OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Meseret Defar

Meseret Defar (Addis Abeba, 19 de novembre de 1983) és una atleta etíop especialista en proves de fons.
Va ser dues vegades campiona olímpica dels 5.000 metres als Jocs Olímpics d'Atenes 2004 i a Londres 2012, a més d'una medalla de bronze a Pequín 2008.
També va ser campiona del món a l'aire lliure de 5000 metres en dues ocasions (Osaka 2007 i Moscou 2013) i quatre vegades campiona en pista coberta de 3000 metres (2004, 2006, 2008 i 2010). A l'aire lliure ha aconseguit també una medalla de plata i dues de bronze en els campionats del món de 2005, 2009 i 2011. I en pista coberta dues plates en 2012 i 2016 i un bronze en 2003.
El 3 de juny de 2006 va batre a Nova York el rècord mundial dels 5.000 metres amb 14:24,53, millorant en 15 centenes l'anterior rècord de la turca Elvan Abeylegesse. Posteriorment va ser superat.
El 3 de febrer de 2007 va batre a Stuttgart el rècord mundial dels 3000 metres en pista coberta amb 8:23,72 i el 18 de febrer de 2009 va batre a Estocolm el rècord mundial dels 5000 metres en pista coberta amb 14:24,37. Posteriorment van ser superats els seus dos rècords.

## Marques personals

* Marca 1.500 metres - 4:02,00 (Nova York 12-06-2010)
* Marca 2.000 metres - 5:45,62 (Eugene 08-06-2008)
* Marca 2.000 metres indoor - 5:34,74 (Stuttgart 04-02-2006)
* Marca 3.000 metres - 8:24,51 (Brussel·les 14-09-2007)
* Marca 3.000 metres indoor - 8:23,72 (Stuttgart 03-02-2007)
* Marca 2 milles - 8:58,58 (Brussel·les 14-09-2007)
* Marca 2 milles indoor - 9:06,26 (Praga 26-02-2009)
* Marca 5.000 metres - 14:12,88 (Estocolm 22-07-2008)
* Marca 5.000 metres indoor - 14:24,37 (Estocolm 18-02-2009)
* Marca 10.000 metres - 29:59,20 (Birmingham 11-07-2009)
* Marca 5 km en ruta - 15:01 (Carlsbad 01-04-2007)
* Marca 10 km en ruta - 32:08 (San Juan 25-02-2007)
* Marca mitja marató - 1:07:25 (Nova Orleans 24-02-2013)

## Palmarès

* Mundials indoor Birmingham 2003 - 3ª en 3.000 metres (8:42,58)
* Mundials indoor Budapest 2004 - 1ª en 3.000 metres (9:11,22)
* Jocs Olímpics Atenes 2004 - 1ª en 5.000 metres (14:45,65)
* Mundials Hèlsinki 2005 - 2ª en 5.000 metres (14:39,54)
* Mundials indoor Moscou 2006 - 1ª en 3.000 metres (8:38,80)
* Mundials Osaka 2007 - 1ª en 5.000 metres (14:57,91)
* Mundials indoor València 2008 - 1ª en 3.000 metres (8:38,79)
* Joc Olímpics Pequín 2008 - 3ª en 5.000 metres (15:44,12)
* Mundials Berlín 2009 - 3ª en 5.000 metres (14:58,41)
* Mundials indoor Doha 2010 - 1ª en 3.000 metres (8:51,17)
* Mundials Daegu 2011 - 3ª en 5.000 metres (14:56,94)
* Mundials indoor Istanbul 2012 - 2ª en 3.000 metres (8:38,26)
* Joc Olímpics Londres 2012 - 1ª en 5.000 metres (15:04,25)
* Mundials Moscou 2013 - 1ª en 5.000 metres (14:50,19)
* Mundials indoor Portland 2016 - 2ª en 3.000 metres (8:54,26)

## Referències

* ↑ «Meseret Defar». iaaf.org. International Association of Athletics Federations. [Consulta: 9 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Meseret Defar en IAAF
# Andrea Foglia

Andrea Foglia Costa (n. Montevideo, 4 de desembre de 1985) és una regatista uruguaià de les classes Snipe i làser radial.
És germana d'Alejandro Foglia, que va participar en les olimpíades d'Atenes 2004, Pequín 2008 i Londres 2012.
Va estudiar en el Deutsche Schule Montevideo. Posteriorment, va cursar la carrera Educació Inicial en la Universitat Catòlica. No obstant això, a causa de les entrades de temps que li va portar l'esport, va haver de postergar la tesi fins a haver acabat la seva participació en els jocs olímpics.

## Trajectòria

Va començar a navegar als vuit anys amb Optimist. L'any 2000 es va comprar un vaixell per competir en la categoria Snipe. Des d'aquest moment va començar a competir en equip amb la seva germana Mariana Foglia (casada amb Pablo Defazio, també dedicat al mateix esport). Van participar per primera vegada en el Sud-americà de Snipe l'any 2001, edició que es va realitzar en Tucumán. En 2002 va tornar a participar en el sud-americà, però a més va competir en el campionat del món en categoria femenina, que es va disputar en Sant Petersburg (Florida), finalitzant en el quart lloc. Després guanyaria els dos següents mundials, els de 2004 i 2006 (els campionats del món de la classe Snipe se celebren cada dos anys).
Després d'obtenir els seus dos títols mundials, es va passar a la classe Laser en 2009, preparant-se per buscar la plaça olímpica en Londres 2012. Va competir en els Jocs Panamericans de Guadalajara, on va acabar novena, i en el Campionat Mundial de Vela Olímpica de 2011, on va quedar en el lloc número 69, la qual cosa no va significar la seva classificació directa per a les olimpíades. No obstant això, li quedava per disputar el repechaje en Alemanya. Allí va acabar en el lloc número 57 i li va significar un contingent per a les olimpíades. En els Jocs Olímpics es va classificar en la posició 38. Després d'això, la seva actuació la va decebre i va qüestionar la seva continuïtat en l'esport, a causa, a més, de les despeses econòmiques. En una entrevista va declarar que «no vol seguir demanant-li suport als pares», «fan falta espónsor i el suport d'organismes públic» i «volgués treballar en el meu».

## Referències

* ↑ Perfil en london2012.com
* ↑ Alejandro José Foglia Costa El Observador (consultat el 18 de març de 2013)
* ↑ Gran Mestra Arxivat 2012-06-29 a Wayback Machine. El Observador (consultat el 18 de març de 2013)
* ↑ Andrea i Mariana Foglia bicampiones de Snipe: Les germanes siguin unides Universia.edu.uy (consultat el 18 de març de 2013)
* ↑ A barallar-la en el repechaje El Observador (consultat el 18 de març de 2013)
* ↑ "No m'agradaria seguir demanant suport als meus pares" La República (consultat el 18 de març del 2013)

## Enllaços externs

* Profile at ISAF
# Melissa Seidemann

Melissa Seidemann (26 de juny de 1990) és una jugadora de waterpolo estatunidenca. Va guanyar el campionat nacional amb la Universitat Stanford al 2011 i la medalla d'or amb l'equip nacional dels Estats Units als Jocs Olímpics de 2012.

## Carrera

Seidemann va començar a jugar per a l'equip nacional dels EUA el 2010. Ella va anotar tres gols en la Lliga Mundial FINA Super Final d'aquest any i els dos gols a la Copa del Món FINA, ajudant als EUA a guanyar tots dos esdeveniments.
El 2011, els EUA va guanyar la Super Final de la Lliga Mundial FINA de nou, hi va marcar dos gols. Va realitzar 11 gols als Jocs Panamericans, i ocupa el tercer lloc en l'equip, i els EUA van guanyar la medalla d'or i es va classificar pels Jocs Olímpics de 2012. Els EUA van passar a guanyar l'or en els Jocs Olímpics, també.

## Referències

* ↑ "Melissa Seidemann" Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. Stanford University athlete profile at Gostanford.com
* 1 2 "Melissa Seidemann" National Team water pol profile at Usawaterpolo.org
* ↑ "U.S. women win water pol gold". espn.go.com. August 9, 2012. Retrieved August 9, 2012.
# Batalla d'Adrianòpolis (1254)

La batalla d'Adrianòpolis de 1254 es va lliurar entre l'Imperi de Nicea i el Segon Imperi Búlgar a finals d'aquell any, poc després de la mort de l'emperador nicè Joan III Ducas Vatatzes.
El 1255 el tsar búlgar Miquel Assèn va voler recuperar els territoris perduts a Macedònia i Tràcia i va envair aquestes regions, però les tropes romanes de Nicea sota Teodor II Làscaris van avançar sobtadament i s'hi van enfrontar a Adrianòpolis, van agafar els búlgars desprevinguts i els van derrotar completament, posant de fet final a l'Imperi Búlgar.

## Referències

* ↑ Jaques, Tony. Dictionary of battles and sieges : a guide to 8,500 battles from antiquity through the twenty-first century, vol. I. Westport, Conn.: Greenwood Press, 2006, p. 34-36. ISBN 9780313335365.

## Bibliografia

* A Global Chronology of Conflict: From the Ancient World to the Modern Middle East, editat per Spencer C. Tucker
# Skjaldmö

Una skjaldmö (skjaldmær en islandès, sköldmö en suec) o donzella escudera, era una dona que havia decidit batallar com un guerrer, d'acord amb la mitologia nòrdica. Són esmentades amb freqüència a les sagues, com la Hervarar saga ok Heiðreks o la Gesta Danorum, entre d'altres.
D'acord amb l'enciclopèdia sueca Nordisk familjebok, les skjaldmö apareixen també a històries d'altres nacions germàniques: els gots, i les tribus dels cimbres i marcomans. Van ser la inspiració per les valquíries. Exemples de noms de skjaldmö esmentades a sagues nòrdiques poden ser Brunilda a la Völsunga saga, Hervör a la Hervarar saga ok Heiðreks, la princesa sueca Thornbjörg a Hrólfs saga Gautrekssonar i Hed, Visna, Veborg i Rusla a la Gesta Danorum. El mateix Saxo Grammaticus les definia així:
    «Van haver-hi entre els danesos dones que, transformant la seva bellesa en aires virils, consagraven gairebé tota la seva vida a pràctiques guerreres.»
Segons Saxo, tres-centes donzelles van batallar al costat danès a la batalla de Brávellir. També existeix una cita sobre la guàrdia varega bizantina i una derrota al camp de batalla l'any 971 contra les forces de Sviatoslav I de Kíev, on apareixen dones armades entre els morts, per a sorpresa dels vencedors.

## Referències

* 1 2 Harrison, D. & Svensson, K. (2007). Vikingaliv. Fälth & Hässler, Värnamo. ISBN 9789127357259. p. 71.
* 1 2 Sköldmö a Nordisk familjebok (1917).
* ↑ Velasco, Manuel (2012) Breve Historia de los Vikingos, Ed. Nowtilus, ISBN 9788499673455 p. 58
# Hydropionea

Hydropionea es un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels cràmbids (Crambidae).

## Taxonomia

* Hydropionea barnesalis (Dyar, 1923)
* Hydropionea brevicans (Dyar, 1923)
* Hydropionea dentata (Druce, 1895)
* Hydropionea fenestralis (Barnes & McDunnough, 1914)
* Hydropionea lavinia (Schaus, 1912)
* Hydropionea melliculalis Lederer, 1863
* Hydropionea oblectalis (Hulst, 1886)
* Hydropionea protopennis (Dyar, 1923)
* Hydropionea pseudopis (Dyar, 1914)
* Hydropionea rufalis (Hampson, 1917)
* Hydropionea rusina (Druce, 1895)
* Hydropionea schausalis (Dyar, 1923)
* Hydropionea sufflexalis (Dyar, 1914)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Ahuachapán

El municipi d'Ahuachapán és la capital del departament d'Ahuachapán i una de les ciutats més importants de la zona occidental d'El Salvador.

## Dades bàsiques

* L'extensió del seu terme municipal és de 244,84 km².
* La seva població és de 116,948 habitants (estimació de 2013).
* Fundació: 9 de febrer de 1869
* Densitat: 477 hab/km².

## Orígens

Ahuachapán va ser fundada al segle v per indis maies de la tribu pokomames, i sotmesa al segle xv per bel·licosos pipiles dels izalcos. Gradualment la regió va ser envaïda pels blancs. L'11 de febrer de 1862 va obtenir el seu títol de ciutat, i el 9 de febrer de 1869 va obtenir el títol de capital departamental.

## Geografia

El municipi d'Ahuachapán està situat a 100 km de distància de la ciutat cabdal San Salvador, està limitat al nord per San Lorenzo i la República de Guatemala; a l'est per San Lorenzo, Atiquizaya i Torí; al sud per Juayúa (Departament de Sonsonate), Apaneca, Concepción d'Ataco i Tacuba; i a l'oest per la República de Guatemala. El clima d'aquest municipi varia entre calorós cap al nord i l'occident, on hi ha moltes planes i el clima és benèvol per plantar cereals; i fresc i temperat cap al sud i l'orient de la ciutat d'Ahuachapán, on s'inicia una cadena muntanyenca les terres de la qual són molt propícies per al cultiu del cafè.

## Hidrografia

El principal riu és el riu Paz, posseeix la Laguna el Espino. Posseeix també altres rius i rierols. El riu Paz serveix de frontera natural entre El Salvador i Guatemala.

## Divisió administrativa

Para la seva administració, el municipi es divideix en 28 cantons
* Ashapuco
* Chancuyo
* Chipilapa
* Cuyanausul
* El Anonal
* El Junquillo
* El Roble
* El Tigre
* El Barro
* Guayaltepec
* La Coyotera
* La Danta
* La Montañita
* Las Chinamas (Lloc Fronterer)
* Llano de Doña María
* Llano de La Laguna o El Espino
* Loma de La Gloria
* Los Huatales
* Los Magueyes
* Los Toles
* Nejapa
* Palo Pique
* Río Frío
* San Lázaro
* San Ramón
* Santa Cruz
* Santa Rosa Acacalco
* Suntecumat
* Tacubita

## Referències

* Lloc web d'Alcaldia municipal de Ahuachapán Arxivat 2015-11-19 a Wayback Machine.
# Al-Seeb Club

L'Al-Seeb Club o As Sib Club (àrab: نادي السيب, Nādī as-Sīb, ‘Club d'as-Sib’) és un club de futbol omanita de la ciutat d'As Sib, Masqat, a 12 km de l'Aeroport Internacional de Masqat.

## Història

El club va ser fundat l'1 de març de 1972 per la fusió de diversos clubs petits (Watan, Butolah, Hilal, i Fida).

## Palmarès

* Lliga omanita de futbol:
** 2019-20, 2021-22, 2023-24
* Copa Sultan Qaboos:
** 1996, 1997, 1998
* Copa de la Federació d'Oman:
** 2007
* Supercopa
** 2022

## Referències

* ↑ «Al-Seeb». national-football-teams.com.
* ↑ «Oman - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 «Oman - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ https://www.omanobserver.om/article/1123595/sports/football/seeb-defeat-al-nahdha-to-lift-maiden-super-cup-title
* ↑ https://int.soccerway.com/matches/2022/08/12/oman/super-cup/al-seeb/al-nahda/3912680/
# Frontera entre Turquia i l'Azerbaidjan

La frontera entre Turquia i l'Azerbaidjan és la frontera de 18 kilòmetres que separa l'Azerbaidjan de la República de Turquia. És una frontera fluvial, marcada pel riu Araxes, que marca també una part de la frontera entre l'Iran i l'Azerbaidjan. La frontera se situa a la punta sud-oriental de la província de Tsolakert al costat turc i al nord-oest de la República Autònoma de Nakhtxivan pel costat de l'Azerbaidjan, però envoltada per Armènia, i és la frontera més curta per a ambdós països.
La frontera es va establir originàriament el 16 de març de 1921, entre el Govern de la Gran Assemblea Nacional turc i la República Socialista Federada Soviètica de Rússia, que van lluitar contra els Aliats per establir les seves pròpies nacions respectives. El tractat va definir la frontera al llarg del riu Aras entre la República Socialista Soviètica Autònoma de Nakhitxevan i Turquia.
Els únics passos són les autovies D.080/M7 a través del pont d'Umut.

## Traçat

El riu Aras marca la frontera per tota la seva extensió. La terra als voltants és plana i no desenvolupada, a excepció d'una carretera de quatre carrils i dos controls de duanes. L'assentament més proper és el poble de Sədərək, situat aproximadament 7 km a l'est de banda de l'Azerbaidjan, mentre que l'assentament més proper al costat turc és el poble d'Aralix, situat aproximadament 28 km al nord-oest.

## Passos

Només hi ha un en pas de la frontera. El pont d'Umut porta la D.080 / M7 a través del riu Aras. Des de 2012 el govern turc ha presentat plans per a un ferrocarril fins a Nakhtxivan des de Turquia, però no s'ha pres cap acció.
| Control turc | Província | Control àzeri | Província | Obert | Carretera a Turquia | Carretera a l'Azerbaidjan | Situació |
| Dilucu | Tsolakert | Sədərək | Nakhtxivan | 22 maig 1992 | D.080 | M7 | Obert |

## Referències

* ↑ «Azerbaidjan». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ (rus) Московский договор между Росскией и Турцией, 16 марта 1921 года
* ↑ Fred M. Shelley Nation Shapes: The Story Behind the World's Borders, p. 472-475
* ↑ Azerbaijan, Turkey working on Nakhchivan-Kars railway project, azernews, 26 de maig de 2014
* ↑ Turkey: Necessary to build Kars-Igdir-Nakhchivan railway, azernews, 4 de març de 2017
# Gabala

Gabala (àrab: جبلة, Jabala) o en francès Gibel, fou també coneguda com a Jabala, Djabala, Djebala, Jebala, Djebeleh, Jebleh o Jableh. En l'actualitat pertany a Síria, on depèn de la Governació de Latakia. Està a uns 30 km al sud de Lahdhikiya enfront de l'ille Ruwad (Ruad o Rouad). La seva població actual és d'uns 80.000 habitants (2008).

## Història

Fou una colònia fenícia després hel·lenitzada. Va passar a Roma amb la qual va prosperar. Durant l'època cristiana fou seu d'un bisbe. Es coneixen deu bisbes de la ciutat entre el 325 i el 553, destacant Sant Hilari (escriptor i màrtir del segle iv) i Severià de Gabala.
Al segle vi fou posada sota dependència del patriarcat d'Antioquia i al 639 fou ocupada pels àrabs dirigits per Ubaydah ibn al-Djarrah; el 638 les seves defenses foren reorganitzades i es va construir la ciutadella complementant les fortificacions romanes d'Orient. El 969 els romans de Nicèfor Focas la van reconquerir, però els musulmans van tornar el 1081. Joan Tsimiscés la va ocupar altre cop 975 per tornar als àrabs que el 985 la van incloure al djund d'Homs i altre cop als romans. El 1080 el cadi Abu Muhammad Abd Allah ibn Mansur conegut com a Ibn Sulayha, la va conquerir. Sota domini musulmà fou seu d'un bisbe jacobita. Atacada tres vegades pels croats, el cadi local la va entregar a l'atabeg de Damasc Tughtegin l'agost del 1101 però la guarnició de Damasc fou expulsada poc després pels Banu Ammar de Trípoli.
El 1109 fou ocupada pels croats i formà part del principat d'Antioquia, un dels estats croats, essent seu d'un bisbe llatí i un empori comercial genovès. El juliol de 1188 Saladí en va expulsar els croats durant la Tercera Croada i fou part dels governs d'al-Afdal i després d'al-Zahir. Després se la van disputar templaris i hospitalers entre 1192 i 1285. En aquest darrer any fou ocupada pel sultà mameluc Kalawun i durant segles fou centre de pelegrinatge a una tomba local, del santó sufita del segle viii Ibrahim ibn Adham.
Un famós resident fou Hug de Gabala, el bisbe de la ciutat, que va informar de la caiguda d'Edessa al Papa Eugeni III, i va ser la primera persona en parlar amb el Preste Joan.
Els otomans la van dominar a partir del 1517 i fou inclosa al vilaiat de Beirut. En queden algunes restes d'època romana (especialment el teatre i uns banys).
En el present, la ciutat és coneguda a Síria per la seva vinculació amb l'esport: el seu equip de futbol, el Jableh Sporting Club o Jableh SC, és dels més importants del país, i és la primera ciutat en tennis de taula (les seves noies han monopolitzat el campionat estatal durant els darrers trenta anys (com Myrvat Shaker). Nedadors d'aquesta ciutat han aconseguit rècords mundials en natació de llargues distàncies (ex.: Mohammad Zeitoun).
# Ljouwert

Ljouwert (Leeuwarden en neerlandès, Ljouwert en frisó occidental, Liwwadden en frisó urbà) és la capital de la província de Frísia, al nord dels Països Baixos. El 2018 tenia 92.146 habitants repartits per una superfície de 83,95 km² (dels quals 4,36 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Het Bildt, Leeuwarderadeel i Tietjerksteradiel, a l'oest amb Menaldumadeel i al sud amb Littenseradiel i Boarnsterhim.

## Història

Leeuwarden rebé el títol de ciutat el 1435, si bé el lloc on es troba ja era habitat des del segle x. Gràcies a la seva situació arran del Middelzee (braç de mar que penetrava Frísia endins) el comerç va prosperar-hi, i malgrat el tancament de la via marítima el segle xiv la ciutat continuà sent important, fins al punt que a mitjans del segle xvii es comptava entre les deu ciutats més importants dels Països Baixos, amb 16.000 habitants. Actualment, la ciutat segueix sent un important centre regional, si bé ha perdut pes a nivell estatal.
A Leeuwarden nasqueren, entre d'altres, Guillem IV d'Orange, l'artista Maurits Cornelis Escher o la ballarina i espia Mata Hari.

## Administració

El consistori actual, després de les eleccions municipals de 2007, és dirigit pel socialista Ferd Crone. El consistori consta de 37 membres, compost per:
* Partit del Treball (PvdA), 15 escons
* Crida Demòcrata Cristiana (CDA), 5 escons
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia (VVD), 4 escons
* Partit Socialista (SP), 4 escons
* PAL/GroenLinks, 4 escons
* Nieuwe Leeuwarder Partij, 2 escons
* ChristenUnie, 2 escons
* Partit Nacional Frisó (FNP), 1 escons
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1918-1943 | J.M. van Beyma | |
| 1943-1945 | W.J. Schönhard | NSB |
| 1945-1946 | J. Algera | ARP |
| 1946-1966 | A.A.M. van der Meulen | PvdA |
| 1966-1967 | W. Harmsma | PvdA |
| 1967-1983 | J.S. Brandsma | PvdA |
| 1983-1993 | John te Loo | PvdA |
| 1993-1999 | Haijo Apotheker | D66 |
| 1999-2001 | Loekie van Maaren-van Balen | PvdA |
| 2001-2004 | Margreeth de Boer | PvdA |
| 2004-2007 | Geert Dales | VVD |
| 2007- | Ferd Crone | PvdA |

## Persones il·lustres

* Maurits Cornelis Escher, litògraf
* Klaas Douwes, compositor del barroc
* Mata-Hari, espia i ballarina
* Douwe Tamminga, poeta i escriptor de literatura frisona
* Piter Jelles Troelstra, polític i poeta frisó
* Saskia van Uylenburgh, muller de Rembrandt

## Galeria d'imatges

* L'edifici de la farmàcia central a Leeuwarden
* Carrer Harlinger
* Museu frisó
* Font de Mercuri
* Ajuntament
* Antiga torre d'aigua transformada en pisos

## Referències

* ↑ «Ljouwert». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Dorpen per gemeente» (en (neerlandès)(frisó)). Doarpswurk, 2005. Arxivat de l'original el 2009-09-24. [Consulta: 27 novembre 2007].

## Enllaços externs

* www.leeuwarden.nl (en neerlandès o frisó).
# Lugano

Lugano (Lügann en Llombard occidental) és una ciutat del cantó de Ticino al sud Suïssa.
Situada a la frontera amb Itàlia, té una extensió aproximada de 75,81 km² i es troba a una altitud de 273 m sobre el nivell del mar, a la riba nord del llac de Lugano, entre el llac Maggiore i el llac de Como. A més de ser una coneguda destinació turística, és un centre financer internacional de primer ordre, en tercer lloc a Suïssa després de Zúric i Ginebra.
El 2019 tenia 67.082 habitants i de 151 522 habitants a la zona urbana, és la novena ciutat de Suïssa per població, i el centre de població més important del cantó, per damunt de Bellinzona, que n'és la capital. És la seu de la Universitat de la Suïssa Italiana.
El primer esment escrit Sancti Laurenti in Luano data del 875. Després de l'obertura del túnel ferroviari del Sant Gotard el 1882 en trenta anys, la població va més que duplicar de 6946 a 14.998 habitants.
El 2002 es va crear la Nova Lugano, després d'un referèndum, i els municipis de Davesco-Sorengo, Pambio-Noranco, Cureggia, Breganzona, Gandria, Pazzallo, Pregassona i Viganello van fusionar amb la ciutat. El 20 d'abril de 2008, les comunes de Barbengo, Carabbia i Vila Luganese es van incorporar a la ciutat de Lugano. i finalment el 2013 s'hi van afegir Bogno, Cadro, Carona, Certara, Cimadera, Sonvico i Valcolla, el que va dur la superfície total a 75,81 km². La ciutat és el tercer centre financer del país, la vuitena ciutat per extensió i la novena en població.

## Referències

* ↑ «Lugano» (en alemany). ortsnamen.ch. [Consulta: 6 gener 2024].
* ↑ «Lugano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Storia» (en italià). Consistori de Lugano. [Consulta: 6 gener 2024].

## Bibliografia

* «Statistiche della Città di Lugano 2022 (Lugano in cifre 2023)» (pdf) (en italià).