OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thonville

Thonville és un municipi francès situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 42 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Thonville era de 42 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 21 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. 19 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 19 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Thonville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 33 persones, 26 eren actives i 7 eren inactives. De les 26 persones actives 24 estaven ocupades (12 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Thonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Thonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Thurey-le-Mont

Thurey-le-Mont és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 112 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Thurey-le-Mont era de 112 persones. Hi havia 42 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 17 parelles sense fills, 17 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 49 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 43 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 11 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Thurey-le-Mont el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 16 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 51 eren actives i 16 eren inactives. De les 51 persones actives 43 estaven ocupades (24 homes i 19 dones) i 8 estaven aturades (3 homes i 5 dones). De les 16 persones inactives 7 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una entitat de l'administració pública.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren fusteries.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Thurey-le-Mont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Thurey-le-Mont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Doğan Akhanlı

Doğan Akhanlı (Şavşat, 18 de març de 1957 - Berlín, 31 d'octubre de 2021) va ser un escriptor turc asilat a Alemanya.

## Biografia

Doğan Akhanlı va viure durant els seus primers anys en un poble turc en la costa del Mar Negre. Als 12 anys va viatjar a Istanbul amb un germà major per continuar l'educació bàsica. En 1975 va començar la seva activitat política, després de ser arrestat per adquirir un periòdic esquerrà. Després del cop d'estat a Turquia de 1980 va passar a la clandestinitat i en 1985 va ser detingut a Istanbul, on va viure baix arrest fins a 1987. En 1991 va obtenir asil polític a Alemanya, i va establir la seva residència en Colònia, on ha viscut com a escriptor.
El 19 d'agost de 2017 Akhanlı va ser detingut a Granada per la policia espanyola, seguint una ordre de la Interpol cursada pel govern turc.

## Obra

* 1998 "Kayıp Denizler" (trilogia composta per "Denizi Beklerken", "Gelincik Tarlası" i "Kıyamet Günü Yargıçları" on es tracta el tema del genocidi armeni).
* 2005 "Madonna'nın Son Hayali" ("L'últim somni de Madonna", novel·la).
* 2009 "Babasız Günler" ("Dies sense pare").
* 2010 "Fasıl".

## Referències

* ↑ «Doğan Akhanlı: Heute Morgen verstarb ein Gerechter» (en alemany), 31-10-2021. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Detienen en Granada al escritor Dogan Akhanli, reclamado por Turquía
* ↑ Dogan Akhanli: Ein gebrochenes Land
* ↑ Akhanlı, Doğan. Babasız Günler (en turc). Turkuvaz Kitap, 2009-01-14. ISBN 978-605-4069-45-3.
# Illa Tortuga (Perú)

Illa Tortuga és una petita illa peruana a la costa de l'Oceà Pacífic, al nord de Lima, amb una superfície de 134 hectàrees (equivalents a 1,34 km²), dos quilòmetres de llarg i una altura màxima de 143 metres sobre el nivell del mar, que es troba entre l'illa Los Chimús i l'illot La Viuda, i que administrativament forma part del Departament d'Ancash. Posseeix diversos tipus d'ocells i un clima tropical.

## Vegeu també

* Geografia del Perú

## Referències

* ↑ S.L, Tutiempo Network. «Isla Tortuga (Ancash) - Perú :: Datos Geográficos» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ «INEI - 1.12 PERU: SUPERFICIE INSULAR, SEGUN REGION Y DEPARTAMENTO», 17-07-2011. [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ «Isla Tortuga / Isla Tortuga, Ancash, Peru, South America». [Consulta: 19 novembre 2024].
# To the Teeth

To The Teeth és el desè àlbum de la cantant i compositora Ani DiFranco publicat al 1999, el tercer d’aquell any després d'Up Up Up Up Up Up i de Fellow Workers (amb Utah Phillips).
Aquest conté un missatge polític i social denunciant la política armamentística com a resposta a la massacre de Columbine a «To The Teeth», o a l’assassinat del doctor avortista Barnett Slepian i l’atemptat a la clínica de Birmingham (Alabama) a «Hello Birmingham».
Compta amb la col·laboració de Prince a «Providence» fent veus de fons. Aquell mateix any, Prince va publicar l’àlbum Rave Un2 the Joy Fantastic amb el tema «I Love U, but I Don't Trust U Anymore», on DiFranco col·labora tocant la guitarra acústica.
«The Arrivals Gate» conté un sampleig de la introducció de banjo de la versió per a radio d'«Angry Anymore», senzill d'Up Up Up Up Up Up.
El disc va arribar a la posició 12 a la llista Independent Albums i a la 76 de la Billboard 200, ambdues publicades per Billboard.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Ani DiFranco.

## Personal

* Ani DiFranco – veu, tenor guitar, guitarra elèctrica, guitarra baríton, guitarra acústica, baix, piano, bateria, megàfon, campanes, triangle, banjo, orgue
* Daren Hahn – bateria, turntables
* Jason Mercer – contrabaix, baix, banjo
* Julie Wolf – piano Wurlitzer, orgue, clavinet, piano, veu de fons, acordió, melòdica, piano baix Rhodes
* Kurt Swinghammer – guitarra, guitarra elèctrica
* Brian Wolf – tuba, trompeta, trombó
* Maceo Parker – flauta, saxòfon
* Irvin Mayfield – trompeta
* Mark Mullins – trombó
* Kingsway Clap and Stomp Corps – clapping
* Corey Parker – rap
* Prince – veu de fons a «Providence»

### Producció

* Producció – Ani DiFranco
* Enginyeria – Goat, Ethan Allen
* Mescla – Ani DiFranco
* Masterització – Greg Calbi
* Disseny – Ani DiFranco, Cheryl Neary
* Fotografia – Patty Wallace, Goat

## Llistes

| Llista | Posició |
| Independent Albums (2000) | 12 |
| Billboard 200 (1999) | 76 |
Ambdues llistes publicades per la revista Billboard.

## Referències

* ↑ https://www.allmusic.com/album/to-the-teeth-mw0000252500
* 1 2 3 Album reviews at CD Universe
* ↑ The A.V. Club review
* ↑ «Chicago Tribune review». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 25 octubre 2021].
* ↑ Los Angeles Times review
* ↑ musicOMH review
* ↑ Robert Christgau Consumer Guide
* ↑ Rolling Stone review
* ↑ Slant review
* ↑ «WashingtonPost.com: Abortion Violence». [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ «WashingtonPost.com: Abortion Violence». [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ «Eye Love U, But Eye Don’t Trust U Anymore - Prince Vault». [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ «Prince Official Discography: Rave Un2 the Joy Fantastic - Prince Studio Albums» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2022].
* 1 2 3 «Ani DiFranco». [Consulta: 24 octubre 2021].
# Núria Albertí Martínez de Velasco

Núria Albertí Martínez de Velasco (Alacant) és una escriptora de literatura catalana i especialista en poesia per a nens i educació emocional. Va néixer a Alacant. Va estudiar Enginyeria Industrial a l'ETSEIB (UPC) i va treballar durant set anys fent de relacions internacionals, viatjant per diferents països. Actualment, viu a Sabadell i es dedica des del 2006 a escriure, fer tallers de poesia a les escoles i fer classes com a professora de secundària.
Segons Paloma Arenós de l'Ara, «ha aconseguit revitalitzar la poesia infantil i juvenil gràcies als jocs de paraules, l'humor, la creativitat i la naturalitat.»
Entre les seves obres, destaquen Bona nit, Lluna (2017) i Els meus primers Haikús (2017), llibre premiat a la fira de Bolonia com un dels 100 millors llibres de 0 a 3 anys.

## Referències

* ↑ Plana, Sílvia «Núria Albertí: “Inculcar el plaer de la lectura pot ser quelcom que ens uneixi amb els nostres fills per tota la vida”». L'escriba, 16-12-2014.
* 1 2 Arenós, Paloma «Versos juganers». Diari Ara, 21-07-2012.
* ↑ Scuderi, Bàrbara «‘Poesia a les aules’, del programa de l’escola Sant Nicolau de Canyelles que acosta l’alumnat a la literatura». Eix Diari, 19-05-2017.
* ↑ Galí, Mercè. «Bologna children's book fair-The Extraordinary library: Reading to grow well», 18-01-2019. [Consulta: 17 juny 2023].

## Enllaços externs

* «Joana Raspall: “No cal que els infants s’aprenguin poemes de memòria, cal que els estudiïn a fons”». Fet a Sant Feliu, 17-10-2012. «La Torre del Roser va acollir ahir una trobada entre Joana Raspall i Núria Albertí»
* González, Emili «Núria Albertí, escriptora de poesia infantil i editora de Tatami Books». Diari de Terrassa, 05-11-2017. «Als meus poemes, hi guardo tresors»
* Peix, Susanna. «Susanna Peix conversa amb l'escriptora i editora Núria Albertí» (vídeo). Entrada lliure, 31-05-2017.
# Todar Mal

Todar Mal o Todar Mall (+ 1589) fou un hindú que fou ministre de finances de l'emperador Akbar el Gran. Era un rajput ksatriya probablement originària del Panjab però nascut a Laharpur, modern Uttar Pradesh.
Va entrar al servei d'Akbar el 1556; el 1563/1564 fou designat oper treballar sota Muzaffar Khan i organitzar l'administració del tresor; després fou enviat amb l'exèrcit que operava al Bihar i a Bengala on va reprimir amb duresa la revolta iniciada el 1580/1581. El 1582/1583 fou nomenat ministre imperial càrrec que va ocupar fins a la seva mort. El 1585 va rebre el mansab de 4.000. Al front del govern va fer importants reformes administratives i econòmiques, si bé en part ja havien estat dissenyades pel seu predecessor Muzaffar Khan i per Shah Mansur.
Fou considerat lleial i competent i tot i que per la seva religió hindú era considerat per sota dels dignataris musulmans, Akbar li va reconèixer la lleialtat i el va plorar a la mort.

## Referències

* "Abū al-Fażl “ʿAllāmī” ibn Mubārak, Šayḫ" i "Ain i Akbari", vol. 1. Arxivat 2018-01-15 a Wayback Machine. Texts perses traduïts, The Packard Humanities Institute.
* L'Akbar-nama en línia a

## Enllaços externs

* http://sitapur.nic.in/
* http://www.kayastha.org/kayastha_chitragupta.html Arxivat 2009-02-04 a Wayback Machine.
* http://www.acesun.com/rishisriv/kayasthacanada/Article3.htm
* http://kayastha.aryashaadi.com/ Arxivat 2011-11-26 a Wayback Machine.
# Tomaz Vieira da Cruz

Tomaz Vieira da Cruz (Constância, 22 d'abril de 1900 — Lisboa, 7 de juny de 1960) fou un poeta, músic i periodista portuguès del segle xx. També va fundar i dirigir el periòdic literari Mocidade.
Nascut i mort a Portugal, va viure molts anys a Angola, on va escriure tres llibres de poesia, reeditats en 1971 sota el títol general de Quissange.

## Obres

* Quissange - Saudade Negra (1932)
* Vitória de Espanha (1939)
* Tatuagem (1941)
* Cinco Poesias de África (1950)
* Cazumbi (1950)

## Referències

* ↑ Portal São Francisco. «Tomaz Vieira da Cruz - Vida». Arxivat de l'original el 2016-09-15. [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ «Tomaz Vieira da Cruz». Encyclopædia Britannica.
* ↑ Tomaz Vieira da Cruz a escritores.online
* ↑ Revista COLÓQUIO/Letras n.º 104/105 (Julho 1988), pág. 25.

## Enllaços externs

* Tomaz Vieira da Cruz Arxivat 2017-11-14 a Wayback Machine. a escritas.org
# Toni Espinar

José Antonio Espinar (Alzira, 1970) és un pintor, restaurador i muralista valencià.
Fill, net i besnet de pintors, va formar-se a l'Acadèmia de Sant Carles de València i comença a realitzar els seus primers murals el 1988, per motius reivindicatius. Eren murals reivindicatius als carrers d'Alzira, Algemesí o al Kasal Popular del Flora.
La seua obra té un fort enfocament de crítica social, amb referències a la tradició local, la cultura popular i revisitacions d'obres d'art. Ha pintat arreu del País Valencià, però poc a la capital ja que algunes de les seues obres no han sigut respectades.
El 2014 a la plaça de la Botja del barri de Velluters de València, va participar en la realització del mural de la Botja en col·laboració amb altres grafiteres i grafiters com Barbiturikills, Deih, Dyox, Julieta, Pica, Pichi&Avo, Poye, The End i Xelön i algunes entitats del districte de Ciutat Vella i veïnat a títol individual que tracten de posar en valor una part de la història del barri.
El 2016 va realitzar a Alzira una versió particular de la Venus d'Ingres que va patir guixades amb simbologia nazi i va causar una polèmica política a nivell local, motiu pel qual va decidir esborrar el mural. Entre el 2016 i 2018 realitza al Passeig de Batà de Muro d'Alcoi un mural on representa a diversos escriptors valencians. Entre el 2016 i 2018 realitza les pintures de les columnes de la Plaça de les Lletres Valencianes d'Alzira, amb escriptors com Ibn Khafaja, Ausiàs March, Joanot Martorell, Jaume Roig, Isabel de Villena, Joan Roís de Corella, Josep Bernat i Baldoví, Francesc Palanca i Roca, Teodor Llorente, Carles Salvador, Manuel Sanchis Guarner, Enric Valor, Joan Fuster, Maria Beneyto i Carmelina Sánchez Cutillas.

## Galeria

* Mural del col·legi Attilio Bruschetti, carrer del Puig, Xàtiva.
* Jaume Roig al mural del Batà a Muro.
* Maria Mercè Marçal, al mural feminista de Gandia.
* Mural a l'exposició permanent de L'Etno.

## Referències

* ↑ Marrades, Letícia «Art Públic: patrimoni mural de Toni espinar». Levante-EMV, 04-06-2016.
* 1 2 «Qui és qui - 3.6 Toni». Qui és Qui?, À Punt, 30-06-2018. [Consulta: 5 juliol 2018].
* ↑ «Toni Espinar, pintor: “Este mural es una especie de versión underground de los Amantes de Teruel”». Diario de Teruel, 01-03-2018.
* 1 2 3 López Giménez, Diego. Valencia en graffitis. Dilatando Mentes, 2019, p. 224-227. ISBN 978-84-120153-2-4.
* ↑ «El mural más grande de Valencia». Levante-EMV, 25-02-2015. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ ValenciaBonita. «El arte urbano más bonito de Valencia» (en espanyol europeu), 21-11-2017. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ Aliaga, Xavier «RETRÒGRADS ATIANT NECIS: INTOLERANTS CONTRA TONI ESPINAR». Sota la Creueta, 03-10-2016. Arxivat de l'original el 2018-07-05 [Consulta: 5 juliol 2018].
* ↑ «Toni Espinar borra el mural de La Vila en convertir-se en una “arma política”». Riberaexpress, 28-10-2016. Arxivat de l'original el 2018-07-05. [Consulta: 5 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
# NGC 6781

NGC 6781 és una nebulosa planetària a aproximadament 2.600 anys llum de la Terra i situada a la Constel·lació de l'Àguila.

## Referències

* ↑ Eva Gloria Villaver Sobrino «The Magellanic Cloud Calibration of the Galactic Planetary Nebula Distance Scale» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 10-12-2008, pàg. 194–202. DOI: 10.1086/592395.
* ↑ «Tiny bat vs mighty Eagle». Monthly Notes of the Astronomical Society of South Africa, 2007, pàg. 172.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Andreas J. Wicenec «Galactic Planetary Nebulae and their central stars. I. An accurate and homogeneous set of coordinates» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 9-2003, pàg. 1029–1035. DOI: 10.1051/0004-6361:20031046.
# Variòmetre

El variòmetre o varioaltímetre és un aparell dotat d'un sensor de pressió atmosfèrica, molt sensible, que unit a dispositius electrònics permet al pilot de planador o parapent determinar a quina velocitat vertical es mou dins de la massa d'aire, és a dir si guanya o perd altura. A més, una alarma acústica, amb un to per l'ascensió i un altre per al descens, permet centrar els corrents tèrmics per a guanyar alçada o accelerar per sortir de les descendències. També indica l'altitud sobre el nivell del mar, sobre l'enlairament o sobre qualsevol altra referència que es prengui.
En combinació amb un termòmetre pot proporcionar el gradient de temperatura, el que subministra una informació addicional molt útil per saber a quina alçada pot arribar a pujar la tèrmica.

## Desenvolupament recent

Aquest aparell s'ha sofisticat molt gràcies a la miniaturització electrònica i l'aparició del GPS. Així, unit a un GPS, per exemple, pot proporcionar informació d'on s'han disparat tèrmiques en altres ocasions o si és més rendible en termes de planatge navegar vent en cua en línia recta o fent girs de 360 graus si l'ascendència no és gaire acusada però sí que hi ha un vent horitzontal potent (també anomenats anells McReady). Una pantalla digital ofereix tots aquests paràmetres, alçada, velocitat ascensional, temps de vol, ascendència mitjana i ascendència puntual, etc. També se li pot adossar una sonda perquè proporcioni la velocitat respecte al vent (velocitat relativa) que pot ser diferent amb la velocitat respecte a terra si la massa horitzontal d'aire està en moviment.

## Vegeu també

* Parapent
* Altímetre

## Referències

* ↑ [Federal Aviation Administration Glider Flying Handbook]. Skyhorse Publishing Inc., 2007, p. 4-7, 4-8. ISBN 1-60239-061-4 [Consulta: 27 agost 2014].
# Dècada del 540

La dècada del 540 va des de l'1 de gener de 540 fins al 31 de desembre de 549.

## Esdeveniments

* Els ostrogots dominen Roma
* Gran epidèmia de pesta a Europa
* Guerra entre els francs i els visigots
* Ildibad succeeix a Vitiges com a rei dels ostrogots, i instal·la al seu nebot Tòtila com a comandant de l'exèrcit gòtic. Reconquista Venècia i Ligúria al nord d'Itàlia.

## Personatges destacats

* Belisari, fou el general més destacat de l'Imperi Romà d'Orient en l'antiguitat tardana.
* Cassiodor
* Justinià I
* Teodora (muller de Justinià I)
* Tòtila

## Referències

* ↑ Herwig Wolfram, History of the Goths (University of California Press), 1990
* ↑ Sánchez Sanz, 2021, p. 9.

## Bibliografia

* Sánchez Sanz, A. Belisarius: Magister Militum del Imperio Romano de Oriente (en castellà). Historia Rei Militaris, 2021. ISBN 978-84-17859-29-9.
# Johannes Hengeveld

Johannes Hendrikus Hengeveld (Arnhem, Gelderland, 24 de desembre de 1894 – Arnhem, 4 de maig de 1961) va ser un esportista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Especialista en el joc d'estirar la corda, guanyà la medalla de plata als Jocs Olímpics de 1920 a Anvers.

## Referències

* ↑ «Johannes Hengeveld Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de setembre 2011. [Consulta: 22 juny 2017].
# Josep Palau Oller

Josep Palau Oller (Barcelona, 5 de gener de 1888 – Barcelona, 31 de juliol de 1961) fou un polifacètic artista pictòric i dissenyador de mobles, estampats tèxtils i joguines. També fou el pare de l'escriptor, poeta i crític d'art Josep Palau i Fabre.

## Referències

* ↑ «Josep Palau Oller». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Casamartina i Parassols, Josep. «Josep Palau Oller, obra pictórica». Fundació Palau. Arxivat de l'original el 2017-04-01. [Consulta: 31 març 2017].
# Jacques Sautereau

Marie Maurice Jacques Alfred Sautereau (Louveciennes, Yvelines, 7 de setembre de 1860 – Saint-Mandé, Val-de-Marne, 23 de novembre de 1936) va ser un jugador de croquet francès, que va competir a finals del segle xix i primers de xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París en la competició de croquet, on guanyà la medalla de bronze en la prova individual a dues boles.

## Referències

* ↑ «Jacques Sautereau Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 d’abril 2016. [Consulta: 24 setembre 2015].