OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Melgund

El Castell de Melgund (en anglès: Melgund Castle) és una casa restaurada del segle XVI que encara avui dia és usada com a residència privada i que es troba uns 2 km a l'est d'Aberlemno, a Angus, Escòcia, Regne Unit.
El castell va ser construït l'any 1543 pel cardenal David Beaton com a llar per a ell i la seva amant, Margaret Ogilvie. Molt de temps després va passar per matrimoni als comtes de Minto, als quals se'ls va concedir el títol de Vescomtes de Melgund, que al cap de poc temps va ser usat per l'hereu del comtat.
L'edifici té forma de L i probablement va prendre el seu estil de les cases fortificades del segle xv. Entre els anys 1990 i 1996 es van dur a terme recerques arqueològiques. El castell va romandre llarg temps en estat semi-ruïnós i li faltava la teulada, fins que va ser restaurat.

## Referències

* ↑ McKean, Charles, The Scottish Château (2001), chapter 2.
* ↑ Castles of Grampian & Angus, Mike Salter 1995
# Douglas Robinson

Douglas Francis Robinson (Plymouth, Montserrat, 12 d'agost de 1864 – Londres, 19 de gener de 1937) va ser un jugador de criquet britànic, que va competir a finals del segle xix i primers de xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de Criquet a XII com a integrant de l'equip francès.

## Referències

* ↑ «Douglas Robinson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ Resultat de la final Olímpica
# Safrax

Safrax, Saphrax o Safrac (? - aproximadament 400) fou un duc ostrogot que va liderar el seu poble un cop mort el rei Vitimir.
Probablement d'origen alà. Després de la guerra contra els huns del 376 va liderar el seu poble juntament amb Alateu com a regent del rei infant Videric (Widoric) contra l'Imperi Romà. Així, va participar amb Alateu a la Batalla d'Adrianòpolis el 378.

## Bibliografia

* Burns, Thomas S., Barbarians within the gates of Rome: a study of Roman military policy and the barbarians, ca. 375-425 A.D, Indiana University Press, 1994. ISBN 0253312884
* Burns, Thomas S., A history of the Ostrogoths, Indiana University Press, 1991. ISBN 0253206006
# Donald James Cram

Donald James Cram (anglès: Donald J. Cram) (Chester, 22 d'abril de 1919 - Palm Desert, 17 de juny de 2001) fou un químic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1987.

## Biografia

Va néixer el 22 d'abril de 1919 a la ciutat de Chester, situada a l'estat nord-americà de Vermont. Va estudiar química a la Universitat de Nebraska, on es llicencià el 1942, i posteriorment realitzà el seu doctorat en química orgànica a la Universitat Harvard el 1947. L'any 1956 va obtenir la càtedra de química a la Universitat de Los Angeles.
Va morir el 17 de juny de 2001 a la seva residència de Palm Desert, població situada a l'estat de Califòrnia.

## Recerca científica

Inicià la seva recerca en la síntesi química dels èters corona, molècules mimetitzadores d'enzims, desenvolupant millores en els mètodes de síntesi creats per Charles Pedersen. Cram va sintentizar molècules que van prendre una estructura química en tres dimensions, creant un arsenal de les molècules diferentment formades que podrien interaccionar recíprocament selectivament amb altres productes químics a causa de les seves estructures tridimensionals complementàries. El seu treball va representar un pas gran cap a la síntesi d'imitadors laboratori-fets funcionals d'enzims i d'altres molècules naturals el comportament químic especial del qual esdevé a causa de la seva estructura característica.
L'any 1987 fou guardonat amb el Premi Nobel de Química, juntament amb el francès Jean-Marie Lehn i el nord-americà Charles J. Pedersen, pel desenvolupament i utilització de molècules d'interacció d'alta selectivitat.

## Enllaços externs

* «Donald James Cram» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Abalistes stellaris

Abalistes stellaris és un peix teleosti de la família dels balístids i de l'ordre dels tetraodontiformes que es troba des de les costes del Mar Roig fins a les de l'Àfrica oriental, Àsia meridional, Japó i nord d'Austràlia. També a l'Atlàntic oriental (Santa Helena i sud d'Àfrica).
Pot arribar als 60 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Léopold Clabots

Léopold Clabots (12 de març de 1893 – ?) va ser un gimnasta artístic belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Léopold Clabots Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’octubre 2012. [Consulta: 11 juliol 2017].
# Paul Arets

Paul Arets va ser un gimnasta artístic belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Paul Arets Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d’agost 2011. [Consulta: 11 juliol 2017].
# Hans Christian Sørensen

Hans Christian "Drigstrup" Sørensen (Drigstrup, Kerteminde, Dinamarca Meridional, 11 d'octubre de 1900 – Drigstrup, Kerteminde, 23 de gener de 1984) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Hans Christian Sørensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 11 juliol 2017].
# Niels Erik Nielsen

Niels Erik Nielsen (Ringe, Faaborg-Midtfyn, Syddanmark, 1 de maig de 1893 – Ringe, Faaborg-Midtfyn, 4 de març de 1974) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Niels Erik Nielsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 14 juliol 2017].
# Edmund Lindmark

Karl Edmund Lindmark (Umeå, Västerbotten, 6 de juliol de 1894 – Estocolm, 11 de febrer de 1968) va ser un gimnasta artístic i saltador suec que va competir a començaments del segle xx. Va disputar tres edicions dels Jocs Olímpics. Era el pare de l'esportista Else-Marie Lindmark-Ljungdahl.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.
El 1924 als Jocs de París va disputar la prova del salt de trampolí de 3 metres del programa de salts, que finalitzà en quarta posició.
El 1928 va disputar els seus tercers i darrers Jocs. Tornà a disputar la prova del salt de trampolí de 3 metres del programa de salts, però en aquesta ocasió fou eliminat en sèries.

## Referències

* 1 2 3 «Edmund Lindmark Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ SOK Edmund Lindmark Comitè Olímpic Suec
# Sven-Olof Jonsson

Sven Olof "Sven-Olof" Jonsson (Östersund, Jämtland, 23 de gener de 1893 – Danderyd, Estocolm, 2 de gener de 1945) va ser un gimnasta artístic suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Sven-Olof Jonsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ SOK Sven-Olof Jonsson Comitè Olímpic Suec
# Ture Hedman

Ture Eskil Hedman (Estocolm, 18 de desembre de 1895 – Estocolm, 3 d'agost de 1950) va ser un gimnasta artístic suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Ture Hedman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ Ture Hedman Comitè Olímpic Suec
# Catedral de Rodés

La catedral de Rodés - Cathédrale Notre-Dame de Rodez (francès) - és una catedral catòlica de la ciutat francesa de Rodés (Avairon). Està classificada com a Monument històric de França des de 1862.
La primera notícia d'una catedral a Rodés data al voltant de l'any 516, que l'any 1000 fou reconstruïda. D'aquests edificis no en queden restes després de la decisió de reconstruir-la per complet a causa del mal estat el 1277. Les obres es van endarrerir a causa de la Pesta Negra i la Guerra dels Cent Anys i van ser continuades a principis del segle xv, amb l'acabament del cor i del transsepte, així com els primers trams de la nau, que es van acabar completament el 1531. En paral·lel, el 1510 es va incendiar el campanar i el bisbe François d'Estaign va encarregar al mestre d'obres Antoine Salvanh i que va culminar amb una obra pròpia del gòtic flamíger de 87 metres d'alçada.
Entre 1792 i 1798, Pierre Méchain i Jean-Baptiste Delambre van fer servir la catedral com a referència central per a les mesures geodèsiques que van establir entre Dunkerque i Barcelona per calcular la circumferència de la Terra i la posterior definició del metre.

## Referències

* ↑ (en francès) Ficha Ministeri de Cultura de França. Consulta el 16 de novembre de 2014.
* ↑ Stein, Henri. (en francès) Les architectes des cathédrales gothiques, p. 99. Consulta el 16 de novembre de 2014.
* ↑ {{{títol}}}. Abacus, 2002. ISBN 0 349 11507 9.
# Segrois

Segrois és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Segrois era de 52 persones. Hi havia 18 famílies, de les quals 9 eren parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 27 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Segrois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 31 eren actives i 7 eren inactives. Les 31 persones actives estaven ocupades(13 homes i 18 dones).. De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades i 4 estaven estudiant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Segrois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Segrois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# William Andersen

William Wallace Anderson (Edimburg, Escòcia, 27 de juny de 1858 – Le Houlme, Sena Marítim, 26 d'abril de 1923) va ser un jugador de criquet escocès, que va competir a finals del segle xix i primers de xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de Criquet a XII com a integrant de l'equip francès.

## Referències

* ↑ «William Anderson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de desembre 2009. [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ Resultat de la final Olímpica
# Halimochirurgus centriscoides

Halimochirurgus centriscoides és una espècie de peix de la família dels triacantòdids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu fins als 262 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar d'Andaman i entre Indonèsia i Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Alcock A. W., 1899. Halimochirurgus centriscoides, a new deep-sea fish from the Gulf of Manár. Proc. Asiatic Soc. Bengal 1899. 78.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i R. Swainston, 1988. The marine fishes of north-western Australia: a field guide for anglers and divers. Western Australian Museum, Perth. 201 p.
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tyler, J. C., 1983: Records of fishes of the family Triacanthodidae (Tetraodontiformes) from the western Indian Ocean off East Africa. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 31: 1-13.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# William Attrill

William Attrill (Cowes, Illa de Wight, març de 1868 – Londres, 1939) va ser un jugador de futbol i de criquet anglès, que va competir a finals del segle xix i primers de xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de Criquet a XII com a integrant de l'equip francès. Anteriorment, el 1894 i 1895, guanyà la Lliga francesa de futbol amb l'Standard AC.

## Referències

* 1 2 «William Attrill Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 d'agost 2019. [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ Resultat de la final Olímpica
# Consolat General de Rússia a Barcelona

El Consolat General de la Federació Russa a Barcelona és la missió diplomàtica de la Federació russa a la ciutat de Barcelona. La seva seu és al número 34 de l'avinguda de Pearson, al barri de Pedralbes de Barcelona.
El consolat estén la seva jurisdicció sobre Catalunya, Aragó, País Valencià, Illes Balears, Múrcia, Navarra i la província d'Almeria. D'ençà del 27 de gener del 2019, el cònsol general és Aleksandr Iurievitx Pankov.
A voltes, ha estat punt de concentració de manifestacions en contra de certes polítiques de l'estat rus. El 10 d'agost de 2008, la comunitat georgiana a Catalunya va protestar en contra de la intervenció militar russa en la guerra a Ossètia del Sud. El 17 d'agost de 2020 fou indret d'una manifestació a favor de l'alliberament de desenes d'ecologistes que foren detinguts en la república russa de Baixkíria per haver protestat contra un projecte d'extracció de gas a la muntanya Kushtau, als Urals.

## Referències

* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «Início - Consulado General de la Federación de Rusia en Barcelona». [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «Lista Consular» (pdf) (en castellà). Ministeri d'Assumptes Exteriors, Unió Europea i Cooperació espanyol, 01-08-2023. Arxivat de l'original el 2 setembre 2023. [Consulta: 2 setembre 2023].
* ↑ BAQUEROBARCELONA, ANTONIO. «La colonia georgiana en BCN protesta contra el ataque ruso» (en castellà), 11-08-2008. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «La batalla contra Putin por una montaña sagrada llega a Barcelona» (en castellà). [Consulta: 26 setembre 2021].

## Vegeu també

* Ambaixades i consolats ubicats als Països Catalans
# Torre Gironella (sector)

La Torre Gironella és un sector del barri Est del municipi de Girona (Gironès). A mitjans del segle XX era un barri de barraques d'immigrants que s'hi havien instal·lat quan arribaren de la resta de paratges d'Espanya a la fi de la dècada de 1950, com havia succeït en altres paratges enlairats entorn de la ciutat, com a Montjuïc, prop la Torre d'Alfons XII, i en general a tota la carena de les Pedreres. La Torre Gironella dona nom a l'espai.
Els accessos des de la propera Torre Gironella, que li dona nom, al capdamunt del Passeig Arqueològic, són costeruts, i es van enfilant, amb cases a banda i banda, fins a un dels indrets més alts de l'entorn de la ciutat; des de la part més alta es té una magnífica i completa visió de 360° sobre la ciutat i els seus entorns: la Devesa i més enllà la Vall de la Llémena i la muntanya de la Barroca, el veí poble de Sarrià de Ter, darrere el qual, i a l'horitzó, s'albira la serralada dels Pirineus. Per una altra banda, seguint aquesta panoràmica, la muntanya de Montjuïc i als seus peus la Vall de Sant Daniel. Més ençà, i sota el turó damunt el qual es troba la barriada, el camí de les Creus i el Calvari. Seguint al circumferència de panoràmiques, la Torre d'Alfons XII i darrere i als seus peus la ciutat.
A l'anterior relació d'elements paisatgístics, cal afegir el permanent contacte amb els elements naturals, alguns dels quals recorden l'origen bàsicament d'Andalusia dels seus primitius habitants: alguna casa, emblanquinada, davant la qual es troben les figueres de moro característiques d'altres indrets, que conviuen amb tots els elements de confort i qualitat de vida que dona viure en un indret com aquest, amb el privilegi del paisatge renovat al llarg de les estacions de l'any a l'abast de totes les terrasses, balcons i finestres.

## Referències

* ↑ «Divisió per barris al municipi de Girona». Ajuntament de Girona, 01-03-2004.
* 1 2 3 «Barri de Torre Gironella». Pedres de Girona.
# Misteri

Un misteri o enigma és allò que resulta difícil d'entendre, resoldre o interpretar.
Misteri es defineix com una cosa molt difícil d'entendre, una cosa estranya i inexplicable de comprendre o descobrir com està d'ocult o per pertànyer a algun arcà.

## La necessitat del misteri i la seva explotació comercial

Per Carl Sagan la gent busca i crea misteris on no n'hi ha i no para atenció a altres reals i igual de fascinants. Adolfo Domínguez Monedero apunta que els misteris i la seva resolució és una part important de l'atractiu que desprenen certes disciplines i ciències, en concret la Història Antiga. En aquesta mateixa línia de pensament es col·loca el ja citat Sagan, per a qui l'experiència de descobrir alguna cosa no s'oblida, tot i ser "l'última persona al món a descobrir-ho". Per tant, l'existència de misteris és necessària per obtenir el plaer del descobriment.
Per la seva banda, Luis Alfonso Gámez, Javier Cavanilles o Mauricio-José Schwarz, entre d'altres, proposen que sota molts misteris, o falsos misteris, hi ha un afany de lucre per la comercialització de llibres, revistes, pagaments per entrada i altres pràctiques. Seria el cas de l'origen del Sudari de Torí o les Cares de Belmez.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ Nueva enciclopedia Larousse en veinte volúmenes.. 1ª ed. Barcelona [etc.]: Planeta, 1980-1982. ISBN 84-320-4260-9.
* 1 2 Sagan, Carl. El mundo y sus demonios : la ciencia como una luz en la oscuridad. Barcelona: Planeta, 1997. ISBN 84-08-02043-9.
* ↑ Domínguez, Adolfo, Ulises. Buscando un mito en Ítaca, nº 95 de La aventura de la Historia, Arlanza Ediciones, Madrid, setembre de 2006, ISSN 1579-427X
* ↑ Conferències en vídeo, http://magonia.com/category/conferencias-en-video/, última visita 28/3/2010
# Carole Péon

Carole Péon (Niça, 4 de novembre de 1978) és una esportista francesa que va competir en triatló, guanyadora d'una medalla de plata en el Campionat Europeu de Triatló de 2010.

## Palmarès internacional

Campionat Europeu :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2010 | Athlone ( Irlanda) | 2 | Individual |

## Referències

* ↑ «Carole Péon» Arxivat 2012-12-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Carole Péon» en la pàg. web de la ITU (anglès)
# País Gavai

El País Gavai, és una zona geogràfica situada entre Saintonge al nord, l'Entre dos mars al sud i Angoumois (Engolmés) a l'est. En formen part l'alt i baix Blaiès (llevat els municipis meridionals de parla gascona) i el Libornés (regió de Cotràs als marges de l'Eila). La seva llengua històricament ha estat el saintongès.
Comprèn la major part dels municipis del districte de Blaia i dels cantons de Cotràs i Guîtres i part dels de Lussac, així com els municipis de Les Billaux i Lalande-de-Pomerol, al cantó de Liborna.

## Història

En acabar-se la Guerra dels Cent Anys (1453) amb la batalla de Castilhon, la Guiena estava arruïnada i depauperada per les lluites. Els senyors gascons locals van recórrer llavors a mà d'obra forana (Poitou, Angoumois, Saintonge, Llemosí, fins i tot del Perigord) per tal de conrear les terres abandonades. L'increment de població forana també es va produir a conseqüència de la pesta negra que va afectar la regió entre 1520 i 1527. El seu establiment fins a Montsegur van formar un illot de llengua d'oïl en el cor d'Occitània. Van ser anomenats pels gascons gavaches i per això es va anomenar aquesta comarca gavacherie o estrangers, envoltats per gascons, mentre que a les poblacions frontereres dels gascons de la zona de Liborna eren anomenades gabayes.

## Ús del mot «gavatx»

El mot gavatx derivaria del castellà gavacho que significa canalla i designava qualsevol persona que provenia del nord:
* a les zones de parla castellana, los gavachos, són els francesos en general
* a la Catalunya del Nord, els Gavatxos són els llenguadocians
* al Llenguadoc, en canvi, són els alvernesos.
* al nord de la Gascunya (Medoc, o Entre Duas Mars), els Gavaches són els veïns de llengua d'oïl, principalment de la Charente.
* a la Provença, el gavot és la llengua parlada al nord, al Delfinat.
* a Catalunya, servia inicialment per a designar els occitans i posteriorment els francesos.

## Petit diccionari gavatx - francès normatiu

* aillan : gland
* aive : eau
* aneut : aujourd'hui
* a’ç’t’heure : maintenant
* bisse : rouge-gorge
* bughée : lessive
* cagouille : escargot
* faire chabrot : mettre du vin dans la fin de la soupe
* drôle : garçon
* drôlesse : fille
* dail : faux (pour faucher)
* geuserie : malice
* angrote : lézard
* mitan : milieu
* palisse : haie
* pinier : pin
* pilot : tas
* qu’est’ou qu’o’l'est? : qu’est ce que c’est?

## Referències

* ↑ diccionari.cat encara que actualment fa referència a qualsevol foraster
* ↑ «gavatx». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Petit diccionari del gavaye
* Arantéle. Associació per la promoció de la llengua poitevina-saintongesa