OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ponte Buggianese

Ponte Buggianese és un municipi italià, situat a la regió de la Toscana i a la província de Pistoia. L'any 2001 tenia 7.618 habitants.
# Sekhemre Wahkhau Rehotep

Sekhemre Wahkhau Rehotep és un faraó que a la llista reial de Karnak apareix com el primer de la dinastia XVII. És esmentat també a esteles a Coptos i Abidos. El seu nom d'Horus fou Waahankh, el nebti Userenput, l'Horus d'or Wadje; el Nesut-Bity Sekhemre Wakhau i el Sa Ra, Rehotep (Ra està satisfet). El seu fill Ameny es va casar amb una filla de Sebekemsaf II.
# Necó II

Uahemibra Nekau o Nekao II fou un faraó de la dinastia XXVI que governà a l'antic Egipte del 610 al 595 aC.
Era fill de Psamètic I i de Mehetenusejet. La seva esposa fou Jedebarbenet (la mare de Psamètic II). Donà suport als assiris contra Babilònia. Com a conseqüència d'una expedició, capitanejada personalment per Nekao l'any 609 aC, Josies (el rei de Judà), fou derrotat i mort a Megiddo; en el seu lloc Nekao posà el seu fill Joakhaz, restaurant així la supremacia egípcia sobre Palestina.
Després de ser derrotat per l'exèrcit babiloni en la cèlebre Batalla de Carquemix, l'any 605 aC, Nekao es retirà a Egipte i gràcies a la mort de Nabopolasar, el pare de Nabucodonosor II, salvà Egipte del seu atac. L'any 601 aC, Nekao va rebutjar l'atac babiloni i, segons Heròdot, capturà Gaza en perseguir l'enemic. Aquest fet assegurà a Egipte la possessió de les províncies fenícies de l'Imperi neoassiri, incloent-hi la part de Palestina.
Segons el text d'Heròdot, ordenà construir un canal per comunicar el braç oriental de riu Nil, des del nord de Bubastis, amb el mar Roig, que fou acabat posteriorment per Darios I. Creà la flota egípcia, construïda per artesans corintis. Envià una expedició fenícia per circumnavegar l'Àfrica, però es desconeix si tingué èxit. Nekao II morí l'any 595 aC, i el va succeir en el tron el seu fill, Psamètic II.

## Enllaços externs

* Nekao en la Bíblia.
| Predecessor: Psamètic I | Faraó Dinastia XXVI | Successor: Psamètic II |
# Calze menor

El calze menor, del ronyó, envolta el vèrtex de la piràmide. L'orina formada al ronyó passa a través de la papil·la i cau en el calze menor i després passa al calze major.
# Trachytherus

Trachytherus és un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels mesotèrids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Oligocè inferior fins al Miocè inferior, fa entre 17,5 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, Bolívia i el Perú. Devia tenir una llargada de cap a gropa de 90-100 cm i un pes de 24-28 kg. Es tracta del tipoteri més ben conegut de l'Oligocè. Tot i que era un animal excavador, no estava tan adaptat en aquest sentit com els seus parents posteriors. Era un herbívor que potser complementava la seva dieta de plantes de textura abrasiva amb tubercles i arrels. El nom genèric Trachytherus significa ‘bèstia aspra’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trachytherus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 31 gener 2024].
* 1 2 Croft, 2016, p. 101.
* ↑ Croft, 2016, p. 100.

## Bibliografia

* Croft, D. A. Horned Armadillos and Rafting Monkeys: The Fascinating Fossil Mammals of South America (en anglès). Indiana University Press, 2016. ISBN 9780253020949.
# Arvernoceros ardei

Arvernoceros ardei és una espècie extinta de mamífer artiodàctil de la família dels cèrvids que visqué a Europa des del Pliocè superior fins al Plistocè superior, fa entre 12.000 i 3,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Espanya, França, Polònia i Romania. Es tracta de l'única espècie del gènere Arvernoceros. Era un cérvol gros, tot i que no tant com altres megacerinis. La seva aparició està associada al canvi climàtic del Vil·lanyià. Hi ha qui considera Arvernoceros un sinònim o, si més no, un subgènere del gènere vivent Rucervus.

## Referències

* 1 2 Entrada «Arvernoceros ardei» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 221.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 226.
* ↑ Croitor, 2018, p. 4.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Croitor, R. «A Description of Two New Species of the Genus Rucervus (Cervidae, Mammalia) from the Early Pleistocene of Southeast Europe, with Comments on Hominin and South Asian Ruminants Dispersals» (en anglès). Quaternary, 1, 17, 2018. DOI: 10.3390/quat1020017.
# Protoryx

Protoryx és un gènere extint de mamífers artiodàctils de la família dels bòvids que visqueren al Vell Món des del Miocè mitjà fins al Pliocè inferior, fa entre 3,6 i 16 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Bulgària, Geòrgia, Grècia, el Kirguizstan, el Líban, Turquia, el Tadjikistan, Tunísia, el Txad i la Xina. Es troben entre els caprins més antics coneguts. Eren relativament grossos i encara no presentaven els caràcters típics d'aquest grup. El nom genèric Protoryx significa ‘primer Oryx’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Protoryx» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 12 febrer 2024].
* 1 2 3 Prothero i Foss, 2007, «Family Bovidae» (N. Solounias).
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 182.
* ↑ Palmer, 1904, p. 585.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Necrolestes

Necrolestes és un gènere extint de mamífers de la família monotípica dels necrolèstids (Necrolestidae) que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè inferior, fa entre 16,3 i 21 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Santa Cruz. Les seves adaptacions a un estil de vida subterrani en complicaren la classificació. Es calcula que devia tenir una llargada de cap a gropa de 15 cm i un pes de 80-120 g. És el mamífer no teri més recent conegut fins ara. La seva aparició 30-35 milions d'anys després de l'extinció dels altres meridiolèstides en fa un exemple notable de l'efecte Llàtzer. El nom genèric Necrolestes significa ‘lladre de cadàvers’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Necrolestes» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2024].
* 1 2 Croft, 2016, p. 122.
* 1 2 Croft, 2016, p. 123.
* ↑ Defler, 2019, p. 40.

## Bibliografia

* Croft, D. A. Horned Armadillos and Rafting Monkeys: The Fascinating Fossil Mammals of South America (en anglès). Indiana University Press, 2016. ISBN 9780253020949.
* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
# Adianthus

Adianthus és un gènere extint de mamífers litopterns de la família dels adiàntids que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè, fa entre 15,5 i 17,5 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina i Xile. La seva anatomia postcranial indica que eren animals herbívors i corredors que vivien en ecosistemes oberts. No eren gaire grossos. El nom genèric Adianthus és una deformació del mot grec antic ἀδίαντος, que significa ‘no moll’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Adianthus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2024].
* ↑ Defler, 2019, p. 96 i 97.
* ↑ Palmer, 1904, p. 79.

## Bibliografia

* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Copecion

Copecion és un gènere extint de mamífers condilartres de la família dels fenacodòntids que visqueren a Nord-amèrica des del Paleocè inferior fins a l'Eocè inferior, fa entre 50,3 i 61,7 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Colorado, Nou Mèxic i Wyoming (Estats Units). Era força semblant a Ectocion i Phenacodus. Les dents molars superiors eren quadrades i mancaven de cíngols linguals. El nom genèric Copecion significa ‘pilar de Cope’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Copecion» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ Gingerich, 1989, p. 52.
* ↑ Gingerich, 1989, p. 53.

## Bibliografia

* Gingerich, P. D. «New earliest Wasatchian mammalian fauna from the Eocene of northwestern Wyoming: composition and diversity in a rarely sampled high-floodplain assemblage» (en anglès). University of Michigan Papers on Paleontology, 28, 1989, pàg. 1-97.
# Chubuteri

El chubuteri (Chubutherium ferelloi) és una espècie extinta de mamífer pilós de posició taxonòmica incerta, tal vegada de la família dels milodòntids, que visqué a Sud-amèrica des de l'Oligocè superior fins al Miocè mitjà. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Chubut. Es tracta de l'única espècie del gènere Chubutherium. És conegut a partir de material de les extremitats. Es distingeix dels seus parents propers per la presència d'una faceta cuboide molt còncava a l'astràgal. El nom genèric Chubutherium significa ‘bèstia de Chubut’.

## Referències

* 1 2 Pujos et al., 2021, p. 1.627.
* 1 2 Entrada «Chubutherium ferelloi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 març 2024].
* ↑ Thenius, 1969, p. 276.

## Bibliografia

* Pujos, F.; Ciancio, M. R.; Forasiepi, A. M.; Pujos, M.; Candela, A. M.; Vera, B.; Reguero, M. A.; Combina, A. M.; Cerdeño, E. «The late Oligocene xenarthran fauna of Quebrada Fiera (Mendoza, Argentina) and its implications for sloth origins and the diversity of Palaeogene cingulates» (en anglès). Papers in Palaeontology, 7, 3, 2021, pàg. 1.613-1.656. DOI: 10.1002/spp2.1356.
* Thenius, E. Phylogenie der Mammalia: Stammesgeschichte der Säugetiere (einschließlich der Hominiden) (en alemany). Walter de Gruyter & Co., 1969. DOI 10.1515/9783111646824. ISBN 9783111646824.
# Agorophius pygmaeus

Agorophius pygmaeus és una espècie extinta de cetaci del parvordre dels odontocets que visqué a l'oceà Atlàntic durant l'Oligocè, fa entre 23,3 i 33,9 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Carolina del Sud (Estats Units). Es tracta de l'única espècie del gènere Agorophius i l'única classificada amb certesa dins de la família dels agoròfids (Agorophiidae), encara que aquesta última també podria incloure Ankylorhiza. Era un odontocet heterodont i de mida mitjana. El nom genèric Agorophius significa ‘gran sostre’ i es refereix a la llargada de la seva paret cranial superior, mentre que el nom específic pygmaeus significa ‘pigmeu’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Agorophius pygmaeus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ Berta, 2017, p. 160.
* ↑ Boessenecker et al., 2020, p. 3.269.
* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, «Cetacea, Overview» (L. G. Barnes).
* ↑ Palmer, 1904, p. 84.

## Bibliografia

* Berta, A. The Rise of Marine Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2017. ISBN 9781421423265.
* Boessenecker, R. W.; Churchill, M.; Buchholtz, E. A.; Beatty, B. L.; Geisler, J. H. «Convergent Evolution of Swimming Adaptations in Modern Whales Revealed by a Large Macrophagous Dolphin from the Oligocene of South Carolina» (en anglès). Current Biology, 30, 16, 2020, pàg. 3.267-3.273. DOI: 10.1016/j.cub.2020.06.012.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
# Trigonolophodon

Trigonolophodon és un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels homalodotèrids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè inferior fins a l'Oligocè inferior, fa entre 28,4 i 48 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina i Xile. Fou descrit a partir d'una dent molar superior i un maxil·lar inferior amb les dues últimes molars. Les espècies d'aquest grup tenien les dents superiors molt semblants a les de Periphragnis. El nom genèric Trigonolophodon significa ‘dent de cresta triangular’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trigonolophodon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ Bradham et al., 2015, p. 18.
* ↑ Palmer, 1904, p. 691.

## Bibliografia

* Bradham, J.; Flynn, J. J.; Croft, D. A.; Wyss, A. R. «New Notoungulates (Notostylopidae and Basal Toxodontians) from the Early Oligocene Tinguiririca Fauna of the Andean Main Range, Central Chile» (en anglès). American Museum Novitates, 3.841, 2015, pàg. 1-24. DOI: 10.1206/3841.1.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Etiocètids

Els etiocètids (Aetiocetidae) són una família extinta de cetacis misticets que visqueren a l'oceà Pacífic des de l'Eocè superior fins a l'Oligocè superior, fa entre 25,2 i 38 milions d'anys. Se n'han trobat fòssils a Austràlia, el Canadà, els Estats Units, el Japó, Mèxic i Nova Zelanda. A diferència dels seus parents d'avui en dia, estaven dotats de dents. El patró de desgast dental ha portat alguns científics a suggerir que els etiocètids es nodrien per succió. En general, feien entre 2,1 i 4 metres de llargada, encara que hi ha fòssils pendents d'assignar a una espècie que podrien correspondre a un etiocètid de fins a 8 metres.

## Referències

* 1 2 Entrada «Aetiocetidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ Berta, 2017, p. 77-79.

## Bibliografia

* Berta, A. The Rise of Marine Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2017. ISBN 9781421423265.
# Cephalotropis

Cephalotropis és un gènere extint de cetacis de la família dels cetotèrids que visqueren a l'oceà Atlàntic durant el Miocè superior, fa entre 7,2 i 11,6 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units i Portugal. Les espècies d'aquest grup eren cetotèrids de mida mitjana i els únics representants d'aquesta família en els quals l'amplada de la fossa temporal no ultrapassava la seva llargada. El nom genèric Cephalotropis significa ‘cap de quilla’ i es refereix a la forma de la regió occipital.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cephalotropis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 17 abril 2024].
* ↑ Figueiredo et al., 2024, p. 20.
* ↑ Figueiredo et al., 2024, p. 6.
* ↑ Palmer, 1904, p. 170.

## Bibliografia

* Figueiredo, R.; Bosselaers, M.; Póvoas, L.; Castanhinha, R. «Redescription of three fossil baleen whale skulls from the Miocene of Portugal reveals new cetotheriid phylogenetic insights» (en anglès). PLOS ONE, 19, 3, 2024, pàg. e0298658. DOI: 10.1371/journal.pone.0298658.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Australohyaena antiqua

Australohyaena antiqua és una espècie extinta de mamífer esparassodont de la família dels borhiènids que visqué a Sud-amèrica durant l'Oligocè, fa entre 21 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Santa Cruz. En un primer moment, fou classificada en el gènere Proborhyaena. Era un borhiènid gros i probablement hipercarnívor. L'anatomia del crani i les dents fa pensar que era capaç d'esberlar els ossos de les seves preses. Es calcula que devia pesar uns 67 kg. El nom genèric Australohyaena significa ‘hiena austral’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Australohyaena antiqua» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ Forasiepi, Babot i Zimicz, 2015, p. 506.
* ↑ Forasiepi, Babot i Zimicz, 2015, p. 518.
* ↑ Forasiepi, Babot i Zimicz, 2015, p. 522.
* ↑ Forasiepi, Babot i Zimicz, 2015, p. 516.
* ↑ Forasiepi, Babot i Zimicz, 2015, p. 504-506.

## Bibliografia

* Forasiepi, A. M.; Babot, J.; Zimicz, N. «Australohyaena antiqua (Mammalia, Metatheria, Sparassodonta), a large predator from the Late Oligocene of Patagonia» (en anglès). Journal of Systematic Palaeontology, 13, 6, 2015, pàg. 503-525. DOI: 10.1080/14772019.2014.926403.
# Panameriungulats

Els panameriungulats (Panameriungulata) són un ordre de mamífers laurasiateris proposat per classificar-hi diversos clades extints: els didolodòntids, els litopterns i els mioclènids. Fou erigit sobre la base de les semblances dentals d'aquests grups. Hi ha científics que també han plantejat incloure-hi els notoungulats i els piroteris. El seu registre fòssil es remunta a fa 66 milions d'anys, just després de l'extinció del Cretaci-Terciari, però es limita a Sud-amèrica i l'Antàrtida. L'ús d'aquest ordre dista molt d'assolir el consens i, de fet, des de mitjans de la dècada del 2010 hi ha hagut diversos estudis de filogènia molecular i morfològica que situen els litopterns i els notoungulats com a parents propers dels perissodàctils (cavalls, rinoceronts i tapirs).

## Referències

* 1 2 Entrada «Panameriungulata» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2024].
* 1 2 3 Defler, 2019, p. 91.
* ↑ Rose, 2006, p. 221.
* ↑ Rose, 2006, p. 227.
* ↑ Avilla i Mothé, 2021, p. 7.

## Bibliografia

* Avilla, L. S.; Mothé, D. «Out of Africa: A New Afrotheria Lineage Rises From Extinct South American Mammals» (en anglès). Frontiers in Ecology and Evolution, 9, 654302, 2021. DOI: 10.3389/fevo.2021.654302.
* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Equus giganteus

Equus giganteus és una espècie extinta de mamífer perissodàctil de la família dels èquids que visqué a Nord-amèrica durant el Plistocè, fa entre 11.700 anys i 2,6 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Dakota del Sud, Florida, Kansas, Maryland, Nevada, Oklahoma i Texas (Estats Units). Fou descrit a partir d'una sola dent més grossa fins i tot que les dents dels cavalls de tir més grossos d'avui en dia. Es calcula que devia fer uns 2,25 cm d'alçada a la creu i pesar entre 1.200 i 1.500 kg. Hi ha autors que el consideren un nomen dubium.

## Referències

* 1 2 Entrada «Equus giganteus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 28 juliol 2024].
* ↑ Gidley, J. W. «Tooth characters and revision of the North American species of the genus Equus» (en anglès). Bulletin of the AMNH, 1901.
* ↑ Eisenmann, Vera. «Gigantic horses». A: Petculescu, Alexandru. Advances in vertebrate paleontology 'Hen to Panta' (en anglès). 'Emil Racoviţă' Institute of Speology, 2003, p. 31–40. ISBN 978-973-0-02910-9. OCLC 895100716.
* ↑ Cirilli, O.; Machado, H.; Arroyo-Cabrales, J.; Barrón-Ortiz, C. I.; Davis, E.; Jass, C. N.; Jukar, A. M.; Landry, Z.; Marín-Leyva, A. H.; Pandolfi, L.; et al. «Evolution of the Family Equidae, Subfamily Equinae, in North, Central and South America, Eurasia and Africa during the Plio-Pleistocene». Biology. 2022; 11 (9): 1.258.
# Dipoides

Dipoides és un gènere extint de mamífers rosegadors de la família dels castòrids que visqueren a Àsia, Europa i Nord-amèrica des del Miocè superior fins al Plistocè superior, fa entre 300.000 anys i 10,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Bulgària, Espanya (incloent-hi la Venta del Moro, a la Plana d'Utiel-Requena), els Estats Units i la Xina. Igual que els seus parents propers d'avui en dia, els castors, es feien caus amb la fusta dels arbres que talaven. Eren un xic més petits que els castors. El nom genèric Dipoides significa ‘semblant a Dipus’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Dipoides» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ Rosell i Campbell-Palmer, 2022, p. 10.
* ↑ Rosell i Campbell-Palmer, 2022, p. 11.
* ↑ Palmer, 1904, p. 239.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Rosell, R.; Campbell-Palmer, R. Beavers: Ecology, Behaviour, Conservation, and Management (en anglès). Oxford University Press, 2022. DOI 10.1093/oso/9780198835042.001.0001. ISBN 9780192571991.
# Astrapothericulus

Astrapothericulus és un gènere extint de mamífers astrapoteris de la família dels astrapotèrids que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè, fa entre 16,3 i 20,4 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina i Xile. Eren ungulats corpulents i de dieta herbívora. El crani hauria pogut recordar el d'Astraponotus. El nom genèric Astrapothericulus és el diminutiu d'Astrapotherium, el nom d'un parent proper, i es refereix al fet que era un 30% més petit que l'astrapoteri.

## Referències

* 1 2 Entrada «Astrapothericulus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2024].
* ↑ Dingus, 2018, «Glossary of Genera».
* ↑ Palmer, 1904, p. 126.

## Bibliografia

* Dingus, L. King of the Dinosaur Hunters: The Life of John Bell Hatcher and the Discoveries that Shaped Paleontology (en anglès). Simon & Schuster, 2018. ISBN 9781681779300.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Neohipparion

Neohipparion és un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels èquids que visqueren a Centreamèrica i Nord-amèrica des del Miocè mitjà fins al Pliocè inferior, fa entre 3,6 i 16 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà, els Estats Units, Guatemala, Hondures i Mèxic. Eren hiparioninis de mida mitjana a grossa i dents de tipus moderadament o molt hipsodont. Eren tridàctils, és a dir, tenien tres dits a cada pota. El nom genèric Neohipparion significa ‘nou Hipparion’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Neohipparion» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ MacFadden, 1984, p. 75.
* ↑ Palmer, 1904, p. 453.

## Bibliografia

* MacFadden, B. J. «Systematics and phylogeny of Hipparion, Neohipparion, Nannippus, and Cormohipparion (Mammalia, Equidae) from the Miocene and Pliocene of the New World» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 179, 1, 1984, pàg. 1-196.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Arqueotipoteri

Els arqueotipoteris (Archaeotypotherium) són un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels arqueohiràcids que visqueren a Sud-amèrica durant l'Oligocè inferior, fa entre 28,4 i 33,9 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Mendoza i la regió xilena d'O'Higgins. Es diferencia dels altres membres de la seva família per un seguit de caràcters dentals. El nom genèric Archaeotypotherium significa ‘Typotherium antic’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Archaeotypotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 10 octubre 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 115.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.