OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poema èpic de Manas

El Poema de Manas és el gran poema èpic de tradició oral del poble kirguís. És molt extens (vint cops més llarg que l'Odissea i la Ilíada juntes) i explica les peripècies de l'heroi Manas i els seus descendents i seguidors. Té com a nucli central les batalles contra els seus enemics Kitay i Kalma.

## Datació

Es desconeix la data precisa en què es va originar, però les primeres referències del poema daten de principis del s. XV i la seva primera versió escrita data de l'any 1885. Existeixen 65 versions escrites de parts del poema. La versió de Samimbai Orozbakov, traduïda a l'anglès per Walter May, va ser publicada l'any 1995 en el suposat 1.000è aniversari del naixement de Manas.

## Els manaschi

És recitat freqüentment a les festes tradicionals per especialistes anomenats manaschi i ho fan sota una cadència melòdica determinada i sense acompanyament d'instruments musicals. Aquests recitadors són cridats a exercir com a manaschi per un somni en què se’ls apareix Manas o altres personatges èpics. Si no responen a la petició d'exercir aquest rol poden caure malalts o esdevenir mutilats.
Al Kirguizstan hi ha molts manaschi que assoleixen la condició de gran manaschi en ser capaços de recitar de memòria els 3 episodis referents als contes de Manas: els contes de Semetei, fill de Manas, i els contes Seitek, net de Manas. Grans manaschis del segle XX són: Sagimbai Orozbakov, Sayakbai Karalaev, Shaabai Azizov, Kaba Atabekov, Seidene Moldokova i Yusup Mamai. Alguns viatgen fora del país per transmetre la seva cultura.

## Mausoleu de l'heroi

Es considera que Manas va ser enterrat a les muntanyes d'Ala Too, al nord-est del Kirguizstan (Taraz Alatau). El mausoleu, a uns 40 km a l'est de la ciutat de Talas, és una destinació popular per als viatgers, així com les curses tradicionals de cavalls que es fan cada estiu en aquest indret des de l'any 1995. El mausoleu té una inscripció que fa referència a la filla de l'emir Abuka. La llegenda diu que la viuda de Manas el va fer escriure per desorientar els enemics dels seu marit i els profanadors de tombes. L'edifici és conegut com el "Ghumbez de Manas" i probablement va ser construït l'any 1334. A la planta baixa hi ha un museu dedicat a Manas i la seva llegenda.

## Empremta

Molts llocs al Kirguizstan porten el nom de Manas, inclòs l'aeroport internacional de Bixkek. Un planeta menor descobert per l'astrònom soviètic Nikolai Stepànovitx Txernikh l'any 1979 porta també el nom del poema èpic.

## Enllaços externs

* Manaschi recitant el Poema de Manas.
* Part d'un recital del Poema de Manas.
* English translation of The Epic Manas.
# 1410
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Oristany (Sardenya): Martí I dona la ciutat en feu a Lleonard Cubello d'Arborea.
* Barcelona: Instal·lació del rellotge al campanar de la catedral que dona l'hora oficial d'aquesta ciutat.

### Resta del món

* Comença el pontificat de l'antipapa Joan XXIII de Pisa.
* S'esdevé la batalla de Grünwald, que enfrontà a l'orde Teutònic amb la unió dinàstica de Polònia i Lituània. Van guanyar els darrers.
* S'acaba la construcció de l'església Santa María a Blanes.

## Naixements
### Països Catalans

* Lleida: Manuel de Montsuar i Mateu, 28è president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món

* Probable naixement del pintor italià Domenico di Bartolommeo conegut com Domenico Veneziano.

## Necrològiques
### Països Catalans

* 31 de maig - Barcelona: Martí I l'Humà, rei d'Aragó, el darrer del Casal de Barcelona (n. 1356).
* Arnau Descolomer, 10è president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món
## Referències

* ↑ «Oristany | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «Descobreix els rellotges públics de Barcelona». Arxivat de l'original el 2022-03-25. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «Domenico Veneziano | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «Martí I de Catalunya-Aragó | enciclopèdia.cat». [Consulta: 31 maig 2020].
# Ma Dai

    En aquest nom xinès, el cognom és Ma.
Ma Dai :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 馬岱 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 马岱 |
Ma Dai va ser un general militar de Shu Han durant l'era dels Tres Regnes de la història xinesa. Anteriorment havia servit al seu oncle, el senyor de la guerra Ma Teng. Després de la mort de Ma Teng, ell seguí a Ma Chao (el fill major de Ma Teng) i els dos es van refugiar per un curt període sota el senyor de la guerra Zhang Lu, abans de finalment servir a Liu Bei, l'emperador fundador de Shu Han.
Poc és conegut sobre Ma Dai a través dels registres històrics, llevat que almenys va participar en l'última expedició del nord de Zhuge Liang en el 234 EC. Durant eixa guerra, ell va ser derrotat pel general de Cao Wei, Niu Jin; però va ser acreditat amb la caça i atrapada de Wei Yan, quan aquest últim va insistir a continuar amb l'expedició del nord després de la mort de Zhuge Liang.

## En la ficció

En la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, Ma Dai i Ma Teng van anar convocats per Cao Cao a la capital, i escaparen disfressant-se del que en realitat era una trampa de Cao, sent tot seguit que Ma Dai va participar activament a la Batalla del Pas Tong. Ell més tard va seguir a Ma Chao per servir sota Zhang Lu, i feren defecció cap a Liu Bei quan aquest va assetjar la ciutat de Chengdu. Després de la mort de Liu Bei en fou representat com un general de confiança sota Zhuge Liang, i seria emprat sovint en parts crucials del camp de batalla durant la Campanya del Sud de Zhuge Liang al costat de Zhao Yun i Wei Yan. Però la seva proesa més notable va consistir a matar el rebel Wei Yan en un ardit preparat per Zhuge Liang i Jiang Wei. Quan Wei es va revoltar, Ma Dai va simular d'unir-se a la seva causa, llavors en un moment de distracció es va situar darrere de Wei i el va assassinar. La seva recompensa fou el rang que Wei havia perdut.
En el Xu Xiushang Xiu: Tres Imperis, Ma Dai es distingeix per predir la defecció de Pang De cap a Wei. Ma Chao llavors ordena a Ma Dai de matar a Pang De, però Ma Dai li diu que això només empitjoraria les coses. Precisament eixe fet causa que Ma Chao i Ma Dai se'n vagen a servir a Zhang Lu. També s'esmenta que va ajudar a Zhuge Liang juntament amb Ma Chao en l'estratègia per derrotar els Nanman en la Campanya del Sud de Zhuge Liang.

## Referències modernes

Ma Dai apareix con un personatge jugable al videojoc Dynasty Warriors 7 de Koei. Ell fa servir una brotxa com a arma.

## Família

** Ma Teng (oncle)
** Ma Chao (cosí)
** Ma Tie (cosí)
** Ma Xiu (cosí)

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Bibliografia

* Chen Shou. Registres dels Tres Regnes.
* Llibre dels Registres de Xiaoshang. "Vida de ficció de Ma Dai."
# Gran Premi Mazda Schelkens

El Gran Premi Mazda Schelkens és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a Bèlgica des de l'any 2022. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 1.2 a partir del 2024, anterior categoria 1.1.
Es disputa anualment pels voltants de Borsbeek. La primera vencedora fou la neerlandesa Danique Braam.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2022 | Danique Braam | Marith Vanhove | Marthe Truyen |
| 2023 | Dina Scavone | Marthe Truyen | Katrijn De Clercq |
| 2024 | Martina Fidanza | Daria Pikulik | Sara Fiorin |

## Referències

* ↑ «GP Mazda Schelkens: Classement Lire la suite : https://www.directvelo.com/actualite/112980/gp-mazda-schelkens-classement» (en francès). directvelo, 20-05-2024. [Consulta: 12 novembre 2024].
* ↑ «Danique Braam klopt Vanhove en Truyen in GP Mazda Schelkens» (en neerlandès). wielerflits, 06-06-2022. [Consulta: 12 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Gran Premi Mazda Schelkens - Lloc web oficial
# Kamal Dehane

Kamal Dehane, nascut el 1954 a Alger, és un director de cinema belga-algerià.

## Biografia

Nascut el 19 de setembre de 1954 a Alger, Kamal Dehane va estudiar cinema a l'INSAS de Brussel·les, on viu. Professor de producció a l'INSAS. El 1984 va dirigir el seu primer curtmetratge de ficció, Nejma, després es va dedicar al documental. El 1989 va dirigir Kateb Yacine, l'amour et la révolution; el 1992, Femmes d'Alger (premiada en diversos festivals); el 1993, Assia Djebar, entre ombre et soleil (Premi de la Crítica als Festival de Cinema de Cartago 1992, Tunísia); el 1994, Mon pays au matin calme i, el 1995, Les Lobbies sortent de l'ombre. Les Suspects (2003) és el seu primer llargmetratge de ficció.

## Filmografia

* 1984 : Le Théâtre brut (documental)
* 1984 : Nejma (curtmetratge)
* 1988 : Kateb Yacine, l'amour et la révolution (documental)
* 1989 : Otomar Krejča, Un Théâtre d'un Printemps à l'autre (documental)
* 1991 : Assia Djebar, entre ombre et soleil (documental), Spots en stock (documental)
* 1992 : Femmes d'Alger (documental)
* 1995 : Mon pays au matin calme (documental)
* 1996 : Les lobbies sortent de l'ombre (documental)
* 1997 : Les Vigiles (llargmetratge)
* 1999 : Algérie, des enfants parlent (documental)
* 2004 : Les Suspects (llargmetratge)

## Referències

* ↑ Kamal Dehane a cinergie.be
* ↑ Kamel Dehane • Director. La mecánica de la violencia a cineuropa.org

## Enllaços externs

* Source Arxivat 2004-11-13 a Wayback Machine.
# Arròs (Vielha e Mijaran)

Arròs és una entitat de població de Vielha e Mijaran i de l'entitat municipal descentralitzada d'Arròs e Vila, a la Vall d'Aran. Està inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El poble d'Arròs, que formava part de l'antic terme municipal d'Arròs i Vila, es troba a 956 m d'altitud, enlairat damunt la riba dreta de la Garona (abans de la seva confluència amb el riu de Varradós), als vessants orientals de la muntanya de Mariagata. El 2019 tenia 110 h. El poble, esglaonat pel pendent de la muntanya, té a la part baixa l'església parroquial de Santa Eulàlia, un edifici gòtic del segle xiv, reformat posteriorment. Un edifici civil interessant és la Casa Ademar (coneguda també per Ço deth Senhor), de grans proporcions, amb dos torricons als extrems de la façana. Fou bastit el 1829 dins d'un estil neoclàssic.

## Referències

* ↑ «Arròs (Vielha e Mijaran)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «252430 Vielha e Mijaran». Idescat. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Arròs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
Viccionari
# Ma Liang (Tres Regnes)

    En aquest nom xinès, el cognom és Ma.
Ma Liang (187-222 dC), nom estilitzat Jichang (季常), de vegades conegut com a Baimei (白眉; "celles blanques"), va ser un assessor del senyor de la guerra Liu Bei durant la tardana Dinastia Han Oriental i els inicis de l'era dels Tres Regnes de la història xinesa.

## Biografia

Ma en va néixer a Yicheng, a prop de Xiangyang en el Iang-Tsé mitjà. Ell era el quart de cinc germans i tots ells en tenien talent i fama. Els vilatans sovint deien, "A la família Ma n'hi ha de cinc Chang, el que té les celles blanques és Ma Liang".
Ell va unir a Liu Bei com a ajudant quan aquest últim va arribar a la petita ciutat de Xinye a principis del segle iii. Quan Liu Bei va apoderar-se de la Província de Jing, ell nomenà Ma Liang com Congshi (secretari de comtat). Durant aquell temps, Ma Liang va fer un jurament de germanor amb Zhuge Liang. Va ser també per aleshores que ell va fer acceptar a Zhuge Liang al seu germà menor, Ma Su com el seu estudiant. Quan Liu Bei va marxar de la Província de Jing (荆州, avui en dia Hubei i Hunan) per conquerir Shu en el 215, anant també Zhuge Liang més tard, Ma Liang va romandre en la província com assessor del general, Guan Yu. Després que la conquesta va finalitzar, Ma Liang va ser assignat al departament del General de l'Esquerra (左將軍掾).
Igual que Zhuge Liang, Ma Liang va ser un defensor per al manteniment de l'aliança amb Wu Oriental dels territoris limítrofs de Liu Bei, a l'est. Va ser enviat a Wu com a diplomàtic i enviat en nombroses ocasions i es diu que es va guanyar el respecte de Sun Quan, el governant de Wu Oriental. Després que Liu Bei es va proclamar a si mateix emperador en el 222, Ma Liang va ser Membre de Palau. Ell va acompanyar l'expedició de Shu contra Wu durant el següent any. Ma Liang va ser enviat com un enviat a Wuling to buscar aliats contra Wu entre els bàrbars dels Cinc Rierols (五溪蠻夷). La missió va reeixir, però quan Liu Bei va ser derrotat desastrosament a la batalla de Yiling, Ma Liang va ser mort enmig de la batalla també.
El seu fill va ser fet Comandant en Cap de Cavalleria (騎都尉). El seu germà menor Ma Su va continuar la seva carrera en l'exèrcit de Shu Han.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Referències

* ↑ de Crespigny, Rafe. A biographical dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23–220 AD). Brill, 2007, p. 645. ISBN 978-90-04-15605-0.
* ↑ En la majoria de les famílies xineses, els germans comparteixen sovint un caràcter comú en els seus noms. En la família Ma, ells compartien el caràcter 'Chang' en els seus noms estilitzats. Per exemple, tenim Ma Jichang (Liang) i Ma Youchang (Ma Su). Chen Shou. Pei Songzhi (ed.). 三國志 (Registres dels Tres Regnes). Taibei: Dingwen, 1977 (original 280).
# Abric de Can Ximet

L'Abric de Can Ximet, o Balmes de Cal Ximet, és un abric rocós situat entre Can Ximet i Can Castellví, en una cinglera del barranc del Fondo de la Seguera, dins del Parc d'Olèrdola (Alt Penedès). Hi ha unes estructures medievals i pintures rupestres protegides com a Patrimoni de la Humanitat en el conjunt de l'Art rupestre de l'arc mediterrani de la península Ibèrica.
L'abric té uns 20 metres de longitud, 10 metres de fondària i una altura mitjana de 10 metres. Al seu interior s'observen una sèrie d'estructures excavades a la roca: escales, forats per a bigues i dos grups de sitges considerades d'època medieval.
Les pintures rupestres es troben a la part esquerra de la cavitat, per sobre de les restes de la primera sitja. En altres punts de l'abric s'observen restes de pigments. El conjunt pictòric es compon de tres figures d'estil esquemàtic i traç simple. Aquestes figures són traços que configuren una creu o aspa.
El 1984 es van descobrir dues figures durant el transcurs d'una visita als conjunts rupestres propers de la Cova dels Segarulls i l'Abric de Can Castellví. En fer la documentació el 1987 es van observar les restes de pigment disperses i molt deteriorades. El 1990 es va descobrir la tercera figura.

## Referències

* 1 2 «ABRIC DE CAN CASTELLVÍ». Pat.mapa: jaciments. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Abric de Can Ximet (Olèrdola, Alt Penedès), gencat.cat.
# Llista de peixos del riu Lena

Aquesta llista de peixos del riu Lena -incompleta- inclou 11 espècies de peixos que es poden trobar al riu Lena, a la Sibèria, Rússia, ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Acipenser baerii baerii

## C

* Coregonus tugun lenensis
* Cottus poecilopus

## G

* Gobio soldatovi

## L

* Leuciscus idus
* Liopsetta glacialis
* Lota lota

## O

* Oncorhynchus gorbuscha
* Oncorhynchus keta

## R

* Rhynchocypris lagowskii
* Rutilus rutilus

## Referències

* ↑ FishBase (actualitzat el 8 d'octubre del 2010) (anglès)

## Bibliografia

* Borisov, P. G., 1928: Fishes of the River Lena. Trudy Kommissii po izucheniyu Yakutskoi Avtonomnoi Sovietskoi Socialisticheskoi Respubliki [Works of the Commission for research in the Yakutian Autonom SSR] v. 9: 1-181. (En rus, resum en anglès a les pàg. 133-172).
* Weiss, S., I. Knizhin, A. Kirillov i E. Froufe, 2006: Phenotypic and genetic differentiation of two major phylogeographical lineages of Arctic grayling Thymallus arcticus in the Lena River, and surrounding Arctic drainages. Biological Journal of the Linnean Society v. 88: 511-525.

## Enllaços externs

* Freshwater Ecoregions of the World Arxivat 2012-06-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Simple com Sylvain

Simple com Sylvain (títol original en francès, Simple comme Sylvain) és una pel·lícula de comèdia romàntica i dramàtica quebequesa del 2023 dirigida per Monia Chokri. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar a la secció Un certain regard del Festival de Canes el 18 de maig de 2023.
La producció de la pel·lícula es va anunciar per primera vegada a la tardor de 2022.

## Referències

* ↑ «Simple comme Sylvain». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «Monia Chokri’s Cannes, London Title ‘The Nature of Love’ Snapped Up by Vertigo for U.K., Ireland (EXCLUSIVE)». Variety.
* ↑ Éric Lavallée, "An Affair to Remember: Magalie Lépine Blondeau Toplines Monia Chokri’s 'Simple Comme Sylvain'".
# Arnold van Foreest

Jhr. Arnold Engelinus van Foreest (Haarlemmermeer, 29 de juny de 1863 – Apeldoorn, 24 de juny de 1954) fou un jugador d'escacs neerlandès. Era el germà petit de Dirk van Foreest. Va guanyar tres cops el Campionat d'escacs dels Països Baixos. El seu rebesnet és Jorden Van Foreest, guanyador del Tata Steel 2021 amb tan sols 21 anys.

## Resultats destacats en competició

Fou 8è a La Haia 1878 (campió: A. Polak Daniels), fou 5è al Campionat dels Països Baixos de 1886 a Utrecht (el campió fou el seu germà Dirk), fou 3r, rere Rudolf Loman i Dirk van Foreest, al Campionat dels Països Baixos de 1888 a Rotterdam, i fou 8è al Torneig Internacional d'Amsterdam 1889 (campió: Amos Burn).
Guanyà a Groningen 1896, fou 2n, rere Bleijkmans, a Leiden 1896, empatà als llocs 3r-4t a L'Haia 1898 (campió: Tresling), fou 3r a Haarlem 1901 (campió: Adolf Georg Olland). Empatà al 1r lloc amb Frank James Marshall al quadrangular d'Amsterdam 1911, i fou 14è a Scheveningen 1913 (campió: Aleksandr Alekhin).
A banda dels torneigs mencionats anteriorment, guanyà els Campionats dels Països Baixos de 1889 a Gouda, de 1893 a Groningen, i de 1902 a Rotterdam.

## Referències

* ↑ «Arnold van Foreest». Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 25 gener 2010].
* ↑ «Nota biografica de Jorden Van Foreest». chessgames.com. [Consulta: 19 setembre 2016].
* ↑ García, Leontxo «Van Foreest, pasmoso ganador en la ‘muerte súbita’». El País, 31-01-2021 [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Torneig de la Haia 1878». Arxivat de l'original el 2008-03-29. [Consulta: 25 gener 2010].
* ↑ «PDF».

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Arnold van Foreest a «chessmetrics.com». [Consulta: 25 gener 2010]. (anglès)
# Material fèrtil

Un material fèrtil és un material que, encara que no és fissionable per neutrons tèrmics, es pot convertir en un material físsil mitjançant l'absorció de neutrons i les subsegüents conversions de nuclis.
Un element es diu que és material nuclear fèrtil quan, a través de captura neutrònica, es transforma en un material fissionable. Se suposa que aquest element pot ser utilitzat, juntament amb un altre fissible com a combustible nuclear en un reactor de fissió. Només es consideren fissionables els àtoms que experimenten la reacció de fissió estimulada amb neutrons de qualsevol energia, fins i tot amb neutrons termalitzats (de baixa energia).
L'U-238 pot produir fissions si el neutró incident és d'alta energia, però presenta una energia llindar per sota de la qual ja no es produeixen fissions. No obstant això, si captura un neutró s'obté U-239 que és altament inestable i decau per β$^-$ a Np-239 el qual torna a desintegrar obtenint finalment Pu-239. El Pu-239, com l'U-235 és fissionable. Un altre material que també és fèrtil és el Th-232 que per captura neutrònica passa a Th-233 el qual es desintegra a Pa-233 que finalment produeix U-233, un altre isòtop fissionable.

## Materials fèrtils d'ocurrència natural

Alguns dels materials fèrtils d'ocurrència natural que es poden convertir en un material físsil per irradiació en un reactor nuclear són els següents:
* El tori 232, que es converteix en urani 233
* urani 234, que es converteix en urani 235
* urani 238, que es converteix en plutoni 239
Alguns dels isòtops artificials formats en el reactor que es poden convertir en material físsil mitjançant una captura neutrònica són els següents:
* plutoni 238, que es converteix en plutoni 239
* plutoni 240, que es converteix en plutoni 241
Alguns altres actínids necessiten més d'una captura electrònica per arribar a un isòtop físsil i de vida prou llarga per poder ser capaç de capturar un altre neutró i fissionar en comptes de desintegrar-se. Aquests inclouen:
* plutoni 242 a americi 243 a curi 244 a curi 245
* urani 236 a neptuni 237 a plutoni 238 a plutoni 239
* americi 241 a curi 242 a curi 243 (o, més probablement, el curi 242 es desintegra en plutoni 238, que també requereix un neutró addicional per esdevenir un núclid físsil)
Com que aquests processos requereixen un total de 3 o 4 neutrons tèrmics per finalment fissionar, i una fissió neutrònica tèrmica genera tan sols de 2 a 3 neutrons, aquests núclids representen una pèrdua neta de neutrons. En un reactor ràpid poden requerir menys neutrons per aconseguir la fissió, i poden produir més neutrons quan la duen a terme.

## Referències

* ↑ Sasahara, Akihiro; Matsumura, Tetsuo; Nicolaou, Giorgos; Papaioannou, Dimitri «Neutron and Gamma Ray Source Evaluation of LWR High Burn-up UO2 and MOX Spent Fuels». Journal of Nuclear Science and Technology, 41, 4, 4-2004, pàg. 448–456. Arxivat de l'original el 2010-11-19. DOI: 10.3327/jnst.41.448 [Consulta: 16 novembre 2013].
* ↑ «Foro Nuclear». Arxivat de l'original el 2019-12-18. [Consulta: 24 novembre 2019].
# Sulfat de cobalt(II)

El sulfat de cobalt(II), de fórmula CoSO₄, és la sal del sulfat de cobalt divalent. Antigament s'anomenà sulfat cobaltós, vitriol roig o caparrosa roja.

## Propietats

El sulfat de cobalt(II) anhidre apareix en forma de cristalls de sulfat monoclínic roig que es fon a 96,8 °C i és anhidre a 420 °C. És soluble en aigua, lleugerament soluble en etanol, i especialment soluble en metanol.

## Usos

Es fa servir en la preparació de pigments, i també per fabricar altres sals de cobalt. El pigment de cobalt es fa servir en la porcellana i en el vidre. El sulfat de cobalt(II) es fa servir en les bateries elèctriques o piles i en la galvanoplàstia, tinta simpàtica, i com additiu alimentari. Anteriorment s'havia utilitzat el sulfat de cobalt(II) per estabilitzar l'escuma de la cervesa i pel tractament d'algunes anèmies.

## Seguretat

El sulfat de cobalt(II) s'ha comprovat que és tòxic i lleugerament cancerigen en ratolins. També s'ha demostrat que és mutagen en la salmonel·la. Afegit a l'escuma de la cervesa va provocar algunes morts entre els consumidors.

## Presència natural

Rarament es troba el sulfat de cobalt(II) en els minerals, per exemple apareix per oxidació en els minerals primaris escuterudita o cobaltita. Aquest minerals són: biebierita (heptahidratada), moorhousita (Co,Ni,Mn)SO₄$^.$6H₂O, aplovita (Co,Mn,Ni)SO₄$^.$4H₂O i cobaltquieserita (monohidratat).

## Referències

* ↑ «Cobalt Sulfate Cobalt Sulfate MSDS». JT Baker.
* ↑ Cobalt Sulfate
* ↑ Cobalt Sulfate - National Toxicology Program
* ↑ JR Bucher, JR Hailey, JR Roycroft, JK Haseman, RC Sills, SL Grumbein, PW Mellick and BJ Chou «Inhalation toxicity and carcinogenicity studies of cobalt sulfate». Toxicological Sciences, 49, 1, 1999, pàg. 56. DOI: 10.1093/toxsci/49.1.56.
* ↑ «Cobalt sulfate heptahydrate: Carcinogenic Potency Database». Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 23 juny 2014].
* ↑ https://web.archive.org/web/20021202222457/http://www.cbc.ca/consumers/market/files/food/beer_challenge/additives.html