OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kaymak

Kaymak (turc, o Kajmak (del turc) en alguns països dels Balcans) és un producte lacti, similar a la nata muntada, elaborat a Turquia, Balcans, els països de l'Orient Mitjà, Afganistan i Índia (especialment Caixmir). S'elabora amb la llet de búfala o de vaca.
Es diu "skorup" la variant d'aquest lacti a Sèrbia. A Turquia, la ciutat d'Afyonkarahisar és famosa amb la seva producció de kaymak.

## Característiques

El mètode tradicional d'elaborar el kaymak és coure (escalfar) llet dues hores a foc lent mentre es va removent-la. Després d'haver estat retirada del foc es queda la nata i es deixa refredar i finalment fermenta durant diverses hores o dies. El percentatge de greix lacti ronda generalment el 60%. Posseeix una consistència lleugerament densa i cremosa (no del tot compacta a causa de la baixa concentració de proteïnes i fibres de la llet) i lleugerament àcida de gust (depenent de quant hagi madurat).

## Consum

A Turquia, un plat tradicional de l'esmorzar consisteix en servir jutament mel i kaymak (bal kaymak o bal-kaymak; bal significa mel en turc).
El kaymak també es consumeix com acompanyant de certes postres. Les postres que se solen servir amb kaymak són:
* Ayva tatlısı
* Baklava
* Ekmek kadayıfı
* Kabak tatlısı
* Künefe

## Vegeu també

* Llet
* Nata

## Referències

* ↑ https://www.nisanyansozluk.com/?k=kaymak&lnk=1
* ↑ Norman Naimark. Yugoslavia and Its Historians: Understanding the Balkan Wars of the 1990s. Stanford University Press, 19 febrer 2003, p. 79–. ISBN 978-0-8047-8029-2.
* 1 2 Joseph A. Kurmann; Jeremija L. Rasic; Manfred Kroger Encyclopedia of Fermented Fresh Milk Products: An International Inventory of Fermented Milk, Cream, Buttermilk, Whey, and Related Products. Springer Science & Business Media, 31 octubre 1992, p. 155–. ISBN 978-0-442-00869-7.
* ↑ Maria Saarela. Functional Dairy Products. Elsevier, 31 maig 2007, p. 477–. ISBN 978-1-84569-310-7.
* ↑ Dairy Industries. United Trade Press, abril 1963.
* ↑ Robert Garlough. Modern Food Service Purchasing: Business Essentials to Procurement. Cengage Learning, 2 març 2010, p. 446–. ISBN 1-4180-3964-0.
* 1 2 Harlan Walker. Look and Feel: Studies in Texture, Appearance and Incidental Characteristics of Food : Proceedings of the Oxford Symposium on Food and Cookery 1993. Oxford Symposium, 1 gener 1994, p. 194–. ISBN 978-0-907325-56-7.
* ↑ Paula Wolfert. Mediterranean Clay Pot Cooking: Traditional and Modern Recipes to Savor and Share. Houghton Mifflin Harcourt, 27 octubre 2009, p. 288–. ISBN 0-544-17883-1.
* ↑ Tarım ve köyişleri bakanlığı dergisi. Yayın Dairesi Başkanlığı Matbaası, 1994.
* ↑ http://ekonomi.haber7.com/ekonomi/haber/383268-dunyaca-unlu-afyon-kaymaginin-sirri
* ↑ Hürriyet, Istanbul. Hürriyet ansiklopedik yıllığı. Hürriyet Matbaası, 1973.
* ↑ Glenn Randall Mack; Asele Surina Food Culture in Russia and Central Asia. Greenwood Publishing Group, 1 gener 2005, p. 97–. ISBN 978-0-313-32773-5.
* ↑ http://www.fromtourist2local.com/blog/5-turkish-breakfast-dishes-youll-be-glad-you-left-your-hotel-for Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine.
# Les mil i una nits (pel·lícula de 1945)

Les mil i una nits (títol original: A Thousand and One Nights) és una pel·lícula d'aventures fantàstica estatunidenca de 1945 dirigida per Alfred E. Green i protagonitzada per Evelyn Keyes, Phil Silvers, Adele Jergens i Cornel Wilde. Està doblada al català.
Va ser nominada a dos premis de l'Acadèmia, a la millor direcció artística, color (Stephen Goosson, Rudolph Sternad, Frank Tuttle) i als millors efectes especials (Ray Bomba i Lawrence W. Butler).

## Argument

Ambientada a Bagdad i basada en la història medieval de les mil i una nits.

## Repartiment

* Evelyn Keyes com Babs, el geni
* Phil Silvers com Abdullah
* Adele Jergens com princesa Armina
* Cornel Wilde com Aladí
* Dusty Anderson com Novira
* Dennis Hoey com Sultà Kamar Al-Kir i Princep Hadji
* Philip Van Zandt com Gran Wazir Abu-Hassan
* Gus Schilling com Jafar
* Nestor Paiva com Kahim
* Rex Ingram com a Gegant
* Richard Hale com Kofir
* John Abbott com Ali
* Shelley Winters com una noia a l'harem (sense acreditar)
* Nina Foch com una noia a l'harem (sense acreditar)

## Recepció

Dennis Schwartz va descriure la pel·lícula com "una sàtira atractiva però bufona de les Nits d'Aràbia" i va afirmar que "les rialles són difícils d'aconseguir i són més involuntàries que intencionades".

## Referències

* ↑ «Cornel Wilde, Evelyn Keyes In New Technicolor Arabia». Christian Science Monitor, 13-07-1945, p. 4. «A traditional Arabian Nights romance, some modern spoofing comedy, and a bit of trick photography have been put together in a lavish Technicolor production to make "A Thousand and One Nights," the new feature at the State and Orpheum.»
* ↑ «Les mil i una nits». esadir.cat. [Consulta: 29 juny 2024].
* ↑ «NY Times: A Thousand and One Nights». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2009. Arxivat de l'original el 2009-05-06. [Consulta: 20 desembre 2008].
# Llac Shōji

El llac Shōji (精進湖, Shōji-ko?) és un dels cinc llacs Fuji i es troba a la ciutat de Fujikawaguchiko, al sud de la prefectura de Yamanashi, prop del mont Fuji, al Japó.
El llac Shōji és el més petit dels Cinc llacs Fuji pel que fa a la superfície, i el tercer més profund, amb una profunditat màxima de 15.2 metres (50 ft). La seva cota superficial de 900 metres (3,000 ft) és el mateix que per als llacs Motosu i Sai, la qual cosa confirma que aquests tres llacs eren originalment un únic llac, que va ser dividit per una enorme colada de lava del mont Fuji durant una erupció de l'any 864-868 dC. Les restes de la colada de lava es troben ara sota el bosc d'Aokigahara Jukai, i hi ha proves que indiquen que aquests tres llacs romanen connectats per vies navegables subterrànies.
* Mount Fuji and Lake Shōji
El llac es troba dins dels límits del Parc Nacional Fuji-Hakone-Izu. L'aigua del llac té poca transparència i té tendència a una tonalitat verdosa a causa de les algues.
Igual que amb els altres Cinc llacs Fuj, la zona és un complex turístic popular, amb molts hotels al costat del llac, instal·lacions de windsurf, càmpings i vaixells d'excursió. La carpa blanca japonesa i el wakasagi es van introduir al llac durant el període Meiji, i la pesca esportiva també és popular.
El llac Shōji rep el nom de "Suïssa de l'Àsia oriental" perquè els anglesos de l'era Meiji van explorar al voltant de la base del mont Fuji i van comentar que la vista de la muntanya era més bella des del llac Shoji. El plàcid llac és ric en nutrients que inclouen el plàncton. Aquí, hi ha vaixells de lloguer disponibles al llarg de la costa per llogar.

## Referències

* 1 2 «Yamanashi Sightseeing Net». yamanashi-kankou.jp. [Consulta: 25 maig 2007].
* ↑ Rafferty, Tectonics, Volcanoes, and Earthquakes. page 135
* ↑ Fuji-Hakone-Izu National Park Arxivat 2012-08-28 a Wayback Machine.(Ministry of the Environment (Japan))
* ↑ «Lake Shojiko - Yamanashi Travel Guide | Planetyze» (en anglès). Planetyze. [Consulta: 1r març 2018].

## Bibliografia

* Rafferty, John P. Tectònica de plaques, volcans i terratrèmols. Rosen Publishing (2010),ISBN 1615301062
# Liudmila Bràguina

Liudmila Bràguina és una atleta russa ja retirada, especialista en curses de mig fons, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on guanyà la medalla d'or en la cursa dels 1.500 metres del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou cinquena en l'mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles de plata al Campionat d'Europa d'atletisme en pista coberta de 1970 (800 metres), 1971 i 1972 (1.500 metres); i una altra de plata en els 3.000 metres del Campionat d'Europa d'atletisme a l'aire lliure de 1974. Guanyà sis campionats soviètics dels 1.500 metres (1968-1970, 1972-1974); dos dels 3.000 metres (1973, 1974) i una dels 2.000 metres (1971).
El juliol de 1972 va establir un nou rècord del món dels 1.500 metres amb un temps de 4'06.9" als campionats soviètics. Poc després, a primers de setembre el tornà a millorar tres vegades seguides en les sèries (4'06.47"), semifinals (4'05.07") i final (4'01.38") dels 1.500 als Jocs Olímpics. El mateix any va rebre l'Orde de la Bandera Roja del Treball. També millorà tres vegades el rècord del món dels 3.000 metres entre 1972 i 1976.
Un cop retirada exercí d'entrenadora d'atletisme.

## Millors marques

* 800 metres. 2'05.8" (1967)
* 1.500 metres. 4'01.4" (1972)
* 3.000 metres. 8'27.12" (1976)

## Referències

* 1 2 3 4 5 Liudmila Bràguina a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Брагина Людмила Ивановна». [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «Людмила Брагина: "Три забега - три мировых рекорда!"» (en rus), 25-04-2008. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «Независимая спортивная газета». [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «World and European Record Progression». Athletix.org. Arxivat de l'original el 25 juny 2013. Arxivat 25 de juny 2013 a Wayback Machine.
* ↑ «БРАГИНА Людмила Ивановна | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# 26 d'Àries

26 d'Àries (26 Arietis) és un estel en la constel·lació d'Àries de magnitud aparent +6,14. D'acord amb la nova reducció de les dades de paral·laxi d'Hipparcos, es troba a 215 anys llum del Sistema Solar.
26 d'Àries és un estel blanc de la seqüència principal de tipus espectral A9V.Té una temperatura efectiva de 7413 K, sent la seva lluminositat 13 vegades superior a la lluminositat solar. Com altres estels anàlegs, gira sobre si mateixa a gran velocitat, sent la seva velocitat de rotació projectada de 186 km/s. La seva massa és de 1,77 masses solars i ha consumit ja 2/3 parts de la seva vida com a estel de la seqüència principal.
26 d'Àries és una variable del tipus Delta Scuti, rebent el nom, quant a variable, de UU d'Àries. Les variables Delta Scuti —entre les quals es troben les conegudes Vega (α Lyrae), Seginus (γ Bootis) i Pherkad (γ Ursae Minoris)— poden ser considerades cefeides de baixa massa, però amb múltiples períodes de pulsació superposats. El període principal de 26 Arietis és de 0,0676 dies (1,622 hores), sent l'amplitud de variació de només 0,01 magnituds. Existeixen almenys altres cinc períodes secundaris de 0,0758, 0,0575, 0,0504, 0,0649 i 0,0728 dies.

## Referències

* ↑ «The radial velocities spectral types and projected rotational velocities of 633 bright northern A stars». Royal Observatory Bulletin, 1968, pàg. 385.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. III. Velocity distributions» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2-2007, pàg. 671–682. DOI: 10.1051/0004-6361:20065224.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ V* UU Ari -- Variable Star of delta Sct type (SIMBAD)
* ↑ «UU Arietis (Alcyone)». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ V* UU Ari -- Variable Star of delta Sct type (SIMBAD)
* ↑ Zorec, J.; Royer, F. «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. A120.
* ↑ Ostermann, W. M.; Breger, M.; Garrido, R.; Martin, B.; Paparo, M.; Jiang, Shi-Yang; Scheck, M.; Stich, J.; Li, Zhi-Ping «Multisite campaign of the Delta-Scuti star HR 729». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 543-547.
# Synchiropus richeri

Synchiropus richeri és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 565 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fricke, R., 2000. Callionymidae of New Caledonia, with remarks on related species and descriptions of 10 new species from New Caledonia, Australia, New Guinea, and Hawaii (Teleostei). Stuttg. Beitr. Naturk. Ser. A (Biol.) Núm. 617: 1-81.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Synchiropus sechellensis

Synchiropus sechellensis és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Maldives i les Seychelles.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. Trans. Linn. Soc. London (Ser. 2, Zool.) v. 12 (pt 3): 217-255, Pls. 23-32.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E. i C. Anderson, 1993. Annotated checklist of the epipelagic and shore fishes of the Maldives Islands. Ichthyol. Bull. of the J.L.B. Smith Inst. of Ichthyol. 59:47.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Smith, J.L.B. i M.M. Smith, 1963. The fishes of Seychelles. Rhodes University, Grahamstown. 215 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ayoub Borbata

Ayoub Borbata (Mansoura, 1 de gener de 1999) és un exfutbolista i tiktoker català d'origen marroquí que resideix a Arbúcies (la Selva). Famós entre els joves catalans d'origen marroquí, penja principalment vídeos de caràcter humorístic i en català.
Borbata va néixer a Mansoura, un poble de l'interior del Rif, i a set anys es va traslladar a Catalunya per motius familiars. Als dinou anys, es va iniciar en el món de futbol semiprofessional amb el Palamós Club de Futbol i, després va jugar amb el filial de la Unió Esportiva Llagostera, Unió Esportiva Llagostera B i el Club de futbol de Malgrat de Mar fins que a mitjan 2021 se li van frustrar els plans de fer-hi carrera a causa del trencament dels lligaments i el menisc. A l'estiu de 2023,va tornar al futbol després de 2 anys, jugant de nou al CD Malgrat. De llavors ençà, va dedicar-se tant als estudis com a fer contingut a TikTok. El febrer de 2023, ja tenia més de 140.000 seguidors.

## Referències

* 1 2 324cat. «Ayoub Borbata, el tiktoker d'Arbúcies que captiva les xarxes ensenyant català a la mare», 06-02-2023. [Consulta: 7 febrer 2023].
* 1 2 3 Turró, Carla. «Ayoub Borbata: “Crec que gairebé tots els marroquins de Catalunya em coneixen”», 09-12-2022. [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ «El juvenil Ayoub debuta amb el primer equip del Palamós CF». [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ «Perfil de A. Borbata: Info, noticias, partidos y estadísticas | BeSoccer» (en castellà). [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ «C. D. Malgrat a Instagram» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ 324cat. «Ayoub Borbata, el tiktoker d'Arbúcies que captiva les xarxes ensenyant català a la mare», 06-02-2023. [Consulta: 7 febrer 2023].
# Synchiropus springeri

Synchiropus springeri és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu fins als 0-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fiji.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1983. Revision of the Indo-Pacific genera and species of the dragonet family Callionymidae (Teleostei). Theses Zool. v. 3: 1-774.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Syncomistes butleri

Syncomistes butleri és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 28 cm de llargària màxima.

## Reproducció

Assoleix la maduresa sexual en arribar als 20-22 cm de llargària i es reprodueix entre el novembre i el desembre (quan la temperatura de l'aigua augmenta al voltant dels 29 °C).

## Alimentació

És herbívor i es nodreix d'algues.

## Depredadors

És depredat per la barramunda catàdroma (Lates calcarifer).

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Vari R. P., 1978. The terapon perches (Percoidei, Teraponidae). A cladistic analysis and taxonomic revision. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 159 (art. 5). 175-340.
* ↑ Vari, R. P., 1978. The terapon perches (Percoidei, Teraponidae). A cladistic analysis and taxonomic revision. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 159 (art. 5): 175-340.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Tait, R.D., 1981. Comparison of the diets of the northern spotted barramundi (Scleropages jardini) and the giant perch (Lates calcarifer) in northern Australia. Verh. Internat. Verein. Limnol. 21:1320-1325.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Table d'hôte

Table d'hôte és un gal·licisme que significa "taula d'hoste". Es tracta d'una terminologia de restaurant per a indicar un tipus de menú on es pot triar entre diferents plats i això fa que sigui de preu fix. És com un menú casolà que s'ofereix als convidats sense cap tria possible. Aquest menú se sol denominar també com a menu de prix fixe. Com que el menú és establit anticipdament, la coberteria sobre la taula està també disposada per a tots els plats del menú.

## Aplicació internacional

En alguns restaurants es continua d'aplicar el table d'hôte, però el més habitual és una barreja combinada entre a la carta i table d'hôte. A Espanya és comú de triar entre un aplec tancat de primers plats i de segons (mena de darreries) que s'anomena menú del dia, essent igualment un menú de preu fix. En alguns casos els menús turístics amb l'objectiu d'oferir una varietat de plats sense espantar el client en la tria solen oferir un table d'hôte tancat com a degustació. Al Japó es practica aquest concepte i l'anomenen teishoku (定 食). A França se sol relacionar amb la chambre d'hôte (Hotel amb esmorzar).

## Referències

* ↑ Wayne Gisslen, (2004), «Essentials of professional cooking» , John Wiley & Sons, pp: 93

## Vegeu també

* A la carta
* Enginyeria de menú
* Menú del dia
* Menú turístic