OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diada del Soldat Català

La Diada del Soldat Català o Dia del Combatent Català és una jornada commemorativa en record dels lluitadors catalans que al llarg de la història han defensat el país. Se celebra el 26 de gener per a commemorar la mort de Martí Marcó, militant de Terra Lliure, l'any 1979 per part de la policia espanyola. La diada va ser impulsada pel Moviment Català d'Alliberament Nacional els anys 1980. El Partit Socialista d'Alliberament Nacional ha estat l'organització que històricament l'ha reivindicada més. Posteriorment també ho han fet altres organitzacions independentistes. La data també coincideix amb la Batalla de Montjuïc de l'any 1641 en el marc de la Guerra dels Segadors (1640-1652), i amb l'entrada de les tropes franquistes a Barcelona l'any 1939.

## Vegeu també

* Gudari Eguna

## Referències

* ↑ Martínez Fiol, David. Els "Voluntaris catalans" a la Gran guerra: 1914-1918. L'Abadia de Montserrat, 1991, p.12. ISBN 8478262695.
* ↑ «Martí Marcó, recordat en el 37è aniversari de la seva mort». NacióDigital, 26-01-2016. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ «Els Miquelets celebraran diumenge a Solsona el Dia del Soldat Català». Regió 7, 21-01-2016.
* ↑ «La Diada del Soldat Català, una celebració que busca consolidar-se». Vilaweb, 25-01-2019.
# Megaerops

Megaerops és un gènere de ratpenats de la família dels pteropòdids.
Comprèn les següents espècies:
* Ratpenat frugívor escuat, Megaerops ecaudatus
* Ratpenat frugívor de Java, Megaerops kusnotoi
* Ratpenat frugívor de Tailàndia, Megaerops niphanae
* Ratpenat frugívor de Wetmore, Megaerops wetmorei
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Mindomys

Mindomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les dues espècies que formen aquest grup són endèmiques de l'Equador. El seu hàbitat natural són els boscos montans andins. Tenen un estil de vida arborícola. Les vibrisses són molt llargues i les orelles són petites, mentre que la cua és de color uniforme. Quan fou descrit el 2006, el gènere incloïa una sola espècie, M. hammondi, però el 2022 deixà de ser un tàxon monotípic com a resultat de la descripció de M. kutuku. El nom genèric Mindomys significa ‘de Mindo’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Weksler, Percequillo i Voss, 2006, p. 16.
* ↑ Brito et al., 2022, p. 42.
* ↑ Brito et al., 2022, p. 35 i 37.
* ↑ Brito et al., 2022, p. 36.
* ↑ Brito et al., 2022, p. 38.
* ↑ Weksler, Percequillo i Voss, 2006, p. 18.

## Bibliografia

* Brito, J.; Koch, C.; Tinoco, N.; Pardiñas, U. F. J. «A new species of Mindomys (Rodentia, Cricetidae) with remarks on external traits as indicators of arboreality in sigmodontine rodents» (en anglès). Evolutionary Systematics, 6, 1, 2022, pàg. 35-55. DOI: 10.3897/evolsyst.6.76879.
* Weksler, M.; Percequillo, A. R.; Voss, R. S. «Ten new genera of oryzomyine rodents (Cricetidae: Sigmodontinae)» (en anglès). American Museum Novitates, 3.537, 2006, pàg. 1-29.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Silvio Zavala Vallado

Silvio Arturo Zavala Vallado (Mérida, Mèxic, 1909-2014), fou un jurista i historiador mexicà «una figura notable que va contribuïr a documentar la identitat dels pobles d'Amèrica». Va investigar les formes opressives durant la colonització espanyola d'Amèrica, com ara l'esclavatge, el servei personal dels indis, el repartiment forçós. Va recercar i descriure les idees i les institucions que sostenien l'opressió així les reaccions de l'home americà a la recerca de llibertat.

## Biografia

Nascut a la ciutat mexicana de Mérida el 1909 on va acabar l'ensenyament segundari, va obtenir la llicenciatura de Dret a la Universitat Central de Madrid. Entre 1933 i 1936 hi va treballar al Centre d'Estudis Històrics fins que va tornar a Mèxic on va treballar a la secretaria del Museu Nacional de Mèxic.
Va fer classes al Colegio de México així com a diverses universitats d'arreu del món com a professor visitant. Ha fundat i dirigit la revista Historia de América, així com el Museu Nacional d'Història de Chapultepec.
Entre 1961 i 1966 fou ambaixador de Mèxic davant la UNESCO, i el 1966 va esdevenir ambaixador a França fins al 1975. Va ser president del Consell Internacional de Filosofia i Ciències Humanes de París entre 1968 i 1971. Ha escrit més de mig centenar d'assaigs sobre la Colonització europea d'Amèrica, i especialment de la colonització espanyola.
Premiat amb el Premi Nacional de Literatura de Mèxic, el 1993 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de Ciències Socials «per la seva continuada i profunda tasca d'investigació, per la seva intensa activitat docent, pels seus treballs i publicacions sobre la història de Mèxic durant l'etapa colonial, i per la seva constant preocupació per integrar i comprendre l'àmbit hispanoamericà en el marc d'influències universals.»
El 2020 es va inaugurar la càtedra franco-mexicana Silvio Zavala-François Chevalier de ciències socials al Collegi de Mèxic.

## Referències

* 1 2 «Fallece el historiador, jurista y diplomático Silvio Zavala» (en castellà). Secretaria de Cultura - Govern de Mèxix. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «Monsieur Silvio Zavala. Nouvel ambassadeur du Mexique en France» (en francès). Le Monde, 06-04-1966.
* ↑ Uchitelle, Louis «Mexico City Journal; In the Aztecs' Land, Muted Hurrah for Columbus» (en anglès). The New York Times, 06-09-1990. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Silvio Zavala. Acta del jurado -» (en castellà, anglès, francès, alemany, portuguès, japonès, àrab, xinès (i res de res en català). Fundación Príncipe de Asturias, 04-07-2012. Arxivat de l'original el 2023-01-24. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «Création de la Chaire Franco-Mexicaine Silvio Zavala-François Chevalier au Colmex» (en francès). Ambaixada de França a Mèxic, 20-01-2020. [Consulta: 21 gener 2024].
# Jupiter's Darling

Jupiter's Darling és una pel·lícula musical estatunidenca dirigida per George Sidney estrenada el 1955, lliurement inspirada en un episodi de la història de Roma. Va ser produïda per la MGM. Protagonitzada per Esther Williams com la dona romana Amytis, Howard Keel com Hannibal, el comandant militar cartaginès i George Sanders com Fabius Maximus, el promès d'Amytis. A la pel·lícula, Amytis ajuda Hanníbal a creuar el Riu Tiber per veure de prop les fortificacions de Roma. La pel·lícula presenta molts personatges històrics, incloent-hi els generals romans Quint Fabi Màxim Berrugós i Scipio Africanus que apareix breument, a més a més dels cartaginesos Annibal, Mago Barca i Maharbal també apareixen.

## Argument

Som el 216 aC. Després d'haver aniquilat les legions romanes, el general cartaginès Hanníbal Barca camina sobre Roma al capdavant del seu exèrcit, mentre que a Roma, el dictador Quint Fabi Màxim Berrugós espera finalment casar-se amb la bella i independent Amytis, la seva promesa des de fa 7 anys.

## Repartiment

* Esther Williams: Amytis, promesa de Quint Fabi
* Jo Ann Greer: Amytis (cant)
* George Sanders: Quint Fabi, dictador romà
* Howard Keel: Hanníbal
* Marge Champion: Meta, esclau d'Amytis
* Gower Champion: Varius, presoner cartaginès, esclau d'Amytis i de Meta
* Richard Haydn: Horatio, cronista
* Norma Varden: Fabia, mare de Fabius
* William Demarest: Mago, oficial d'Hanníbal
* Douglass Dumbrille: Scipio
* Olszewski: Estàtua submarina
* Henry Corden: Carthalo, oficial d'Hanníbal
* Martha Wentworth: Vídua Titus

## Al voltant de la pel·lícula

* Jupiter's Darling va ser el darrer film rodat per Esther Williams per la MGM
* Els personatges d'Hanníbal Barca i del dictador Quint Fabi Màxim Berrugós han existit, però amb una relació bastant llunyana amb els de la pel·lícula. Veure Hanníbal cantant dempeus sobre el seu elefant de guerra val el seu "pes en sestercis"!
* Entre els trossos de valentia de la pel·lícula, s'aprecien més particularment les escenes submarines, especialitat d'Esther Williams, els balls enrabiats de Marge i Gower Champion, les desfilades de les tropes cartagineses amb cants, tambors i trompetes, i el nombre sorprenent dels elefants cartaginesos.
* Altres comèdies musicals han estat situades en l'època romana: Golfus de Roma i The Boys from Syracuse
# Alenka Bikar

Alenka Bikar (Eslovènia, 7 de gener de 1974) és una atleta eslovena retirada especialitzada en la prova de 200 m, en la que va aconseguir ser subcampiona europea en pista coberta l'any 2000.
En el Campionat Europeu d'Atletisme en Pista Coberta del 2000 va guanyar la medalla de plata en els 200 metres, amb un temps de 23.16 segons, després de la francesa Muriel Hurtis (or amb 23.06 segons) i al davant de la russa Ekaterina Leshchova.
# Eustoma

Eustoma és un gènere de tres espècies dins la família Gentianaceae, es troba en regions càlides del sud dels Estats Units, Mèxic, el Carib i nord d'Amèrica del Sud. Principalment es troben en herbassars i zones de sòl pertorbat.
Són plantes herbàcies anuals de 15 a 60 cm d'alt, amb fulles lleugerament suculentes de color verd blavós i flors tubulars que es troben sobre llargues tiges erectes.
Eustoma russellianum és molt popular i té molts cultivars que es fan servir com a flor tallada comercialment també es coneixen com a Lisianthus, Texas Bluebell, Prairie Gentian (ITIS), Tulip Gentian o fins i tot Genciana, però no s'ha de confondre amb l'autàtica Genciana.

## Referències

* Gentian Research Network: Eustoma
* ↑ ITIS Standard Report Page: Eustoma
# Iota de l'Àguila

Iota de l'Àguila (ι Aquilae) és una estrella binària de la constel·lació de l'Àguila. També coneguda amb el nom tradicional de Al Thalimain, nom que comparteix amb λ Aquilae. Aquest nom deriva del mot àrabالثالمين ath-thalīmain que significa "els Dos Estruços".
Iota de l'Àguila és una blava-blanca tipus B estrella amb una magnitud aparent de +4,36. Està a uns 307 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ «The kinematics of the Gould belt: an expanding group ?». The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1968, pàg. 371. DOI: 10.1086/190179.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Michael W. McElwain «Characterization of Dusty Debris Disks: The IRAS and Hipparcos Catalogs» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-05-2007, pàg. 1556-1571. DOI: 10.1086/509912.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
# Mare de Déu del Roser de Masdenverge

La Mare de Déu del Roser de Masdenverge és una església noucentista de Masdenverge (Montsià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Església parroquial de planta rectangular amb l'entrada a la façana frontal, on s'accedeix gràcies a uns esglaons i protegida per un petit frontispici, més amunt encara hi ha tres finestres estretes i altes, amb arc de mig punt i amb vidrieres policromades de motius geomètrics molt senzills.
La teulada és de doble vessant i amb ràfec, i a la cantonada d'una de les façanes laterals hi ha una torre campanar, de secció quadrada, amb teuladeta de quatre vessants, una creu al vèrtex i rellotges, un a cada cara del campanar. Les façanes laterals també tenen finestres del mateix tipus, amb vidrieres policromades.
L'interior és una àmplia nau que desemboca a l'altar major.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu del Roser de Masdenverge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Mare de Déu del Roser de Masdenverge». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Orycterocetus

Orycterocetus és un gènere extint de mamífers marins de la família dels fisetèrids, és a dir, parents propers del catxalot d'avui en dia.
El gènere fou descrit inicialment com a endemisme de la mar del Nord, però l'any 2004 es descobrí una mandíbula incompleta d'aquest gènere en sediments del Miocè del sud d'Itàlia, la primera troballa del gènere a la conca mediterrània. Es tractava d'una símfisi mandibular llarga i estreta, amb dents cilíndriques, una mica corba i sense esmalt. Tenint en compte la gran difusió del gènere a l'Atlàntic nord, es creu que la presència poc habitual a la Mediterrània era deguda a un cert grau d'intercanvi entre els cetacis mediterranis i atlàntics durant el Miocè.
# Eddy Ratti

Eddy Ratti (Codogno, Província de Lodi, 4 d'abril de 1977) és un ciclista italià, professional des del 2008 al 2012. En el seu palmarès destaca la Volta a Hokkaidō de 2005.
El gener del 2010, va donar positiu per EPO en un control de l'UCI. Va ser suspès durant dos anys.

## Palmarès

* 1999
** 1r a la Coppa Colli Briantei
** 1r a la Freccia dei Vini
* 2002
** 1r al Trittico Lombardo
** 1r a la Tre Valli Varesine
** 1r al Due Giorni Marchigiana
** Vencedor d'una etapa a la Rothaus Regio-Tour
* 2005
** 1r a la Volta a Hokkaidō i vencedor de 2 etapes
* 2006
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Llombarda
* 2008
** 1r a l'Istrian Spring Trophy i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de la indústria i l'artesanat de Larciano
** Vencedor d'una etapa al Brixia Tour

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. 110è de la classificació general
* 2002. Abandona

## Referències

* ↑ «El CONI suspende dos años a Eddy Ratti por dopaje». as.com, 23-06-2010 [Consulta: 27 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Izar (estrella)

Izar (Èpsilon del Bover / ε Bootis) és el segon estel més brillant a la constel·lació del Bover, amb magnitud aparent +2,35. És un estel binari on els seus dos components estan separats 3 segons d'arc i és considerat un dels més bells del cel.

## Nom

El nom d'Izar prové de l'àrab ازار, izār, que significa ‘vel'. També és anomenat Mirac, Mirak o Mirach —noms semblants al de β Andromedae—, l'origen del qual és el mateix. Perizoma és com apareix esmentat a les Taules alfonsines.
Un altre nom utilitzat per designar aquest estel és Pulcherrima, ‘la més preciosa’. El va anomenar així l'astrònom Friedrich Georg Wilhelm von Struve en observar el bell contrast entre els seus dos estels.

## Característiques físiques

A 210 anys llum de distància del Sistema Solar, Izar està composta per una geganta lluminosa taronja, Izar A, i un estel blanc de la seqüència principal, Izar B.
Izar A (HD 129989 / HR 5506), de tipus espectral K0II-III, és la més brillant del parell amb una lluminositat equivalent a 400 sols, sent 15 vegades més lluminosa que la seva companya. Amb una temperatura superficial de 4.500 K, el seu radi és 33 vegades major que el radi solar.
Izar B (HD 129988 / HR 5505) és un estel blanc de la seqüència principal de tipus A2V la temperatura del qual és de 8.700 K. Amb una lluminositat 27 vegades major que la solar, el seu radi és el doble que el radi del Sol. La separació entre els dos estels és d'almenys 185 ua amb un període orbital de més de 1.000 anys.
El sistema té una edat estimada de 300 milions d'anys. Quan van néixer, l'estel A2 era molt semblant a com és avui, però l'actual gegant era un calent estel de tipus B. Aquesta última era més massiva que la seva companya —4 masses solars enfront de 2 masses solars—, la qual cosa va propiciar que evolucionés més ràpidament; així, fa 10 - 20 milions d'anys va esgotar el seu hidrogen intern transformant-se en la gegant que veiem en l'actualitat. En un futur, dins d'una mica més de 1.000 milions d'anys, Izar B seguirà el mateix camí, expandint-se també en una gegant taronja. No obstant això, llavors l'estel més massiu probablement no sigui més que una tènue nana blanca.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* 1 2 3 4 5 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Allen. Courier Dover Publications. (en anglès). ISBN 0-486-21079-0.
* ↑ Izar A (SIMBAD)
* 1 2 3 «Izar» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ Izar B (SIMBAD)
# Dorieu d'Esparta

Dorieu (en grec antic: Δωριεύς, llatí: Dorieus) fou un príncep espartà, fill gran d'Anaxàndrides II i pare de Euríanax. Va néixer després del fill (Cleòmenes) del segon matrimoni del pare i, per tant, va ser exclòs de la successió directa.
Era considerat el primer entre els joves espartans per les seves qualitats personals, i es va sentir indignat d'estar sota el govern d'un home inferior a ell en valor. Segons Heròdot, Cleòmenes no estava bé del cap i més aviat era boig. Però no volia reivindicar el tron, ja que la llei era clara en aquest punt. Per això va decidir marxar d'Esparta, sense consultar l'oracle de Delfos, per crear-se un regne en algun lloc. Va conduir un grup de colons principalment de Tera cap a Líbia i es va establir a un lloc bellíssim anomenat Cínips, a la vora d'un riu. Però al cap de dos anys en va ser expulsat pels libis i els cartaginesos i els sobrevivents van tornar a casa.
Va consultar llavors a l'oracle de Delfos que li va dir que podia instal·lar-se a un lloc on Hèracles havia estat ben rebut, i se'n va anar cap a Sicília amb els colons que l'havien acompanyat a Líbia, a buscar el lloc on l'heroi Èrix havia acollit al semideu, però en el seu camí es va aturar a Crotona, que preparava la guerra amb Síbaris (510 aC). Va ajudar a Crotona i en agraïment va rebre terres que abans eren de Síbaris, on va construir un temple dedicat a Atena.
Després va anar a Sicília cap a territori d'Èrix, on va fundar Heraclea, però van ser aniquilats per la gent d'Egesta amb ajut cartaginès i van morir tots menys un, Eurileont. Es va entendre que Dorieu s'havia extralimitat respecte a les prediccions de l'oracle, perquè l'objectiu de la seva missió era instal·lar-se a Èrix.
Va deixar un fill de nom Euríanax, que va acompanyar el seu cosí Pausànies a la campanya del 479 aC contra el general Mardoni i va ser un dels comandants a la batalla de Platea.

## Referències

* ↑ Heròdot, Històries, V 44-46.
* ↑ Dorieus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1066-1067
# Scaldicetus

Scaldicetus és un gènere de cetacis prehistòrics que visqueren durant el Miocè. El gènere pertany a la família dels fisetèrids, és a dir, era un parent proper dels catxalots d'avui en dia. Gairebé tots els fòssils assignats a aquest gènere s'han trobat a l'hemisferi nord, tret d'algunes restes descobertes a Austràlia i Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ du Bus de Gisignies, Bernard «Sur quelques mammifères du crag d'Anvers» (en francès). Bulletins de L'Académie Royale des Sciences, des Lettres et des Beaux-Arts, 24, 1867, pàg. 562-577.
* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 4 febrer 2011].
# Sagrada Família (desambiguació)

«Sagrada Família» té aquests significats:
# R. Paul Butler

Robert Paul Butler, conegut com a Paul Butler o R. Paul Butler, (San Diego, Califòrnia, EUA, 1960) és un astrònom estatunidenc que treballa en el descobriment de planetes extrasolars. Fou el primer astrònom que descobrí un sistema planetari d'una estrella diferent al Sol, el sistema d'upsilon Andromedae (1999).

## Vida

Butler completà el 1985 el grau de física i el 1986 el de química a la Universitat Estatal de San Francisco realitzant un màster amb l'astrònom Geoffrey Marcy. Es doctorà en astronomia sota la direcció de Roger Bell el 1993 a la Universitat de Maryland. Entre 1993 i 1997 realitzà recerca a la Universitat de Califòrnia a Berkeley. Entre 1997 i 1999 formà part de l'equip de l'Observatori anglo-australià d'Austràlia. El 2001 fou guardonat amb la prestigiosa Medalla Henry Draper de la National Academy of Sciences.

## Obra

Realitza recerca al departament de Magnetisme Terrestre de la Carnegie Institution for Science a Washington DC. És un dels pioners en la recerca de planetes extrasolars. Juntament amb Geoffrey Marcy desenvoluparen un espectrògraf d'alta sensibilitat que permet observar els efectes sobre les estrelles dels exoplanetes que té en òrbita. Des de 1995, Paul Butler i el seu equip han descobert més de la meitat dels planetes que es troben en òrbita al voltant d'estrelles properes. Han desenvolupat el mètode més precís fins a la data per a la recerca d'aquests cossos remotes. El sistema funciona mitjançant la detecció, a través de l'efecte Doppler, de l'oscil·lació d'una estrella degut a l'atracció gravitatòria d'un objecte massiu en òrbita. La informació també permet inferir la massa del planeta, el seu període orbital, i la mida de l'òrbita. El 2002 anunciaren el descobriment de l'exoplaneta més petit amb una massa de tan sols 40 vegades la de la Terra. També anunciaren el descobriment del primer anàleg del nostre propi sistema solar que consta de tres planetes en òrbites circulars al voltant de l'estrella 55 Cancri.

## Referències

* 1 2 Butler, R.P.. A Precision Astronomical Instrument to Measure Doppler Shift (en anglès). San Francisco State University, 1987 [Consulta: 22 novembre 2016].
* ↑ Butler, R.P.. Pushing the Limit Precision Radial Velocities Techniques and Applications (en anglès). University of Maryland, 1993 [Consulta: 22 novembre 2016].
* 1 2 «Dr. R. Paul Butler» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. Arxivat de l'original el 17 d’octubre 2015. [Consulta: 16 novembre 2016].
* ↑ «R. Paul Butler. Staff Scientist» (en anglès). Carnegie Institution for Science. [Consulta: 16 novembre 2016].