OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torleiv Corneliussen

Torleiv Schibsted Corneliussen (Oslo, 25 de juliol de 1890 - Oslo, 29 d'abril de 1975) va ser un regatista noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en la categoria de 8 metres del programa de vela. Corneliussen navegà a bord del Taifun junt a Thomas Aas, Andreas Brecke, Thoralf Glad i Christian Jebe.

## Referències

* ↑ «Torleiv Corneliussen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 28 febrer 2017].
# Édouard Mantois

Édouard Mantois va ser un regatista francès, que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París on participà en diferents proves del programa de vela. Guanyà una medalla de bronze en la primera cursa de la categoria d'1 a 2 tones, junt a Jacques Baudrier, Lucien Baudrier i Dubosq. En la segona cursa d'aquesta mateixa modalitat fou quart.

## Referències

* ↑ «Édouard Mantois Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 23 octubre 2015].
# James Skea

James Skea (Dundee, 1 de setembre de 1953) és un científic escocès. D'ençà del juliol de 2023 és president del Grup Intergovernamental sobre el Canvi Climàtic per al seu setè cicle d'avaluació, i professor d'energia sostenible a l'Imperial College London. Abans de ser escollit com a president, Skea va ser copresident del Grup de Treball III de l'IPCC. Va ser membre fundador del Comitè de Canvi Climàtic del Govern del Regne Unit i actualment presideix la Comissió de Transició Justa d'Escòcia. Va ser coautor de l'«Informe especial sobre l'escalfament global d'1,5 °C» de l'IPCC 2018.
Skea ha estat implicat amb l'IPCC des que es va crear a la dècada de 1990. Va ser nomenat director de l'Economic and Social Research Council entre 1995 i 1998, director d'investigació al Centre de Recerca d'Energia del Regne Unit del 2004 al 2012, membre del Comitè del Canvi Climàtic del Regne Unit des dels seus inicis el 2008 fins al 2018. També va ser president de l'Energy Institute del 2015 al 2017 i és membre de l'Engineering and Physical Sciences Research Council.

## Referències

* 1 2 «IPCC elects Jim Skea as the new Chair». [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ 'Skea, Prof. James Ferguson (born 1 Sept. 1953)' in Who's Who 2015 (London: A. & C. Black, 2015)
* ↑ Summary for Policymakers, Special Report on Global Warming of 1.5°C, Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC), nd, <http://report.ipcc.ch/sr15/pdf/sr15_spm_final.pdf>. Consulta: 8 octubre 2018
* ↑ Special Report on Global Warming of 1.5°C. Republic of Korea: Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC). October 7, 2018.
* ↑ Climate Change and Land: an IPCC special report on climate change, desertification, land degradation, sustainable land management, food security, and greenhouse gas fluxes in terrestrial ecosystems. Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC). 2019.
* ↑ Climate Change 2022: Mitigation of climate change. Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC). April 4, 2022.
* ↑ «Professor Jim Skea CBE FRSE FEI HonFSE».
# Tres volums

Un tres volums (en anglès three-box styling) és un tipus d'automòbil en el qual el format de carrosseria té tres volums clarament definits: motor, habitacle i maleter. Pràcticament tots els automòbils amb carrosseria sedan tenen una silueta així, i bona part dels cupès també la tenen. En algunes regions, als cupès tres volums se'ls denomina "sedan de dues portes" en lloc de cupè. Els descapotables també se'ls pot associar amb el concepte de tres volums.
L'habitacle i el maleter d'un tres volums queden clarament marcats quan el vidre posterior és molt vertical i forma angles tancats en les unions amb el sostre i la cua (en general la tapa del maleter). Aquesta característica pot danyar l'aerodinàmica de l'automòbil, quan el corrent d'aire que flueix per sobre del sostre genera turbulències després de la caiguda abrupta. Per aquesta raó, els vidres del darrere dels tres volums s'han tornat cada vegada menys verticals, i la unió amb el sostre i la tapa del maleter s'ha anat fent cada vegada més arrodonida.

## Enllaços externs

* Mustang-notchback (anglès)
# Basses d'en Broc

Les basses d'en Broc i els aiguamoixos de la Déu Vella o aiguamolls de Cal Soc són, respectivament, unes basses naturals i uns herbassars humits situats, un al costat de l'altre, als afores de la població d'Olot.

## Història

Es coneixen referències que aquest espai, a començaments del segle xx, ocupava més de 20 hectàrees de superfície. L'any 1986 es restauraren els prats i aiguamoixos de la Déu Vella com a zona humida, i l'any 1991 es referen les basses d'en Broc. Actualment formen part del Catàleg d'Espais d'Interès Preferent del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa.

## Descripció

El règim d'inundació és natural, tot i que se'n pot regular el cabal artificialment. La inundació és permanent i amb escasses oscil·lacions de nivell. Aquest fet possibilita la presència de diverses comunitats vegetals i animals associades a les zones humides, molt completes i ben conservades. La vegetació hidròfita la constitueixen herbassars de Potamogeton, així com poblacions de llenties d'aigua (Lemna) sobre la superfície de l'aigua. De la vegetació de les riberes cal destacar els bogars, els prats de lliris grocs, canyissars, jonqueres, creixenars, etc.
La vegetació forestal de ribera està constituïda per àlbers (Populus alba), salzes (Salix alba), tells de fulla petita (Tilia cordata), vimeteres (Salix fragilis), etc. Igualment, cal fer especial esment de la roureda de roure pènol que envolta l'espai i que constitueix una de les escasses localitats catalanes on aquesta comunitat apareix. El mateix Parc natural ha realitzat tasques de reforestació d'aquesta espècie als voltants de les basses d'en Broc i en els herbassars de la Déu Vella.
Els impactes sobre aquest espai són la manca de cabal circulant als recs que alimenten la zona humida, l'eutrofització d'origen agroramader, la presència d'espècies de peixos exòtics com la carpa (Cyprinus carpio), que afavoreixen la resuspensió dels sediments i poden fer perillar la vegetació de macròfits, o l'elevada presència humana. Malgrat aquests impactes, no es considera que perilli la conservació d'aquest espai degut a l'interès del Parc Natural en la recuperació de les zones humides del domini de la roureda de roure pènol. L'Espai es troba inclòs al Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, forma part de l'espai del PEIN i de la Xarxa Natura 2000.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Basses d'en Broc». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (nota). [Consulta: 21 març 2014].
* ↑ hàbitat d'interès comunitari, codi 9160
* ↑ ES5120004 "Zona Volcànica de la Garrotxa"
# Comunitat de municipis del País de Corlay

La Comunitat de municipis del País de Corlay (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Gorle) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Centre Oest Bretanya. Té una extensió de 112,86 kilòmetres quadrats i una població de 3.108 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 5 comunes :
* Corlay
* Le Haut-Corlay
* Plussulien
* Saint-Martin-des-Prés
* Saint-Mayeux

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de Municipis del País de Corlay
* (francès) (bretó) Gwografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
* Base Aspic (Accès des services publics aux informations sur les collectivités) : Côtes-d'Armor Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Comunitat de municipis Lamballe Comunitat

La Comunitat de municipis Lamballe Comunitat (en bretó Kumuniezh-kumunioù Lambal) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Saint-Brieuc. Té una extensió de 278,24 kilòmetres quadrats i una població de 26.722 habitants (2009).

## Composició

Agrupa 17 comunes :
* Andel
* Bréhand
* Coëtmieux
* Hénansal
* Lamballe
* Landéhen
* La Malhoure
* Meslin
* Morieux
* Noyal
* Penguily
* Pommeret
* Quintenic
* Saint-Glen
* Saint-Rieul
* Saint-Trimoël
* Trébry

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes del Nord

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis Lamballe Comunitat Arxivat 2011-03-18 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Comunitat de municipis Rance - Frémur

La Comunitat de municipis Rance - Frémur (en bretó Kumuniezh kumunioù ar Renk hag ar Froudveur) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Dinan. Té una extensió de 51,1 kilòmetres quadrats i una població de 8.238 habitants (2009).

## Composició

Agrupa 4 comunes :
* Langrolay-sur-Rance
* Pleslin-Trigavou
* Plouër-sur-Rance
* Tréméreuc

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis Rance - Frémur Arxivat 2014-06-19 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Costes d'Armor

Costes d'Armor o Costes del Litoral (22) (en francès Côtes-d'Armor, en bretó Aodoù-an-Arvor, en gal·ló Caouwt' d'Armor) és un departament francès situat a la Bretanya.

## Districtes

* Districte de Saint-Brieuc
* Districte de Dinan
* Districte de Guingamp
* Districte de Lannion

## Història

El departament de les Costes d'Armor és un dels vuitanta-tres departaments originals creats durant la Revolució Francesa, el 4 de març de 1790 (en aplicació de la llei del 22 de desembre de 1789). Va ser creat a partir d'una part de l'antiga província de Bretanya.
Durant dos segles, el departament portà el nom de Côtes-du-Nord (Costes del Nord). Nom llargament criticat, el Consell general es mostrà favorable al canvi de denominació l'any 1962. Però no va ser fins al 1990 que s'oficialitzà el canvi pel nom de Côtes-d'Armor (Costes del Litoral).

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Costes d'Armor
* Llista de Cantons de les Costes d'Armor
* Consell departamental de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Prefectura (francès)
* Consell General Arxivat 2008-03-04 a Wayback Machine. (francès)
* Oficina de Turisme del Departament
* Pàgina turística de Costes d'Armor Arxivat 2006-02-21 a Wayback Machine.
# Robert B. Laughlin

Robert Betts Laughlin (Visalia, EUA 1950) és un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1998.

## Biografia

Va néixer l'1 de novembre de 1950 a la ciutat de Visalia, situada a l'estat nord-americà de Califòrnia. Estudià física a la Universitat de Berkeley, on es llicencià el 1972, i posteriorment aconseguí el doctorat a l'Institut Tecnològic de Massachusetts l'any 1979.
Entre 1989 i 2004 fou professor de física a la Universitat Stanford. Actualment és president de l'Institut Avançat de Ciència i Tecnologia de Corea (KAIST), situat a la ciutat de Daejeon, Corea del Sud.

## Recerca científica

L'any 1983, al costat del físic alemany Horst Ludwig Störmer i el nord-americà Daniel Chee Tsui, aconseguí descriure l'Efecte Hall Quàntic, el descobriment d'una nova forma de fluid quàntic amb excitacions carregades de fraccions. Per aquest descobriment els tres físics foren guardonats amb el Premi Nobel de Física l'any 1998.

## Enllaços externs

* «Robert B. Laughlin» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Martin Rodbell

Martin Rodbell (Baltimore, EUA 1925 - Chapel Hill 1998) fou un bioquímic estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1994.

## Biografia

Va néixer l'1 de desembre de 1925 a la ciutat de Baltimore, població situada a l'estat nord-americà de Maryland. Va iniciar l'any 1943 els estudis de biologia a la Universitat Johns Hopkins, estudis que hagué d'interrompre per la Segona Guerra Mundial, en la qual participà com operador de ràdio de l'armada dels Estats Units. Finalment aconseguí graduar-se l'any 1949. El 1954 realitzà el doctorat de bioquímica a la Universitat de Washington, ampliant posteriorment els seus estudis a la Universitat d'Illinois. El 1956 entrà a treballar per l'Institut Nacional de la Salut de Betheseda, esdevenint l'any 1985 director de l'Institut Nacional de Ciència i Salut Ambiental del Research Triangle Park de Chapel Hill, població de Carolina del Nord on morí el 7 de desembre de 1998.

## Recerca científica

Inicià els seus estudis, a partir de l'estudi del fetge d'una rata, de l'hormona glucagó, el discriminador cel·lular que rep senyals exteriors. Rodbell va descobrir que el trifosfat d'adenosina (ATP) podria invertir l'acció obligatòria del glucagó al receptor de la cèl·lula i dissociar així aquesta hormona de la cèl·lula en conjunt, observant que els rastres de trifosfat de guanosina (GTP) podrien invertir el procés obligatori gairebé mil vegades més ràpidament que no pas l'ATP i va deduir que era probablement un factor biològic actiu en la dissociació del glucagó del receptor de la cèl·lula, i que havia estat present com a impuresa en els seus experiments anteriors amb l'ATP. Així mateix va observar com el trifosfat de guanosina estimulava l'activitat en la proteïna del nucleòtid de la guanina, anomenat posteriorment proteïna G, i que alternadament produeix efectes metabòlics profunds en la cèl·lula.
L'any 1994 li fou concedit, conjuntament amb Alfred Goodman Gilman, el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus treballs sobre la proteïna G i la seva missió en la comunicació cel·lular.

## Enllaços externs

* «Martin Rodbell» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Gary Rydstrom

Gary Rydstrom Roger (Chicago, Illinois 29 de juny de 1959) és un dissenyador de so i director estatunidenc. Ha guanyat set premis Oscar pel seu treball en el so per a pel·lícules.

## Carrera

Rydstrom es va graduar a l'Escola d'Arts Cinemàtiques (School of Cinematic Arts) de la Universitat del Sud de Califòrnia el 1981. Va començar la seva carrera a Skywalker Sound, al nord de Califòrnia en 1983. Va oferir el treball d'un professor d'universitat, Gary rebre l'oportunitat de treballar amb el seu mentor en Star Wars com a dissenyador de so amb Ben Burtt.
Després de guanyar una valuosa experiència com a tècnic de so a Indiana Jones i el Temple Maleït, se'n va anar a fer disseny de so per als Spaceballs. El disseny de so per a 'Backdraft, preparat a partir de zero, es va convertir en el precursor del seu so per Terminator 2: Judgment Day. Va treballar en el disseny de so a El Senyor dels Anells i en la trilogia cinematogràfica de Shrek. Gary Rydstrom treball en Terminator 2 i és sens dubte el seu assoliment de coronació en la seva carrera on va ser pioner en les tècniques originals, i encara s'utilitzen avui dia per crear efectes de so realistes. Fins i tot avui en dia Terminator 2 és considerat el referent de disseny d'alta gamma de moviment i so de la imatge Gary va guanyar un Premi de l'Acadèmia pel seu èxit innovador. Rydstrom també va treballar amb James Cameron en una nova barreja de so envoltant 5.1 per a l'original de Terminator.
Ha dirigit en 2015 la pel·lícula d'animació Strange Magic.

## Referències

* ↑ Hartlaub, Peter. «Gary Rydstrom’s journey from Lucasfilm sound to 'Strange Magic’» (en castellà). Houston Chronicle, 21-01-2015. [Consulta: 24 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Gary Ryndstorm - Skywalker Sound
# Jayson Paul

Jayson Paul (Harlem, 10 de desembre de 1984), més conegut com a JTG o The Neighborhoodie, és un lluitador professional estatunidenc, que treballa a la marca de SmackDown! de l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE).

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
# Daniela Melchior

Daniela Melchior (Lisboa, 1 de novembre de 1996) Daniela Melchior dos Reis Lopes Pereira és una actriu i model portuguesa. Va iniciar la seva carrera el 2014 amb un paper a la telenovela Mulheres. Va aparèixer al drama adolescent Massa Fresca (2016) i a les telenovel·les Ouro Verde (2017) i A Herdeira (2018). Melchior va debutar al cinema el 2018 amb The Black Book com a La Fille.
Va estudiar teatre en la seva adolescència.

## Filmografia
### Cinema

* 2018 : The Black Book : La Fille
* 2018 : Parque Mayer : Deolinda
* 2021 : The Suicide Squad : Cleo Cazo / Ratcatcher 2
* 2022 : Marlowe : Lynn Peterson
* 2023 : Assassin Club : Sophie
* 2023 : Guardians of the Galaxy Vol. 3 : Ura
* 2023 : Fast X : Isabel Neves

### Televisió

* 2014–2015 : Mulheres : Viviana Gomes
* 2016 : Massa Fresca : Carminho Santiago
* 2017 : Ouro Verde : Cláudia Andrade
* 2018 : A Herdeira : Ariana Franco
* 2018–2019 : Valor da Vida : Isabel Vasconcellos
* 2019 : O Livro Negro do Padre Dinis : La Fille
* 2021 : Pecado : Maria Manuel

## Referències

* ↑ «Daniela Melchior» (en anglès). Leonor Babo Actores, 01-01-2020. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «Daniela Melchior News & Biography» (en anglès). Empire, 01-01-2020. [Consulta: 7 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Daniela Melchior a Internet Movie Database (anglès)
# Portada/article març 28
## Nàutil

Els nàutils (ναυτίλος nautilos, "navegant" en grec antic) són qualssevol de les criatures marines de la família de cefalòpodes dels nautílids, l'única família de l'ordre dels nautilins. Són els únics membres vivents de la subclasse dels nautiloïdeus, que existeixen des de fa 500 milions d'anys, per la qual cosa són considerats fòssils vivents. Originalment, el nom «nàutil» designava uns altres cefalòpodes, els argonautes, també coneguts com a nàutils de paper.
Són animals d'uns quinze centímetres de diàmetre, especialment coneguts per la seva conquilla calcària. Es mouen lentament, però tot i això són capaços d'alimentar-se de petits peixos i crustacis. N'hi ha exemplars mascles i femelles, i es troben exclusivament a l'oceà Pacífic.
# Lucas Ramírez Búrdalo

Lucas Ramírez Burdalo (Vilafranca del Penedès, 1984), exalcalde d'Olèrdola.
Va cursar a Barcelona el CFGM en electromecànica i el CFGS en automoció i és tècnic en reparació de vehicles. Ha treballat durant 11 anys en un taller mecànic on combinava la jornada laboral amb els seus estudis superiors en enginyeria mecànica al Campus Sud de la UPC.
Va ser membre actiu de diferents entitats municipals quan el 2014, i estant al front de la Comissió de festes de Moja, decidí agafar el relleu de l'anterior alcalde alternatiu, Josep Tort i Miralles encapçalant la llista del grup assembleari d'Alternativa per Olèrdola. Aquell any guanya les eleccions assegurant la majoria absoluta amb un augment de vots (829). El 2019 tornà a ser el cap de llista d ApO i renovà alcaldia amb 943 vots.
En les eleccions de 2023, tot i aconseguir una majoria de vots, el seu grup perd la majoria absoluta quedant en l'oposició. En parella des de 2016, sense fills.

## Referències

* 1 2 Redacció. «Fina Mascaró és investida alcaldessa d'Olèrdola amb un govern format per IO,ERC i PSC». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Forné, Cristina Paris. «Un pacte a tres bandes aparta Lucas Ramírez de l'alcaldia d'Olèrdola», 15-06-2023. [Consulta: 3 novembre 2024].
* 1 2 «ApO revalida la majoria absoluta a Olèrdola». lafurapenedes.cat, 27-05-2019 [Consulta: 4 setembre 2020].
# Hipòlit (desambiguació)

Hipòlit (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
# Spassovka

Spassovka (en rus: Спасовка) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 27 habitants. Pertany al districte de Kastórnoie.

## Referències

* ↑ «Общая Информация о районе». Официальный сайт Администрации Касторенского района. Arxivat de l'original el 2020-06-18. [Consulta: 3 desembre 2019].
# Ksi de l'Àguila

Ksi de l'Àguila (ξ Aquilae) és una estrella de la constel·lació de l'Àguila.
KSi de l'Àguila és una estrella gegant del tipus G amb una magnitud aparent de +4,71. Es troba aproximadament a uns 204 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Henrique Schmitt «Fundamental Parameters of 87 Stars from the Navy Precision Optical Interferometer» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 20-12-2017, pàg. 30-45. DOI: 10.3847/1538-3881/AA9D8B.
* ↑ Eiji Kambe «Planetary Companions around Three Intermediate-Mass G and K Giants: 18 Delphini, ξ Aquilae, and HD 81688». Publications of the Astronomical Society of Japan, 3, 25-06-2008, pàg. 539-550. DOI: 10.1093/PASJ/60.3.539.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Eiji Kambe «Planetary Companions around Three Intermediate-Mass G and K Giants: 18 Delphini, ξ Aquilae, and HD 81688». Publications of the Astronomical Society of Japan, 3, 25-06-2008, pàg. 539-550. DOI: 10.1093/PASJ/60.3.539.
* ↑ Pablo Mauas «Stellar parameters and chemical abundances of 223 evolved stars with and without planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-01-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201424474.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Jesus Maldonado «The metallicity signature of evolved stars with planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 6-2013, pàg. 84–84. DOI: 10.1051/0004-6361/201321082.
* ↑ «Evolved stars and the origin of abundance trends in planet hosts» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 4-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201527883.
# Carn de pollastre

La carn de pollastre és una carn d'au que s'extreu del pollastre. És el tipus de carn més comuna arreu del món, tal pel que fa a la ingesta com a la seva producció, i és preparada en una àmplia varietat de formes que varien segons la regió i la cultura.
La seva popularitat va lligada al seu baix cost de producció, ja que els pollastres poden ser sacrificats pel consum a partir dels dos mesos de vida. Tanmateix, la carn de pollastre es comercialitza en diversos graus de maduració, cosa que en fa variar la seva denominació:
* De pagès
* Pollastró
* Pularda
* Capó
* Gallina
L'aspecte i la textura de la carn està condicionat pel sistema utilitzat en la cria. En sistemes industrials es sol obtenir una carn més greixosa i blanca, mentre que la carn de pollastre ecològica és més magra, fosca, i amb més sabor.

## Propietats nutricionals

La carn de pollastre està composta d'aigua en un 70-75% de mitjana. Pel que fa a la resta, es calcula que la composició nutricional aproximada per unitat és la següent:
* Calories: 197,0
* Proteïnes: 29,8 g
* Carbohidrats: 0,0 g
* Greixos: 7,8 g
La carn de pollastre també conté vitamines del grup B, ferro, fòsfor i magnesi.
És el tipus de carn més present en les dietes per perdre pes.

## Varietats autòctones catalanes

A Catalunya hi podem trobar tres varietats autòctones de pollastre de les quals se n'aprofita la carn pel consum:
* Gallina del Prat
* Gallina del Penedès
* Gallina empordanesa

## Vegeu també

* Pollastre a l'ast
* Pollastre Kíev
* Pollastre rostit
* Pollastre fregit
* Pollastre Gōng Bǎo
* Tavuk şiş

## Referències

* ↑ «FAOSTAT: ProdSTAT: Livestock Primary» (en anglès). Food and Agriculture Organization, 2007. Arxivat de l'original el 2012-02-21. [Consulta: 1r novembre 2009].
* 1 2 «Pollo: tipos y valor nutricional de la carne apta para todos los bolsillos» (en castellà), 19-06-2018. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Sabem què és un pollastre?». [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «L'avicultura ecològica de carn». Fitxa tècnica.