OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Hoyt Whipple

George Hoyt Whipple (Ashland, Nou Hampshire, 1878 - Rochester, 1976) fou un metge i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1934.

## Biografia

Va néixer el 28 d'agost de 1878 a la ciutat d'Ashland, població situada a l'estat nord-americà de Nou Hampshire. Va estudiar medicina a la Universitat Yale, on es va llicenciar l'any 1900, i posteriorment realitzà el doctorat a la Universitat Johns Hopkins l'any 1905. Després de treballar com a patòleg durant la construcció del canal de Panamà fou nomenat l'any 1914 professor de recerca biomèdica a la Universitat de Califòrnia.
Va morir l'1 de febrer de 1976 a la ciutat de Rochester, situada a l'estat de Nova York.

## Recerca científica

L'any 1907 va ser el primer a descriure la malaltia de Whipple, anomenada així en el seu honor, i descobrir que és causada pel bacteri Thropheryma whipplei.
Els seus treball fonamentals de recerca mèdica es van desenvolupar sobre la funció dels nutrients sobre l'estimulació de la medul·la òssia. Desenvolupà mètodes terapèutics per combatre l'anèmia mitjançant extractes del fetge.
L'any 1934 fou guardonat, juntament amb els patòlegs nord-americans William Parry Murphy i George Richards Minot, amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus descobriments referents a la teràpia del fetge en casos d'anèmia.

## Enllaços externs

* «George Hoyt Whipple» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Mewing

El mewing és una tècnica que pretén millorar l'estructura de la mandíbula i la cara. Mike i John Mew, dos ortodoncistes anglesos, van idear la tècnica com a part d'una pràctica anomenada orthotropics. Consisteix en col·locar la llengua al paladar i fer-hi pressió, amb l'objectiu de modificar l'estructura de la mandíbula. Això no obstant, cap investigació científica no n'ha demostrat mai l'eficàcia. Des del 2019,el mewing ha rebut certa cobertura mediàtica a causa de la seva viralitat a les xarxes socials a internet, especialment en el marc de les subcultures incel i looksmaxxing.
La tècnica s'ha emprat també com a mem d'internet: en referència a l'aparició d'una fotografia de Donald Trump del 2023, el periodista Bindu Bansinath va escriure «potser fa mewing per a una millor definició».

## Referències

* ↑ Lee, Urie K.; Graves, Lindsay L.; Friedlander, Arthur H. (en anglès) Journal of Oral and Maxillofacial Surgery, 77, 9, 01-09-2019, pàg. 1743–1744. DOI: 10.1016/j.joms.2019.03.024. ISSN: 0278-2391. PMID: 31005620 [Consulta: free].
* 1 2 3 , 28-12-2020.
* ↑ Yasharoff, Hannah. «People on TikTok are 'mewing.' Experts weigh in on this controversial beauty hack» (en anglès americà). USA Today. [Consulta: 16 febrer 2024].
* ↑ Millhone, Carley. «Should You Try Mewing? Here's What the Research Says» (en anglès). Health.com, 07-02-2023. [Consulta: 16 febrer 2024].
* ↑ Kanh, Sandra BioScience, 70, 9, 22-07-2020.
* ↑ (en anglès) , 21-03-2019.
* ↑ «What is the ‘mewing’ trend? Why teachers are hitting back at classroom craze» (en anglès). The Independent, 19-03-2024. [Consulta: 20 març 2024].
* ↑ Azzouzi, Alaaddine. «Mandíbula marcada: una perillosa tendència viral a Tiktok». Vilaweb, 24-02-2023. [Consulta: 22 març 2024].
* ↑ Garrity, Katie. «Teachers Are Explaining Why Tween & Teen Students Are "Mewing" In Class» (en anglès). Scary Mommy, 23-02-2024. [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ Bansinath, Bindu. «It’s Mug Shot Day» (en anglès). New York Magazine, 25-08-2023. [Consulta: 16 febrer 2024].
# Isabelle Caro

Isabelle Caro (Marsella, 9 de setembre de 1980 - París, 17 de novembre de 2010) fou una model i actriu occitana, malalta d'anorèxia, coneguda després d'aparèixer en una controvertida campanya publicitària on mostrava els efectes de la malaltia, feta pel fotògraf Oliviero Toscani.
Caro va néixer a Marsella el 9 de setembre de 1980, i patí d'anorèxia nerviosa severa des dels tretze anys. La seva anorèxia es devia al que ella anomenava "una infància problemàtica". Quan va aparèixer a la sèrie televisiva The Insider de la CBS, es va revelar que en el seu pitjor estat va arribar a pesar tan sols 25 kg. amb una alçada d'1,65 metres. El seu darrer pes mesurat fou 42 kg., segons assenyalà la model a inicis del 2010.
Aparegué l'11 de març de 2008 al programa Supersize vs. Superskinny de Channel 4, on va parlar amb la periodista Anna Richardson sobre la seva anorèxia.
Fou hospitalitzada per primera vegada quan tenia vint anys. La pitjor vegada fou en el 2006, quan va entrar en coma arran dels seus 25 kg. de pes. El metge pronosticà que no sobreviuria al coma, però ho va fer.
També fou entrevistada en el segon episodi de la sèrie de televisió documental, The Price of Beauty, en el qual Jessica Simpson i els seus dos millors amics, Ken Pavés i CaCee Cobb, viatjaven per tot el món per explorar el significat de la veritable bellesa. Jessica investigava el perquè algunes models femenines s'obsessionaven a ser primes en la recerca de l'excel·lència del cànon estètic. Caro va parlar de com va arribar a l'anorèxia i advertí a la resta de noies de la malaltia. Jessica afegí: "El que estàs fent ara et fa ser més bonica i espero que dones d'arreu del món escoltin la teva història i entenguin que ser tant primes com tu no les farà més guapes". L'episodi va ser enregistrat íntegrament a França, i emès el 22 de març de 2010 als Estats Units i el 21 d'agost al Japó.
Morí el 17 de novembre de 2010 a París, als 30 anys, per complicacions pulmonars relacionades amb la seva anorèxia. La seva família, així com el seu amic i cantant suís Vincent Bigler, informaren de la mort a la premsa el 29 de desembre de 2010.

## Referències

* ↑ «Italy bans 'No Anorexia' poster» (en anglès). BBC News, 20-10-2007. [Consulta: 23 setembre 2009].
* 1 2 3 «Muere Isabelle Caro, la modelo anoréxica de Toscani» (en castellà). El País, 29-12-2010. [Consulta: 29 desembre 2010].
* ↑ «'No Anorexia' model Isabelle Caro dies aged 28» (en anglès). BBC News, 29-12-2010. [Consulta: 9 novembre 2019].
# Meekiaria lignea

Meekiaria lignea es una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels cràmbids (Crambidae). El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada l'any 1974 per Munroe.

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.W; Scoble, M.J.; Robinson, G.S; Pitkin, B. The Global Lepidoptera Names Index, 2003.
# Palpita vitrealis

Palpita vitrealis es una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels cràmbids (Crambidae). Té una distribució cosmopolita, incloent Àfrica, Àsia, Austràlia, Europa i Amèrica. A Europa, es troba al sud d'Europa, però pot migrar cap més al nord.
L'envergadura alar és de 27–31 mm. L'arna vola a la tardor, segons el lloc on es troba.
La larva s'alimenta de Jasminum officinale, Ligustrum, Forsythia i l'olivera on és una plaga agrícola.

## Referències

* ↑ «Africanmoths.com». Arxivat de l'original el 2013-01-16. [Consulta: 17 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lepidoptera of Belgium
* Palpita vitrealis at UKmoths
# Karel Hába

Karel Hába, batejat Karel Antonín (Vizovice (regió de Zlín), 21 de maig, 1898 - Praga, 21 de novembre, 1972), va ser un compositor, mestre de cor, violista i professor de música txec.

## Biografia

Karel Hába era germà del compositor Alois Hába i cosí del també compositor Emil Hába. Al principi va ser professor i, mentre feia classes, va estudiar violí i composició al Conservatori de Praga. Va ser deixeble de Jaroslav Křička, Josef Bohuslav Foerster i Vítězslav Novák.
Els anys 1922–1927 va ensenyar a l'institut de mestres de Sv. "Joan sota la roca". A partir de 1929, va treballar com a redactor de la Ràdio Txecoslovaca, on es va centrar principalment en l'emissió per a escoles. L'any 1945 va fundar el Cor Infantil de la Ràdio Txeca. L'any 1952 es va convertir en professor de metodologia de l'educació musical a la Universitat de Pedagogia de Praga. També va ser actiu al Fòrum Artístic de Praga i va actuar en públic principalment com a violista.
Juntament amb el seu germà, va promoure la música microtonal. Va ser un intèrpret entusiasta de les composicions del seu germà i també va escriure una escola de violí per al sistema de quarts de to.

## Treball

És autor de diverses composicions per a piano i cambra, cors i cançons. Va compondre 2 simfonies i un concert per a violí per a orquestra.
Va publicar una sèrie de cançoners destinats a escoles i grups de música amateur (92 cançons populars, Pějme půšť dokola, 100 cançons nacionals i nacionalitzades).

### Òperes

* Jánošík (llibret d'Antonín Klásterský, 1934)
* Stará historie (llibret de Ferdinand Pujman, 1937, no interpretat)
* O Smolíčkovi (llibret de Václav Čtvrtek), òpera radiofònica per a nens, txec. ràdio, 1950)
* Kalibův zločin (llibret propi basat en Karel Václav Rais, 1968)

### Treballs pedagògics

* Tècnica moderna del violí (1927, 1928)
* Metodologia de l'educació musical (1953, 1957)

## Referències

* ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnost Vizovice

## Bibliografia

* Diccionari musical txecoslovac I (A–L), 1963, SHV, Praga
* Michael Kennedy, Joyce Bourne: Hába, Karel The Concise Oxford Dictionary of Music. 1996.
* Alfred Baumgartner: Propyläen Welt der Musik. Banda 2: Cools – Hauer. Propyläen-Verlag, Berlín 1989, ISBN 3-549-07832-3, pàgs. 546–547.
# Benjamin Dyball

Benjamin "Ben" Dyball (Blacktown, Nova Gal·les del Sud, 20 d'abril de 1989) és un ciclista australià, professional des del 2011 i actualment a l'equip Team Ukyo.

## Palmarès

* 2009
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bright
* 2010
** 1r al Canberra Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bright
* 2011
** Campió d'Austràlia sub-23 en ruta
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bright
* 2014
** Vencedor d'una etapa al National Capital Tour
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tasmània
* 2015
** 1r al Tour de Bright i vencedor d'una etapa
* 2016
** 1r al Tour de Tasmània i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour del Chablais
** Vencedor d'una etapa al Tour de Côte-d'Or
* 2017
** 1r al Boucle de l'Artois i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi New Bike-Eurocapi
* 2018
** 1r al Tour de Tailàndia i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de l'Ijen i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de Siak
* 2019
** Campió d'Oceania en ruta
** Campió d'Oceania de contrarellotge
** 1r al Tour de Langkawi i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tochigi
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Indonèsia
* 2022
** 1r al Tour de Taiwan i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
* 2023
** 1r a la Taiwan KOM Challenge
* 2024
** 1r al Gran Premi Kaisareia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2020. 130è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Team Ukyo Sagamihara». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 28 febrer 2021. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Benjamin Dyball (NTT) wordt ploeggenoot van Raymond Kreder bij UKYO» (en dutch). WielerFlits. WielerFlits B.V., 15-12-2020 [Consulta: 16 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Autoretrat amb mico

Autoretrat amb mico (en castellà: Autorretrato con mono) és una obra de 1938 de la pintora mexicana Frida Kahlo, pertanyent a l'estil pictòric del neoimpressionisme tal com diverses de les seves obres.
Actualment es conserva al Buffalo AKG Art Museum de Buffalo a l'estat de Nova York. L'obra està pintada amb la tècnica de l'oli sobre masonita en un llenç que mesura 40'6 cm d'alçada i 30'5 cm de llargada. No obstant, l'obra ja emmarcada mesura 49'53 x 39'37 x 3'81 cm. La peça artística s'inclou entre els nombrosos autoretrats que Frida Kahlo va pintar per als seus amics i patrons.
L'autora compta amb gairebé 200 obres realitzades al llarg de la seva vida artística, un terç de les quals són autoretrats (unes 55 en total), com ara Autoretrat amb micos o La columna trencada. En una ocasió va declarar que li agradava pintar-se ella mateixa «perquè estic molt temps sola, i perquè sóc la persona que millor conec».

## Exposició

A l'octubre de 1938, Kahlo va tenir la seva primera exposició individual a la galeria de Julien Levy de Nova York. Entre la multitud d'espectadors, Anson Conger Goodyear, president del Museu d'Art Modern de Nova York, es va fixar en una de les pintures que volia per a la seva col·lecció: Fulang Chang i jo. Lamentablement, l'obra ja havia estat adquirida per Mary Schapiro Sklar, a la mateixa exposició. Així i tot, convençut de voler adquirir una obra de Frida Kahlo, li va comissionar un autoretrat similar. Una setmana després, l'artista mexicana ja havia creat, pintat i lliurat la seva nova obra Autoretrat amb mico.

## Referències

* ↑ «Autorretrato con mono (1938)» (en castellà). Google Arts&Culture. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ Morales, Yuyi. Viva Frida (en castellà). Roaring Brook Press, 2014. ISBN 9781596436039 [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ Paz León, Ernesto. «Frida Kahlo: un grito desesperado por la vida» (en castellà). RevistaMito.com, 25-05-2015. [Consulta: 19 març 2020].
* ↑ Kettenmann, Andrea. «Desesperación y éxito». A: Kahlo (en castellà). Taschen, 1992, p. 47.
# Toad

En Toad és un personatge de videojocs de la saga Super Mario. És l'ajudant de la Princesa Peach i el protector del regne Toadstool. Presenta un aspecte molt singular, amb un cos semblant al d'un ésser humà, però amb un cap en forma de bolet. Sempre va vestit amb una caçadora blava i daurada, uns pantalons blancs i unes sabates marrons. La seva primera aparició va ser al joc Super Mario Bros. 2 de la consola NES, de Nintendo. En aquest joc, en Mario, en Luigi, la Princesa Peach i ell han de lluitar contra la granota Wart, que vol estendre el seu poder a altres indrets.

## Referències

* ↑ «Shigeru Miyamto interview: Iwata asks Mario History Volume 1: Page 4». Nintendo. Arxivat de l'original el 2009-11-28. [Consulta: 18 desembre 2009].
* ↑ «Shigeru Miyamto interview: Iwata asks Mario History Volume 2: Page 8». Nintendo. Arxivat de l'original el 2011-09-05. [Consulta: 17 setembre 2011].
Viccionari
# Lakitu

Lakitu és un personatge de la saga de videojocs Mario. La seua principal característica és que llença ous amb punxó a Mario. Lakitu també té variats papers en la saga Mario. És el salvavides en Mario Kart i ho fa amb la inseparable canya de pescar. Els ous amb punxó de Lakitu solen aparèixer al desert. Aquesta arma només desapareix amb el poder de la flor (boles de foc) i amb l'estrela.

## Referències

* ↑ Drake, Audrey. «Mario's Best Enemies». IGN, 27-10-2011. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ Chris Buffet. «Top 25 Mario Enemies» p. 20. GameDaily, 03-10-2008. Arxivat de l'original el 2008-10-07. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Profile: Shigeru Miyamoto». N-Sider.com, 16-11-1952. Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 8 setembre 2010].
* ↑ «Super Mario: 25 Wild Revelations About Mario And Peach’s Relationship Fans Didn't Realize», 16-02-2019.
# Willis Lamb

Willis Eugene Lamb (Los Angeles, EUA, 12 de juliol de 1913 - Tucson, Arizona, 15 de maig de 2008) va ser un físic i professor universitari estatunidenc guardonat l'any 1955 amb el Premi Nobel de Física.

## Biografia

Va néixer el 12 de juliol de 1913 a la ciutat nord-americana de Los Angeles. Estudià química a la Universitat de Califòrnia i es llicencià el 1934. Amplià posteriorment els seus estudis i es llicencià també en física el 1938. Entre 1956 i 1962 fou professor de física a la Universitat d'Oxford i més endavant ensenyà a la Universitat Yale, Columbia i Stanford.

## Recerca científica

El 1955 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física, juntament amb el físic Polykarp Kusch, pels seus descobriments referents a l'estructura fina de l'espectre de l'hidrogen. Lamb i Kusch realitzaren estudis semblants sobre l'electromagnetisme de l'electró i Lamb establí l'anomenat efecte Lamb.

## Refereències

* 1 2 «The Nobel Prize in Physics 1955» (en anglès americà), 1955. [Consulta: 30 gener 2020].
# Martin Lewis Perl

Martin Lewis Perl (Nova York, EUA 1927 -. Palo Alto 2014) és un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1995 pels seus estudis sobre el leptó.

## Biografia

Va néixer el 24 de juny a la ciutat de Nova York. Va estudiar física a l'Institut Politècnic de Brooklyn, on es llicencià el 1948, i l'any 1955 aconseguí el doctorat a la Universitat de Colúmbia. Va ser professor de la Universitat de Michigan.
Va morir a Palo Alto, Califòrnia el 30 de setembre de 2014.

## Recerca científica

La seva estada a la Universitat Stanford li va permetre poder dur a terme experiments amb l'accelerador de partícules d'aquesta universitat sobre l'estructura dels leptons. L'any 1973 aconseguí descobrir una nova partícula, anomenada Tau, una partícula 3.500 vegades més pesada que l'electró. Aquesta troballa va obrir nous estudis al voltant de les partícules elementals.
L'any 1995 fou guardonat amb la meitat del Premi Nobel de Física per les seves contribucions, pioneres, en la física del Leptó i especialment en el descobriment de la partícula Tau. El premi fou compartit amb el físic Frederick Reines.

## Enllaços externs

* «Martin Lewis Perl» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Danny Rose

Daniel "Danny" Lee Rose (Doncaster, Anglaterra, el 2 de juliol de 1990) és un jugador de futbol anglès que juga amb el Newcaste United de la Premier League i amb la selecció anglesa com a lateral esquerre i extrem.

## Referències

* 1 2 The PFA Footballers' Who's Who 2010–11. Edimburg: Mainstream Publishing, 2010, p. 361. ISBN 9-781845-966010.
* ↑ «Premier League Player Profile Danny Rose». Premier League, 2015. Arxivat de l'original el 25 de març 2015. [Consulta: 18 gener 2015].
# Aleksandra Gontxarova

Aleksandra Serguéievna Gontxarova (rus: Александра Сергеевна Гончарова) (Moscou, 26 d'octubre de 1992) és una ciclista russa especialista en el ciclisme en pista.

## Palmarès

* 2010
** Campiona d'Europa júnior en Scratch
** Campiona d'Europa júnior en Persecució per equips (amb Svetlana Kaixírina i Aleksandra Txekina)
* 2013
** Campiona de Rússia en Persecució per equips
* 2014
** Campiona d'Europa sub-23 en Persecució per equips (amb Tamara Balabolina, Aleksandra Txekina i Gulnaz Badikova)
* 2019
** Campiona de Rússia en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Bo Hamburger

Bo Hamburger (Frederiksberg, 24 de maig de 1970) va ser un ciclista danès, que fou peofessional entre 1991 i 2006.
El 2001 fou acomiadat del Team CSC després de donar positiu en un control antidopatge per EPO. La mostra B va dictaminar que el positiu no era tal per estar per sota dels mínims legals, però amb tot el valor era anormal. Des d'aquell moment la Federació Danesa no deixà que Hamburguer els representés.
En el seu llibre Den største pris - en cykelrytters bekendelser (El cost més gran - Confessions d'un ciclista) publicat a Dinamarca el 7 de novembre de 2007 admetia haver pres EPO i l'hormona del creixement regularment entre el 1995 i el 1997.

## Palmarès

* 1994
** 1r al Circuit de les Ardenes flamenques - Ichtegem
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1995
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** 2n al Campionat del món en ruta
* 1998
** 1r a la Fletxa Valona
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Comunitat Valenciana
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Euskadi
* 2000
** Campió de Dinamarca en ruta
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor d'una etapa de la Rheinland-Pfalz Rundfahrt
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Giro de la Ligúria

### Resultats al Tour de França

* 1993. 31è de la classificació general
* 1994. 20è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1995. 17è de la classificació general
* 1996. 13è de la classificació general
* 1998. 15è de la classificació general. Porta el mallot groc durant 1 etapa
* 1999. Abandona
* 2000. 36è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. 95è de la classificació general
* 1999. 59è de la classificació general
* 2002. 77è de la classificació general
* 2003. 54è de la classificació general
* 2004. 38è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1992. 48è de la classificació general
* 1996. 44è de la classificació general
* 1997. 33è de la classificació general

## Referències

* ↑ Bo Hamburger: Jeg tog epo a Politiken 7 de novembre de 2007 (danès)

## Enllaços externs

* Fitxa de Bo Hamburger a sitiodeciclismo.net
# Abdelaziz Barrada

Abdelaziz Barrada (àrab: عبد العزيز برادة) (Provins, 19 de juny de 1989 - París, 24 d'octubre de 2024), també conegut com a Abdel, fou un futbolista professional marroquí que jugava com a migcampista. Fou internacional amb la selecció marroquina.

## Carrera esportiva

Després de jugar tres anys a les categories inferiors del PSG, Barrada va ser fitxat a Espanya el 2010 pel Getafe CF, inicialment jugant amb el filial, que estava per primera vegada a la Segona Divisió B. El 14 de març de 2011, va signar el seu contracte professional amb el Getafe CF, i va resultar essencial al B perquè el club es quedés a la segona divisió B al final de temporada.
El 28 d'agost de 2011, Barrada va fer el seu debut a La Lliga amb el Getafe, jugant de titular 60 minuts en un empat 1–1 a casa contra el Llevant UE. Immediatament va ser a l'onze inicial de l'entrenador Luis García.
El 6 de novembre de 2011, Barrada va fer el seu primer gol pel Getafe, ajudant el seu equip (van jugar més de 60 minuts amb deu jugadors) a guanyar per 3–2 a casa contra l'Atlètic de Madrid. A mitjans de mes, el 17, va marcar dos gols en un 2–1 contra el RCD Mallorca.

## Referències

* ↑ Abdelaziz Barrada passe pro à Getafe (Abdelaziz Barrada turns pro at Getafe) Arxivat 2012-11-05 a Wayback Machine.; Maroc Football, 14 de març de 2011 (francès)
* ↑ Juanlu saves Levante Arxivat 2012-11-02 a Wayback Machine.; ESPN Soccernet, 28 d'agost de 2011
* ↑ Abdel Barrada, la joya de la cantera del Getafe (Abdel Barrada, Getafe youth system's gem); ABC, 7 de novembre 2011 (castellà)
* ↑ Getafe 3-2 Atlético de Madrid Arxivat 2012-07-15 at Archive.is; ESPN Soccernet, 6 de novembre 2011
* ↑ Getafe fight back for vital win Arxivat 2012-07-17 at Archive.is; ESPN Soccernet, 17 de desembre 2011

## Enllaços externs

* L'Équipe stats (francès)
* Fitxa a BDFutbol
* Fitxa a Transfermarkt
# Pionen

Pionen és un antic refugi nuclear a la muntanya Södermalm, al carrer Renstiernas gata 35-37 d'Estocolm. Actualment és la seu d'un centre de dades. Va reobrir les seves portes l'11 de setembre de 2008, El seu propietari és el proveïdor d'Internet Bahnhof, i s'ha dissenyat com un escenari de pel·lícula de James Bond dels anys 60, amb cascades, vegetació, sales de reunió suspeses a l'espai i fins i tot els motors d'un submarí alemany com a decoració. A més del seu caràcter escènic, Pionen va obtenir notorietat el 2010, quan va acollir durant un temps els servidors plens de secrets de Wikileaks.

## Referències

* ↑ Larsson, Linus «Serversafari 30 meter under jorden» (en swedish). IDG Sweden, 09-12-2008 [Consulta: 18 març 2011].
* ↑ Big bang Data, 2014. CCCB
* ↑ Hanlon, Michael «Just like out of a Bond film: Inside the astonishing subterranean WikiLeaks bunker». Associated Newspapers Ltd [Londres], 09-12-2010 [Consulta: 14 juny 2011].
# Narcís Sala i Vila

Narcís Sala i Vila (Barcelona, 16 de febrer de 1899 - Barcelona, 10 d'abril de 1980) fou un dirigent esportiu català, president de la Unió Esportiva Sant Andreu entre 1945-1959 i 1967-1971. Durant els seus mandats el Sant Andreu assolí dos ascensos a Segona divisió (1950 i 1971), i impulsà la construcció de l'actual estadi del club, que porta el seu nom.

## Referències

* ↑ «Narcís Sala i Vila». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Don Narciso Sala se hace cargo del San Andrés» (pdf) (en castellà). El Mundo Deportivo, 17-02-1965, p. 2 [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ Martí, Jose M. «Narciso SaIa. Una institución en el San Andrés» (pdf) (en castellà). El Mundo Deportivo, 13-05-1971 [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ «Camp Municipal Narcís Sala». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.