OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kalundborg

Kalundborg és una ciutat de Dinamarca que té 16.316 habitants (a dia 1 de gener de 2014). És la principal població del municipi de Kalundborg del qual és la seu del Consell municipal. Es troba al litoral nord-oest de l'illa de Zealand al costat oposat de la qual i a 110 km es troba Copenhaguen. Té la bella Església de la Mare de Déu de Kalundborg, que està històricament associada amb el rei Valdemar I de Dinamarca i el famós arquebisbe Abasaló i que es caracteritza per la seva planta de creu grega i la insòlita estructura amb cinc torres. Les torres apareixen en l'escut municipal. Un altre edifici de la ciutat és la finca de la família Lerche, Lerchenborg, que és el millor exemple d'arquitectura rococó de Dinamarca. Kalundborg és coneguda per disposar d'un gran transmissor de telecomunicacions.
Kalundborg és principalment una ciutat comercial i industrial; el seu parc industrial va néixer la dècada de 1970 com a resposta a la necessitat de trobar utilitat als residus generats i fer front a les sancions econòmiques derivades de les emissions atmosfèriques generades,i no a través de la planificació governamental; per això és un model per a la planificació privada de parcs industrials ecològics.
A Kalundborg hi nasqué el Premi Nobel de Literatura Sigrid Undset.
Els Ferris connecten Kalundborg cap a Århus i amb l'illa de Samsø.

## Història

A la zona de Kalundborg hi va haver un assentament humà des de 1170 propiciat pel fet que la zona té un port natural al fiord de Kalundborg. Es va industrialitzar el segle xix.

## Personatges il·lustres

* Sigrid Undset (1882-1949), escriptora, Premi Nobel de Literatura de 1928.

## Referències

* ↑ BEF44: population 1st January, by urban areas database from Statistics Denmark
* ↑ Desrochers, Pierre «Cities and Industrial Symbiosis: Some Historical Perspectives and Policy Implications». Journal of Industrial Ecology, 5.4, 2001, pàg. 29-44.

## Bibliografia

* Ehrenfeld, J. and Gertler, N. (1997) 'Industrial Ecology in Practice: the evolution of interdependence at Kalundborg", Journal of Industrial Ecology, vol. 1, no. 1, pp. 67–80

## Enllaços externs

* Kalundborg municipality
* Denmark detailed roadmap, webpage: Tele-DK-Danmark Arxivat 2008-04-06 a Wayback Machine..
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a Kalundborg
# Dorcus Inzikuru

Dorcus Inzikuru (Vurra, Arua District, 2 de febrer, 1982) és una atleta ugandesa especialista en curses d'obstacles.
Guanyà la primera medalla d'or de la història dels 3000 metres obstacles en un campionat del món l'any 2005 (amb el temps de 9:18.24), així com la primera en els Jocs de la Commonwealth en la mateixa distància, un any abans. Altres èxits foren la medalla de bronze als 5000 metres als Jocs Afro-asiàtics de 2003, acabant darrere Meseret Defar i Tirunesh Dibaba i la de plata a la mateixa distància als Jocs Panafricans de 2002.

## Resultats
### 3000 m obstacles

* Campionat del Món 2005, or (9:18.24)
* Final de l'Atletisme Mundial 2005, or
* Jocs de la Commonwealth 2006, or (9:19.51

### 3000 m

* Campionat del Món Juvenil 1999, 8a

### 5000 m

* Jocs Panafricans 1999 African Games, 6a
* Campionat del Món Júnior 2000, or
* Jocs de la Commonwealth 2002, 4a
* Jocs Panafricans 2002, plata
* Jocs Afro-asiàtics 2003, bronze

### Camp a través

* Campionat del Món Júnior 2000, 10a
* Campionat del Món 2004 (cursa curta), 38a
* Campionat del Món 2005 (cursa curta), 18a
* Campionat del Món 2007, DNF

## Millors marques

* 800 m, 2:02.00
* Milla, 4:36.05
* 3000 m, 8:46.29
* 5000 m, 15:05.30
* 2000 m obstacles, 6:04.46
* 3000 m obstacles, 9:15.04

## Referències

* ↑ "Name mistakenly spelt but maybe no longer - Dorcus Inzikuru", IAAF News, 9 agost 2005

## Enllaços externs

* 2006 Commonwealth Games Arxivat 2006-06-22 a Wayback Machine., "Ugandan's Golden Games Debut"
* BBC News
* IAAF, perfil de Dorcus Inzikuru
# Piet van der Horst

Petrus Michaelis van der Horst (Klundert, 25 d'octubre de 1903 - Breda, 18 de febrer de 1983) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1931 i 1935.
Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928, en què guanyà una medalla de plata en la prova de persecució per equips, fent equip amb Johannes Maas, Janus Braspennincx i Jan Pijnenburg.

## Palmarès

* 1928
** Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Amsterdam en persecució per equips
* 1932
** 1r a la Den Haag-Brussel·les

## Referències

* ↑ «Olympedia – Piet van der Horst». [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Piet van der Horst a sitiodeciclismo.net
# Neferkare V

Neferkare V, conegut també com a Neferkare Tereru, fou un faraó de la dinastia VII de l'antic Egipte, esmentat al catutx 49 a la llista d'Abidos. Neferkare Tereru està absent de la cànon reial de Torí, ja que una gran llacuna en aquest document afecta la majoria dels reis de la 7a/8a dinastia.
El nom Neferkare, volia dir "Bonica és l'ànima de Ra", mentre que Tereru o Tererl era el seu nom de naixement i vol dir "el que és respectat".
No s'ha trobat cap document o edifici contemporani amb el seu nom.

## Referències

* ↑ Kim Ryholt: The Late Old Kingdom in the Torin King-list and the Identity of Nitocris, Zeitschrift für ägyptische, 127, 2000, pàg. 91
* ↑ Thomas Schneider: Lexikon der Pharaonen Albatros, Düsseldorf 2002, ISBN 3-491-96053-3 , pàg. 114.
* ↑ Jürgen von Beckerath: Handbuch der ägyptischen Königsnamen. Deutscher Kunstverlag, München/ Berlín 1984, ISBN 3-422-00832-2, pàg. 48, 186.
# Estanislau Pedrola Fortuny

Estanislau Pedrola Fortuny (Cambrils, 24 d'agost de 2003), conegut esportivament com a Estanis Pedrola, és un futbolista català que juga com a davanter a la UC Sampdoria. Duu el nom Estanislau en honor al seu besavi Estanislau Pedrola Rovira, fotògraf independentista català que va lluitar a la Guerra Civil Espanyola i va morir a mans dels nazis en un camp de concentració.

## Trajectòria

Estanislau va arribar al planter del FC Barcelona l'estiu del 2021 procedent de la Fundació Futbol Base Reus per a jugar amb el primer equip juvenil. Prèviament, havia jugat quatre temporades al FC Costa Daurada Salou, d'on va ser fitxat pel Club de Futbol Reus Deportiu abans de passar a les categories inferiors del RCD Espanyol de Barcelona, on jugaria durant cinc temporades.
El 21 de novembre del 2021 va debutar amb el Barça B, el filial culer, jugant els darrers 7 minuts del partit de la Primera Divisió RFEF contra l'Albacete Balompié. Dues setmanes més tard, va marcar el seu primer gol amb l'equip, en una victòria per 3 a 1 contra l'Atlètic Balears.
El 2 de gener del 2022 també va debutar amb el primer equip, entrant de substitut en el minut 80 del partit de la Primera Divisió espanyola jugat contra el RCD Mallorca.
L'11 d'agost de 2023, Pedrola va signar un contracte de quatre anys amb el club italià Sampdoria. Després de passar la temporada 2023-24 cedit, la Sampdoria tenia l'obligació de comprar els seus drets de manera permanent.

## Referències

* 1 2 3 Estanislau Pedrola Fortuny a worldfootball.net
* 1 2 Padilla, Toni. «Estanis Pedrola, el nom que uneix un republicà assassinat pels nazis amb el seu besnet futbolista». Ara.cat, 03-01-2022. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Estanis Pedrola debuta amb el Barça». beteve, 02-01-2022. [Consulta: 2 gener 2022].
* 1 2 «Debut oficial d'Álvaro Sanz i Estanis». FC Barcelona, 02-01-2022. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Barça B – Atlético Baleares: Triomf de personalitat (3-1)». FCBarcelona, 12-12-2021. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Luuk de Jong 'reina' por un día» (en castellà). Marca, 02-01-2022. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Official debuts for Álvaro Sanz and Estanis». FC Barcelona, 02-01-2022. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Pedrola è blucerchiato: dal Barcelona con obbligo di riscatto» (en italià). UC Sampdoria, 11-08-2023. [Consulta: 15 agost 2023].

## Enllaços externs

* Estanis Pedrola a Soccerway
# Adrián Embarba Blázquez

Adrián 'Adri' Embarba Blázquez (nascut el 7 de maig de 1992) és un futbolista professional madrileny que juga com a migcampista pel Rayo Vallecano, cedit per la UD Almería.

## Carrera esportiva

Nascut a Madrid, Embarba es va formar al Getafe CF, tot i que va tenir converses per fitxar pels juvenils del Reial Madrid CF i la RSD Alcalá. Va debutar en edat sènior la temporada 2011–12 amb el CD Marchamalo de Castella-la Manxa, amb el qual va marcar sis gols a la tercera divisió; el juliol de 2012, va signar contracte amb el RCD Carabanchel.
El juliol de 2013 Embarba va fitxar pel Rayo Vallecano, per jugar a l'equip B també a la tercera divisió. El 30 d'agost va debutar amb el primer equip, i a La Liga substituint el lesionat Iago Falque i jugant 65 minuts en una derrota per 1–2 a casa contra el Llevant UE.
El 12 de juny de 2014 Embarba va signar un nou contracte de tres anys amb el Rayo, i passà a formar part definitivament del primer equip. El 23 de gener de 2020 fou fitxat pel RCD Espanyol.

## Referències

* ↑ «Nuevas incorporaciones en el primer equipo» (en castellà). Web del Carabanchel, 22-06-2012. [Consulta: 4 agost 2014].
* ↑ «Miki Ruiz, Adri Barba y Parla, últimos refuerzos del Rayo Vallecano B» (en castellà). Vallecas Digital, 11-07-2013. Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 8 febrer 2014].
* ↑ «Ivanschitz steals win for Levante». ESPN FC, 30-08-2013. [Consulta: 8 febrer 2014]. (anglès)
* ↑ «Embarba renueva por tres temporadas y jugará en el primer equipo» (en castellà). Pasión por el Rayo, 12-06-2014.
* ↑ «Adrián Embarba, tercer refuerzo invernal» (en castellà). RCD Espanyol, 23-01-2020. [Consulta: 23 gener 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Adrián Embarba Blázquez a BDFutbol
* Fitxa de Adrián Embarba Blázquez a Futbolme (castellà)
* Fitxa de Adrián Embarba Blázquez a Soccerway
# Joan Grau i Verdaguer

Joan Grau i Verdaguer (Tortellà, 28 d'abril de 1932 - Olot, 24 de novembre de 2010) fou un periodista i activista cultural català, considerat com un dels primers locutors de ràdio en català després del Franquisme.
Grau nasqué a Tortellà, comarca de la Garrotxa, el 28 d'abril de 1932. Iniciant la seva activitat a Ràdio Olot, el desembre de 1976 es traslladà a Ràdio 4, des d'on impulsà la creació de programes radiofònics en català. Defensà fervorosament l'extensió social de la llengua, essent premiat per la seva tasca professional amb el Premi Sant Jordi i el Premi d'Òmnium Cultural pel programa infantil Amunt i crits. Morí el dijous 25 de novembre de 2010 a l'edat de 78 anys.

## Referències

* ↑ «Joan Grau i Verdaguer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Joan Grau Verdaguer» (en castellà). Rememori.com, 24-11-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 24 novembre 2010].
* ↑ «Mor l'històric locutor de Ràdio 4 Joan Grau Verdaguer». Catalunya Press, 24-11-2010. [Consulta: 24 novembre 2010].
* 1 2 «S'ha mort el periodista radiofònic Joan Grau». Vilaweb, 24-11-2010. Arxivat de l'original el 2010-11-25. [Consulta: 24 novembre 2010].
# Lluís Molinas i Falgueras

Lluís Molinas i Falgueras (Palafrugell, 1935 - 12 de juny de 2024) era un activista cultural català. També destacava com a escriptor, periodista, editor, col·leccionista i sobretot, des de l'edat de 18 anys, una persona estretament vinculada al món del teatre amateur de Palafrugell.
Molinas, a principis dels anys 50, s'incorporà a l'Agrupació Artística del Casal Popular, passant per diverses companyies teatrals, com el Quadre Escènic de l'Escola d'Arts i Oficis o el Grup Teatral Tramoia, fins a l'any 2009 quan decideix retirar-se de la interpretació damunt dels escenaris. Del 1958 al 1964 va fer de locutor a la ràdio La Voz de la Costa Brava treballant en radioteatre i, posteriorment col·laborador a Ràdio Palafrugell.
Lluís Molinas és autor de diversos llibres sobre història local, entre ells, Palafrugell 1936-1939 o El teatre a Palafrugell. Juntament amb Joan Piera van reeditar diversos llibres de Miquel Torroella i Plaja i van publicar tres volums del Carnaval de Carnavals, dedicats a les Festes de Primavera.
Pel que fa a la premsa, Molinas col·laborà al setmanari empordanès La Proa des de 1995 fins a l'any 2002, on publicava articles que recollien la història i els fets del Baix Empordà. És coordinador de la Revista del Baix Empordà, on també hi segueix escrivint articles. També és col·laborador de Televisió Costa Brava.
Del 1959 fins al 1976, juntament amb Bernat Caussa, van ser els encarregats de fer el llibret de la Festa Major de Palafrugell. Lluís Molinas va rebre el Diploma de mèrit ciutadà que atorga l'Ajuntament de Palafrugell el dilluns 23 de desembre de 2013 a la Sala de Plens del consistori.
Pel que fa al seu vessant d'amant del cinema, Molinas ha publicat 3 llibres: La Costa Brava, un plató per al cinema, editat per La Proa, diari del Baix Emporà SL, l'any 2002; la Biografia de Madeleine Carroll; i Protagonistes de la Costa Brava, entrevistes, vivències... i unes gotes d'humor, editat per la Revista del Baix Empordà el 2015.
Va ser la pel·lícula Pandora y el holandés errante, protagonitzada per Ava Gardner, la que Molinas considera el punt de partença de la filmografia que comença a donar publicitat a la Costa Brava arreu del món. La Costa Brava, un plató per al cinema, parla d'una primera pel·lícula de 1930, La Edad de Oro, de Buñuel, rodada al cap de Creus, i acaba fent referència a Pasión de Hombre, protagonitzada per Anthony Quinn el 1988, amb fons de les pintures del palafrugellenc d'adopció, Modest Cuixart.
A Protagonistes de la Costa Brava, Molinas recull les entrevistes fetes durant més de 50 anys a alguns veritables mites del cinema mundial, com Elisabeth Taylor o Kirt Douglas, i d'altres com Fernando Fernán-Gomez, Concha Velasco o Mary Sanpere. També entrevista altres artistes com la bailaora begurenca Carmen Amaya, el músic Xavier Cugat o els escriptors Josep Pla i Tom Sharpe, instal·lat a Llafranc els últims anys de la seva vida.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Lluís Molinas i Falgueras». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2016-05-01. [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ Molinas, Lluís. La Costa Brava, un plató per al cinema, p. 24.
# John Field-Richards

John Charles Field-Richards (Penzance, Cornualla, 10 de maig de 1878 – Christchurch, Hampshire, 18 d'abril de 1959) va ser un oficial de l'Exèrcit britànic i un esportista anglès que disputà els Jocs Olímpics de Londres de 1908. En ells guanyà dues medalles d'or en la competició de motonàutica, en la Classe B i Classe C, formant part de la tripulació del Gyrinus junt a Bernard Boverton Redwood i Isaac Thomas Thornycroft.
El 19 de maig de 1900 s'incorporà, com a sotstinent, al Regiment Hampshire, i el 10 de gener de 1902 fou ascendit a tinent.

## Referències

* ↑ «John Field-Richards Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 3 desembre 2015].
* ↑ The London Gazette: no. 27427. p. 2691. 22 abril 1902.
# Motonàutica als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Classe A

La Classe A (classe open) va ser una de les tres competicions del programa de motonàutica que es disputaren als Jocs Olímpics de Londres de 1908.
La classe open estava programada per disputar-se el primer dia de competició, el 28 d'agost. La carrera tenia una longitud de 40 milles nàutiques. Dos vaixells, el Wolseley-Siddely i el Dylan, iniciaren la competició. El Dylan es va veure obligat a abandonar durant el decurs de la primera volta, mentre el Wolseley-Siddely ho va fer en acabar la primera volta en empitjorar les condicions meteorològiques.
L'endemà, en finalitzar les curses de les altres dues classes, es va fer un segon intent per disputar la cursa. Els vaixells que la van disputar foren el Wolseley-Siddely i el Camille, l'únic vaixell francès inscrit en la competició. El Wolseley-Siddely va quedar encallar al fang, deixant via lliure al Camille per finalitzar i guanyar l'or.

## Resultats

| Posició | Embarcació | Pilots | País | Temps |
| | Camille | Emile Thubron | França | 2h 26' 53" |
| – | Dylan | A. G. Fentiman Thomas Scott-Ellis | Regne Unit | No finalitza |
| – | Wolseley-Siddely | George Clowes Hugh Grosvenor Joseph Frederick Laycock (1a cursa) G. H. Atkinson (segona cursa) | Regne Unit | No finalitza |

## Referències

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Motorboating 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 28 maig 2006].
* OlyMADMen. «Motorboating at the 1908 London Summer Games: Mixed B-Class». Sports-Reference. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 22 maig 2009].
# Kristjan Fajt

Kristjan Fajt (Koper, 7 de maig de 1982) és un ciclista eslovè, professional des del 2004 fins al 2016. Del seu palmarès destaca el campionat nacional en contrarellotge de 2006.
A l'octubre de 2016 va ser suspès durant quatre anys per un positiu en EPO.

## Palmarès

* 2002
** 1r al Gran Premi Bradlo
* 2003
** 1r al Giro de les Regions i vencedor d'una etapa
* 2006
** Campió d'Eslovènia en contrarellotge
* 2007
** 1r al Gran Premi Kooperativa
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la The Paths of King Nikola
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
* 2009
** Vencedor d'una etapa a l'Istrian Spring Trophy
* 2010
** 1r a la Ljubljana-Zagreb
* 2012
** 1r al Tour de Voivodina I

## Referències

* ↑ «Dopage - Samuele Conti et Fajt suspendus jusqu'en 2020». cyclismactu.net [Consulta: 15 gener 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Rahim Ememi

Rahim Ememi (17 de maig de 1982) és un ciclista iranià. S'ha proclamat dos cops campió nacional en ruta, el 2009 i 2014.
El 10 de febrer de 2017 la Unió Ciclista Internacional va anunciar que havia donat positiu per a un esteroide androgènic anabòlic durant el Jelajah Malàisia del 2016 i va ser suspès provisionalment. Finalment va rebre una sanció de set anys i sis mesos, que expirava el 24 de maig de 2024.

## Palmarès

* 2009
** Campió de l'Iran en ruta
* 2011
** 1r al Tour de les Filipines i vencedor de 2 etapes
* 2013
** 1r al Tour de Fuzhou i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ijen
* 2014
** Campió de l'Iran en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Singkarak
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Iran
* 2015
** 1r al Tour de Fuzhou
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
* 2016
** 1r al Tour de Fuzhou i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Singkarak
** Vencedor d'una etapa a la Jelajah Malaysia

## Referències

* ↑ «Rahim Ememi». ProcyclingStats. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ «New Energy Tour bolsters Dutch calendar - News Shorts - Cyclingnews.com».
* ↑ «Iranian rider hit with seven-year-and-six-month ban for doping - Cycling Weekly», 26-04-2017.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Stefan van Dijk

Stefan van Dijk (Honselersdijk, Westland, 22 de gener de 1976) és un ciclista neerlandès, professional des del 2000 al 2013.
En el seu palmarès destaquen les victòries al campionat nacional en ruta de 2002 i una etapa a l'Eneco Tour de 2005.
El novembre de 2013 va ser sancionat per vuit anys, a partir del 2011, per haver fer una tractament d'ozonoteràpia.

## Palmarès

* 1996
** Campió dels Països Baixos sub-23 en ruta
* 1997
** 1r al Tour Beneden-Maas
* 1998
** 1r a l'Omloop van de Glazen Stad
* 1999
** 1r a l'Internationale Wielertrofee Jong Maar Moedig
* 2001
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos
** Vencedor de 2 etapes del Cursa de la Solidaritat Olímpica
* 2002
** Campió dels Països Baixos en ruta
** 1r a l'Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden
** Vencedor de 2 etapes del Gran Premi Erik Breukink
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 2003
** 1r a la Delta Profronde
** 1r a Le Samyn
** Vencedor d'una etapa del Tour de Picardia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Qatar
* 2004
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
** 1r a la Dwars door Gendringen
** 1r a l'Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden
** Vencedor d'una etapa del Tour de Picardia
* 2005
** 1r a la Noord Nederland Tour
** 1r al Tour de Rijke
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa a l'Eneco Tour
* 2008
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges
* 2010
** 1r al Memorial Arno Wallaard
** 1r a l'Omloop der Kempen
** 1r al Gran Premi de la vila de Zottegem
** 1r al Circuit d'Houtland
** Vencedor d'una etapa al Tour de Valònia
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Ruta del Sud

## Referències

* ↑ «Van Dijk, sancionado con ocho años». ciclismointernacional.com, 30-11-2013 [Consulta: 28 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine. (neerlandès)
* Fitxa de Stefan van Dijk a sitiodeciclismo.net
# Maurice Durquetty

Maurice Durquetty va ser un jugador de pilota basca que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1900, en què guanyà la medalla de plata en la prova de Cesta-punta, fent parella amb Etchegaray.

## Referències

* ↑ (anglès) Perfil de Maurice Durquetty a databaseolympics.com
* ↑ De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Pelota 1900" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. Consulta 25 de febrer de 2006
* ↑ Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Etchegaray (pilotari)

Etchegaray va ser un jugador de pilota basca que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1900, en què guanyà la medalla de plata en la prova de Cesta-punta, fent parella amb Maurice Durquetty.

## Referències

* ↑ (anglès) Perfil d'Etchegaray a databaseolympics.com
* ↑ De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Pelota 1900" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. Consulta 25 de febrer de 2006
* ↑ Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Antonio Nava Castillo

Antonio Nava Castillo (Ixcaquixtla, 5 de setembre de 1905 - Ciutat de Mèxic, 28 de març de 1983) va ser un jugador de polo mexicà que va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició de polo. Compartí equip amb Juan Gracia, Julio Müller i Alberto Ramos.

## Referències

* ↑ «Antonio Nava Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ XI Juegos Olimpicos Berlin 1936 - Bronce | Equipo de Polo (castellà)
# Frank MacKey

Frank Jay Mackey (Gilboa, Nova York, 20 de març de 1852 – Riverside, Califòrnia, 24 de febrer de 1927) va ser un jugador de polo estatunidenc. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de polo com a integrant de l'equip Foxhunters Hurlingham. En aquest equip també hi competien Denis St. George Daly, Foxhall Parker Keene, John Beresford i Sir Alfred Rawlinson.

## Referències

* ↑ «Frank Mackey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 24 setembre 2015].
# Maurice Raoul-Duval

Maurice Auguste Raoul-Duval (Le Pecq, Yvelines, 27 d'abril de 1866 – Verdun, Mosa, 5 de maig de 1916) va ser un jugador de polo francès.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició de polo com a integrant de l'equip Bagatelle Polo Club de Paris. En aquest equip també hi competien Robert Fournier-Sarlovèze, Frederick Agnew Gill i Edouard Alphonse de Rothschild. Raoul-Duval disputà aquesta mateixa competició amb un altre equip, el Compiègne Polo Club, quedant eliminat en quarts de final.
Morí al camp de batalla durant la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «Maurice Raoul-Duval Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 d’octubre 2011. [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 21 octubre 2015].