finca Reial amb:
** El museu a l'aire lliure de l'Atlantikwall
** L'emplaçament arqueològic del poble Walraversijde
** El museu commemoratiu de Carles de Bèlgica
* El Museu Provincial d'art modern (PMMK)
* La platja
* La casa James Ensor
* La vida noctura animada

## Persones il·lustres

* Auguste Beernaert (1829-1912), Premi Nobel de la Pau de 1909.
* James Ensor (1860-1949), pintor
* Bart Van den Bossche (1964-2013), actor, cantautor i presentador
* Jacques Henri Herman Charles Beruck, cavaller i filantrop

## Referències

* ↑ «Oostende». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sanders, Antoon. Flandria Illustrata. Colònia: Cornelius ab Egmondt, 1641, p. 310-311.
* ↑ «Registre de la població de Bèlgica». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 1r novembre 2009].
# Martín Manuel Calderón Gómez

Martín Manuel Calderón Gómez (nascut l'1 de març de 1999) és un futbolista professional espanyol que juga com a migcampista pel Celta de Vigo B cedit pel Cadis CF.

## Carrera de club
### Real Madrid

Nascut a Jerez de la Frontera, Cádiz, Andalusia, Calderón va ingressar al planter del Reial Madrid el 2013, procedent del planter del Sevilla FC. El juliol de 2018, després d'acabar la seva formació, va ser promogut al filial madridista a Segona Divisió B.
Calderón va fer el seu debut com a sènior amb el Castilla el 2 de setembre de 2018, entrant com a suplent als darrers minuts en el lloc de Franchu en un 2–2 a fora contra l'Atlético de Madrid B. Va marcar el seu primer gol com a sènior el 21 de desembre, el de l'empat en una victòria per 2–1 a casa contra el Rápido de Bouzas.

#### Paços de Ferreira (cedit)

El 13 d'agost de 2020, Calderón va fitxar pel portuguès Paços de Ferreira de la Primera Liga en una cessió d'un any. Va fer-hi el seu debut com a professional el 27 de setembre, reemplaçant Stephen Eustáquio als darrers minuts en una derrota a casa per 0–2 contra el Sporting CP.
Calderón va jugar escadusserament durant la cessió, només 171 minuts, abans de retornar al Reial Madrid el juny de 2021.

### Cadis CF

El 27 de juliol de 2021, Calderón va signar un contracte de tres anys amb el Cadis CF de La Liga. Hi va debutar, a la màxima categoria, el 20 d'agost, substituint Tomás Alarcón a les darreries del partit en un empat 1–1 a fora contra el Reial Betis.

#### Mirandés i Celta B (cedit)

El 6 de gener de 2022, Calderón fou cedit al CD Mirandés de Segona Divisió, per sis mesos. El 31 d'agost, fou cedit al RC Celta de Vigo B per un any.

## Palmarès

Espanya Sub-17
* Eurocopa Sub-17: 2016 (subcampió)

## Referències

* ↑ «Zidane opens door to exciting youth product, Martín Calderón». Diari AS, 12-09-2016. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Martín Calderón ya decide partidos para el Castilla» (en castellà). El Español, 26-12-2018. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Real Madrid midfielder Martin Calderon on his way to Portugal». Marca, 13-08-2020.
* ↑ «Paços de Ferreira vs. Sporting CP – 27 setembre 2020». Soccerway.
* ↑ «Calderón não regressa ao Paços de Ferreira» (en portuguès). Record, 07-06-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Acuerdo con el Real Madrid para el traspaso de Martín Calderón» (en castellà). Cadis CF, 27-07-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Martín Calderón jugará cedido en el Mirandés» (en castellà). Cadis CF, 06-01-2022. [Consulta: 7 gener 2022].
* ↑ «Martín Calderón, cedido al RC Celta B» (en castellà). Cadis CF, 31-08-2022. [Consulta: 31 agost 2022].
* ↑ «España pierde la final ante Portugal en la tanda de penaltis (1–1 /5–4)» (en castellà). Eurosport, 21-05-2016. [Consulta: 24 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Perfil de Madrid real
* Martín Manuel Calderón Gómez a BDFutbol
* Martín Manuel Calderón Gómez, fitxa a ForaDeJogo
* Martín Manuel Calderón Gómez, Fitxa a Soccerway
# Pelotas

Pelotas és una ciutat de l'estat brasiler de Rio Grande do Sul. La seva població era 350.358 habitants el 2007. La ciutat es troba a 250 km de Porto Alegre, capital de l'estat.
Pelotas és un municipi que forma part de la conca hidrogràfica del riu Camacuã. El municipi té una forta dedicació a l'agricultura. En la seva història econòmica destaca la producció de carn que era enviada per a tot el Brasil, i formava part de la riquesa de Pelotas en temps passats.

## Referències

* ↑ «Pelotas - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Pelotas - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Salaberry, Jeferson Dutra «División en zonas industriales en la ciudad de Pelotas-Brasil» (en castellà). Contribuciones a las Ciencias Sociales, 1-2014. ISSN: 1988-7833 [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Tavares Sodré, Maiara «O ESPAÇO DA AGRICULTURA NO MUNICÍPIO DE PELOTAS/RS: UMA ANÁLISE A PARTIR DOS SISTEMAS AGRÁRIOS» (en portuguès brasiler). Conference: XXII ENGAAt: Natal/RN - Brasil, 1-2019.
# Udine

Udine (en llatí Utinum, en furlà Udin, en eslovè Videm, en alemany Weiden) és una ciutat de 96.678 habitants, capital històrica de la regió geogràfica del Friül, a Itàlia, entre els Alps i el mar Adriàtic, a 20 km de la frontera eslovena. Està integrada en la regió autònoma del Friül-Venècia Júlia, i dins la província d'Udine. Limita amb els municipis de Campoformido, Martignacco, Pagnacco, Pasian di Prato, Pavia di Udine, Povoletto, Pozzuolo del Friuli, Pradamano, Reana del Rojale, Remanzacco i Tavagnacco.

## Idiomes

A la ciutat s'hi parla italià i friülà, furlà o friülès (totes tres denominacions són sinònimes).

## Història

Els orígens d'Udine, centre principal del Friül, són incerts; fou fundat el 883 per l'emperador Otó II, durant l'alta Edat Mitjana va ser solament un dels nombrosos castells de la regió, fins que el 1238 es va convertir en seu patriarcal de Patriarcat d'Aquileia; a principis del segle següent va ser protagonista de lluites contra Gorizia i Treviso, en el segle xv va passar als venecians i va romandre així fins a finals del segle xviii, que va ser ocupada pels francesos, després pels austríacs i finalment va passar al Regne d'Itàlia el 1866.

## Cultura

A Udine es troba la Universitat 'Università degli studi di Udine'. El palau arquebisbal i el Museu Cívic tenen importants pintures. La ciutat, a més, té un teatre, el Teatro Nuovo Giovanni da Udine.
S'hi celebren importants festivals, inclòs el Festival Vi i Menjar, al setembre, Friuli D.O.C., i el festival europeu més gran de cinema popular de l'est d'Àsia, a l'abril.

## Economia

Udine és important pel comerç, hi ha diversos centres comercials. Així mateix, hi ha indústries mecàniques i de ferro.

## Esports

L'equip de futbol local es diu Udinese Calcio, i va ser fundat el 1896. Actualment, juga a la màxima divisió del futbol italià (Sèrie A).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2003-2008 | Sergio Cecotti | Lliga Nord Friül |
| 2008- | Furio Honsell | Llista cívica |
* Vell mapa
* Piazza Libertà
* Udine des de la torre

## Vegeu també

* Giovanni Martini da Udine, un important arquitecte del renaixement que va treballar a Roma i va ser alumne de Rafael.
* José Zanier, enginyer italoargentí especialitzat en el disseny i construcció de centrals termoelèctriques i en la distribució d'energia elèctrica.
* Furio Anibaldi dissenyador italià
* Viktor von Dankl, general austríac de la Primera Guerra Mundial
* Annibale Comessatti (1886-1945), matemàtic italià
* Antonio Zanon, economista friülà

## Referències

* ↑ «Fuarce Udin in Frioulès». Arxivat de l'original el 2008-02-03. [Consulta: 6 gener 2008].

## Enllaços externs

* Página web d'Udine
* Universitat d'Udine
* ItalianVisits.com
# Volta a Llombardia 1918

La Volta a Llombardia 1918 fou la 14a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 10 de novembre de 1918 amb sortida a Milà i arribada a Sesto San Giovanni després d'un recorregut de 256 km.
La competició fou guanyada per segon cop per l'italià Gaetano Belloni (Bianchi) que s'imposà als seus compatriotes Alfredo Sivocci (Dei) i Carlo Galetti en l'esprint final. Galetti torna al podi de la prova després de dotze anys, ja que va ser segon el 1906.
Per segon any consecutiu participa Alfonsina Strada que es classifica en 21a i penúltima posició a vint-i-tres minuts del guanyador de la prova. Serà la darrera dona en finalitzar la Volta a Llombardia.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gaetano Belloni | Bianchi | 7h 08' 00" |
| 2 | Alfredo Sivocci | Dei | m. t. |
| 3 | Carlo Galetti | Individual | m. t. |
| 4 | Alexis Michiels | Individual | m. t. |
| 5 | Leopoldo Torricelli | Dei | m. t. |
| 6 | Giuseppe Azzini | Individual | m. t. |
| 7 | Clemente Canepari | Stucchi | m. t. |
| 8 | Lauro Bordin | Bianchi | m. t. |
| 9 | Romeo Poid | Individual | m. t. |
| 10 | Arturo Ferrario | Individual | m. t. |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Fletxa de Heist

La Fletxa de Heist (Heistse Pijl) és una competició ciclista d'un dia que es disputa al voltant de Heist-op-den-Berg a la província d'Anvers (Bèlgica).
Amb una llarga història com a critèrium, es va disputar ininterrompudament fins al 1983. L'any 2008 es va recuperar, coincidint amb el mil·lenari de la ciutat. A partir del 2016 forma part de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès
### Fins al 1983

| 1927: Auguste Mortelmans 1928: Auguste Mortelmans 1929: Denis Verschueren 1930: Auguste Mortelmans 1931: Auguste Van Tricht 1932: Auguste Mortelmans 1933: Theo Geunis 1934: Gustaaf Deloor 1935: Frans Dictus 1936: Frans Van Hassel 1942: Eugeen Jacobs 1945: Jean Bogaerts 1946: Stan Ockers 1947: Constant Verschuren 1948: Victor Jacobs 1949: Charles Vandormael 1950: Josephus Van Staeyen | 1951: Charles Vandormael 1952: René Janssens 1953: Rik Van Looy 1954: Willy Vannitsen 1955: Jozef Mariën 1956: Emiel Severeyns 1957: Jan Van Gompel 1958: André Vlayen 1959: Leopold Schaeken 1960: Willy Vanden Berghen 1961: Louis Troonbeeckx 1962: Jean-Baptiste Claes 1963: Victor Van Schil 1964: Alfons Hermans 1965: Michel Jacquemin 1966: Victor Van Schil 1967: Paul In 'T Ven | 1968: Victor Van Schil 1969: Rik Van Looy 1970: Herman Van Springel 1971: Frans Verbeeck 1972: Louis Verreydt 1973: Willy Scheers 1974: Jos Jacobs 1975: Roger Swerts 1976: Marcel Laurens 1977: Frans Verbeeck 1978: Jozel Gysemans 1979: Eddy Verstraeten 1980: Marcel Laurens 1981: Daniel Willems 1982: Marcel Laurens 1983: Willen Van Eynde |

### A partir del 2008

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2008 | Geert Omloop | Staf Scheirlinckx | Evert Verbist |
| 2009 | Greg Van Avermaet | Wouter Weylandt | Denis Flahaut |
| 2010 | Aidis Kruopis | Gorik Gardeyn | Joost Posthuma |
| 2011 | Bjorn Leukemans | Rob Goris | Jasper Stuyven |
| 2012 | Maxime Vantomme | Matt Brammeier | Eliot Lietaer |
| 2013 | Tom Boonen | Kenny Dehaes | Sean De Bie |
| 2014 | Tom Boonen | Jonas Vangenechten | Kenny Dehaes |
| 2015 | Sander Armée | Nikolas Maes | Tom Van Asbroeck |
| 2016 | Dylan Groenewegen | Wouter Wippert | Aidis Kruopis |
| 2017 | Jasper De Buyst | Kenny Dehaes | Joeri Stallaert |
| 2018 | Emils Liepins | Wouter Wippert | Aksel Nõmmela |
| 2019 | Álvaro Hodeg | Jasper Philipsen | Rory Townsend |
| 2020 | Sasha Weemaes | Gerben Thijssen | Emiel Vermeulen |
| 2021 | Pascal Eenkhoorn | Yves Lampaert | Jonas Rickaert |
| 2022 | Arnaud De Lie | Giacomo Nizzolo | Mark Cavendish |
| 2023 | Olav Kooij | Jordi Meeus | Robbe Ghys |
| 2024 | Alexander Kristoff | Casper van Uden | Amaury Capiot |

## Referències

* ↑ Palmarès del critèrium a memoire-du-cyclisme
* ↑ Palmarès fins al 1983 a sitiodeciclismo.net
* ↑ Palmarès a partir del 2008 a sitiodeciclismo.net

## Enllaços externs

* Web de la cursa
# Messerschmitt Me 321

El Messerschmitt Me 321 Gigant fou un planador de transport militar creat el 1941 per a l'exèrcit alemany.
Durant la preparació d'una possible invasió de la Gran Bretanya en el si de la Segona Guerra Mundial (anomenada Operació Lleó Marí), l'Oberkommando des Heeres (OKH) va demanar un planejador de transport que pogués carregar uns 130 soldats equipats perquè no era possible portar tot l'armament i material per mar.
Quan l'operació es va descartar el desembre de 1940 i es va començar la planificació de la invasió de la Unió Soviètica, es va trobar que la solució més rendible a la necessitat d'avions de transport era utilitzar planadors. Els planadors de transport també van ser demanats per assegurar els cap de platja en poc temps. En aquest sentit, la captura de Fort Eben-Emael el maig de 1940 va ser, pels líders de l'exèrcit alemany, la prova que els planadors eren crucials per a aquesta mena d'escenars.
Tot i això, el disseny de Junkers, el Junkers Ju 322, no va tenir èxit perquè l'empresa va optar per utilitzar una construcció totalment de fusta. Llavors, es va escollir el model Me 321 de Messerschmitt, tot i que era tant pesant que necessitava ser impulsat per tres caces Messerschmitt Bf 110 que s'enlairaven simultàniament, en una maniobra molt perillosa El Me 321 tenia un ús molt limitat a causa de la baixa disponibilitat d'avions remolcadors adequats, l'alta vulnerabilitat durant el vol i la seva difícil manipulació a terra, tant a la base com als llocs d'aterratge de destinació. El Me 321 es va desenvolupar, per etapes, en el Messerschmitt Me 323 Gigant de sis motors, que va eliminar alguns dels problemes amb la manipulació a terra, tot i que la càrrega útil es va reduir. La vulnerabilitat al foc terrestre i als atacs aeri va continuar sent un problema constant durant les operacions de totes les variants.

## Dades

* Funció: Transport planador
* Primer vol: 7 de març, 1941
* Entrega: Juny 1941
* Última entrega: Abril 1942
* Dimensions:
** Ala: 55 m
** Llargada: 28.15 m
** Alçada: 10.15 m
* Pes:
** Buit: 12,400 kg
** Màxim: 34,400 kg
* Propietats:
** Velocitat màxima: 160 km/h
** Escalada inicial: 2.5 m/s impulsat per tres caces Me 110
* Armes: 4 metralladores MG 15

## Referències

* ↑ Staerck, Christopher; Sinnott, Paul. Luftwaffe: the allied intelligence files (en anglès). Washington, D.C.: Brassey's, 2002, p. 202–203. ISBN 1-57488-387-9.
* ↑ Nowarra, Heinz J. Die Deutsche Luftruestung 1933–1945 (en alemany). 3. Flugzeugtypen Henschel-Messerschmitt. Koblenz: Bernard & Graefe Verlag, 1993, p. 236–39, 268–69. ISBN 978-3-7637-5467-0.
# Josep Cusí Ferret

Josep Cusí Ferret (Barcelona, 13 de gener de 1934) és un tirador i armador català. Participà als Jocs Olímpics del 1968 a Mèxic com a tirador i també practicà la vela. És amic íntim de Joan Carles I, el qual conegué el 1972 en una cacera organitzada per Francisco Franco. El juny del 2020 se sabé que havia pagat la meitat de la segona lluna de mel de Felip VI i Letizia Ortiz.

## Referències

* 1 2 «Josep Cusí Ferret». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Quién es Josep Cusí, el empresario que pagó 269.000 dólares de la luna de miel de Felipe y Letizia» (en castellà), 22-06-2020. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ eldiario.es. «Un empresario amigo de Juan Carlos I pagó 269.000 dólares de la luna de miel de Felipe VI» (en castellà). [Consulta: 23 juny 2020].
# Rondônia

Rondonia és un estat del Brasil localitzat a la regió Nord. Té com a límits: Amazonas (N), Mato Grosso (E), Bolívia (S i O) i Acre (O). Té una superfície de 238 512,8 km². La seva capital és Porto Velho.
Les seves ciutats més importants són Porto Velho, Ji-Paraná, Ariquemes, Cacoal i Vilhena. El seu relleu és suaument ondulat; el 94% del territori es troba entre les altituds de 100 i 600 metres. Madeira, Ji-Paraná, Guaporé i Mamoré en són els rius principals.
El clima és equatorial i l'economia es basa en la ramaderia i en l'agricultura (cafè, cacau, arròs, mandioca, panís) i en l'extracció de la fusta, de minerals i de làtex, aquesta última responsable per portar gran riquesa i pujança durant l'anomenat cicle del cautxú a començaments del segle XX.
És l'estat que més es desenvolupa al Brasil, i va aconseguir el 2007 la impressionant marca del 48% de creixement econòmic. El 2013, Les ciutats d'Ariquemes i Vilhena van aparèixer recentment en la revista "Petites Empreses & Grans Negocis", i estan entre les 25 millors ciutats del Brasil emprenedores.

## Referències

* ↑ «Rondônia» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 30 gener 2022].
* 1 2 «Rondônia». A: Diccionario enciclopédico Espasa (en castellà). 11. Espasa Calpe, 1998, p. 1553. ISBN 8423986586.
* ↑ «Rondônia: capital, mapa, bandeira, economia» (en portuguès brasiler). Brasil Escola. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ Cortez, Marcos «Climatologia de Rondônia». Primeira versão. Universidade Federal de Rondônia [Porto Velho], 171, 11-2004. ISSN: 1517-5421.
* ↑ «Exportação rondoniense soma US$ 1,51 bilhão e alcança grandes mercados internacionais» (en portuguès brasiler). Governo do Estado de Rondônia, 06-12-2021. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Programa de Aceleração do Crescimento em Rondônia» (en portuguès brasiler). Blucher. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «As melhores cidades, entre 50.000 e 100.00 habitantes, para você abrir o seu negócio» (en portuguès brasiler). Pequenas empresas & Grandes negócios, 2013. Arxivat de l'original el 2018-03-12. [Consulta: 30 gener 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web del Govern de l'Estat de Rondônia
# Oulart

Oulart (en gaèlic irlandès An tAbhallort antigament Ubhallghort - "l'horta") és una vila d'Irlanda, al comtat de Wexford, a la província de Leinster. Es troba al costat de la carretera R741 a mig camí entre les ciutats de Gorey al nord i Wexford al sud.
La població de Oulart és de 197 habitants.
La batalla d'Oulart Hill va tenir lloc prop d'Oulart durant la rebel·lió irlandesa de 1798.

## Esport

Oulart the Ballagh és el club local de GAA/hurling. Ha guanyat el Campionat Senior Hurling de Wexford sis cops, el més recent en 2010.

## Referències

* ↑ Database of the Placenames Commission
* ↑ http://www.wexfordcdb.ie/downloads/Demographic%20Information%20on%20County%20Wexford%20Towns.pdf Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine.
# Pacte de Borriana

El Pacte de Borriana fou un pacte d'ajuda mútua enfront dels almoràvits signat el juny 1094 a Borriana entre Rodrigo Díaz de Vivar, qua acabava de conquerir Balànsiya el maig i Pere el d'Osca, rei d'Aragó i Navarra. En virtut del pacte, les forces dels dos senyors van col·laborar per vèncer els musulmans en la batalla de Bairén, al Castell de Bairén de Gandia el 1097.

## Referències

* ↑ (castellà) GEA de Albarracín, Cronología de Aragón y otros relacionados
* ↑ (castellà) DGPA, Castillo de Bairén
* ↑ «Pacte de Borriana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.