OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Funció de Hankel

Les funcions de Hankel són funcions matemàtiques especials directament relacionades amb les funcions de Bessel definides sobre el pla complex $\mathbb {C}$. Les funcions de Hankel de primera i segona espècie venen donades en termes de les funcions de Bessel ordinàries:
   $H_{n}^{(1)}(x)=J_{n}(x)+iY_{n}(x)\qquad H_{n}^{(2)}(x)=J_{n}(x)-iY_{n}(x)$
Aquestes combinacions lineals són també conegudes com a funcions de Bessel de tercera espècie. Les funcions de Hankel de primera i segona espècie són emprades per a representar les solucions d'ones entrants i sortints d'una equació d'ones en simetries esfèriques: respectivament (o viceversa depenent de la convecció de signe de la freqüència). Aquestes funcions són així nomenades en honor d'Hermann Hankel.

## Referències
### Notes

* ↑ J.D. Jackson, electromagnetismo clásico, eds. 1975, pag. 753.

## Vegeu també

* Funcions de Bessel ordinàries
# Fundació Escola Emprenedors

La Fundació Escola Emprenedors és una organització centrada en la promoció de l'emprenedoria als centres educatius de Catalunya, amb l'objectiu de fomentar-la entre la gent jove. A través de seminaris, conferències i programes trimestrals, s'explica als alumnes com crear una empresa, entre d'altres experiències vitals dels conferenciants. Va ser fundada per Òscar Sánchez, director general de l'empresa Tech Sales Group. El 2010 s'hi va afegir Jordi Naval, moment en què l'entitat es va constituir com a fundació.
La Fundació Escola Emprenedors és una organització sense ànim de lucre. El 2012 formava més de 1.000 alumnes, repartits entre 150 activitats i programes, amb la participació de més de 30 centres educatius. Una de les accions més reconegudes de l'entitat és el programa Be an Entrepreneur (sigues emprenedor), que està dirigit a alumnes de 3r i 4t d'ESO, batxillerat, formació professional i universitats. Estructurat en dotze sessions d'una hora, repartides durant un trimestre, un emprenedor qualificat en ensenyament explica als estudiants com crear una empresa, des del model de negoci, a la necessitat social del projecte, passant pel pla financer i d'inversió, el pla de màrqueting, etc.

## Referències

* ↑ L'Econòmic, Assignatura escolar sobre emprenedoria (2011)
* ↑ Directe 4.0 (Ràdio 4), Inquiets Riba (2011)
* ↑ La Vanguardia, El éxito es perder el miedo Arxivat 2011-08-03 a Wayback Machine. (2011)
* ↑ Els Matins de TV3, Promoure el dinamisme econòmic amb l'Escola Emprenedors (2011)
* ↑ Biocat, Promoure l'emprenedoria (i la bioemprenedoria) a les escoles, instituts i universitats de Catalunya (2012)
* ↑ Revista Valors, La feina d'educar en ser els millors (2011)
* ↑ La Vanguardia, Emprenedor júnior (2011)

## Enllaços externs

* Fundació Escola Emprenedors - Lloc web oficial
* Entrevista al president de la Fundació, Jordi Naval, i al fundador i director, Òscar Sánchez a Els Matins de TV3
# Ganesh Himal

Ganesh Himal (en nepalès: गणेश हिमाल) és una petita serralada de l'Himàlaia, situada principalment al centre-nord-del Nepal, però alguns dels seus cims arriben a la frontera amb el Tibet. La vall de Trisuli Gandaki, a l'est, la separa de la Langtang Himal; la vall de Gandaki de Budhi (Buri) i la vall de Shyar Khola, a l'oest, la separa del Sringi Himal i del Mansiri Himal (on hi ha el Manaslu, el cim més proper de 8.000 metres). Es troba uns 70 quilòmetres al nord-oest de Katmandú.
El més alt de la serralada és el Yangra (Ganesh I), de 7.422 msnm. Hi ha tres altres cims de més de 7.000 metres i catorze que superen els 6.000. Els cims tenen un important desnivell amb les valls més properes. El nom de la serralada es deu a la deïtat hindú Ganesha, generalment representada en forma d'elefant.
El primer ascens del Ganesh I va tenir lloc el 6 d'octubre de 1955 per una expedició integrada pels suïssos Raymond Lambert, Pierre Vittoz, Eric Gauchar i la francesa Claude Kogan.

## Principals cims

| Muntanya | Altura(m) | Coordinates | Prominència (m) | Muntanyes parentals | Primera ascensió |
| Yangra (Ganesh I/Principal/NE) | 7.422 | 28° 23′ 33″ N, 85° 07′ 48″ E﻿ / ﻿28.39250°N,85.13000°E﻿ / 28.39250; 85.13000 | 2.352 | Manaslu | 1955 |
| Ganesh II/NW | 7.118 | 28° 22′ 45″ N, 85° 03′ 24″ E﻿ / ﻿28.37917°N,85.05667°E﻿ / 28.37917; 85.05667 | 1.198 | Yangra | 1981 |
| Salasungo (Ganesh III/SE) | 7.043 | 28° 20′ 06″ N, 85° 07′ 18″ E﻿ / ﻿28.33500°N,85.12167°E﻿ / 28.33500; 85.12167 | 641 | Ganesh IV | 1979 |
| Pabil (Ganesh IV/SW) | 7.104 | 28° 20′ 45″ N, 85° 04′ 48″ E﻿ / ﻿28.34583°N,85.08000°E﻿ / 28.34583; 85.08000 | 927 | Ganesh II | 1978 |

## Referències

* ↑ H. Adams Carter, "Classification of the Himalaya," American Alpine Journal 1985.
* ↑ H. Adams Carter, 1985, loc. cit..
* ↑ «American Alpine Journal 1956». American Alpine Club. [Consulta: 17 desembre 2016].
# Gens Antístia

La gens Antístia (llatí: gens Antistia) va ser una gens plebea de l'antiga Roma que apareix a medalles i inscripcions de vegades sota el nom d'Antestia. Inicialment no tenien cap malnom, però sota la República van agafar els de Labeo, Reginus i Vetus. Cap membre de la família va destacar especialment a la història. Els membres principals van ser:
* Sext Antisti (Sextus Antistius), tribú del poble el 422 aC
* Luci Antisti (Lucius Antistius), tribú amb poder consolar el 379 aC
* Marc Antisti (Marcus Antistius), tribú del poble vers el 320 aC
* Marc Antisti (Marcus Antistius), enviat el 218 aC al nord d'Itàlia per cridar a Gai Flamini, cònsol electe, a Roma
* Sext Antisti (Sextus Antistius), enviat el 208 aC a la Gàl·lia per observar els moviments d'Asdrubal
* Publi Antisti, tribú del poble el 88 aC
* Tit Antisti, qüestor a Macedònia en temps de Pompeu Magne

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 209.
* ↑ Titus Livi IV, 42.
* ↑ Titus Livi VI, 30.
* ↑ Titus Livi XXVI, 33, IX, 12.
* ↑ Titus Livi XXI, 63.
* ↑ Titus Livi XVII, 36.
# George Lyon

George Seymour Lyon (Richmond, Ontario, 27 de juliol de 1858 - Toronto, 11 de maig de 1938) va ser un jugador de golf canadenc, or olímpic als Jocs de 1904, vuit vegades vencedor del Campionat Amateur del Canadà, i membre del Canada's Sports Hall of Fame.
Abans de dedicar-se a jugar al golf va practicar el cricket, on, com a batedor va representar el Canadà en vuit ocasions.
Fins als 38 anys no començà a jugar al golf, però això no va impedir que destaqués de manera notable en aquest esport. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla d'or en la individual del programa de golf. Entre 1898 i 1914 guanyà en vuit ocasions el Campionat Amateur del Canadà i entre 1918 i 1930 en deu ocasions el Campionat de la Canadian Seniors Golf Association. El 1906 va perdre la final de l'U.S. Open Amateur. El 1908 es traslladà a Londres per defensar el seu títol olímpic, però a darrera hora el torneig de golf fou suspès per la incapacitat d'anglesos i escocesos en posar-se d'acord en el format que havia de tenir.
Morí el 1938 a Toronto. El 1955 fou inclòs al Canada's Sports Hall of Fame i el 1971 al Canadian Golf Hall of Fame.

## Referències

* ↑ Toronto Star, June 10, 1899 p. 2
* ↑ Adams, P. (2010) A history of Canadian cricket, lulu.com. ISBN 978-1-4466-9652-1. pàg.192
* ↑ «George Lyon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de juny 2009. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ Golf in Canada: A History, per James A. Barclay

## Enllaços externs

* George Seymour Lyon Arxivat 2006-01-13 a Wayback Machine. a The Canadian Encyclopedia
* Perfil a Canadian Golf Hall of Fame Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* George Seymour Lyon
# Gerald Massey

Gerald Massey (29 de maig 1828 - 29 d'octubre 1907) fou un anglès poeta i egiptòleg aficionat.

## Biografia

Nascut a prop de Tring, Hertfordshire a Anglaterra. Massey de pares pobres, de nen hagué de treballar en una fàbrica de seda. En aquells primers anys, que foren marcats pel perill i les privacions, es va esforçar en l'educació de si mateix al seu temps lliure, i a poc a poc cultivà el seu gust innat per l'obra literària.
Durant els últims anys de la seva vida, (a partir del 1870 en endavant) Massey es va interessar cada vegada més per l'egiptologia i les similituds que existien entre l'antiga mitologia egípcia i les històries de l'Evangeli. Va investigar la documentació egípcia del Museu Britànic, i amb el temps va estudiar pel seu compte per a desxifrar els jeroglífics ".

## Carrera Literària

La primera aparició pública com a escriptor va ser en relació amb una revista anomenada Esperit de Llibertat, de la que era l'editor, i només tenia vint-i-dos anys quan va publicar el seu primer volum de poemes.
Poemes seus són:
* Veus de Llibertat i Lletres de Amor(1850)
* The Ballad of Babe Christabel(1854),
* War Waits (1855),
* Havelock (1860) i
* Història de l'eternitat (1869).
Molts anys després, el 1889, Massey recollir el millor del contingut d'aquests volums, amb addicions, en una edició en dos volums dels seus poemes anomenat La meva vida lírica. També són importants els seus treballs publicats d'espiritualisme, l'estudi de sonets de Shakespeare (1872 i 1890), i l'especulació teològica.
Pel que fa a egiptologia, publicar per primera vegada El Llibre dels orígens, seguit per Gènesi Natural en anglès The Natural Genesis. El seu treball més conegut fou Antic Egipte:la llum del món, publicat poc abans de la seva mort. La seva obra, assenyala que la comparativa entre la religió judeocristiana i la religió egípcia, són una part no reconeguda en el camp de l'egiptologia moderna.

## Paral·lelisme entre Horus i Jesús

Massey va escriure "La Gènesi Natural". Les principals similituds assenyalades per l'autor són que tots dos, Horus i Jesús, havien nascut d'una verge el 25 de desembre, els dos van ensenyar en un temple als 12 anys, van tenir 12 deixebles, va ser batejat en el riu Eridanus o Iarutana (Jordània) per "Anup la Baptizer ", van donar un sermó a la muntanya, van curar els malalts, van ressuscitar a un home d'entre els morts (Llàtzer de Jesús, El-Azar-nos d'Horus), van morir crucificats per a l'expiació dels pecats del món, i van ressuscitar tres dies més tard.
Tenint en compte la seva estreta associació amb el Dr.Samuel Birch i altres líders en l'estudi de l'egiptologia, es pot suposar que les seves fonts, almenys, són exactes.

## Vegeu també

* Mite de Jesús

## Referències

* ↑ Gerald Massey-Alta Norwood Col·lecció Biblioteca Conjunta)
* ↑ Enciclopèdia Clàssica

## Enllaços externs

* Articles de Massey i poemes relacionats amb egiptologia (anglès)
# Girvàs

Girvàs és una partida rural del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà. Pertany a l'àmbit de l'antic poble de la Torre d'Eroles.
És en el vessant meridional de la Serra de Carreu, a sota -sud- del Cap de Carreu, al nord de la Torre d'Eroles. En formen part les terres de Casa Girvàs, que li cedeix el nom (o a la inversa). La partida comprèn les parcel·les 129, 146 a 148 del polígon 4 d'Abella de la Conca; consten de 57,0701 amb una barreja de terres de tota mena: conreus de secà, pastures, matolles, bosquina, zones improductives. El bosc que hi havia hagut desaparegué a causa dels conreus, que assoliren en aquest lloc força alçària, sovint en feixes escalonades a la muntanya. En el registre del Cadastre apareix escrit Giribars.

## Etimologia

Girvàs era un nom propi força utilitzat a la comarca en temps pretèrits, amb santuaris a diferents llocs destacats de la comarca, com l'antic santuari de Sant Girvàs, o Gervàs, a la serra homònima.

## Referències

* ↑ Manuel Cortès Ribelles La Serra del Boumort i muntanyes veïnes: guia excursionista, p. 75
* ↑ Serra de Carreu
* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 5 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Girvàs en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Governació de Qalyubia

La governació de Qalyubia (àrab: محافظة القليوبية, muḥāfaẓat al-Qalyūbiyya) és una de les governacions o muhàfadhes d'Egipte, situada al nord del país. La seva capital és Banha, i l'any 2006 tenia 4.237.003 habitants.
Destaca per la seva producció de cultius, fruita i vegetals, com el blat de moro, el cotó, el blat, els cítrics, les bananes, els albercocs i tota mena de vegetals que fan que la governació sigui la principal font d'abastament dels residents al Caire per aquest tipus de productes. També destaca un gran centre industrial a la ciutat de Shubra al-Khaimah.
Les ciutats més importants són: Banha, Shibin Al-Qanater, Shubra-el-Khema, Qalyub, Khanka, Abu zaabal, Tukh i Qaha.

## Referències

* ↑ Dades a Geohive basades en dades de la CAPMAS (Central Agency for Public Mobilisation and Statistics)

## Enllaços externs

* Governació de Qalyubia Arxivat 2009-02-24 a Wayback Machine. Lloc web oficial
# Governadora

La governadora, en anglès:Creosote bush (Larrea tridentata) és una planta del tipus de vegetació chaparral i utilitzada com a planta medicinal,
És una espècie de planta amb flor dins la família Zygophyllaceae. El gènere Larrea rep el nom del clergue espanyol J.A. Hernandez de Larrea.

## Distribució

Larrea tridentataés una espècie prominent al Desert de Mojave, Sonora, i Chihuahua tots ells deserts de l'oest d'Amèrica del Nord i el seu rang s'esté a parts de Califòrnia, Arizona, Nevada, Utah, Nou Mèxic i oest de Texas als Estats Units, i nord de l'estat de Chihuahua i de Sonora a Mèxic. Està estretament relacionada amb Larrea divaricata d'Amèrica del Sud i abans estaven tractades com la mateixa espècie.

## Descripció

Larrea tridentata és un arbust de fulles persistents que fa fins a 3 m d'alt o rarament 4 metres. Les tiges d'aquesta planta porten fulles resinoses de color verd fosc amb dos folíols oposats lanceolats units en la base. cada foliol fa 18 mm de llarg i 8,5 mm d'ample. Les flors fan 25 mm de diàmetre amb cinc pètals grocs. Tota la planta fa pudor de creosota.

## Plantes velles

A mesura que creix la governadora, les seves branques més velles moren i cauen i la seva corona se separa. Tal cosa acostunma a passar entre els 30 i 90 anys d'aquestes plantes. Eventualment mor la corona vella i les noves formen una colònia clonal Això va passar amb el clon King que es considera, amb 11.700 anys, un dels organismes més vells encara en vida.

## Referències

* ↑ «GRIN Species Profile». Arxivat de l'original el 2009-05-11. [Consulta: 17 novembre 2011].
* ↑ Moore, M. Medicinal Plants of the Desert and Canyon West. Santa Fe: Museum of New Mexico Press, 1989: pp. 27-32. ISBN 0-89013-181-3
* 1 2http://ucjeps.berkeley.edu/cgi-bin/get_JM_treatment.pl?Larrea%20tridentata. accessed 9/9/2010
* ↑ «Larrea tridentata, Creosote Bush». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑http://www.nps.gov/jotr/naturescience/creosote.htm. accessed 9/9/2010
* ↑ Creosote Bush: Long-Lived Clones in the Mojave Desert, Frank C. Vasek, American Journal of Botany, Vol. 67, No. 2 (Feb., 1980), pp. 246-255
* ↑http://www.hcn.org/servlets/hcn.Article?article_id=11165 Arxivat 2006-05-25 a Wayback Machine. creosote
* ↑http://www.lucernevalley.net/creosote/index.htm. accessed 9/9/2010

## Enllaços externs

* National Park Service: Creosote Bush webpage
* Jepson Flora Project: Larrea tridentata
* FEIS: Larrea tridentata' entry
# Gran Premi Carnevale d'Europa

El Gran Premi Carnevale d'Europa (en italià: Gran Premio di Cento-Carnevale d'Europa) va ser una cursa ciclista femenina italiana, d'un sol dia, que es disputava anualment a Cento, a la província de Ferrara. Es va organitzar de 1997 a 2011.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1997 | Simona Parente | Valeria Cappellotto | Elisabeth Chevanne-Brunel |
| 1998 | Greta Zocca | Zinaïda Stahúrskaia | Diana Žiliūtė |
| 1999 | Edita Pučinskaitė | Diana Žiliūtė | Oksana Saprykina |
| 2000 | Greta Zocca | Anna Millward-Wilson | Sara Felloni |
| 2001 | Rochelle Gilmore | Zinaida Stahurskaja | Katia Longhin |
| 2002 | Zulfià Zabírova | Martina Corazza | Ghita Beltman |
| 2003 | Regina Schleicher | Diana Žiliūtė | Giorgia Bronzini |
| 2004 | Nicole Brändli | Zulfià Zabírova | Janildes Fernandes |
| 2005 | Modesta Vžesniauskaitė | Anna Zugno | Joanne Kiesanowski |
| 2006 | Regina Schleicher | Diana Žiliūtė | Katia Longhin |
| 2007 | No disputat |
| 2008 | Diana Žiliūtė | Grete Treier | Rasa Leleivytė |
| 2009 | Giorgia Bronzini | Rochelle Gilmore | Monia Baccaille |
| 2010 | Giorgia Bronzini | Rochelle Gilmore | Monia Baccaille |
| 2011 | Monia Baccaille | Annalisa Cucinotta | Giorgia Bronzini |

## Notes

* ↑ La vencedora inicial Zinaida Stahurskaja, va ser posteriorment desqualificada en donar positiu en un control

## Enllaços externs

* Palmarès a sitodelciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Saraz

Saraz és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 22 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saraz era de 22 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 14 habitatges, 11 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. 12 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 11 habitatges principals, 7 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 5 en tenien quatre i 4 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 3 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saraz el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 14 persones, 11 eren actives i 3 eren inactives. De les 11 persones actives 8 estaven ocupades (6 homes i 2 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 3 persones inactives 2 estaven jubilades i 1 estava estudiant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saraz a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saraz a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Volta al País Basc 1930

La Volta al País Basc 1930 és la 7a edició de la Volta al País Basc. La cursa es disputà en quatre etapes, entre el 18 i el 21 de setembre de 1930, per a un total de 723 km.
En aquesta edició es van inscriure un total de 63 ciclistes, dels quals finalment en van prendre part 31 i l'acabaren 28 d'ells. El vencedor final fou el català Marià Cañardo, que s'imposà a Antonin Magne i Jean Aerts.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor de l'Etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 7 d'agost | Bilbao - Vitòria | 180 | Antonin Magne (FRA) | Antonin Magne (FRA) |
| 2a etapa | 8 d'agost | Vitòria - Pamplona | 150 | Ricardo Montero (ESP) | Ricardo Montero (ESP) |
| 3a etapa | 9 d'agost | Pamplona - Sant Sebastià | 216 | Antonin Magne (FRA) | Antonin Magne (FRA) |
| 4a etapa | 11 d'agost | Sant Sebastià - Las Arenas | 177 | Marià Cañardo (ESP) | Marià Cañardo (ESP) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Marià Cañardo (ESP) | Alcyon - Dunlop | 26h 36' 31" |
| 2 | Antonin Magne (FRA) | La Française | + 50" |
| 3 | Jean Aerts (BEL) | Alcyon - Dunlop | + 14' 26" |
| 4 | Federico Ezquerra (ESP) | Soriano | + 15' 54" |
| 5 | Pierre Magne (FRA) | Alleluia - Wolber | + 16' 35" |
| 6 | Julien Moineau (FRA) | Alleluia - Wolber | + 17' 21" |
| 7 | Hector Martin (BEL) | Elvish | + 20' 36" |
| 8 | Eusebio Bastida (ESP) | Dilecta - Wolber | + 20' 54" |
| 9 | Luciano Montero (ESP) | Styl | + 25' 17" |
| 10 | Juan Antonio Golzarri (ESP) | | + 30' 36" |

## Referències

* Resultats a urtekaria.com Arxivat 2007-05-30 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Quint Fabi Píctor (historiador)

Quint Fabi Píctor (en llatí: Quinctus Fabius Pictor) va ser un historiador romà en llengua grega. Era fill de Gai Fabi Píctor, i formava part de la família dels Fabi Píctor, una branca de la gens Fàbia.
Va ser el més antic escriptor en prosa i un dels principals dels historiadors anomenats annalistes. Titus Livi l'anomena scriptorum antiquissimus i longeve antiquissimus auctor.
Va servir en la Guerra gàl·lica el 225 aC i a la Segona Guerra Púnica. Per la seva bona reputació va ser enviat a Delfos el 216 aC després de la batalla de Cannes per demanar a l'oracle com podien els romans obtenir el favor dels déus. Polibi diu que era senador i que va exercir el càrrec de qüestor, però no se saben més detalls de la seva vida. És probable que la seva dedicació a la història el fes poc inclinat a dedicar-se als serveis actius requerits pels magistrats romans en aquella època.
Va morir en una data incerta, però probablement no abans del 215 aC ni després del 200 aC.
Va escriure una Història d'Itàlia en forma d'annals, des de la mítica arribada d'Eneas a Itàlia fins a la seva època, els darrers anys narrats amb molta minuciositat. L'esmenten com a font Titus Livi, Polibi, Dionís d'Halicarnàs i d'altres. Va escriure la seva obra en grec, però Ciceró i Aulus Gel·li diuen que també l'havia escrit en llatí. No obstant això, hi ha indicis que el van confondre amb Servi Fabi Pictor, que va escriure també uns Annals, de manera que segurament no va cultivar el llatí literari. Polibi diu que la seva obra es decantava exageradament a favor dels romans, però com que escrivia per als grecs, devia voler deixar en molt bon lloc els seus compatriotes. L'obra sembla que contenia un relat molt acurat dels canvis polítics a Roma. Va seguir de prop les opinions de Diocles de Peparet i el va utilitzar com a font.
Va tenir un fill, anomenat també Quint Fabi Píctor, que va ser pretor el 189 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 364-365.
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911. En concret, aquí.
# Perspectiva jeràrquica

La perspectiva jeràrquica és un recurs artístic que permet destacar personatges importants i en altres com la romànica, fent-les més grosses que les altres.
Aquesta tècnica s'aplica en les pintures egípcies, però també en l'art prehistoric i medieval i modernament en la pintura naïf.

## Referències

* 1 2 Carlos, Ruiz Brussain. «3.2. Tipus de perspectiva –». A: Un viatge pel dibuix. UOC [Consulta: 10 novembre 2024].