OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# James Nnaji

James Nnaji (Makurdi, 14 d'agost de 2004) de nom complet James Ugochukwu Nnaji és un jugador de bàsquet nigerià, nascut a Makurdi, Nigèria. Juga de pivot i el seu actual equip és el FC Barcelona de la Lliga ACB.

## Carrera esportiva

És un pivot format a la Rátgéber Academy de Pécs, a Hongria, on a la temporada 2018-19, encara a l'edat de cadet, va ser triat com a millor jugador a la final de la European Youth Basketball League a Turquia.
Després de dues temporades a l'acadèmia del conjunt hongarès, el 2020 va firmar pel FC Barcelona i, durant la temporada 2020-21, juga a l'equip júnior, amb el qual té participacions a la lliga LEB Plata.
A la temporada 2021-22, alternaria l'equip júnior amb el FC Barcelona B a la Liga EBA.
El 9 de gener de 2022, debuta a la Lliga Endesa amb el FC Barcelona en una derrota per 95 a 96 davant el Baxi Manresa, en què el jugador nigerià va participar uns 20 minuts i va anotar 10 punts. A més a més, bat el rècord històric de la Lliga Endesa en taps d'un jugador menor de 18 anys amb 5 taps. Aconsegueix també el rècord de millor valoració en un jugador menor de 18 anys amb el Barça a l'ACB, havent sumat 19 crèdits i superant així els 15 aconseguits per Juan Carlos Navarro la temporada 1997-98.

## NBA

Nnaji es va presentar al draft de l'NBA 2023, on a priori era considerat el 24è jugador més prometedor a l'ESPN Top 100.
El 22 de juny de 2023, Nnaji fou seleccionat en la posició 31 del draft pels Detroit Pistons, que el van traspassar a Charlotte passant per Boston.
Nnaji té previst disputar la lliga d'estiu amb els Hornets però després tornar per disputar la temporada 2023-24 amb el FC Barcelona a la lliga ACB i Eurolliga.

## Insults racistes

El 20 de juny de 2023, abans de jugar el tercer partit de la final de la Lliga ACB a Madrid, va rebre insults racistes. El seu entrenador, Šarūnas Jasikevičius i l'entitat blaugrana van reclamar "una resposta ferma" per part de l'ACB.

## Referències

* 1 2 «James Nnaji: El debut soñado» (en castellà). ACB.COM, 2001-2022, 09-01-2022. [Consulta: 11 gener 2022].
* ↑ «EuroLeague prospect James Nnaji, 18, submits paperwork to enter NBA draft», 20-04-2023. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «James Nnaji seguirá un año más en el Barça» (en castellà), 29-06-2023. [Consulta: 3 juliol 2023].
* ↑ «El Barça condemna els insults racistes contra Nnaji i espera “una resposta exemplar de l’ACB”». Vilaweb, 21-06-2023.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a l'ACB
* Perfil a "muevetebasket"
# Toraja

Els Toraja són un grup ètnic indígena de la regió muntanyenca del sud de Sulawesi, Indonèsia. Són uns 650.000, dels quals uns 450.000 viuen en la regència de Tana Toraja ("Terra de Toraja"). La majoria són cristians, altres són musulmans o animistes i en aquest cas les seves creences es coneixen amb el nom d'aluk ("el camí").
La paraula toraja prové de l'idioma dels Bugis:to riaja, que significa "gent de les terres altes". El govern colonial neerlandès els anomenà Toraja el 1909. Els torajans són molt coneguts pels seus molt elaborats ritus funeraris amb llocs d'enterrament excavats en penya-segats de roca, cases amb teulades amb punxes conegudes com a tongkonan, i escultures de fusta acolorides.

## Notes

* 1 2 3 «Tana Toraja official website» (en indonesian). Arxivat de l'original el 2006-05-29. [Consulta: 4 octubre 2006].

## Referències

* Adams, Kathleen M. Art as Politics: Re-crafting Identities, Tourism and Power in Tana Toraja, Indonesia. Honolulu: University of Hawaii Press, 2006. ISBN 978-0-8248-3072-4.
* Bigalke, Terance. Tana Toraja: A Social History of an Indonesian People. Singapore: KITLV Press, 2005. ISBN 9971-69-318-6.
* Kis-Jovak, J.I.; Nooy-Palm, H.; Schefold, R. and Schulz-Dornburg, U.. Banua Toraja : changing patterns in architecture and symbolism among the Sa’dan Toraja, Sulawesi, Indonesia. Amsterdam: Royal Tropical Institute, 1988. ISBN 90-6832-207-9.

## Bibliografia

* Adams, Kathleen M.. Art as Politics: Re-crafting Identities, Tourism and Power in Tana Toraja, Indonesia.. Honolulu: University of Hawaii Press, 2006. ISBN 978-0-8248-3072-4.
* Buijs, Kees (2006). Powers of blessing from the wilderness and from heaven. Structure and transformations in the religion of the Toraja in the Mamasa area of South Sulawesi, Leiden: KITLV.
* Douglas W. Hollan and Jane C. Wellenkamp. The Thread of Life: Toraja Reflections on the Life Cycle. Honolulu: University of Hawaii Press, 1996. ISBN 0-8248-1839-3.
* Parinding, Samban C. and Achjadi, Judi. Toraja: Indonesia's Mountain Eden. Singapore: Time Edition, 1988. ISBN 981-204-016-1.
* Waterson, Roxana (2009). Paths and Rivers: Sa'dan Toraja Society in Transformation. Leiden: KITLV.

## Enllaços externs

* Tana Toraja Traditional Settlement - UNESCO world heritage tentative list
* tanatorajakab.go.id - Official site for Government of Tana Toraja regency
* batusura.de - A personal website containing photography and recorded music from Toraja.
* Toraja Treasures.com Arxivat 2010-01-03 a Wayback Machine. - Toraja online information.
* JoTravelGuide.com - A comprehensive up to date travel guide to Toraja.
# Megantereon

Megantereon és un gènere extint de fèlid de dents de sabre. Aquest mamífer tenia dues dents canines semblants a dagues que podria haver utilitzat per caçar preses com ara mastodonts. Visqué des del Miocè superior fins al Plistocè mitjà. Se n'han trobat restes fòssils a Sud-àfrica, l'Índia, els Estats Units i França.
# David Pagès i Cassú

David Pagès i Cassú (Sant Joan de Mollet, 27 de setembre de 1968) és un escriptor, professor historiador i activista cultural català.
La seva tasca es basa a fer conèixer la cultura catalana. Llicenciat en filologia catalana, exerceix com a professor al Col·legi Bell-lloc del Pla. Ha publicat diversos llibres relacionats amb la seva tasca, com "Baules: Cartes generacionals" o "Fe Arrelada", sent aquests dos les seves darreres publicacions. Al llarg de la seva vida ha escrit nombrosos articles al Diari de Girona. També és impulsor de la cultura catalana i combina el seu encàrrec com a docent amb el d'activista cultural.

## Biografia

David Pagès va néixer a Sant Joan de Mollet el 27 de setembre de 1968. Des de ben jove va traspassar-se cap a Girona. Allà va començar la seva nova etapa com a activista cultural, tasca que continua exercint. Des de molt jove s'ha apassionat per la llengua i la cultura catalana. Gràcies a això, avui és professor de l'escola Bell-lloc del Pla i publica llibres i articles relacionats amb la seva feina.
El 1994 va publicar el seu primer llibre titulat "Històries de l'avi Abdon". El 2013, va rebre el Premi Aina Moll en el marc dels Premis 31 de Desembre. i el 2018 va rebre el Rafael Sari.

## Bibliografia

* Històries de l'avi Abdon (1994)
* Històries de casa nostra (1996)
* Batecs d'un poble (2004)
* 500 Raons per parlar català (2011)
* Un país que fa camí (2012)
* Al galop per la història de Catalunya (2014)
* Referents (2015)
* Què t'ha ensenyat la vida? (202 veus) (2019)
* Bones Llavors (2020)
* Baules (2022)
* Fe Arrelada (2023)

## Referències

* 1 2 «Premis 31 de Desembre 2013». Ara Balears, 29-12-2013. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ Marco-Palau, Francesc. «Els referents de David Pagès i Cassú | Francesc Marco-Palau». Nova Conca, 28-05-2023. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ Bausset, Josep Miquel. «El Bell-Lloc i l'Abat Oliba». Diari de Girona, 27-01-2015. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «El professor David Pagès i Cassú rep el premi Rafael Sari» (en castellà). Col·legi Bell-lloc, 28-09-2021. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «David Pagès rep el premi Rafael Sari avui a l'Alguer - 29 set 2021». El Punt Avui, 29-09-2021.
# Portugal al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior

Portugal va ser un dels països que va debutar al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior el 2006.
La millor posició del país ibèric va ser un 14è lloc el 2017, amb 54 punts. No obstant això, mentre el jurat va relegar la candidatura lusitana amb 9 punts, en la votació popular va ser desena amb 45 vots.
A pesar de la gran audiència que tenia el festival a l'emissora RTP, Portugal no hi va participar entre 2008 i 2016 després d'haver-ho fet el 2006 i 2007, ni va mostrar interès pel concurs després de la seva retirada. A més, a pesar que va confirmar el seu retorn per al festival de 2014, igual que Grècia, els dos països es van retirar abans del termini oficial. Finalment, el retorn es va produir el 2017.

## Història

Portugal ha enviat vuit inscripcions al concurs, la primera vegada que es va presentar el 2006. Portugal va quedar penúltim tant el 2006 com el 2007, i l'emissora portuguesa Rádio e Televisão de Portugal (RTP) es va retirar després del concurs de 2007, malgrat les altes xifres d'audiència. El 28 de juliol de 2014 es va anunciar que Portugal tornaria el 2014, però el 4 de setembre de 2014 es va anunciar que finalment no hi participarien. Portugal va tornar el 2017 i hi ha participat fins al 2019. Portugal va confirmar provisionalment la seva participació al concurs de 2020, però no va aparèixer a la llista definitiva de participants. Portugal va tornar el 2021 amb Simão Oliveira, que va quedar 11è, donant a Portugal el seu millor resultat fins aquell moment. Aquest assoliment es va superar el 2022, quan Portugal va quedar 8è amb Nicolas Alves i la cançó 'Anos 70', que també va ser la primera entrada cantada íntegrament en dialecte portuguès brasiler. L'any següent, la cantant portuguesa-nord-americana Júlia Machado va quedar 13a de 16 amb 75 punts, aconseguint el tercer millor resultat de Portugal a Eurovisió Júnior.

## Participacions

Llegenda
| Any | Seu | Artista | Cançó | Lloc | Punts |
| 2006 | Bucarest | Pedro Madeira | «Deixa-me sentir» | 14 | 22 |
| 2007 | Rotterdam | Jorge Leiria | «Só quero é cantar» | 16 | 15 |
| No hi va participar entre 2008 i 2016 ||||||
| 2017 | Tbilisi | Mariana Verâncio | «Youtuber» | 14 | 54 |
| 2018 | Minsk | Rita Laranjeira | «Gosto de Tudo (Ja Não Gosto de Nada)» | 18 | 42 |
| 2019 | Gliwice | Joana Almeida | «Vem Comigo» | 16 | 43 |
| No hi va participar el 2020 ||||||
| 2021 | París | Simão Oliveira | «O Rapaz» | 11 | 101 |
| 2022 | Erevan | Nicolas Alves | «Anos 70» | 8 | 121 |
| 2023 | Niça | Júlia Machado | «Where I Belong» | 13 | 75 |
| 2024 | Madrid | Victòria Nicole | «Esperança» | 2 | 213 |

## Referències

* ↑ Florindo, Luis. «Portugal: high viewing figures for JESC 2007». ESCToday, 11-12-2007. Arxivat de l'original el 1 de maig de 2009. [Consulta: 10 juny 2009].
# Anancus

Anancus és un proboscidi extint. Aquest gènere inclou diverses espècies que visqueren entre el Miocè superior i el Plistocè mitjà.
Anancus mesurava cinc metres de llarg i tres metres d'alçada i pesava 6.000 kg. Tenia les potes relativament curtes en comparació amb els elefants, així com uns ullals enormes que sobresurtien entre tres i quatre metres. Probablement vivia en boscos, on s'alimentava de fulles d'arbres i arbustos.
Se n'han trobat restes fòssils a Àfrica, Àsia i Europa.

## Referències

* ↑ Entrada «Anancus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 25 maig 2023].
Gèneres de proboscidis :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Mammalia
Superordre: Afrotheria
Clade: Tethytheria :
# NortonLifeLock

NortonLifeLock Inc. (anteriorment coneguda com a Symantec Corporation) és una empresa americana de programari de seguretat informàtica, còpies de seguretat i solucions de disponibilitat amb seu a Mountain View, Califòrnia, Estats Units. Es tracta d'una companyia Fortune 500 i membre de l'índex borsari S&P 500.
Symantec produeix Norton, que competeix en la indústria del programari antivirus contra AVG, Avira, BitDefender, BullGuard, F-Secure, Frisk, Kaspersky, McAfee, Panda Security, Sophos, Trend Micro i altres.
Symantec és l'autoritat de certificació més utilitzat d'acord amb W3Techs, competint contra Comodo, Trend Micro, DigiCert, Entrust, GlobalSign, Go Daddy, i altres.
El 9 d'agost de 2019, Broadcom va anunciar que adquiriria la divisió de programari Enterprise Security de Symantec per $10.7 mil milions, després d'haver intentat comprar tota la companyia. La venda es va tancar el 4 de novembre de 2019 i, posteriorment, la companyia va adoptar el nom NortonLifeLock.

## Productes Norton

En el 2009, els productes de Norton inclòs Norton 360, Norton AntiVirus (per a Windows i mac), Norton Internet Security (per a Windows i Mac), Norton SystemWorks (que conté Norton Utilities), Norton Save & Restore, Norton Ghost, Norton pcAnywhere, Norton Smartphone Security, Norton Partition Magic, Norton Online Backup, i OnlineFamily.Norton.

## Fusions i adquisicions

| Empresa | Any |
| ACT! | 1993 |
| Veritas | 2004 |
| Sygate | 2005 |
| Altiris | 2007 |
| Application Performance Management business | 2008 |
| PC Tools | 2008 |
| MessageLabs | 2008 |
| PGP and Guardian Edge | 2010 |
| Verisign authentication | 2010 |
| ClearWell Systems | 2011 |
| LiveOffice | 2012 |
| Odyssey Software | 2012 |
| Nukona Inc. | 2012 |

## Referències

* ↑ «Usage of SSL certificate authorities for websites». W3Techs.com. [Consulta: 19 octubre 2013].
* ↑ «Symantec Completes Sale of Enterprise Security Assets to Broadcom» (en anglès canadenc). [Consulta: 13 desembre 2019].
* ↑ Darrow, Barbara. «Symantec To Sell ACT To SalesLogix». Crn.com, 07-12-1999. Arxivat de l'original el 27 de juny 2012. [Consulta: 30 març 2011].

## Enllaços externs

* NortonLifeLock - Lloc web oficial
* Història de Symantec
# Monestir de Tengboche

El Monestir de Tengboche (o Monestir de Thyangboche ), també conegut com a Dawa Choling Gompa, es troba al poble de Tengboche al Nepal. Està a 3,867 metres (12,687 ft) d'altitud. Va ser construït el 1916 pel Lama Gulu. El 1934 va ser destruït per un terratrèmol i va ser reconstruït. El1989, va ser destruït una altra vegada per un incendi i tornat a reconstruir.
El monestir de Tengboche és un Patrimoni de la Humanitat segons la UNESCO.

## Referències

* ↑ «Sacred Sites of Khumbu region» (pdf) p. 10. The Mountain Institute. Arxivat de l'original el 2007-08-20. [Consulta: 24 febrer 2010].
* ↑ «Tengboche Monastery Development Project». Introduction. Arxivat de l'original el 2009-09-11. [Consulta: 22 febrer 2010].
Arxivat 2017-02-05 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Trekking to Everest
# Ben A'an

El Ben A'an és una petita muntanya a la zona dels Trossachs, a Escòcia, situada prop dels llacs Katrine i Achray. El seu nom significa "petit pic punxegut" en gaèlic escocès. El vessant sud és boscós, mentre que prop del cim hi ha afloraments rocosos i algun penya-segat. Tot i que el Ben A'an, amb una alçada de 454 m, no és de les muntanyes més altes de la zona, les vistes des del cim són molt bones: es poden veure els llacs Katrine i Achray, i el Ben Venue, que es troba al costat del Ben A'an.

## Ubicació

Està situat a la zona de Trossachs, a les terres altes al nord de Glasgow, sobre el Loch Katrine i el Loch Achray. La zona del cim gairebé no té arbres però sí roques i penya-segats, sent el seu punt més alt un cim arrodonit (461 m / 1512 peus), a diferència de la seva part inferior oest.

## Pujada

El punt de partida més habitual per l'ascensió és des del pàrquing de pagament a la vora del llac Achray. A partir d’aquí, el camí senyalitzat es dirigeix recte amunt en direcció nord-nord-est abans d’agafar el curs d’un rierol, l'Allt Inneir, i es dirigeix cap al nord-nord-oest fins a un petit mont (246 m). El camí creua la sella en direcció nord-oest abans de recórrer el curs d'una altra cremada, l'Allt na Cailliche, i cal seguir-la pujant sota dels penya-segats. Prop de la font de la cremada, el camí gira cap a l'oest i darrere del cim oest del turó fins a un coll, des del qual es fa una curta pujada fins al cim oest, que és la destinació de la majoria dels excursionistes. No hi ha cap camí clar cap al cim principal.

## Vistes

Tot i que Ben A'an no és particularment elevat, ofereix vistes panoràmiques sobre els llacs, valls, straths i muntanyes dels voltants, incloent el llac Katrine, el llac Achray, Ben Venue i fins als Alps Arrochar a la riba occidental del llac Lomond.

## Nom

El nom "Ben A'an" és una anglicització errònia de Sir Walter Scott. El seu nom original és incert, però podria haver estat Am Binnean que significa "el cim", tot i que alguns llocs citen el seu significat com "el petit cim punxegut".

## Referències

* 1 2 Ordnance Survey map, 1@25,000 scale Explorer series, OL 46, The Trossachs, 2015.
* ↑ Loch Lomond and The Trossachs National Park brochure What's in a name?, 2014.
* ↑ Climb to stunning views at Ben A'an Arxivat 2019-02-16 a Wayback Machine. at scotland.forestry.gov.uk. Retrieved 22 May 2017.
# Tractat de Sant Petersburg (1723)

El Tractat de Sant Petersburg de 23 de setembre [C.J. 12 de Setembre] de 1723 va concloure la Guerra russo-persa de 1722-1733 entre l'Imperi rus i la Pèrsia Safàvida. Va ratificar la cessió forçosa per part de Pèrsia dels seus territoris en el Caucas septentrional, en el Caucas meridional, i el Nord de Derbent (Daguestan), Bakú, les terres circumdants respectives de Shirvan, així com les províncies de Gilan, Mazandaran, i Astarabad. El tractat a més especificava que el xa persa rebria tropes russes per assegurar l'estabilitat domèstica.
El signatari per part de l'Imperi Persa fou l'enviat Ismail Beg, qui hi havia estat enviat pel rei Tahmasp II personalment. Quan el text del tractat va ser portat a la capital provisional de Qazvin a l'Abril 1724 pel príncep rus Boris Meshcherskii, la població era ben conscient de les pretensions de Rússia. Revoltes populars van rebre Meshcherskii i els seus acompanyants amb amenaces violentes. Va ser rebut cerimoniosament per Tahmasp II, però aquest va rebutjar signar el tractat. Aquesta decisió va ser presa perquè era evident que els russos, a pessar de haver ocupat les províncies del nord, no estaven preparats per suposar un perill real a l'Iran. A més, Tahmasp II era conscient que eren incapaços de ajudar-li a expulsar els rebels afganesos. També hi ha una possibilitat que Tahmasp II era conscient de les negociacions secretes de Rússia amb l'Imperi Otomà, que van donar lloc al Tractat de Constantinoble (1724). Ismail Beg va fugir temint càstig si retornava, i va morir a l'exili en Astrakhan alguns vint anys més tard.
Tots els territoris conquerits van ser tornats a Pèrsia que, després de sofrir un canvi de govern, ara estava liderada per Nàdir Qoli Beg (més tard conegut com a Nàdir Xah) als anys 1732 i 1735 respectivament, sota els termes del Tractat de Resht i Tractat de Gandja, durant el regnat de l'Emperadriu Anna Ioannovna.

## Referències

* 1 2 THE CAUCASUS IN THE SYSTEM OF INTERNATIONAL RELATIONS: THE TURKMANCHAY TREATY WAS SIGNED 180 YEARS AGO Научная библиотека КиберЛенинка p 142
* 1 2 William Bayne Fisher, P. Avery, G. R. G. Hambly, C. Melville. The Cambridge History of Iran, Volume 7 Cambridge University Press, 10 okt. 1991 ISBN 0521200954 p 21
* ↑ Alexander Mikaberidze. "Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia: A Historical Encyclopedia" ABC-CLIO 2011. p 726
* ↑ William Bayne Fisher, P. Avery, G. R. G. Hambly, C. Melville. The Cambridge History of Iran, Volume 7 Cambridge University Press, 10 okt. 1991 ISBN 0521200954 p 319
* 1 2 3 4 5 William Bayne Fisher,P. Avery,G. R. G. Hambly,C. Melville. The Cambridge History of Iran, Volume 7 Cambridge University Press, 10 okt. 1991 ISBN 0521200954 p. 319
* 1 2 Alexander Mikaberidze. "Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia: A Historical Encyclopedia" ABC-CLIO 2011. p 726
* ↑ THE CAUCASUS IN THE SYSTEM OF INTERNATIONAL RELATIONS: THE TURKMANCHAY TREATY WAS SIGNED 180 YEARS AGO Научная библиотека КиберЛенинка p 142
# Torogó

El poble de Torogó pertany a l'antic terme d'Espluga de Serra, agregat el 1970 al terme municipal de Tremp.
L'església, Sant Climent de Torogó fou l'església d'un priorat depenent del monestir d'Alaó. Tot i que hi ha poca documentació sobre Torogó, ja apareix en un document el 838. El 974 l'església de sant Climent consta com a santuari, i el 984 acollí un priorat d'Alaó. El 1981 tenia tan sols 3 habitants, que han quedat reduïts a 2 el 2006.

## Etimologia

Torogó és un topònim documentat des d'antic (segle ix), i que Joan Coromines (op. cit.) relaciona amb Tragó, nom de dos pobles relativament propers, un a la vall de la Noguera Ribagorçana i l'altre a la del Segre. El seu origen està emparentat amb l'ètim llatí que també dona dragó, a partir del significat de devorar (a partir d'una comparació o metàfora, aplicat a un lloc que sembla que hagi estat devorat per una força sobrenatural, com una balma o cova de les que abunden en aquest territori.

## Bibliografia

* Bellmunt i Figueras, Joan. «Torogó». A: Pallars jussà. IV. 1. ed. Lleida: Pagès Editors, 2000 (Fets, costums i llegendes, 34). ISBN 84-7935-705-3.
* Boix, Jordi. «La Terreta. Espluga de Serra». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. 12. 1. ed. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya 12 Pallars Sobirà, Pallars Jussà, Alta Ribagorça, Baixa Ribagorça, Llitera). ISBN 84-85194-47-0.
* Coromines, Joan. «Tragó i parònims». A: Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. VII. Sal-Ve. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1997. ISBN 84-7256-854-7.
* Gavín, Josep Maria. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8).
* Iglésies, Josep. El Fogatge de 1553. Estudi i transcripció. II. Barcelona: Fundació Salvador Vives Casajoana, 1981. ISBN 84-232-0189-9.
* Rocafort, Ceferí. «Provincia de Lleyda». A: Francesch Carreras y Candi. Geografia general de Catalunya. Barcelona: Establiment Editorial d'Albert Martín, després del 1900.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
* Pàgina web La Terreta
# Endoxylina

Endoxylina és un gènere de fongs de la classe Sordariomycets. La relació entre aquest tàxon i altres és desconeguda (incertae sedis).

## Referències

* ↑ Lumbsch TH, Huhndorf SM. «Outline of Ascomycota – 2007». Myconet. The Field Museum, Department of Botany, Chicago, USA, 13, desembre 2007, pàg. 1–58. Arxivat de l'original el 2009-03-18 [Consulta: 18 juny 2010]. Arxivat 2009-03-18 a Wayback Machine.
# Circuit de San Carlos

El Circuit de San Carlos, anomenat oficialment Autódromo Internacional de San Carlos, és un circuit de curses situat a prop de la ciutat de San Carlos (Veneçuela). De 1977 a 1979 va acollir el Gran Premi de Veneçuela, puntuable per al mundial de motociclisme.

## Traçat

Situat a l'est de la ciutat de San Carlos, a l'estat de Cojedes, el circuit consta d'onze revolts, set d'ells a la dreta i quatre a l'esquerra. El traçat comença amb una recta d'uns 600 metres, després ve un gran revolt a la dreta que duu a una xicana més lenta. Tot seguit, una línia recta porta de nou al centre de la pista i d'allà a un llarg revolt a l'esquerra, seguit d'un de triple a la dreta. A continuació, el traçat continua amb un revolt de 90° a l'esquerra seguit de dos revolts a la dreta que empalmen amb la recta final.

## Referències

* 1 2 «Autódromo Internacional San Carlos» (en castellà). iamvenezuela.com, 01-04-2017. [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «Información del Circuito - Autódromo Internacional de San Carlos (San Carlos Short)» (en castellà). myracingcareer.com. [Consulta: 4 desembre 2024].