OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dona barbuda

Una dona barbuda o dona barbada és una dona que té barba visible. Aquestes dones han estat històricament objecte de llegendes, curiositat o ridícul.

## Rerefons

Un nombre relativament petit de dones és capaç de deixar créixer el suficient borrissol facial com per tenir una barba més o menys tupida. En alguns casos, el creixement de barba femenina és el resultat d'un desajustament hormonal (normalment un excés d'androgens), o un trastorn genètic rar denominat hipertricosi.
Hi ha nombroses referències sobre dones barbudes al llarg dels segles, i Shakespeare també les esmenta a Macbeth : “haurien de ser dones, i no obstant, les seves barbes em prohibeixen interpretar que ho són”. (138–46; 1.3. 37–45) Tot i així, no hi ha cap producció coneguda de Macbeth que inclogui bruixes barbudes.
Des de finals del segle xx, de vegades és causada per l'ús d'esteroides. La pressió cultural sempre ha empès a les afectades a rasurar-se aquest excés, ja que pot ser vist com a estigma social.
La dona barbuda és un clixé, una figura bàsica de les barraques de fira i circs.

## Espectacles i ficció

Una excepció notable van ser les famoses dones barbudes dels espectacles de rareses del segle XIX i principis del segle xx, l'anomalia de les quals era celebrada, com Josephine Clofullia la dona barbuda del museu de P. T. Barnum o la del circ Ringling Brothers Jane Barnell. Molts circs i carnavals de fenòmens de l'època presentaven falses dones barbudes que en realitat eren dones amb postissos facials o homes vestits de dona, pràctica circense de la qual es burla l'actor i antic artista circense WC Fields a la pel·lícula de 1939, No pots enganyar un home sincer.

## Dones notables amb barba
### Segle XII

* Topographia Hibernica obra escrita per Giraldus Cambrensis

### Segle XIV

* Santa Wilgeforte

### Segle XVI

* Helena Antonia

### Segle XVII

* La dona barbuda (Magdalena Ventura amb el seu marit), retrat pintat per Josep de Ribera (1631)

### Segle XIX

* Julia Pastrana
* Krao Farini
* Josephine Clofullia
* Annie Jones
* Alice Elizabeth Doherty ("La noia llanosa de Minnesota", 1887–1933)

### Segle XX

* Clémentine Delait (finals del segle xix i principis del segle XX)
* Jane Barnell (finals del segle xix i principis del segle XX)
* Jennifer Miller

### Segle XXI

* Harnaam Kaur

## Vegeu també

* Drag-king
* Hirsutisme
* Conchita Wurst (cantant travesti que va mantenir la seva barba per actuar)

## Referències

* ↑ «Congenital Hypertrichosis Lanuginosa». Emedicine. Medscape, 18-06-2009. [Consulta: 4 desembre 2009].
* ↑ Shopland, Norena 'A wonder of nature' from Forbidden Lives: LGBT stories from Wales, Seren Books, 2017
* ↑ Deschner, Donald. The Films of W.C. Fields. Nova York: Cadillac Publishing by arrangement with The Citadel Press, 1966. Introduction by Arthur Knight

## Enllaços externs

* How Facial Hair Influences Women's Everyday Experiences
* Solving the Mystery of the Bearded Lady
* Bearded Lady Reunites With Long-Lost Son
* 'Bearded lady': I'm not a mistake
* Harnaam Kaur on life as a bearded lady
# Kyle Singler

Kyle Edward Singler (nascut el 4 de maig de 1988 a Medford, Oregon, Estats Units) és un exjugador de bàsquet professional estatunidenc. Amb 2,03 metres d'alçada, jugava en la posició d'aler.

## Trajectòria esportiva
### Universitat

Després de participar en 2007 al prestigiós McDonald's All-American Game, va jugar durant quatre temporades amb els Blue Devils de la Universitat Duke, en les quals va fer de mitjana 16,2 punts, 6,8 rebots i 2,0 assistències per partit. En la seva primera temporada va ser triat Rookie de l'Any de l'Atlantic Coast Conference després de liderar l'anotació entre els novells de la conferència, amb 14,8 punts per partit, aconseguint 10 o més punts en 24 dels 30 partits disputats, només superat en el seu equip per DeMarcus Nelson.
El 2010 va aconseguir juntament amb el seu equip el Torneig de l'NCAA després de derrotar els Butler a la final, aconseguint 19 punts i 9 rebots, sent triat com Millor Jugador del Torneig. En les seves dues últimes temporades va ser triat en el millor quintet de l'ACC.

### Professional

Va ser triat en la trenta tercera posició del Draft de l'NBA del 2011 per Detroit Pistons, però va fitxar finalment pel Lucentum Alacant de la lliga ACB, amb una clàusula que li permetria la sortida si es desbloqueja el locaut de l'NBA.
En el seu debut a la Lliga Endesa a la primera jornada contra el Biscaia Bilbao Bàsquet va aconseguir l'MVP de la jornada amb 32 punts de valoració.
A finals de novembre va fitxar pel Reial Madrid fins a final de la temporada 2011-2012 en la Lliga Endesa. per substituir en Rudy Fernández.
En els seus deu partits al Lucentum Alacant va fer de mitjana 14,4 punts i 3,4 rebots, deixant l'equip amb un balanç de 7 victòries i 3 derrotes, l'equip revelació de l'ACB.

## Referències

* ↑ basketball-reference.com McDonald's High School Basketball All American Teams, consultat el setembre de 2011
* ↑ thedraftreview.com Estadístiques de Singler a TDR, consultat el setembre de 2011
* ↑ theacc.com Duke's Kyle Singler Named ACC Rookie of the Year, consultat el setembre de 2011
* ↑ ESPN.com Butler Bulldogs vs. Duke Blue Devils - NCAA Tournament Game - Box Score - April 05, 2010, consultat el setembre de 2011
* ↑ usatoday.com Duke's Kyle Singler named Final Four's outstanding player, consultat el setembre de 2011
* ↑ goduke.com Singler and Smith Collect First Team All-ACC Honors, consultat el setembre de 2011
* ↑ thedraftreview.com NBA Draft 2011, consultat el setembre de 2011
* ↑ ACB.com El Lucentum Alicante ficha a un campeón y MVP de la NCAA, Kyle Singler Arxivat 2012-02-02 a Wayback Machine., consultat el setembre de 2011
* ↑ realmadrid.com Kyle Singler, nuevo jugador del Real Madrid, consultat el novembre de 2011

## Enllaços externs

* Fitxa de Singler a NBA.com
* Fitxa a ACB.com Arxivat 2018-10-10 a Wayback Machine.
# Pere de Clasquerí

Pere de Clasquerí (segle XIV - Agde, 10 de gener de 1380) fou Bisbe d'Osca (1351-1357), arquebisbe de Tarragona (1357-1380) i canceller de la Corona d'Aragó.

## Biografia

D'origen català, Pere de Clasquerí es doctorà en dret. Fou canonge de Barcelona, bisbe d'Osca i de Mallorca i traslladat a Tarragona el febrer de 1358. Fou partícip de les corts celebrades a Barcelona de 1358, on va destacar de manera tan notable que el papa Innocenci VI el va honorar amb el títol de patriarca d'Antioquia i el rei Pere d'Aragó el va tenir com a conseller. Essent arquebisbe de Tarragona celebrà tres concilis provincials (1354, 1368, 1369). Fou un ferm defensor dels drets de la Mitra davant de les pretensions dels tarragonins. Les conseqüències d'aquest litigi suposaren la seva compareixerença a la cort d'Avinyó, on el papa va sentenciar a favor dels seus postulats.
Tornant d'Avinyó, a la ciutat d'Agde, morí el 10 de gener de 1380. Transcorreguts vuit anys, les seves despulles foren traslladades a Tarragona i dipositades en una urna al mur de la capella dels Sastres, al costat de l'epístola de la Catedral.

## Escut heràldic

D'or, una campana de sable, carregada per una creu tripòmia d'or. Bordura de vuit peces de sable.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pere de Clasquerí (1358-1380) Patriarca d'Antioquia». Arxiepiscopologi. Arquebisbat de Tarragona. [Consulta: 15 agost 2011].
* ↑ «Pere de Clasquerí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Markus Widegren

Markus Widegren (Östersund, 1974), és un suec director de cinema, escriptor, fotògraf i músic.
El 2006 va rebre el premi al millor director al festival de cinema Buenos Aires Rojo Sangre per la seva pel·lícula Kraftverk 3714. Ha dirigit diversos llargmetratges de baix pressupost, així com diversos curtmetratges i vídeos musicals. Va ser un dels fundadors de la desapareguda companyia de producció Flim Produktion HB que va produir la pel·lícula Stavsjö Tattroz (1999).
Dues de les seves novel·les han estat publicades per Oddbooks Förlag. Des del 1996 forma part del grup de música Expanding Chaos.

## Filmografia (selecció)

* 2013 – Allena (director, guió, producció i fotografia)
* 2007 – Främmande (director i fotografia)
* 2005 – Kraftverk 3714 (director, guió, fotografia, etc.)
* 2003 – Om sanningen ska fram (director, guió i fotografia)
* 2002 – Vi ska till havet curtmetratge (director i fotografia)
* 2001 – Radyon (director, guió i fotografia)
* 2001 - Jarrett (fotografia)
* 2001 – Terror i Rock 'n' Roll Önsjön (foto i clip)

## Bibliografia

* 2011 – Alla bär en skugga publicat per Oddbooks Förlag
* 2011 – Bestmannen (Ond Bråd Död- sèrie #2) publicat per Oddbooks Förlag

## Referències

* ↑ Markus Widegren a nypl.org
* ↑ Markus Widegren a Svensk Film Database
* ↑ Terminó el 7º Buenos Aires Rojo Sangre, Quinta Dimensión 2 de novembre de 2006
* ↑ Expanding Chaos a bandcamp.com
# 1357

L'Any 1357 (MCCCLVII) va ser un any comú que començava en diumenge al calendari julià.

## Esdeveniments

* Es decreta per primer cop que la grip és una malaltia.
* Es construeix el Pont del Dimoni a Santa Eugènia de Ter, barri de Girona.

## Necrològiques

* 28 de maig, Lisboa: Alfons IV de Portugal, rei de Portugal.
* 13 de juliol, Perusa (Itàlia): Bartolo de Sassoferrato, post-glosador.

## Referències

* ↑ Kelly, Evelyn B.; Wilson, Claire. Investigating Influenza and Bird Flu (en anglès). Enslow Publishers, Inc., 2010, p. 31. ISBN 0766033414.
* ↑ dit, Pilar Jiménez ha. «El pont del Dimoni, recuperar la comunitat | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)». [Consulta: 13 novembre 2024].
* ↑ «Alfons IV de Portugal | enciclopedia.cat». [Consulta: 13 novembre 2024].
* ↑ «Bartolo da Sassoferrato | enciclopedia.cat». [Consulta: 13 novembre 2024].
# Muixeranga (cançó)

La dansa plàstica o cançó de la Muixeranga és una cançó tradicional del País Valencià d'autor desconegut interpretada amb tabalet i dolçaina. Acompanya la muixeranga i s'usa en les pujades i figures d'aquesta dansa.
Alguns sectors del nacionalisme valencià (Joan Fuster i Martí Domínguez entre altres) han volgut reivindicar la música de la Muixeranga com a himne del País Valencià i, fins i tot, com a himne dels Països Catalans. Ha estat una cançó molt versionada. Entre d'altres, l'han interpretada Carlos Núñez, Kepa Junkera, Al Tall, Ximo Tébar, Obrint Pas, Elèctrica Dharma, la Gossa Sorda i Roger Mas amb la Cobla Sant Jordi - Ciutat de Barcelona.
El 2010, diferents entitats i mitjans de comunicació van informar sobre la denúncia presentada pel Fòrum per la Memòria del País Valencià en la qual s'afirmava que l'Ajuntament de València havia prohibit la interpretació d'aquesta obra durant els actes d'homenatge a les víctimes del franquisme. La cançó aparegué en un capítol de la sèrie de TVE Cuéntame.

## Referències

* ↑ «NovaMuixeranga.com». Arxivat de l'original el 2010-04-04. [Consulta: 30 desembre 2009].
* ↑ Presentació del disc d'Al Tall. EDIGSA, Barcelona, 1977
* ↑ http://mural.uv.es/juanbela/opinions.htm Arxivat 2024-06-10 a Wayback Machine.
* ↑ «Noticias de la Comunitat Valenciana» (en castellà). Las Provincias. Arxivat de l'original el 2024-06-10. [Consulta: 3 maig 2021].
* ↑ «Variacions sobre la Muixeranga». VilaWeb. Arxivat de l'original el 2024-06-10. [Consulta: 3 maig 2021].
* ↑ «L'Ajuntament de València prohibeix la muixeranga a l'homenatge a les víctimes del franquisme». Barcelona: VilaWeb, abril 2010. Arxivat de l'original el 2010-04-18. [Consulta: 23 abril 2010].
* ↑ «L'Ajuntament de València prohibeix interpretar La Muixeranga i l'Himne de la República en l'acte d'homenatge a les víctimes del franquisme». El Punt. Arxivat de l'original el 2024-06-10. [Consulta: 23 abril 2010].
* ↑ Fragment Arxivat 2016-05-20 a Wayback Machine. del capítol emès el 22-12-2005 a TVE1

## Bibliografia

* Cano, Edgar i Xavier Richart: Músiques i rituals de les Festes de la Mare de Déu de la Salut. Rivera Editores; Ajuntament d'Algemesí, Regidoria de Cultura, 2003
* Alcaraz i Santonja, Albert : Un món de muixerangues. Algemesí: Regidoria de Cultura. Ajuntament d'Algemesí, 2004. (Col·lecció Algadins)

## Enllaços externs

* Muixeranga d'Algemesí. 40 anys d'història
* http://www.novamuixeranga.com/novamuixeranga_detall.php?id=5 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
Viccionari
# Mas Carbó (Rupià)

El Mas Carbó és una obra de Rupià (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Mas de planta rectangular amb carener perpendicular a la façana i coberta a dues aigües. La volumetria de mas és de planta baixa i pis. Té un pati tancat per un mur. Actualment té les façanes sense arrebossar, la pedra queda al descobert en les llindes i muntants de les obertures fruit d'una important rehabilitació.
Hi ha una gran construcció auxiliar de planta baixa que és l'habitatge dels masovers, també hi ha una construcció per a la piscina que ha seguit el mateix esquema constructiu i també s'han emprat els mateixos materials que en la masia original. Hi ha una construcció aïllada de fusta que fa la funció de garatge.
El mas original data de 1687.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Carbó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Semra Yetiş

Semra Yetiş (1 d'octubre de 1987) és una ciclista turca. Va ser la campiona de la Maraton Türkiye el 2016.

## Referències

* ↑ http://www.karamaninsesi.com/Semra_Yetis_Turkiye_Sampiyonu_Oldu-h22285.html

## Enllaços externs

* Fitxa de Semra Yetiş a MTBC
# Dioploteri

Els dioploteris (Dioplotherium) són un gènere extint de mamífers sirenis de la família dels dugòngids que visqueren a les Amèriques des de l'Oligocè superior fins al Pliocè inferior, fa entre 4,9 i 28,1 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, el Brasil, els Estats Units i Mèxic. La seva distribució indica que es dispersaren pel canal marítim centreamericà. Estaven dotats d'ullals grossos i amb forma de fulla de navalla que els haurien pogut servir per extraure herba marina dels fons del mar. El refredament del clima a partir del final del Miocè mitjà i els moviments tectònics que afectaren la regió provocaren canvis en els ecosistemes dels dioploteris i acabaren provocant-ne l'extinció.

## Referències

* 1 2 Entrada «Dioplotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2023].
* ↑ Berta, 2017, p. 120.
* ↑ Berta, Sumich i Kovacs, 2006, p. 97.
* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, «Steller's Sea Cow» (P. K. Anderson i D. P. Domning).

## Bibliografia

* Berta, A. The Rise of Marine Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2017. ISBN 9781421423265.
* Berta, A.; Sumich, J. L.; Kovacs, K. M. Marine Mammals: Evolutionary Biology (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2006. ISBN 978-0-12-369499-7.
* Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
# Cas Blau

Fall Blau, més tard anomenada l'Operació Braunschweig, va ser el nom donat per les Forces Armades Alemanyes (Wehrmacht) per al seu pla d'ofensiva estratègica l'estiu de 1942 al sud de Rússia entre el 28 de juny i 24 de novembre de 1942.
L'operació va ser una continuació de la de l'any anterior Operació Barbarossa, destinada a cridar finalment a la Unió Soviètica de la guerra, i va involucrar un doble atac contra els camps petrolífers rics de Bakú, així com un avanç en la direcció de Stalingrad pel riu Volga, per cobrir els flancs de l'avanç cap a Bakú. Per aquesta part de l'operació, el Grup d'Exèrcits del Sud (Heeresgruppe Süd) de l'Exèrcit Alemany (Wehrmacht Heer) va ser subdividit en Grups d'Exèrcit A i B (Heeresgruppe A i B). El Grup d'Exèrcits A va ser encarregat de creuar les muntanyes del Caucas per arribar als camps petroliers de Bakú, mentre que el Grup d'Exèrcits B va haver de protegir seus flancs al llarg del Volga.

## Referències

* ↑ Schramm (1963), p. 460.
* ↑ Baumer, Christoph. History of the Caucasus (en anglès). Volume 2: In the Shadow of Great Powers. Bloomsbury Publishing, 2023, p. 232. ISBN 9780755636303.

## Bibliografia

* Antill, Peter. Stalingrad 1942. Oxford: Osprey Publishing, 2007. ISBN 1-84603-028-5.
* Axworthy, Mark; Scafes, Cornel & Craciunoiu, Cristian. Third Axis Fourth Ally: Romanian Armed Forces in the European War, 1941–1945. Londres: Arms & Armour Press, 1995. ISBN 1-85409-267-7.
* Beevor, Antony. Stalingrad: The Fateful Siege: 1942–1943. Londres: Penguin Books, 1999. ISBN 0-14-028458-3.
Segona Guerra Mundial :
Europa Occidental  · Europa Oriental  · Àfrica  · Mediterrània  · Àsia i el Pacífic  · Atlàntic :
Participants :
Cronologia de la Segona Guerra Mundial :
Aspectes :
Categoria  ·  llibres de text  ·  dites  ·  texts  ·  arxius  ·  notícies :
# Joan-Pere Sunyer

Joan-Pere Sunyer, o Joan Pere Sunyer (Clairà, 1943) és un poeta nord-català. Va ser col·laborador de Ràdio Arrels, on durant cinc anys va dirigir el programa de poesia diària Instants Poètics, dins del programa conduït per en Berenguer Ballester, més conegut com a Bringuet, 'Ràdio Matins'. Escriu en català des del 1965. Des del 1997 ha exposat, en diferents indrets de la Catalunya Nord, també a Girona (Fundació Valvi, abril-maig del 2007) els seus Poemes tridimensionals. Ha actuat en lectures de poesia i recitals poètics. Amb el músic Maties Mazarico i el comediant Michel Picod va participar en les 31es Nits de Cançó i Música d'Eus Arxivat 2021-05-12 a Wayback Machine. l'onze de setembre del 2010. Va passar molts anys com a mestre d'escola i adjunt del batlle d'una vila prop de París. Durant aquest temps va participar en un grup de recerca i acció lingüística sobre la didàctica de la producció de textos, treballs publicats amb el títol de Former des enfants producteurs de texte, amb el Groupe de Recherche d'Écouen (Hachette, 1988).
Ha publicat, entre altres coses, el recull poètic Instants (Girona: CCG Edicions, 2004), amb prefaci de Jordi Pere Cerdà i il·lustració de coberta de Jordi Rodríguez-Amat i el recull 12 fotografies instantànies amb la relligadora d'art Mireia Prats (Prada:autoedició, 2010).

## Enllaços externs

* APuntS i PARladureS, la seva pàgina-bloc
* Pàgines trilingües francès - esperanto - català, dedicades a les persones que tenen cognom d'arbre
* Ràdio Arrels Arxivat 2008-12-13 a Wayback Machine.
* Le Théâtre de la Corneille Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine.
# Narcissus yepesii

Narcissus yepesii és una espècie de planta bulbosa que pertany a la família de les amaril·lidàcies. És endèmica de les Serralades Bètiques del sud d'Espanya.

## Hàbitat

Aquesta espècie creix en prats i vegetació de pastures cionòfiles, específicament en prades mesòfites perennes dominades per Scirpus holoschoenus L. i Cirsium pyrenaicum (Jacq.) Totes les subpoblacions creixen a prop de fonts però sense dinàmica de ribera sota el cinturó humit supramediterrani en el rang de 1.200-1.400 msnm. Fins ara es coneixen tres poblacions (amb cinc localitats, algunes adjacents) d'aquesta espècie, amb una població estimada de 10.000 a 50.000 individus madurs. Dues subpoblacions híbrides naturals entre aquesta espècie i l'estretament relacionada amb N. segurensis apareixen en àrees de pastures obertes o sota el cobricel del bosc secundari de Pinus amb Crataegus. Les estimacions realitzades per a aquestes poblacions mostren una població global de més de 5.000 individus.

## Distribució

Aquesta espècie de narcís és endèmica de les muntanyes Bètiques del sud d'Espanya, on s'ha registrat a partir de cinc localitats al llarg de la riera de la Fuente de la Jordana i àrees veïnes, a la Sierra de Segura, província de Jaén.

## Taxonomia

Narcissus yepesii va ser descrita per S.Ríos, D.Rivera, Alcaraz i Obón, i publicat a Bot. J. Linn. Soc. 131: 161 l'any 1999.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
yepesii: epítet que porta el nom del en memòria del guitarrista de concert i músic ja mort mundialment famós Narciso Yepes, nascut a Llorca (Múrcia), a uns 100 km a l'est de la localitat tipus de l'espècie.

## Referències

* ↑ (Ríos Ruíz et al., 1999)
* ↑ (J. Juan-Vicedo Pers. Comm. 2015)
* ↑ Anthos 2014, J. Juan Vicedo pers. Comm 2015
* ↑ Narcissus yepesii a Tropicos
# NGC 15

NGC 15 és una galàxia espiral localitzada a la constel·lació del Pegàs. Fou descoberta per l'astrònom alemany Albert Marth.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Karen Masters «Groups of Galaxies in the Two Micron All Sky Redshift Survey» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 2-2007, pàg. 790–813. DOI: 10.1086/510201.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.

## Enllaços externs

* NGC 15 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Salvador Botella Rodrigo

Salvador Botella Rodrigo (Almussafes, 27 de març de 1929 - Riba-roja de Túria, 17 de desembre de 2006) va ser un ciclista valencià que fou professional entre 1953 i 1962.
Durant la seua carrera va aconseguir 27 victòries, entre elles dos edicions de la Volta a Catalunya, dos etapes al Giro d'Itàlia i una a la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1953
** 1r a la Volta a Catalunya i vencedor d'una etapa
* 1954
** 1r a la Volta a Llevant i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Bicicleta Eibarresa
* 1955
** 1r al Trofeu Jaumendreu
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Pirineus
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1956
** 1r de la Volta a Mallorca
** Vencedor d'una etapa de la Bicicleta Eibarresa
* 1957
** 1r de la Volta a Sud-est d'Espanya i vencedor de 5 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a la Rioja
* 1958
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** 1r de la classificació de la regularitat de la Volta a Espanya
* 1959
** 1r a la Volta a Catalunya
** 1r al Campionat de Barcelona
* 1960
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1961
** 1r a la Volta a Llevant
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Andalusia

### Resultats al Tour de França

* 1954. 54è de la classificació general
* 1955. Abandona (10a etapa)
* 1956. 65è de la classificació general
* 1958. Abandona (21a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1955. 11è de la classificació general
* 1956. Abandona
* 1957. 10è de la classificació general
* 1958. 14è de la classificació general. 1r de la classificació de la regularitat
* 1959. 24è de la classificació general
* 1960. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1961. 14è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 8è de la classificació general
* 1958. 15è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1960. 29è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Ramos, Jesús. «Botella, primer español en vestir la maglia rosa». Ni más... ni menos (Marca), 06-05-2017. [Consulta: 22 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Palmarès de Salvador Botella (neerlandès)
* http://sitodelciclismo.net/coureurfiche.php?coureurid=2502
* http://clubciclistachamorriana.blogspot.com.es/2013/03/salvador-botella.html