# Batalla del cap Passaro

La batalla del cap Passaro (o Passero) va ser un enfrontament naval entre Espanya, representada pels almiralls Antonio Gaztañeta i Fernando Chacón, i Gran Bretanya, representada per l'almirall Sir George Byng. L'incident va ocórrer l'11 d'agost de 1718 a prop del Cap Passero, en el marc de les hostilitats directament relacionades amb la Guerra de la Quàdruple Aliança. Atacant l'esquadra anglesa a l'espanyola sense prèvia declaració de guerra entre els dos països.

## Precedents

La tensió diplomàtica entre Espanya i la Gran Bretanya no podia ser més gran. El 2 d'agost de 1718 es va signar la Quàdruple Aliança, un tractat que unia al Regne de la Gran Bretanya, França, Províncies Unides i el Sacre Imperi Romanogermànic contra Espanya, per la invasió duta a terme per Felip V de Còrsega i Sardenya. Així, una de les primeres operacions de resposta va ser el desplegament de la marina britànica al voltant de Messina, amb la idea d'assetjar per arrabassar als espanyols.

## Desenvolupament

La flota espanyola constava de 23 naus de guerra -entre les quals hi havia galeres, vaixells de guerra i canoneras, entre altres- i algunes més amb provisions. No obstant això, no navegaven en bloc sinó de manera dispersa, i en un primer moment no van considerar als britànics com una amenaça, de manera que no es van preocupar per les seves intencions.
Així, l'armada britànica va partir en dos a la flota espanyola. Una part, integrada per les naus de menor calat, que va anar a la costa, i les de major potència, que es van enfrontar als vaixells britànics. Aquests no van tenir problema a derrotar els navilis espanyols, ja que en línies generals es trobaven en molt mal estat, i bona part d'ells van ser enfonsats o capturats.

## Conseqüències

Uns mesos més tard, el 17 de desembre de 1718, els altres tres països de la Quàdruple Aliança declaraven la guerra a Espanya, començant formalment la guerra. El conflicte no es va perllongar més de dos anys, i després d'ell, a més de les quantioses baixes personals i materials, hi va haver algunes modificacions de tipus territorial. A conseqüència del Tractat de la Haia, Espanya assegurava renunciar a les seves pretensions territorials a Itàlia, les quals eren bona part dels motius que havien originat el conflicte. Hi va haver algunes conseqüències territorials més, però de menor importància.

## Navilis participants
### Flota espanyola al comandament del vicealmirall Antonio Gaztañeta

* Reial Sant Felip (El Reial) , 74 canons: capturat pel HMS Superbe i el HMS Kent , va explotar en arribar a Maó.
* Príncep d'Astúries , 70 canons (contraalmirall Fernando Chacón): capturat durant la batalla pel HMS Breda i el HMS Captain .
* Sant Joan Baptista , 60 canons (comandant Francisco Guerrera): fugat a Malta.
* Sant Lluís , 60 canons (Contralmirante Baltasar de Guavara): fugat a Malta.
* Sant Pere , 60 canons (comandant Antonio Arrisago): fugat.
* Sant Carles , 60 canons (comandant Príncep de Chalayan): capturat pel HMS Kent .
* Reial Mazi (El Reial) , 60 canons (Contralñmirante Marquès de Mari): capturat pel HMS Canterbury .
* San Fernando , 60 canons (Contralmirante George Cammock): fugat a Malta.
* Santa Isabel (la) / Sant Isabel , 60 canons (comandant Andrea Reggio): capturat pel HMS Dorsetshire .
* Santa Rosa , 60 canons (comandant Antonio González): capturat pel HMS Orford .
* Perla d'Espanya , 54 canons (comandant Gabriel Alderete): fugat a Malta.
* Sant Isidre , 46 canons (comandant Manuel Villavicentia): capturat pel HMS Canterbury .
* Hermione , 44 canons (comandant Rodrigo de Torres).
* Volant , 44 canons (comandant Antonio Escudero): capturat pel HMS Montagu i el HMS Rupert .
* Àguila , 24 canons (comandant Lluc Masnata): capturat pel HMS Canterbury .
* Esperança 46 canons (comandant Juan María Delfín): incendiat.
* Juno , 36 canons (comandant Pere Modan): capturat pel HMS Essex .
* Sorpresa , 36 canons (comandant Michael de Sada): capturat pel HMS Canterbury .
* Galera , 30 canons (comandant Francisco Alverera): fugat.
* Castella , 30 canons (comandant Francisco Leni): fugat.
* Comte de Tolosa , 30 canons (comandant Juan Goccocea): fugat, però capturat finalment a Messina.
Total: 1 navili de 74 canons, 1 de 70 canons, 8 de 60 canons, 4 de 50 canons, 3 de 40 canons, 2 de 30 canons, 3 de 26 canons, 1 de 14 canons, 13 d'altres classes menors.

### Flota anglesa al comandament de Sir George Byng

* HMS Barfleur , 90 canons (Navío insígnia capitanejat per Sir George Byng, 1 $^{er}$ comandant George Saunders, 2n comandant Richard Lestock).
* HMS Shrewsbury , 80 canons (vicealmirall Charles Cornwall, comandant John Balchen).
* HMS Dorsetshire , 80 canons (contraalmirall George Delavall, comandant John Furze).
* HMS Breda , 70 canons (comandant Barrow Harris).
* HMS Burford , 70 canons (comandant Charles Vanbrugh).
* HMS Captain , 70 canons (comandant Archibald Hamilton).
* HMS Essex , 70 canons (comandant Richard Rowzier).
* HMS Grafton , 70 canons (comandant Nicholas Haddock).
* HMS Kent , 70 canons (comandant Thomas Mathews).
* HMS Lenox , 70 canons (comandant Charles Strickland).
* HMS Orford , 70 canons (comandant Edward Falkingham).
* HMS Royal Oak , 70 canons (comandant Thomas Kempthorne).
* HMS Canterbury , 60 canons (comandant George Walton).
* HMS Dreadnought , 60 canons (comandant William Haddock).
* HMS Dunkirk , 60 canons (comandant Francis Drake).
* HMS Montagu , 60 canons (comandant Thomas Beverley).
* HMS Ripon , 60 canons (comandant Christopher O'Brien).
* HMS Rupert , 60 canons (comandant Arthur Field).
* HMS Superbe , 60 canons (comandant Streynsham Màster).
* HMS Rochester , 50 canons (comandant Joseph Winder).
* HMS Argyle , 50 canons (comandant Conningsby Norbury).
* HMS Charles Galley , 44 canons (comandant Philip Vanbrugh).
Total: Un navili de 90 canons, 2 de 80 canons, 9 de 70 canons, 7 de 60 canons, 2 de 50 canons, 1 de 44 canons. A més, la flota britànica comptava amb 6 vaixells menors.

## Referències

* ↑ Tony Jaques. Dictionary of Battles and Sieges: A-E. Greenwood Publishing Group, 2007, p. 276–. ISBN 978-0-313-33537-2.
* ↑ The Navy in the War of 1739-48. CUP Archive, p. 122–. GGKEY:14SX6TS2EWZ.
* 1 2 H. W. Richmond; Sir Herbert William Richmond The Navy in the War of 1739-48:. Cambridge University Press, 1920, p. 2–. ISBN 978-1-107-66069-4.
* ↑ A Global Chronology of Conflict: From the Ancient World to the Modern Middle East, Vol. II, ed. Spencer C. Tucker, (ABC-CLIO, 2010), 743.

## Bibliografia

* Nigel Cawthorne. The Beastly Battles Of Old England: The misguided manoeuvres of the British at war. Little, Brown Book Group, 6 octubre 2011, p. 81–. ISBN 978-0-7481-2061-1.

## Vegeu també

* Batalla de Vilafranca de Mar