OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Seaxburgh

Seaxburh o Seaxburgh (?- ~674) fou reina consort de Wessex i reina titular a la mort del seu marit. També anomenada reina dels gewisse, una denominació antiga de la tribu que va governar Wessex. Es creu que hauria governat Wessex durant almenys un any després de la mort del seu marit, Cenwalh, el 672.
Va ser la segona esposa de Cenwalh, la primera va ser una germana del rei Penda de Mèrcia, a la qual va repudiar per casar-se amb ella. No hi ha constància que tinguessin fills però Seaxburh es devia guanyar la confiança i el respecte del seu poble, ja que va assumir el poder en faltar el marit. Era extremadament rar que una dona governés suo jure a l'Anglaterra anglosaxona, i es tracta de l'única dona que apareix en una llista de reis d'aquella època. Podria haver governat durant més d'un any, fins a la data en què apareix l'inici del següent rei a la Crònica anglosaxona el 674. Tanmateix, Beda afirma que després de la mort de Cenwalh "reietons prengueren el govern del regne", així que els cronistes podrien haver ocultat una situació complicada. Seaxburh fou succeïda cap el 674 per Æscwine.

## Referències

* ↑ D A, 1973, p. 417.
* ↑ Cannon, Cannon i Hargreaves, 2009, p. 55.
* ↑ Yorke, p. 135.
* ↑ Williams, Smyth i Kirby, 1991, p. 210.
* ↑ Rulers of Anglo-Saxon Kingdoms, Oxford Dictionary of National Biography

## Bibliografia

* Beda. Ecclesiastical History of the English People. Traducció a l'anglès de Leo Sherley-Price, revisada per R.E. Latham. Londres: Penguin, 1991. ISBN 0-14-044565-X.
* Cannon, J; Hargreaves, A. The Kings & Queens of Britain. Oxford University Press, 2009.
* Williams, Ann; Smyth, Alfred P.; Kirby, D P. A Biographical Dictionary of Dark Age Britain. Psychology Press, 1991.
* D A, Diversos Autors. Encyclopaedia Britannica, Volum 23, 1973.
* Cunliffe, Barry. Wessex to A.D. 1000. Routledge, 2016.
* Kirby, D P. The Earliest English Kings. Psychology Press, 2000.
* Lapidge, Michael. The Blackwell Encyclopedia of Anglo-Saxon England. Oxford: Blackwell Publishing, 1999. ISBN 0-631-22492-0.
* Swanton, Michael. The Anglo-Saxon Chronicle. Nova York: Routledge, 1996. ISBN 0-415-92129-5.
* Yorke, Barbara. Kings and Kingdoms in Early Anglo-Saxon England. Routledge, 2002.
* Williams, Ann. Kingship and Government in Pre-Conquest England. Palgrave Macmillan, 1999. ISBN 9780333567982.

## Enllaços externs

* Seaxburg 2 a Prosopography d'Anglaterra anglosaxona Arxivat 2016-10-26 a Wayback Machine.
# Secció d'hoquei sobre patins del Club Atlético Huracán

La Secció d'hoquei patins del Club Atlético Huracán és una de les seccions esportives que componem el club argentí. El club esportiu va ser fundat el 1908 i la secció en els anys 50. La secció disputeix la Lliga argentina d'hoquei sobre patins, una de les competicións més importants d'hoquei patins i guanyó dues copes sud-americanes.

## Palmarès

* 2 Copes sud-americanes: 2011 i 2015.
* 2 Oficial Porteño: 2012 i 2016.

## Referències

* ↑ «El CAMPEÓN es Huracán» (en castellà). Arxivat de l'original el 2015-04-12. [Consulta: 19 març 2019].
* ↑ «Huracán se consagró campeón sudamericano de hockey sobre patines» (en castellà), 12-12-2015. [Consulta: 18 març 2019].

## Enllaços externs

* Hockey Sobre Patines – C. A. Huracán
# Guerres Tikal - Calakmul

Les guerres Tikal-Calakmul són una sèrie d'enfrontaments entre les civilitzacions de Tikal, Calakmul i altres pobles entre els segles vi i viii per l'hegemonia territorial.

## Primera guerra

Calakmul havia crescut fins a esdevenir la ciutat maia més extensa, capital d'un regne amb nombrosos vassalls. Va decidir expandir el seu domini i per això va pactar amb Caracol per tal que ataqués Tikal, l'altra gran potència de la zona. Els guerrers de Caracol van assetjar Tikal i van prendre presoner el seu líder, per sacrificar-lo en públic l'any 562. Aquesta operació va humiliar enormement Tikal, que va perdre gran part del seu prestigi. Alguns dels antics vassalls van passar a formar part de l'òrbita de Caracol i Calakmul i d'altres van aprofitar la situació per guanyar poder, com el cas de Mutul.

## Segona guerra

Calakmul va passar diverses dècades amb atacs de petita intensitat però sense atrevir-se a combatre Tikal directament, ja que aquesta, tot i la pèrdua de poder, continuava comptant amb nombrosos efectius. La situació va canviar després d'una guerra civil a Dos Pilas, aliada de Tikal, on dues branques de la mateixa família es disputaven el lideratge. Calamkul va treure profit d'aquesta feblesa i en 650 va iniciar la segona guerra contra Tikal. Com a l'anterior ocasió, no va anar directament contra la ciutat, massa ben defensada, sinó que va sotmetre alguns dels vassalls (en aquest cas Dos Pilas i els seus veïns) per afeblir el rival. Però aquest cop Tikal havia tingut temps de reforçar-se i va vèncer Dos Pilas i els combatents enviats des de Calakmul en la seva ajuda (any 695). Algunes ciutats que retien tribut a Calakmul van canviar de bàndol davant aquesta victòria.

## Tercera guerra

Quiriguá, una ciutat important des del punt de vista comercial per la seva ubicació estratègica, es va declarar independent i Calakmul li va donar suport l'any 738. Aquest fet va provocar la còlera de Tikal, qui va conquerir diversos enclavaments de Calakmul. Aquesta es va trobar sense alguns subministraments essencials i va començar un lent declivi. Durant un període de diversos conflictes menors entre les dues poblacions, ambdues van anar afeblint-se, fet agreujat per una època de males collites. Aquesta situació va causar que les dues ciutats perdessin influència a la regió i els vassalls s'anessin independitzant, amb el col·lapse consegüent del sistema de tributs.

## Referències

* ↑ Martin, Simon; Nikolai Grube (2000). Chronicle of the Maya Kings and Queens: Deciphering the Dynasties of the Ancient Maya. Londres i Nova York: Thames & Hudson. ISBN 0-500-05103-8.
* ↑ Sharer, Robert J.; Traxler, Loa P. (2006). The Ancient Maya Stanford, California: Stanford University Press. ISBN 0-8047-4817-9.
# Guillem III de Nevers

Guillem III de Nevers (francès: Guillaume III de Nevers) (1107 $^{(Gregorià)}$ - Auxerre, 21 de novembre de 1161) i d'Auxerre (IV de Tonnerre), comte de Nevers, d'Auxerre i de Tonnerre (1148-1161), fill de Guillem II, comte de Nevers i d'Auxerre (i III de Tonnerre), i d'Adelaida.

## Biografia

Es va casar amb Ida de Sponheim, filla d'Engelbert de Sponheim, duc de Caríntia, i d'Uta de Passau, i va tenir:
* Guillem IV (1130 † 1168) comte de Nevers i Auxerre, V de Tonnerre
* Guiu (1131 † 1176)
* Adela (1145 † 1195), casada amb Renald III senyor de Joigny
* Renald, vescomte de Decize
Seria a l'origen de la fundació de l'abadia de Premonstratencs de Notre-dame i Saint-Paul de Bellevaux, a Limanton al departament de Nièvre el 1157.

## Notes i referències

* ↑ Guillem III, comte de Nevers
* ↑ Ministeri de la Cultura, base Mérimée, nota 585 ref:Ia00002406.
# Guillem IV de Tolosa

Guillem IV de Tolosa († 1094) va ser comte de Tolosa de 1060 a 1094. Fill gran de Ponç, comte de Tolosa, i de Almodis de la Marca.
Va succeir al seu pare en 1060 i va heretar la major part dels seus béns, el seu germà Ramon només va heretar els comtats de Sant Gèli (i potser Nimes, si és que no es refereix al mateix Sant Gèli, que era part de l'antic comtat de Nimes). A més sembla que Guillem i Ramon van compartir el títol de comte de Tolosa, segons una carta de 1088, entre altres atributs d'aquest títol. El 1065, després de la mort de la seva cosina Berta, comtessa de Rodès, Ramon es va apoderar del seu comtat i dels drets i feus del marquesat de Gòtia i el comtat de Narbona o ducat de Septimània reivindicant els seus drets sense que Guillem actués contra el seu germà.
A diferència del seu pare i el seu germà, Guillem va ser un home poc ambiciós que es va centrar en la seva gran afició per les armes.
La primera esposa de Guillem va ser Matilde, i la seva segona esposa (el 1080) Emma de Mortain, filla de Robert de Conteville, comte de Mortain i de Matilde de Montgomery. Aquesta segona unió donar lloc al naixement de dos fills:
* Ponç, que va morir jove.
* Felipa Matilde de Tolosa († 1117), casada el 1094 amb Guillem IX el Trobador (1071 † 1127), Duc d'Aquitània i comte de Gascunya i de Poitiers.
Guillem probablement va morir el 1094 durant una peregrinació a Terra Santa. La voluntat del seu pare, va ser que si Guillem moria sense fills mascles, totes les seves possessions passarien al seu segon fill més jove, Ramon, que va succeir a Guillem com Ramon IV . No obstant això, dues dècades més tard, Guillem d'Aquitània va reclamar el comtat de Tolosa que va tractar de conquerir.
| Precedit per: Ponç de Tolosa | comte de Tolosa 1060 - 1094 | Succeït per: Ramon IV |

## Bibliografia

* Jean-Luc Déjean, Les comtes de Toulouse (1050-1250)
* TOULOUSE.htm medieval Genealogia: Pons i William IV de Tolosa

## Referències

* ↑ títols, però, només nominal o feudal sense sobirania sobre territoris, doncs les ciutats i terres estaven governades per vescomtes.
* ↑ (Déjean 1979, p. 25)
* ↑ (Déjean 1979, p. 26)
# Capitanopsis

Capitanopsis és un gènere amb 4 espècies que pertany a la família de les lamiàcies.

## Distribució

Aquest gènere és natiu de Madagascar.

## Taxonomia

* Capitanopsis albida (Baker) Hedge, 1998.
* Capitanopsis angustifolia (Moldenke) Capuron, 1972.
* Capitanopsis cloiselii S.Moore, 1916.
* Capitanopsis decaryi Danguy, 1926.

## Font

* Journal of Botany, British and Foreign 54: 249. 1916.

## Referències

* ↑ Espècies en Royal Botanic Garden
* ↑ Germplasm Resources Information Network (GRIN).
* ↑ Fuentes en Trópicos.

## Enllaços externs

* Tropicos
# He Shuheng

He Shuheng (xinès simplificat: 何叔衡, pinyin: Hé Shūhéng; Ningxiang, Hunan, 7 de maig de 1876 - Changting, Fujian, 24 de febrer de 1935) va ser un revolucionari comunista xinés.

## Biografia

El 1914, va conèixer Mao Zedong mentre estava a la Universitat Normal de Hunan, i els dos es convertirien en amics íntims. L'abril de 1918, ell i Mao van fundar la Societat Xinmin. El 1920, els dos amics també van posar en marxa l'Institut d'Estudis Russos.
El juliol de 1921, ell i Mao van viatjar a Xangai per assistir al 1r Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina, com a representants de Changsha. Després del congrés, es va convertir en membre del comitè de Hunan del PCX. Durant la primera cooperació entre el Kuomintang (KMT) i el PCX, va ser membre del comitè executiu del KMT i del comitè de supervisió del partit local del KMT a Hunan. El 1927, va anar a Xangai. Després de l'incident del 12 d'abril, va establir en secret una imprempta per al PCX a Changsha.
L'abril de 1928, va anar a Rússia per assistir al Sisé Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina. Després va ingressar a la Universitat Sun Yat-sen de Moscou, on entre els seus companys hi havia companys del partit Xu Teli, Wu Yuzhang, Dong Biwu i Lin Boqu.
El juliol de 1930, va tornar a la Xina i es va fer càrrec de l'Institut Nacional Huji i va organitzar el rescat i el trasllat a llocs segurs dels comunistes detinguts.
A la tardor de 1931, va ser elegit per a càrrecs clau al soviet de Jiangxi. En comptes de participar en la Llarga Marxa, però, va optar per quedar-se enrere al sud i participar en combats de guerrilles. El 24 de febrer de 1935, va ser envoltat i assassinat per les tropes del Kuomintang a Changting, Fujian.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «永远的丰碑：中国共产党的创始人之一何叔衡 - 中华人民共和国教育部政府门户网站». [Consulta: 6 novembre 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 «He Shuheng: Cumpliendo El Juramento Con Vida». Renmin Ribao, 07-05-2021. Arxivat de l'original el 2022-11-06. [Consulta: 6 novembre 2022].
# Ròhirrim

Els ròhirrim formen part dels personatges i criatures de l'univers fictici de l'escriptor britànic J.R.R. Tolkien de la novel·la El Senyor dels Anells. És el nom que donaven a Góndor als Senyors dels Cavalls, els homes de Ròhan. És un terme sindarin, compost per les paraules roch + hîr (senyor i amo). L'arrel roch significa cavall i la paraula rim significa poble. Ells, però, s'autoanomenen eorlingues: els homes de la casa d'Éorl, ja que descendien d'Éorl el Jove.
Els ròhirrim són descendents directes dels éothéod, aquells homes del nord que habitaren, primer a les Valls de l'Ànduin, entre La Carroca i els Camps Gladis i després a les Altes Valls de l'Ànduin als segles XIX i XXV de la Tercera Edat. En virtut de l'ajut al regne de Góndor després de la Batalla dels Camps de Celebrant, el Senescal Círion els atorgà la terra de Calenàrdhon perquè hi habitessin, conformant el Regne de Ròhan.
Aquest poble va participar en moltes batalles de finals de la Tercera Edat, però principalment en la Guerra de l'Anell. Les principals van ser la batalla de la Gorja d'en Helm i la batalla dels Camps de Pelènnor, on van enfrontar-se a les forces d'en Sàruman i d'en Sàuron respectivament.
# Àlex López

Àlex López (Sabadell, 27 de març de 1976) il·lustrador, dibuixant i guionista de còmics català. Ha publicat a Espanya, França i els EUA.

## Biografia

Va debutar el 1994 com a coeditor del fanzine en català Tal, tal com sona del col·lectiu sabadallenc Trashmovies, dibuixant còmics i escrivint una secció de manga. El 1998 va guanyar el primer premi del Concurs de Còmic Jove d'Igualada (Barcelona), i comença a publicar en publicacions com Lolitas o Mala Iimpresión de l'editorial Megamultimedia.
Dibuixant lligat al còmic i a la il·lustració infantil, té en Andrea Hojarasca, editat per Dolmen, el seu còmic més personal. A França va dibuixar el 2006 la sèrie infantil paròdica de Harry Potter, Harry et Compagnie per a l'editorial Delcourt Jeunesse, i a Espanya va destacar pel còmic esportiu Porquinho amb l'Editorial Planeta. També va ser col·laborador habitual de la Revista ¡DIBUS! promoguda per Norma Editorial, creant-ne la història dels seus personatges principals "La Pandilla Dibus". Més endavant publicarà a la històrica revista belga Spirou, primer amb una petita col·laboració i després la seva sèrie Adeline (recopilada en un volum per Nuevo Nueve el 2023).
Ha sigut autor d'il·lustracions publicitàries i per a llibres infantils o d'humor, com Super Chistes i, també, la col·lecció adreçada al mercat digital Diario de una Friki.
Actualment, treballa il·lustrant llibres pel mercat Nord-amèrica. Allà ha publicat diversos llibres per l'editorial Harper Collins, com la sèrie de sis volums S.O.S Society of substitutes amb l'autor Alan Katz (guanyador de diversos premis Emmy), la sèrie de Zips and Eeloo (2023) de l'editorial Simon and Schuster escrita per Leila Boukarim. El seu darrer còmic és LankyBox: Epic Adventure! (2023), protagonitzat pels personatges Adam i Justin del canal de YouTube LankyBox que té més de 27 milions de subscriptors.

## Referències

* ↑ Tal, tal com sona (https://www.trashmovies.info/fanzine.html)
* ↑ Trashmovies (https://www.trashmovies.info)
* ↑ (https://www.bedetheque.com/serie-13131-BD-Harry-compagnie.html)
* ↑ (https://www.youtube.com/watch?v=yP5Lr7D-aX4)
# Åsmund Kåresson

Åsmund Kåresson fou un viking d'Uppland i Gästrikland, Suècia, conegut com a mestre gravador de runes (erilaz) actiu a inicis del segle XI.
A diferència de la població d'altres zones d'Europa durant l'alta edat mitjana, es creu que molts escandinaus sabien llegir i escriure en alfabet rúnic i principalment sobre os i fusta. Halvdan és conegut pel seu treball en estil Urnes inicial, de la darrera fase dels estils zoomòrfics de decoració vikinga que es desenvolupà durant la segona part del segle xi i el començament del xii. Åsmund fou actiu sobretot a Uppland: vint pedres rúniques porten la seua signatura i se n'hi han atribuït unes altres trenta basant-se en similituds amb el seu estil.
L'obra d'Åsmund Kåresson es caracteritza per una ornamentació ferma i seguretat en la composició. Åsmund és l'inventor de l'estil clàssic Uppland, amb un o dos animals (rundjur) que mostren els caps de perfil.
Una inscripció trobada a l'illa de Lidingö, catalogada a Rundata com U Fv1986;84, està signada per Åsmund i dedicada al seu avi Steinn i als fills d'aquest: Sibbi, Geirbjôrn i Ulfr. Tanmateix, no s'ha pogut establir amb seguretat si algun dels tres era pare d'Åsmund, ja que en dues pedres rúniques, U 956 a Vedyxa i Gs 11 a Järvsta, Åsmund afegeix el seu patronímic al text com osmuntr kara sun ('Ásmundr, fill de Kári').
Més de vint inscripcions apareixen a la Rundata com a obra d'Åsmund: U 301 a Skånela, la hui perduda U 346 a Frösunda, U 356 a Ängby, la hui perduda U 368 a Helgåby, U 824 a Holm, U 847 a Västeråker, U 859 a Måsta, U 871 a Ölsta, U 884 a Ingla, U 932 a la Seu d'Uppsala, U 956 a Vedyxa, U 969 a Bolsta, la hui perduda U 986 a Kungsgården, U 998 a Skällerö, U 1142 a Åbyggeby, U 1144 a Tierp, U 1149 a Fleräng, U Fv1986;84 a Bo gård, U Fv1988;241 a Rosersberg, Gs 11 a Järvsta, Gs 12 a Lund, i Gs 13 a Söderby.
Sobre altres inscripcions com U 859, U 986, U 969, U 998, U 1149 i Gs 13, hi apareix una petita variació en el nom: Åsmund desplaça la runa Reith sobre un espai perquè el seu nom es pronunciï osmunrt.

## Galeria

* U 1043, pedra rúnica amb un encenser d'amor atribuït a Åsmund
* U 956, pedra a Vedyxa signada per Åsmund
* Pedra rúnica d'Uppland U 871, a Skansen, signada per Åsmund
* Gs 13, a Gävle, signada per Åsmund

## Referències

* ↑ Fuglesang, Signe (1998) Ed. Klaus Düwel, Runeninschriften als Quellen Interdisziplinärer Forschung, ISBN 3-11-015455-2 pp. 197, 208–09
* ↑ Vilka kunde rista runor? (en suec).
* ↑ Entrada urnesstil en Enciclopèdia nacional sueca (1996).
* ↑ Åsmund en Nationalencyklopedin (1996).
* ↑ Gustavson, Helmer (1986), revista Fornvännen, vol. 8, pàgs. 84–87 ISSN 1404-9430.
# Cantons de les Costes d'Armor

Els Cantons de les Costes d'Armor (Bretanya), del 1982 fins al 2015 eren 52 i s'agrupaven en quatre districtes:
L'any 2015 va entrar en vigor una redistribució cantonal, resultant-ne els següents 27 cantons:
Bégard, Broons, Callac, Dinan, Guingamp, Lamballe, Lannion, Lanvallay, Loudéac, Mûr-de-Bretagne, Paimpol, Perros-Guirec, Plaintel, Plancoët, Plélo, Plénée-Jugon, Pléneuf-Val-André, Plérin, Pleslin-Trigavou, Plestin-les-Grèves, Ploufragan, Plouha, Rostrenen, Saint-Brieuc-1, Saint-Brieuc-2, Trégueux, i Tréguier.

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-150 du 13 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département des Côtes-d'Armor a Legifrance
# Èax

Èax (en grec antic Οίαξ), va ser, segons la mitologia grega, un dels tres fills de Naupli i de Clímene, la filla de Catreu. Els seus germans eren Palamedes i Nausimedont.
Va acompanyar Palamedes a la guerra de Troia, i després de la mort per lapidació d'aquest heroi a causa de les intrigues d'Odisseu, Èax va trobar la manera de transmetre aquesta notícia a Naupli. Va escriure el relat de la seva mort en un rem que va deixar al mar. Èax sabia que Naupli l'acabaria trobant en algun dels seus viatges, ja que es passava la vida a la seva nau.
També es deia que Èax, per poder venjar la mort de Palamedes, havia aconsellat Clitemnestra que assassinés Agamèmnon. Èax va morir a les mans d'Orestes (o de Pílades, que hauria mort els fills de Naupli, segons les tradicions).
Una tragèdia perduda d'Eurípides, Palamedes, hauria parlat també de les aventures d'Èax.

## Referències

* ↑ «Perseus Encyclopedia, Nauplius». [Consulta: 21 juny 2021].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 146. ISBN 9788496061972.
# 24

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu vint-i-quatre.

## Esdeveniments

* Fi de la guerra entre l'Imperi Romà i Numídia i Mauritània.
* Charmides és arcont d'Atenes.

## Necrològiques

* Possible mort d'Estrabó (també pot ser en el 19)
* Namhae, rei de Silla

## Referències

* ↑ Charles Robustel. Histoire des empereurs et des autres princes qui ont régné durant les six premiers siècles de l’Église. 1, 1700.
* ↑ «List of Rulers of Korea». [Consulta: 18 abril 2019].
# Face the Heat

Face the Heat és el 13è àlbum d'estudi del grup de Heavy Metal alemany Scorpions, publicat el 1993. En aquest any ja tenien 16 àlbums, entre recopilatoris, LP i àlbums d'estudi.
Va ser produït pel grup i després per en Bruce Fairbairn. Va ser publicat per la discogràfica PolyGram. Aquest àlbum marca la posició política del grup amb "Alien Nation"; que parla sobre la reunificació d'Alemanya. En aquest àlbum, el grup s'enganxa als estils de l'època i fins a l'àlbum Unbreakable del 2004, no tornen al seu estil.

## Llista de cançons

* 1. Alien Nation - 5:42
* 2. No Pain No Gain - 3:55
* 3. Someone to Touch - 4:28
* 4. Under the Same Sun - 4:52
* 5. Unholy Alliance - 4:54
* 6. Woman - 5:55
* 7. Hate to Be Nice - 3:33
* 8. Taxman Woman - 4:30
* 9. Ship of Fools - 4:15
* 10. Nightmare Avenue
* 11. Lonely Nights - 4:50
* 12. Destin (com a la ciutat a Florida) (cançó extra a Europa) 3:13
* 13. Daddy's Girl (cançó extra a Europa) - 4:17
* Kami O Shin Juru (cançó extra a Àsia)
* (Marie's the Name) His Latest Flame (cançó oculta en la versió als EUA) (Pomus-Shuman)

## Formació

* Klaus Meine: Cantant
* Rudolf Schenker: Guitarra
* Matthias Jabs: Guitarra
* Herman Rarebell: bateria
* Ralph Rieckermann: Baix
* Teclat: John Webster
* Teclat addicional (Woman and Lonely Nights): Luke Herzog
* Productor: Bruce Fairbairn i Scorpions

## Notes

* "Under the Same Sun" és als crèdits finals de la pel·lícula de 1994, On Deadly Ground.

## Èxits
### Àlbum

Billboard (Amèrica del Nord)
| Any | Tipus |
| 1993 | The Billboard 200 | #24 |

### Singles

| Any | Cançó | Tipus | Posicions |
| 1993 | "Alien Nation" | Mainstream Rock Tracks | #10 |
| 1993 | "Woman" | Mainstream Rock Tracks | #15 |
| 1994 | "Under The Same Sun" | Mainstream Rock Tracks | #16 |

## Enllaços externs

* (anglès) (alemany) Web oficial Arxivat 2012-06-19 a Wayback Machine.
# Eye II Eye

Eye II Eye és el 16è àlbum d'estudi del grup de Heavy Metal alemany Scorpions, publicat el 1999.
La cançó número u, "Mysterious" va estar al lloc 26 de la Billboard Mainstream Rock. Hi ha un vídeo musical.
En els primers temps de Scorpions, es va llançar una cançó en la seva llengua materna, anomenada "Du Bist So Schmutzig".

## Llista de cançons

* "Mysterious" (Rieckermann, Schenker, Jabs, J.M. Byron, Meine) – 5:28
* "To Be No. 1" (Peter Wolf, Jabs, Meine) – 3:57
* "Obsession" (Meine, Wolf) – 4:09
* "10 Light Years Away" (Mick Jones, Marti Frederiksen, Meine, Schenker) – 3:52
* "Mind Like a Tree" (Schenker, Wolf, Meine) – 5:34
* "Eye To Eye" (Schenker, Meine) – 5:04
* "What U Give U Get Back" (Schenker, Wolf, Meine) – 5:02
* "Skywriter" (Schenker, Meine) – 4:55
* "Yellow Butterfly" (Schenker, Frederiksen, Meine) – 5:44
* "Freshly Squeezed" (Schenker, Wolf, Meine) – 3:58
* "Priscilla" (Schenker, Meine) – 3:17
* "Du Bist So Schmutzig" (Jabs, Schenker, Meine, Kottak) – 3:55 (cantat pel bateria americà, James Kottak, amb la veu de fons per Klaus Meine)
* "Aleyah" (Schenker, Meine) – 4:19
* "A Moment in a Million Years" (Meine) – 3:38

## Formació

* Klaus Meine: Cantant
* Rudolf Schenker: Guitarra
* Matthias Jabs: Guitarra
* James Kottak: bateria
* Ralph Rieckermann: Baix

## Èxits
### Àlbum

Billboard (Amèrica del Nord)
| Any | Tipus | Posició |
| 1999 | "Mysterious" | Mainstream Rock Tracks | #26 |

## Enllaços externs

* (anglès) (alemany) Web oficial Arxivat 2012-10-31 a Wayback Machine.
# Comunitat de municipis de Dinan

La Comunitat de municipis de Dinan (en bretó Kumuniezh kumunioù Dinan) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Dinan. Té una extensió de 179,8 kilòmetres quadrats i una població de 38.149 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 18 comunes :
| Aucaleuc Bobital Brusvily Calorguen Dinan Le Hinglé Lanvallay Léhon Pleudihen-sur-Rance | Quévert Saint-Carné Saint-Hélen Saint-Samson-sur-Rance Taden Trélivan Trévron La Vicomté-sur-Rance Vildé-Guingalan |

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis de Dinan Arxivat 2021-03-03 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic