OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saulmory-et-Villefranche

Saulmory-et-Villefranche és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 107 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saulmory-et-Villefranche era de 107 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 72 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 70 habitatges eren cases. Dels 44 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 10 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saulmory-et-Villefranche el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 16 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 48 eren actives i 15 eren inactives. De les 48 persones actives 40 estaven ocupades (25 homes i 15 dones) i 8 estaven aturades (3 homes i 5 dones). De les 15 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Saulmory-et-Villefranche hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saulmory-et-Villefranche a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saulmory-et-Villefranche a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# 19 d'Aquari

19 d'Aquari (19 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. Té una magnitud aparent de 5,71. És una subgegant blanca-groga del tipus F0IV. Està aproximadament a 445 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. III. Velocity distributions» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2-2007, pàg. 671–682. DOI: 10.1051/0004-6361:20065224.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* Alcyone Astronomical Tables(anglès)
* SIMBAD, 19 Aqr(anglès)
* Aladin previewer, imatge(anglès)
# Synchiropus circularis

Synchiropus circularis és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 8 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: les Illes Mariannes i les Illes Chesterfield.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1984.. A new species of the dragonet genus Synchiropus from the Mariana Islands (Teleostei: Callionymidae). Ann. Mus. Civ. Stor. Nat. 'Giacomo Doria' v. 85: 67-72.
* 1 2 3 4 «Synchiropus circularis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Kulbicki, M., J.E. Randall i J. Rivaton, 1994. Checklist of the fishes of the Chesterfield Islands (Coral Sea). Micronesica 27(1/2): 1-43.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Fadak

Fadak (àrab: فدك, Fadak) fou un poble del Hijaz, prop de Khaybar a dos o tres dies de Medina (uns 50 km), avui part de l'Aràbia Saudita.
Khaybar era el centre d'un territori habitat per àrabs jueus, que s'havien enriquit amb el comerç i la producció de dàtils. El territori estava dividit en tres parts al-Natat, al-Shikk, i al-Katiba, cadascuna amb algunes fortaleses. Quan els musulmans van derrotar els jueus de Khaybar (629) a l'anomenada batalla de Khaybar, el llogaret de Falak fou part del botí personal de Mahoma.
A la seva mort el 632 Fadak fou objecte de litigi entre la seva germana Fàtima, a la que suposadament el Profeta li va llegar, i el califa Abu-Bakr as-Siddiq. Aquest se'n va apoderar i Fàtima li va reclamar, però no fou escoltada. Fàtima va morir al cap de sis mesos i en aquest temps va negar la paraula al califa. El seu marit Ali no va informar al califa del funeral.
El 634 fou elegit califa Umar I. Ali va reclamar l'herència de la seva dona però li fou altre cop refusada i Fadak va romandre com a propietat de l'estat, però altres propietats a Medina foren retornades a Abbas ibn Abd al-Muttalib i Ali com a representants del clan Banu Hashim de Mahoma.
Uthman ibn Affan va mantenir la decisió dels seus predecessors i no entregar Fadak als fills de Fàtima i Ali, Hasan ibn Ali i Hussayn ibn Alí. El seu pare Alí va pujar al califat el 656 i llavors va mantenir de facto la decisió dels anterior califes, ja que no va fer cap pas per retornar la propietat.
Tampoc Muàwiya I va retornar la propietat i la política fou continuada pels califes omeies fins Umar II (717) que la va retornar per un edicte. El successor Yazid III va anul·lar la decisió i els posteriors califes el van seguir i Fadak va romandre terreny públic.
Després de la victòria abbàssida el 750, el califa al-Mamun va retornar Fadak als descendents de Fàtima. La tradició diu que el califa al-Mutawàkkil (847-861) va recuperar Fadak, però el successor al-Múntassir va mantenir la decisió d'al-Mamun. Posteriorment els fets són desconeguts però és molt probable que Fadak retornés al califat.

## Enllaços externs

* Foto de Fadak
* Punt de vista sunnita
* Abu Bakr
# Harura

Harura fou una vila i comarca de la rodalia de Kufa. Fins al segle VII va estar a la vora del riu Eufrates o un canal, però després el curs va canviar i en va quedar una mica lluny.
La ciutat és famosa perquè en aquest lloc els partidaris d'Alí ibn Abi Tàlib oposats a l'arbitratge ofert per Muàwiya I a Siffin, es van reunir per primer cop i van originar els kharigites. Un grup dels que van prendre part a la reunió però després van retornar més o menys a la fidelitat a Alí, foren anomenats els haruriyya.
A la rodalia de la ciutat van tenir lloc dues batalles:
* La batalla del 686 en la que l'aventurer xiïta al-Mukhtar ben Abi Ubayd fou derrotat per Mússab ibn az-Zubayr, germà del califa Abd-Al·lah ibn az-Zubayr amb l'ajut dels habitants de Kufa desterrats per al-Mukhtar.
* La batalla del 7 de desembre del 927 on el sajida Yússuf ibn Abi-s-Saj, al servei del califa al-Múqtadir, va derrotar el sobirà càrmata de Bahrayn Abu-Tàhir Sulayman al-Jannabí.

## Bibliografia

* L. Veccia Vaglieri, Il conflitto Ali Mu'awiya e la seccessione kharigita, 1953
# Circuit urbà de Sotxi

El Circuit Internacional de Sotxi, (Rus: Трасса в Олимпийском парке) anteriorment denominat Circuit del Parc Olímpic de Sotxi és un circuit urbà de carreres de Fórmula 1 de 5,5 km que s'ha construït al Parc Olímpic de Sotxi del balneari de Sotxi, Krai de Krasnodar, Rússia. A partir de 2014, alberga el Gran Premi de Rússia de Fórmula 1 començant un contracte de set anys; no obstant això, al principi es presumia que la carrera es podria retardar-se fins a 2015 si el Comitè Olímpic Internacional creia que els preparatius per a la carrera interfereririen amb la celebració dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2014, no obstant això, el comitè organitzador de la competència va donar llum verda per albergar el Gran Premi en la temporada 2014 com es tenia al principi.
La construcció del Circuit del Parc Olímpic de Sotxi, marca el final d'una campanya de trenta anys per tenir un gran premi a Rússia, amb plans per a un "Gran Premi de la Unió Soviètica" originaris ja en 1983, abans de ser abandonat per "raons burocràtiques" i de diversos intents fallits en els anys intermedis.

## Resultats

| Any | Pilot | Equip | Resultats |
| 2016 | Nico Rosberg | Mercedes | Resultats |
| 2015 | Lewis Hamilton | Mercedes | Resultats |
| 2014 | Lewis Hamilton | Mercedes | Resultats |

## Referències

* 1 2 Collantine, Keith «Fresh Rumours of a Russian Grand Prix». F1 Fanatic. Keith Collantine, 10-02-2008 [Consulta: 15 octubre 2010].
* ↑ «Формула нелюбви». Arxivat de l'original el 2016-06-04. [Consulta: 15 agost 2015].
# Arkhiz

Arkhiz és un fort muntanyenc a la rodalia de l'aül epònim que es troba a una altitud de 1.450 metres a la vall del riu Bolshói Zelenchuk, a la república de Karatxai-Txerkèssia, al Gran Caucas de Rússia, a uns 70 km terra endins des de la costa de la mar Negra. El poble modern fou fundat el 1922 a prop de la confluència dels rius Arkhiz i Pshysh. L'elevació de les muntanyes que envolten l'emplaçament és d'uns 3.000 m.

## Història

Nijni Arkhiz és una excavació arqueològica d'uns quatre quilòmetres al voltant de les ruïnes de Nizhnearjyzsjoye gorodiahche, a la qual es vol identificar amb la capital d'Alània, un estat cristià destruït per les forces mongols de Möngke al segle xiii. No hi ha cap document romà d'Orient que esmente el nom de la ciutat, a la qual al-Massudí es refereix com a Ma'as o Maghas.
La característica més remarcable del jaciment són tres esglésies de l'edat mitjana primerenca, la construcció de les quals s'ha associat a les activitats missioneres del Patriarca Nicolau I, el místic del Caucas del Nord. Aquestes esglésies tenen molt en comú amb l'església de Xoana i l'església de Senty, que es troben en valls veïnes. Al segle xix les esglésies s'assignaren al Monestir de Sant Alexandre Nevski. Després de la desintegració de la Unió Soviètica, s'hi ha restablert una comunitat monàstica.
El Temple del Nord de Zelentxuk degué ser la catedral de la diòcesi del Regne d'Alània entre els segles X i XIII. La cúpula té una alçada de 21 metres, i el mur occidental té una llargada de 42 m. El nàrtex contenia antigament un baptisteri. Un viatger del segle xix va descriure els frescos romans d'Orient que encara eren visibles als murs.
El Temple Central de Zelentxuk sembla haver estat dissenyat una mica abans que els altres dos, amb forma de creu; l'ampliaren, però, cap a l'oest durant o poc després de la seua construcció. És molt més gran que el Temple del Sud de Zelentxuk, que s'edificà amb rajoles gruixudes d'enderrocs i fou restaurat pels monjos el 1899. No es va usar pas durant l'era soviètica i el reconsagraren a sant Elies el 1991. El Temple del Sud té la distinció de ser l'església en funcionament més antiga de Rússia.
A 30 km de Nijni Arkhiz es va descobrir una inscripció al 1888. Tot i estar escrita en caràcters grecs, la inscripció (datada del 941 o 963) fou interpretada per Vasili Abàiev com la mostra d'escriptura en osseta més antiga conservada fins ara. Una altra atracció de la vall és una pintura de Crist en una roca de tipus mandylion, datada del segle x.

## Observatori

Arkhiz és la seu d'un observatori astrofísic que durant un temps va albergar el telescopi reflector de mirall sòlid més gran del món (6 m de diàmetre).

## Galeria

* Temple del Nord de Zelentxuk, dedicat a sant Jordi
* Temple Central de Zelentxuk, al 1897
* Vista del Templo del Sud de Zelentxuk el 1882
* Paisatge muntanyós de la vall de Bolxoi Zelentxuk

## Bibliografia

* Kuznetsov, V.A. V Verkhovyakh Bolshogo Zelenchuka. Moscou: Iskusstvo, 1977.

## Referències

* ↑ The Encyclopedia Americana. Grolier Inc., 1988. ISBN 0-7172-0112-0. pàg. 180.
# Seleh

A la música gamelan de Java, la nota seleh (o nada seleh) és aquella que finalitza un gatra (unitat melòdica de quatre temps). Té una funció destacada, ja que actua com a pol final dels diversos fils que conformen la textura musical.
L'estructura melòdica principal que sustenta les peces per a gamelan s'anomena balungan. Aquesta estructura està formada per unitats de quatre temps (els gatra). En aquest sentit és similar a gran part de la música occidental, però en difereix en la posició del temps fort. Mentre que a la música occidental normalment trobem l'accent rítmic al primer temps de cada compàs, en la música gamelan cau a l'últim temps de cada gatra. Es relaciona aquest últim temps amb la nota que s'hi interpreta: la nota seleh.
La nota seleh té un rol crucial a l'hora de decidir els patrons ornamentals (cengkok o sekaran) que executaran instruments com el bonang. Normalment, el patrò ha d'elaborar-se tenint en compte que cada nota seleh ha de coincidir amb la del balungan, per tal d'aconseguir consonància aural.

## Fonts

* ↑ Brinner, Benjamin (2008). Music in Central Java, p.60. ISBN 978-0-19-514737-7
* ↑ «24. Budheng-Budheng» (en anglès americà). [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Seleh». Arxivat de l'original el 2023-01-14. [Consulta: 14 gener 2023].
# Gran Premi de Mònaco del 1955

Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1955, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 22 de maig del 1955.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 44 | Maurice Trintignant | Ferrari | 100 | 2h 58' 10. 2 | 9 | 8 |
| 2 | 30 | Eugenio Castellotti | Lancia | 100 | + 20.2 s | 4 | 6 |
| 3 | 34 | Jean Behra | Maserati | 99 | + 1 Volta | 5 | 2 |
| 3 | 34 | Cesare Perdisa | Maserati | 99 | + 1 Volta | 5 | 2 |
| 4 | 42 | Nino Farina | Ferrari | 99 | + 1 Volta | 14 | 3 |
| 5 | 28 | Luigi Villoresi | Lancia | 99 | + 1 Volta | 7 | 2 |
| 6 | 32 | Louis Chiron | Lancia | 95 | + 5 Voltes | 19 | |
| 7 | 10 | Jacques Pollet | Gordini | 91 | + 9 Voltes | 20 | |
| 8 | 48 | Piero Taruffi | Ferrari | 86 | + 14 Voltes | 15 | |
| 8 | 48 | Paul Frère | Ferrari | 86 | + 14 Voltes | 15 | |
| 9 | 16 | Stirling Moss | Mercedes | 81 | + 19 Voltes | 3 | |
| Ret | 40 | Cesare Perdisa | Maserati | 86 | Virolla | 11 | |
| Ret | 40 | Jean Behra | Maserati | 86 | Virolla | 11 | |
| Ret | 26 | Alberto Ascari | Lancia | 80 | Accident | 2 | |
| Ret | 46 | Harry Schell | Ferrari | 68 | Motor | 18 | |
| Ret | 36 | Roberto Mieres | Maserati | 64 | Transmissió | 6 | |
| Ret | 12 | Élie Bayol | Gordini | 63 | Transmissió | 16 | |
| Ret | 2 | Juan Manuel Fangio | Mercedes | 49 | Transmissió | 1 | 1 |
| Ret | 8 | Robert Manzon | Gordini | 38 | Caixa canvi | 13 | |
| Ret | 4 | André Simon | Mercedes | 24 | Motor | 10 | |
| Ret | 18 | Mike Hawthorn | Vanwall | 22 | Accelerador | 12 | |
| Ret | 14 | Louis Rosier | Maserati | 8 | Pèrdua d'oli | 17 | |
| Ret | 38 | Luigi Musso | Maserati | 7 | Transmissió | 8 | |
| NVC | 22 | Lance Macklin | Maserati | | | | |
| NVC | 24 | Ted Whiteaway | HWM - Alta | | | | |
| NVC | 4 | Hans Herrmann | Mercedes | | Ferides | | |

## Altres

* Pole: Juan Manuel Fangio 1' 41. 1
* Volta ràpida: Juan Manuel Fangio 1' 42. 4 (a la volta 27)
* Louis Chiron amb 55 anys i 292 dies és el pilot més veterà de la història de la F1.
* Aquest va ser l'últim GP que va córrer Alberto Ascari que pocs dies després va perdre la vida en un accident a Monza, es creu que degut a les ferides causades en l'accident al GP de Mònaco on va caure a l'aigua en un accident en el curs de la prova.

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 27 maig 2010].
# Selim Segerstam

Selim Segerstam (Nykarleby, Finlàndia, 9 d'abril, 1904 - Hèlsinki, 2 d'octubre, 1963), va ser un director de cor, compositor i professor de música finlandès.
Va completar el seu títol de professor d'escola pública al seminari d'Uudenkaarlepy el 1926. També va completar els seus estudis a l'actual Acadèmia Sibelius. Com a professor, va treballar als seminaris d'Uudenkaarlepy, Vaasa i l'escola popular de llengua sueca a Hèlsinki des de 1947. Segerstam va ser un actiu director de cor i va dirigir diversos cors. Va compondre cançons corals i solistes melodioses i va arranjar cançons populars per a cors.
Segerstam va compilar un llibre de cançons, Vår sångbok, que es va publicar el 1952, i que els estudiants de parla sueca dels "baby boomers" cantaven a l'escola.
Selim Segerstam va ser el pare del director d'orquestra Leif Segerstam.

## Referències

* 1 2 Leif Nystén:/https://www.blf.fi/artikel.php?id=9623/Biografiskt lexikon för Finland. Viitattu 10.12.2016.
* ↑ https://www.iltalehti.fi/perhe/a/200705286058386/iltalehti%5BEnllaç+no+actiu%5D. 2007. Viitattu 10.12.2016.
# Semillac

Semillac és un municipi francès situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 63 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Semillac era de 63 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 8 estaven desocupats. Tots els 36 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 7 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Semillac el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 28 eren actives i 12 eren inactives. De les 28 persones actives 24 estaven ocupades (12 homes i 12 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 12 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Semillac hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 144 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Semillac a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Semillac a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.