OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jalàyir

Jalàyir o jalàïr fou una tribu que existia al segle xiii, classificada entre els mongols. Habitava les terres al sud de la confluència entre el riu Khilok i el Selenga, és a dir prop de l'Onon, era probablement una tribu turca vassalla dels mongols i asmilada per aquestos des del temps de l'heroi llegendari mongol Qaidu Vegeu dinastia jalayírida.

## Jalayirs al kanat de Txagatai

El fill de Genguis Kan, Txagatai, va tenir dos dels seus amirs de la tribu Jalayir. Un d'ells li fou assignat com un dels quatre grans contingents i es van establir al nord, a la regió de Khujand. A la meitat del segle xiv el cap dels Jalayirs del kanat de Txagatai era Bayazid Jalayir; quan el kan de Mogolistan Tughluk Timur va envair Transoxiana (1360), Bayazid es va sotmetre, però en retirar-se el kan Bayazid va fer aliança amb Hajji Barles i es van imposar a Tamerlà, el aliat dels mogols a Transoxiana; Hajji es va quedar amb Kish i Bayazid es va establir a Samarcanda com a gran amir. Quan el kan va retornar una segona vegada (1361) Bayazid li va anar a retre homenatge però va demorar en entregar les claus de Samarcanda i se li va tallar el cap. El lideratge va passar al seu fill Ali Dervix Jalayir que inicialment va servir a Husayn però després s'hi va girar en contra. El 1365 Bahram Jalayir, nebot de Bayazid Jalayir, fou enviat a Khujand per Tamerlà (1365) per assegurar la fidelitat de l'Horda de Jalayir. Ali Dervix Jalayr fou derrotat i desposseit del comandament del tuman dels Jalayirs, que va agafar el propi Bahram Jalayir; però desconfiant de que la guerra entre Husayn i Tamerlà fos duradora, es va quedar a la frontera del Mogolistan sense retornar (1366); va reforçar els llaços tradicionals dels Jalayir amb el kan de Mogolistan i va rebre el govern de Taixkent (vers 1366). Ali Dervix Jalayir es va sotmetre a Tamerla vers el 1367. El 1370, després de la derrota i mort d'Amir Husayn, una de les seves esposes, Sevinj Qutlug Agha, germana del ex kan Tarmaixirin, que havia estat casada en primeres noces amb Bayazid Jalayir (i era la mare d'Ali Dervix Jalayir), fou entregada pel vencedor Tamerlà, com esposa, a Bahram Jalayir, tot i que era un aliat incert de Tamerlà i seguia a la frontera del Mogolistan. Bahram va morir abans del 1374 data en què ja l'havia succeit el seu fill Adil Shah Jalayir. El 1375 Ali Dervix i el seu germà Muhammad Dervix Jalayir, foren executats per ordre de Tamerlà, acusats de participar en la conspiració de Shaikh Muhammad Buyan Sulduz. El 1377 Adil Shah Jalayir que havia participat en una revolta i s'havia negat a sotmetre's, fou executat i Tamerlà va dividir el tuman temporalment fins que el 1379 el va reagrupar i va donar el comandament a Sarbugha Jalayir al que va succeir el seu fill Birdi Beg. A la mort de Tamerlà el 1405 els jalayir apareixen establerts a la regió d'Otrar. Umar Xaikh va tenir dues esposes o concubines de la tribu Jalayir, amb les que va tenir fills.

## Referències

* ↑ El nom d'aquesta tribu també es pot transcriure Djelair, Jelair, Djalayir, Jalayir, Djalair o Jalair.
* ↑ D'Obsson a Histoire des Mongols, I, 29
* ↑ The rise and rule of Tamerlane, B.F. Manz
# Payao Pooltarat

Payao Pooltarat (Bang Saphan, 18 d'octubre de 1957 - Hospital Siriraj, 13 d'agost de 2006) fou un boxejador tailandès que va competir durant les dècades de 1970 i 1980. El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes minimosca. En semifinals va perdre contra el nord-coreà Lee Byong-Uk. Aquesta va ser la primera medalla olímpica aconseguida per un esportista tailandès.
Va entrenar dur per participar en els Jocs Olímpics de Moscou de 1980, però el boicot promogut pels Estats Units com a protesta de l'ocupació soviètica de l'Afganistan en la guerra afgano-soviètica. El 1981 va passar al professionalisme i el 27 de novembre de 1983 es va convertir en campió del món de pes supermosca del CMB en derrotar el veneçolà Rafael Orono en una decisió dividida. El 1984 va defensar el títol contra el mexicà Guty Espadas. Va perdre el títol el 1985 contra el japonès Jiro Watanabe. Aquell mateix any decidí retirar-se.
Una vegada retirat va ser escollit membre del parlament de la seva província natal, Prachuap Khiri Khan, el 2001, pel Partit Demòcrata. Poc després se li diagnosticà esclerosi lateral amiotròfica, que li provocaria la mort el 2006.

## Referències

* 1 2 «Payao, Kingdom's first Olympic hero, dies at 50», 18-09-2006. Arxivat de l'original el 2006-09-18. [Consulta: 22 març 2023].
* 1 2 3 4 «Olympedia – Payao Poontarat». [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «Former WBC light flyweight champ Poontarat dies at 49» (en anglès), 13-08-2006. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ Press, The Associated «Payao Poontarat, Boxer, Dies at 49» (en anglès). The New York Times, 21-08-2006. ISSN: 0362-4331.
# Ischyrocyon gidleyi

Ischyrocyon gidleyi és una espècie extinta de mamífer carnívor de la família dels amficiònids que visqué a Nord-amèrica durant el Miocè, fa entre 9,4 i 16,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units (Califòrnia, Dakota del Sud, Kansas, Nebraska, Nevada i Texas). Es tracta de l'única espècie del gènere Ischyrocyon. Atenyia la mida d'un os.

## Referències

* 1 2 Entrada «Ischyrocyon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ Prothero, 2017, p. 138.

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
# Hemicionins

Els hemicionins (Hemicyoninae) són una subfamília extinta de mamífers carnívors de la família dels ossos (Ursidae) que visqueren entre l'Oligocè superior i el Miocè mitjà. Se n'han trobat restes fòssils a Europa, Turquia i la Xina. Anteriorment eren considerats una família a part amb el nom Hemicyonidae.

## Referències

* ↑ Entrada «Hemicyoninae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Odobènids

Els odobènids (Odobenidae) són una família de mamífers carnívors que tenen un sol representant vivent, la morsa, i un registre fòssil que es remunta al Miocè inferior. Els ullals característics de la morsa són un caràcter exclusiu d'un sol llinatge d'odobènids. Les quatre sinapomorfies que diferencien els odobènids dels seus parents propers són l'arcbotant pterigoide ample i gruixut; el cíngol del protocon de la quarta premolar superior (P4) robust i situat en posició posterolingual amb el marge posterior convex; l'absència del talònid en la primera molar superior (M1); i els calcanis dotats d'una tuberositat medial prominent.

## Referències

* ↑ Entrada «Odobenidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ Berta, Sumich i Kovacs, 2006, p. 38-40.

## Bibliografia

* Berta, A.; Sumich, J. L.; Kovacs, K. M. Marine Mammals: Evolutionary Biology (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2006. ISBN 978-0-12-369499-7.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Petaure gegant

Els petaures gegants (Petauroides) són un gènere de marsupials diprotodonts de la família dels pseudoquírids. Aquest grup fou considerat monotípic fins al 2020, quan un estudi genètic dividí el petaure gegant meridional en tres espècies. Les espècies d'aquest gènere viuen a l'est d'Austràlia i són animals nocturns, solitaris i herbívors. El seu hàbitat natural són els boscos d'eucaliptus.

## Referències

* ↑ Entrada «Petauroides» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ McGregor, Denise C.; Padovan, Amanda; Georges, Arthur; Krockenberger, Andrew; Yoon, Hwan-Jin; Youngentob, Kara N. «Genetic evidence supports three previously described species of greater glider, Petauroides volans, P. minor, and P. armillatus» (en anglès). Scientific Reports, 10, 1, 2020. Bibcode: 2020NatSR..1019284M. DOI: 10.1038/s41598-020-76364-z. PMC: 7648813. PMID: 33159131.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Benthosuchus

Benthosuchus és un gènere d'amfibis temnospòndils que visqueren durant el Triàsic inferior en allò que avui en dia és Rússia.

## Referències

* ↑ Entrada «Benthosuchus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Titanophoneus

Titanophoneus és un gènere extint de teràpsids de la família dels anteosàurids que visqueren durant el Permià. Se n'han trobat restes fòssils a Ixéievo (Rússia). Eren carnívors que atenyien 2 m de llargada. Les dents canines eren molt més grosses que la resta de la dentadura, les incisives estaven ben desenvolupades i les postcanines eren més petites i menys nombroses que en altres animals comparables.

## Referències

* ↑ Entrada «Titanophoneus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ Kemp, 2005, p. 37.

## Bibliografia

* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
# Joan Lluís Oms

Joan Lluís Oms va néixer el segle xvi. Fou cavaller i doctor en dret i catedràtic de Cànons. Entre 1591-1592 va ser nomenat rector de l'Estudi General de Barcelona. Era especialista en antiguitat clàssica, matèria sobre la qual va escriure diversos estudis històrics en llatí. Va morir al segle xvii.

## Referències

* ↑ Fernández Luzón, Antonio. La Universidad de Barcelona en el siglo XVI, Universitat de Barcelona 14. Barcelona: Publicacions i Edicions Universitat de Barcelona, 2005, p. 105.

## Bibliografia

* Fernández Luzón, Antonio. La Universidad de Barcelona en el siglo XVI, Universitat de Barcelona 14. Barcelona: Publicacions i Edicions Universitat de Barcelona, 2005. Disponible a: Google Books

## Enllaços externs

* Registre d'autoritat. CRAI. Universitat de Barcelona Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.
# Agènor

«Agènor» té aquests significats:
* Onomàstica:
** Agenor (fill de Posidó).
** Agènor (fill de Fegeu).
** Agènor (fill d'Antènor).
** Agènor (fill de Pleuró).
* (1873) Agenor, asteroide.
# Fredric Landelius

Fredric Landelius (Eksjö, 8 d'octubre de 1884 - Borås, 2 de setembre de 1931) va ser un tirador suec que va competir durant la dècada de 1920.
El 1920, una vegada finalitzada la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar quatre proves del programa de tir. Va guanyar la medalla de plata en les proves de tir al cérvol, doble tret individual i tir al cérvol, doble tret per equips i la de bronze en la de fossa olímpica per equips. En la prova de tir al cérvol, tret simple per equips fou sisè.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, disputà sis proves del programa de tir. Guanyà la medalla de plata en la prova de tir al cérvol, tret simple per equips, i la de bronze en la prova de tir al cérvol, doble tret per equips. En les proves de tir al cérvol, doble tret i fossa olímpica per equips fou quart, mentre en les altres dues proves disputades acabà més enllà de la desena posició.

## Referències

* 1 2 «Fredric Landelius Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de novembre 2015. [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ Fredric Landelius. Comitè Olímpic Suec
# Roswitha Beier

Roswitha Beier (Riesa, 22 de desembre de 1956), de casada Sonntag, és una nedadora alemanya, especialista en papallona, ja retirada, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic on va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues, els 4x100 metres estils i els 100 metres papallona, guanyà la medalla de plata.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del Món de natació de 1973 i un campionat nacional de la RDA en els 100 metres papallona de 1973. Després que no pogués classificar-se per al Campionat d'Europa de natació de 1974 va decidir retirar-se.

## Referències

* ↑ Roswitha Beier a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 «Olympedia – Roswitha Beier». [Consulta: 21 maig 2021].
* ↑ Kluge, Volker. Das grosse Lexikon der DDR-Sportler : die 1000 erfolgreichsten und populärsten Sportlerinnen und Sportler aus der DDR, ihre Erfolge und Biographien. Berlín: Schwarzkopf & Schwarzkopf, 2000, p. 29f. ISBN 3-89602-348-9.
# Geoffrey Coles

Geoffrey Horsman Coles (Hastings, East Sussex, 13 de març de 1871 – Festubert, Pas de Calais, 27 de gener de 1916) va ser un tirador anglès que va competir a començaments del segle xx. Morí en combat durant la Primera Guerra Mundial, mentre servia a la Royal Fusiliers a Festubert. Fou enterrat al proper Brown's Road Military Cemetery.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa de tir. En la prova de Pistola lliure per equips guanyà la medalla de bronze. A més a més disputà la prova de pistola individual, on fou onzè.

## Referències

* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 3 agost 2015].
* ↑ Coles, Geoffrey Horsman, Commonwealth War Graves Commission, 1 març 2010
* ↑ «Geoffrey Coles Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2014. [Consulta: 9 maig 2016].
# Andy Tennant

Andy Tennant (Chicago, 1955) és un director de cinema, director de televisió, guionista i ballarí estatunidenc.

## Biografia

Malgrat haver nascut a Chicago, Tennant va créixer a Flossmoor (Illinois). El seu pare va ser Don Tennant, un publicista famós publicista que va treballar a l'agència de publicitat Leo Burnett Agency a Chicago. Es va graduar a Homewood-Flossmoor High School el 1973. Va estudiar teatre a la Universitat del Sud de Califòrnia. Està casat amb Sharon Johnson-Tennant, amb qui té quatre fills, incloent trigèmins.

## Filmografia

* Dues pel preu d'una (It Takes Two) (1995)
* Només els ximples s'enamoren (Fools Rush In) (1997)
* Ever After: A Cinderella Story (1998)
* Anna and the King (1999)
* Sweet Home Alabama (2002)
* Hitch, especialista a lligar (Hitch) (2005)
* Com bojos... a buscar l'or (Fool's Gold) (2008)
* El caça-recompenses (The Bounty Hunter) (2010)
* Com reines (2015)

## Treballs com a director de televisió

* Sliders
* South of Sunset
* The Adventures of Brisco County, Jr. (dos episodis)
* The Amy Fisher Story
* Desperate Choices: To Save My Child
* General Hospital: Night Shift (un episodi)
* Parker Lewis Can't Lose (cinc episodis)
* Tot en un dia
* The Wonder Years (episodis "Heart Break" i "Math Class")

## Enllaços externs

* Andy Tennant a Internet Movie Database
# Capra

Les cabres (Capra) són un gènere de mamífers que inclou fins a nou espècies diferents, conegudes com a cabres o íbexs. La cabra domèstica (Capra aegagrus hircus) és una subespècie domesticada de la cabra salvatge asiàtica (Capra aegagrus).
Les cabres tenen un període de gestació de cinc mesos i pareixen un parell de cabrits.
Totes les cabres pertanyen a la família dels bòvids i a la subfamília dels caprins. També són remugants, cosa que vol dir que masteguen el bol alimentari i tenen un estómac de quatre cambres que té un paper vital en la digestió, regurgitació i redigestió de l'aliment.
La cabra blanca (Oreamnos americanus) és l'única cabra classificada en un gènere diferent.

## Sistemàtica

La classificació interna del gènere Capra és complexa i hi ha força discussions sobre quantes espècies i subespècies es poden reconèixer. Actualment es tendeixen a acceptar 9 espècies, seguint sobretot criteris geogràfics, més que no pas biològics.
La majoria de les cabres d'espècies diferents segurament es podrien creuar entre elles sense major problema si compartissin l’espai on viuen, i donarien una descendència híbrida fèrtil (i això pot passar quan estan en captivitat).
Moltes d’aquestes espècies salvatges es poden creuar també amb cabres domèstiques o assilvestrades creant una problemàtica greu de cara a la conservació de les característiques genètiques de cadascuna d’aquestes espècies, quan coincideixen amb ramats domèstics.

## Taxonomia

* Cabra salvatge ibèrica (Capra pyrenaica).
* Cabra dels Alps (Capra ibex).
* Íbex de Núbia (Capra nubiana).
* Íbex de Sibèria (Capra sibirica).
* Íbex d'Etiòpia (Capra walie).
* Cabra del Caucas occidental (Capra caucasica).
* Cabra del Caucas oriental (Capra cylindricornis).
* Cabra salvatge asiàtica (Capra aegagrus).
* Marjor (Capra falconeri).

## Referències

* ↑ Entrada «Capra» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ M. Calbet, Josep; Teresa M. Jové. Alt Camp: marc físic marc humà. Valls: Generalitat de Catalunya, maig de 1983. ISBN 84-300-8291-3.
* ↑ V. G. Heptner: Mammals of the Sowjetunion Vol. I UNGULATES(en anglès). Leiden, New York, 1989 ISBN 90-04-08874-1
* ↑ Marcel Amills «Nova perspectiva sobre la diversitat de la cabra salvatge a la península Ibèrica». UAB, 06-10-2021.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
Viccionari
# George Barnes (tirador)

George Barnes (1849 – 25 de gener de 1934) va ser un tirador britànic que va competir a cavall del segle xix i del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà una medalla de bronze en la prova de carrabina, blanc fix.

## Referències

* ↑ «George Barnes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2013. [Consulta: 18 abril 2016].
# George Herbert Hitchings

George Herbert Hitchings (Hoquiam, EUA, 18 d'abril de 1905 - Chapel Hill, 27 de febrer de 1998) fou un bioquímic estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1988.

## Biografia

Va néixer el 18 d'abril de 1905 a la ciutat de Hoquiam, població situada a l'estat nord-americà de Washington. Va estudiar química a la Universitat de Brown i Washington, on es graduà l'any 1927. L'any 1933 realitzà el seu doctorat en bioquímica a la Universitat Harvard, d'on fou nomenat membre de l'equip de recerca. El 1942 va entrar a treballar a la companyia farmacèutica "Burroughs-Wellcome", actualment anomenada GlaxoSmithKline, de la qual fou director del departament d'investigació. Al llarg de la seva carrera ha estat professor de farmacologia de les Universitat de Brown, Duke i Carolina del Nord.
Morí el 27 de febrer de 1998 a la ciutat de Chapel Hill, població situada a l'estat de Carolina del Nord.

## Recerca científica

Desenvolupà la seva recerca científica als laboratoris "Burroughs-Wellcome", on inicià una llarga col·laboració amb Gertrude Belle Elion. El seu principal focus de recerca se centrà en el metabolisme dels àcids nucleics, amb l'objectiu final d'aconseguir esbrinar les diferències de metabolisme entre les cèl·lules tumorals i les normals així com entre els bacteris i els virus, uns estudis vitals per al desenvolupament de la quimioteràpia.
L'any 1988 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia, juntament amb Gertrude Belle Elion i James Whyte Black, pel descobriment d'importants principis en el tractament amb fàrmac.

## Enllaços externs

* «George Herbert Hitchings» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# George Vivian

George Lane Vivian (Sault Ste. Marie, Ontario, 4 d'octubre de 1872 – Ontario, 6 d'octubre de 1936) va ser un tirador canadenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà una medalla de plata en la prova de fossa olímpica per equips. En aquests mateixos Jocs fou vintè en la prova individual.

## Referències

* ↑ «George Vivian Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de gener 2014. [Consulta: 5 maig 2016].
# Miguel Najdorf

Miguel Najdorf (el seu nom polonès original era Mieczysław Najdorf); (Varsòvia, 15 d'abril de 1910 - Màlaga, 4 de juliol de 1997), va ser un jugador, escriptor, i teòric dels escacs argentí, d'origen polonès, que ostentà el títol de Gran Mestre des de 1950 (fou un dels 27 primers jugadors guardonats al món amb aquest títol de la FIDE). Fou un dels millors jugadors mundials durant els anys 1950, i va guanyar vuit cops el Campionat de l'Argentina, un dels països més forts en l'àmbit escaquístic mundial a mitjans del segle xx, a causa de la massiva presència de fortíssims jugadors exiliats de l'Europa central i de l'est a conseqüència de la II Guerra Mundial.

## Resultats destacats en competició

El març de 1941 fou segon al IV Torneig de Mar del Plata, mig punt per darrere de Gideon Stahlberg.
El 1953 participà en el Torneig de Candidats de Zuric, un dels torneigs més forts de la història, que serví per determinar l'aspirant al títol al Campionat del món de 1954, on hi fou 6è (el guanyador fou Vassili Smislov).
El 1970 empatà al cinquè lloc (amb Reshevsky i Gheorghiu al fort torneig de Buenos Aires (el campió fou Bobby Fischer).

## Vegeu també

* Immortal polonesa

## Bibliografia

* Minev, Nikolay. Miguel Najdorf: King of the King's Indian Defense. The Chess Library, 1997. ISBN 978-0-966188-91-2.

## Notes i referències

* ↑ Obituitari de Miguel Najdorf Arxivat 2008-05-12 a Wayback Machine. al diari Clarín (castellà)
* ↑ Scimia, Edward. «Top Ten Chess Players Who Never Won a World Championship» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-04-14. [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ «Torneigs Majors i Campionats de l'Argentina (notes en castellà)». Arxivat de l'original el 25/10/2009.
* ↑ Campions de l'Argentina fins al 2003 Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine. al lloc web de la Federació Argentina d'Escacs (castellà)
* ↑ «IV Magistral De Ajedrez Ciudad De Mar Del Plata - Fma». Mdpajedrez.org.ar. Arxivat de l'original el 2012-09-04. [Consulta: 4 febrer 2016]. (castellà)
* ↑ «Torneig de Candidats de Zuric 1953: Quadre de classificació i història» (en anglès). chessgames.com. [Consulta: 6 març 2014].
* ↑ «Resultats, classificació i partides del torneig de Buenos Aires 1970» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 28 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Posicions crítiques de les seves partides a «wtharvey.com». [Consulta: 3 octubre 2010]. (anglès)
* Estimació Elo de Miguel Najdorf a «chessmetrics.com». [Consulta: 3 octubre 2010]. (anglès)