OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bachar Kouatly

Bachar Kouatly (Damasc, 3 de març de 1958) és un jugador d'escacs sirio-francès que té el títol de Gran Mestre des de 1989. És el director d'Europe Échecs.
A la llista d'Elo de la FIDE del febrer de 2016, hi tenia un Elo de 2462 punts, cosa que en feia el jugador número 45 (en actiu) de França. El seu màxim Elo va ser de 2520 punts, a la llista de juliol de 1993 (posició 236 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1979 fou campió de França a Courchevel. El 1988 fou segon a l'Obert de Marsella in 1988 i a l'Obert de Ginebra.

### Participació en olimpíades d'escacs

Kouatly ha participat, representant Líbia (un cop) i França, en sis Olimpíades d'escacs entre els anys 1980 i 1992 (un cop com a 1r tauler), amb un resultat de (+20 =24 –15), per un 54,2% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a l'Olimpíada del 1986 en puntuar 6 de 9 (+4 =4 -1), amb el 66,7% de la puntuació, amb una performance de 2468.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Bachar Kouatly» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ «http://www.parisechecs.fr/europe-%C3%A9checs/». parisechecs.fr. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: França"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Bachar Kouatly «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-08. [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ «Historial campions de França». [Consulta: 6 març 2016]. (castellà)
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Eugeneodòntides

Els eugeneodontiformes (Eugeneodontiformes) són un ordre extint i poc conegut d'uns peixos cartilaginosos. amb una estranya espiral de dents en la símfisi de la mandíbula inferior, i aletes pectorals reforçades per llargs radials. El palatoquadrat es va fondre al crani o es va reduir. Actualment s'ha determinat que estan dins dels holocèfals, i que els seus parents més propers és el peix rata.
El significat del nom « Eugeneodont» significa «veritable origen de les dents», que prové de l'antic grec εὖ (eu, bo / veritable) + γένος (guénos, raça / tipus / origen) + ὀδούς (odoús, dent).
Els membres dels eugeneodontiformes es classifiquen en diferents famílies. Els membres més ben conservats que s'han descobert són normalment ubicats dins de les famílies Helicoprionidae («serres espirals»), i Edestidae («els que devoren»). Els primers que contenen els gèneres Helicoprion, Sarcoprion i Parahelicoprion, i l'Edestidae conté els gèneres Edestus, Listracanthus i Metaxyacanthus.
Es creu que tots els eugeneodonts són per força carnívors, i cada gènere tenia comportaments d'alimentació especialitzats, intervals de territori i preses específiques. D'aquests animals només es coneixen fragments de l'esquelet, el que reflecteix el fet que tenia molt poc cartílag calcificat.

## Taxonomia

* Família Eugeneodontidae †
** Gènere Bobbodus †
** Gènere Eugeneodus †
** Gènere Gilliodus †
* Superfamília Edestoidea †
** Família Helicoprionidae †
*** Gènere Agassizodus †
*** Gènere Arpagodus †
*** Gènere Campyloprion †
*** Gènere Helicoprion †
*** Gènere Hunanohelicoprion †
*** Gènere Parahelicoprion †
*** Gènere Sarcoprion †
*** Gènere Sinohelicoprion †
*** Gènere Toxoprion †
** Família Edestidae †
*** Gènere Edestus †
*** Gènere Helicampodus †
*** Gènere Lestrodus †
*** Gènere Listracanthus †
*** Gènere Metaxyacanthus †
*** Gènere Parahelicampodus †
*** Gènere Physonemus †
*** Gènere Prospiraxis †
*** Gènere Syntomodus †
* Superfamília Caseodontoidea †
*** Gènere Campodus †
*** Gènere Chiastodus †
** Família Caseodontidae †
*** Gènere Caseodus †
*** Gènere Erikodus †
*** Gènere Fadenia †
*** Gènere Ornithoprion †
*** Gènere Romerodus †

## Galeria d'imatges

* Edestus giganteus
* Edestus protopirata
* Listracanthus hystrix
* Parahelicoprion clerci
* Sarcoprion edax

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database - Eugeneodontiformes». Arxivat de l'original el 2008-04-30. [Consulta: 6 maig 2018].
* ↑ Tapanila, L. ;Pruitt, J. ;Pradel ,A. ;Wilga ,C. ;Ramsay ,J. ;Schlader ,R. ;Didier ,D. «Jaws for a spiral-tooth whorl: CT images reveal novel adaptation and phylogeny in fossil Helicoprion». Biology Letters, 9.2, 2013. DOI: 10.1098/rsbl.2013.0057. PMC: 3639784. PMID: 23445952.

## Enllaços externs

* Palaeos Vertebrates 70.100 Chondrichthyes: Eugnathostomata a paleos.com (anglès)
* JSTOR: Journal of Paleontology Vol. 70, No. 1 (Jan., 1996), pp. 162-165 (anglès)
* More about Chondrichthyes Arxivat 2017-10-22 a Wayback Machine. a Devonian Times (anglès)
# Jorge Alberto Rubinetti

Jorge Alberto Rubinetti (31 de març de 1945 - 19 de setembre de 2016), fou un jugador d'escacs argentí, que tenia el títol de Mestre Internacional des del 1969.
A la llista d'Elo de la FIDE del setembre de 2016, hi tenia un Elo de 2382 punts, cosa que en feia el jugador número 66 de l'Argentina. El seu màxim Elo va ser de 2455 punts, a la llista de juliol de 1993.

## Resultats destacats en competició

El 1962, amb 17 anys, fou campió de l'Argentina juvenil. El 1969 aconseguí el títol de Mestre Internacional al Torneig Zonal de Mar del Plata, on acabà cinquè a 3½ punts dels guanyadors foren Miguel Najdorf i Oscar Panno.
Fou quatre cops campió absolut de l'Argentina en els anys 1971, 1982, 1988 i 1991.
Ha guanyat molts torneigs de l'Argentina i internacionals, entre els quals destaquen: Mar del Plata el 1971 i el 1985, Zárate el 1972, Quito (Equador) el 1975, Mercedes (Uruguai) el 1975, Aguadilla (Puerto Rico) el 1988, San Pablo (Brasil) el 1972 i Villa Carlos Paz el 1985. Fou Campió del club d'escacs Círculo de Ajedrez de Villa del Parque del 1967 al 1973, on en fou president entre els anys 1989 i 1992.
Va rebre l'Olímpia de Plata el 1988. I el 1991 va aconseguir una norma de Gran Mestre Internacional.

### Participació en olimpíades d'escacs

Rubinetti va participar, representant Argentina, en vuit Olimpíades d'escacs entre els anys 1968 i 1992, amb un resultat de (+45 =85 –31), per un 52,9% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a l'Olimpíada del 1988 en puntuar 6 de 10 (+4 =4 -2), amb el 60,0% de la puntuació, amb una performance de 2482.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Jorge Alberto Rubinetti» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 setembre 2016].
* 1 2 «Murió Jorge Rubinetti: el adiós al maestro bohemio». lanacion.com.ar. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2016. [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Argentina"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Jorge Alberto Rubinetti «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ «Llista campions de l'Argentina». ajedrezdeataque.com. [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ «Biografia de Jorge Rubinetti». [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Saar

* Per a altres significats, vegeu «Sarre».
El Saar (Sarre, en francès; Saar en alemany) és un riu que passa per la Lorena i pels estats alemanys del Saarland i de la Renània-Palatinat. Neix als Vosges, de la unió del Saar vermell i el Saar blanc en el Donon. Després de recórrer 126 km a França i 120 km a Alemanya, desemboca al Mosel·la, a Konz (Renània-Palatinat), no gaire lluny de Trèveris.
En èpoques anteriors, el Saar fou molt important per a les indústries del carbó, del ferro i de l'acer del Saarland. Matèries primeres i productes acabats eren enviats a través del seu curs via el Mosel·la i el Rin, per exemple, a la regió del Ruhr (Ruhrgebiet) o al port de Rotterdam.

## Ciutats importants al seu curs

A França al llarg del Saar trobem: Sarre-Union, Sarralbe i Sarreguemines. A Saarland passa per Saarbrücken, Saarlouis, Dillingen i Merzig, i a Renània-Palatinat per Saarburg i Konz. A Mettlach, conforma el conegut "meandre del Saar", bastant concorregut pels turistes.

## Principals afluents

* Bist
* Blies
* Nied
* Prims
* Rosselle
# Paula Andrea Rodríguez Rueda

Paula Andrea Rodríguez Rueda (7 de juliol de 1996) és una jugadora d'escacs colombiana que té els títols de Mestre Internacional Femení des de 2011 i de Mestre Internacional des de 2014.
A la llista d'Elo de la FIDE d'agost de 2015, hi tenia un Elo de 2358 punts, cosa que en feia la jugadora número 1 (en actiu) i número 16 absolut de Colòmbia,. El seu màxim Elo va ser de 2375 punts, a la llista d'abril de 2015.

## Resultats destacats en competició

Obtingué el títol de Mestre FIDE femení el 2006 amb només 10 anys, i el títol de Mestre Internacional femení el 2011, amb 14 anys 11 mesos i 4 dies, essent la colombiana més jove de la història en obtenir aquest guardó. El 2008 fou cinquena al Campionat del món d'escacs de la joventut a la categoria de Sub-12 jugat a Vietnam (la campiona fou Zhai Mo). El 2014 obtingué el títol de Mestre Internacional. Fou campiona de Colòmbia el 2013. El 2015 fou campiona de Colòmbia Sub-20. És la primera colombiana i sisena d'Amèrica en obtenir el títol de Mestre Internacional. El 2016 es proclamà per segon cop campiona femenina de Colòmbia.

### Participació en olimpíades d'escacs

Rodríguez Rueda ha participat, representant Colòmbia, en una Olimpíada d'escacs l'any 2014, amb un resultat de (+3 =3 –3), per un 50,0% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a les Olimpíada del 2014 en puntuar 4½ de 9 (+3 =3 -3), amb el 50,0% de la puntuació, amb una performance de 2272.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Paula Andrea Rodríguez Rueda» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Colòmbia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Paula Andrea Rodríguez Rueda «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «Paula Rodríguez: WMI más joven en la historia de Colombia». [Consulta: 10 agost 2015]. (castellà)
* ↑ «Paula Andrea Rodríguez, Campeona nacional sub 20 Ajedrez Pensado». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 10 agost 2015]. (castellà)
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Zehra Topel

Zehra Topel (Xumen, Bulgària, 13 d'abril de 1987) és una escaquista turca, que té el títol de Mestre Internacional Femení des de 2007.
Tot i que roman inactiva des del gener de 2019, a la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2146 punts, cosa que en feia la jugadora número 5 (femenina) de Turquia (i la número 185 absoluta del país). El seu màxim Elo va ser de 2256 punts, a la llista d'octubre de 2006.

## Resultats destacats en competició

El 2007 fou campiona femenina de Turquia.

### Participació en olimpíades d'escacs

Topel ha participat, representant Turquia, en quatre Olimpíades d'escacs entre els anys 2004 i 2014 (un cop com a 1r tauler), amb un resultat de (+19 =12 –12), per un 58,1% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a l'Olimpíada del 2014 en puntuar 8 de 10 (+7 =2 -1), amb el 80,0% de la puntuació, amb una performance de 2290.

## Vegeu també

* Betül Cemre Yıldız
* Ekaterina Atalık
* Kübra Öztürk

## Referències

* ↑ «20 Kişiye karşı aynı anda satranç» (en turc). milliyet.com.tr, 23-10-2009. [Consulta: 5 febrer 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Turquia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Zehra Topel «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-24. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ «Nota biogràfica de Zehra Topel» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 5 febrer 2016].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.

## Enllaços externs

* Zehra Topel a Tam Satranç
# Ottomar Ladva

Ottomar Ladva (Haapsalu, 17 de juny de 1997) és un jugador d'escacs estonià, que té el títol de Gran Mestre des de 2016. Ha guanyat el Campionat d'escacs d'Estònia els anys 2013, 2015, 2016, i 2018.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2020, hi tenia un Elo de 2513 punts, cosa que en feia el jugador número 1 (en actiu) d'Estònia. El seu màxim Elo va ser de 2543 punts, a la llista del setembre de 2017.

## Resultats destacats en competició

Ladva va guanyar el Campionat d'Estònia Juvenil (Sub-18) els anys 2010, 2012, 2013 i 2014. Des de 2006 ha anat participant en el Campionat d'Europa per edats, en els diferents grups d'edat.
El 2013 va guanyar el Campionat absolut d'Estònia, quan tenia 15 anys, batent així el rècord anterior de Lembit Oll (de 1982). El 2014 hi fou segon.
El 2015 tornà a guanyar el campionat d'Estònia, i va repetir el triomf, per tercer cop, el 2016.
El juny de 2015 Ladva va guanyar el torneig round-robin de Riga, per damunt d'Aloyzas Kveinys, i hi obtingué una norma de Gran Mestre.
El 2018 guanyà novament el campionat d'Estònia, per quart cop en la seva carrera.

### Participació en competicions per equips

Ottomar Ladva ha representat Estònia a les següents Olimpíades d'escacs:
* El 2012, al tauler suplent, a la 40a Olimpíada a Istanbul (+5, =1, -3);
* El 2014, al primer tauler a la 41a Olimpíada a Tromsø (+5, =3, -3).

## Referències

* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Estònia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Evolució Elo d'Ottomar Ladva» (en anglès). FIDE. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Ottomar Ladva, Margareth Olde win the Estonian U18 Championships». European Chess Union. Arxivat de l'original el 2014-05-12. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «Resultats esportius d'Ottomar Ladva». sport24.ee.
* ↑ «Campionat d'escacs d'Estònia de 2015, quadre de creuaments». Chess-Results. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «Campionat d'escacs d'Estònia de 2016, quadre de creuaments». Chess-Results. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «2015 Riga Round Robin GM norm» (en anglès). Chess-Results. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ http://chess-results.com, Dipl.Ing. Heinz Herzog -. «Campionat d'escacs d'Estònia 2018». Chess-Results Server Chess-results.com.
* ↑ Men's Chess Olympiads :: Ottomar Ladva OlimpBase
# Joan Salvat i Saladrigas

Joan Salvat i Saladrigas (Sant Feliu de Llobregat, Baix Llobregat, 1956) és un periodista català. És conegut com a creador del programa 30 minuts a TV3 del qual va ser el director durant més de vint-i-quatre anys, del 1984 a 2008. De 2009 al 2017 va dirigir el programa de documentals Sense ficció.

## Referències

* ↑ Lerín, Olga «Joan Salvat deja '30 minuts' tras 24 años al frente» (en castellà). El Periódico, 16-11-2008.
* ↑ Castellví i Roca, Albert «Joan Salvat: “Quan parles de documentals, a la gent li agafa son”». Ara, 27-05-2014. «Joan Salvat dirigeix des de fa cinc anys el Sense ficció, l'únic espai de documentals que s'emet en prime time en un canal generalista a Europa»
* ↑ Lerín, Olga «TV-3 relleva els directors de '30 minuts' i 'Sense ficció' El reporter Raül Gallego substituirà Eduard Sanjuán i Joan Salvat al capdavant dels dos programes la temporada que ve». El Periódico, 08-06-2017.
* ↑ Salvat i Saladrigas, Joan; et alii. Darrere la càmera : quinze anys de 30 minuts, 1984-1999 (llibre+DVD). Barcelona: Pòrtic, 1999, p. 280. ISBN 978-84-7306-591-7.
# Temporada 1982-1983 del Club Joventut Badalona

La temporada 1982-1983 va ser la 44a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial. La Penya va disputar la seva 27a temporada consecutiva a la màxima categoria del bàsquet espanyol, acabant la fase regular en la setena posició, dues posicions per sota de l'aconseguida a la temporada anterior. L'equip també va arribar a quarts de final de la Copa Korac, i va caure a quarts a la Copa del Rei. També va ser finalista de la Lliga catalana.

## Resultats
### Copa Korac

A la Copa Korac l'equip va quedar eliminat en la lligueta de quarts de final.

### Lliga espanyola

A la lliga espanyola finalitza en la setena posició de 14 equips participants. En 26 partits disputats va obtenir un bagatge de 14 victòries, 1 empat i 11 derrotes, amb 2.394 punts a favor i 2.434 en contra (-40).

### Copa del Rei

En aquesta edició de la Copa del Rei el Joventut va arribar fins a la ronda de quarts de final, en la que va quedar eliminat pel Reial Madrid. Prèviament, a vuitens de final havia eliminat el CB CAI Zaragoza.

### Lliga catalana

La Penya va quedar primera al seu grup de semifinals de la Lliga catalana, classificant-se per disputar la final al Palau d'esports de Barcelona. Va perdre la final davant el FC Barcelona.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
* Club Joventut Badalona: plantilla 1982-83
* Jugadors
* Josep Maria Margall
* Jordi Villacampa
* Josep Antoni Montero
* Gonzalo Sagi-Vela
* Charly López Rodríguez
* Eric Bartolomé
* Xavier Rodríguez "Rodri"
* Antón Soler
* Ramón Oliver
* Xavier Ibáñez
* Xavier Tres
* Jack Schrader
* Andre Gaddy
* Entrenador
* Jack Schrader

## Referències

* ↑ «Korac Cup 1982-83» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 28 abril 2018].
* ↑ «Liga española 1982-83» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 29 abril 2018].
* ↑ «XLVII Copa del Rey 1983» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 26 abril 2018].
* ↑ «1982 Lliga Catalana de Bàsquet» (en anglès). Popflock. Arxivat de l'original el 29 d’abril 2018. [Consulta: 28 abril 2018].
* ↑ «Història: Anys 80: Es comença a gestar la Penya triomfadora». Penya.com. [Consulta: 30 abril 2018].
* ↑ «Spanish Clubs Rosters in C3 (1981-1985)» (en anglès). Linguasport. [Consulta: 30 abril 2018].

## Notes

* ↑ Jugador estranger, només juga a la Korac.
* ↑ Jugador estranger, només juga a la Korac.
# Vija Rožlapa

Vija Rožlapa (Liepāja, 8 de gener de 1942) és una Mestra d'escacs letona.

## Resultats destacats en competició

Vija Rožlapa va aprendre a jugar a escacs a 12 anys. Va guanyar el campionat de Letònia femení per edats el 1958 i el campionat de la Unió Soviètica per edats el 1960. Va esdevenir Mestra d'escacs soviètica el 1977.
En el període entre 1958 i 1983 Vija Rožlapa va partticipar sense interrupcions al Campionat d'escacs femení de Letònia, i el va guanyar quatre cops (1967, 1971, 1972 i 1974), i fou cinc cops segona (1961, 1965, 1970, 1975 i 1979), i quatre cops tercera (1963, 1968, 1976 i 1980). Va prendre part al torneig per darrer cop el 2002.

### Participació en competicions per equips

Vija Rožlapa va representar Letònia al campionat per equips de la Unió Soviètica el 1959, 1960 (fou la tercera millor jugadora al tercer tauler femení), 1963 (fou la tercera millor jugadora al segon tauler femení), 1967, 1969 (fou la segona millor jugadora al segon tauler femení), 1972, i 1975, i per l'equip team "Daugava" a la Copa soviètica per equips el 1961, 1966, 1968, 1974, i 1976.

### Professora i entrenadora d'escacs

El 1964 Vija Rožlapa va decidir esdevenir mestra i entrenadora d'escacs a l'Escola d'Escacs de Riga. Entre els seus alumnes hi ha Aleksei Xírov i Laura Rogule.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Vija Rožlapa» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 13 abril 2015].
* ↑ http://al20102007.narod.ru/ch_urs/1960/ch_jun60.html
* ↑ http://www.chessds.lv/ - Chapter "Turnīri - Latvijas čempionātu rezultāti"
* ↑ http://www.olimpbase.org/playersst/btnz57xd.html
* ↑ http://www.olimpbase.org/playerssc/btnz57xd.html
* ↑ http://kaissa.lv/index.php?option=com_content&view=article&id=48&Itemid=56&lang=lv
* ↑ http://chess-news.ru/node/3883 Arxivat 2011-11-14 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., pp. 105 – 106 (en letó).

## Enllaços externs

* Vija Rožlapa. Fitxa a chesstempo.com
# L'Espina (Collsuspina)

L'Espina és una masia del municipi de Collsuspina (Moianès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Amagada a darrere un tossal a 950m d'altitud la masia consta d'un cos central amb teulada a dues vessants i orientació a ponent. A la façana principal destaca un portal adovellat així com un finestral gòtic del segle xvi d'una part més antiga de l'actual edificació. Dos balcons i altres obertures completen aquesta façana. A la façana de migdia hi ha un gran arc rodó a nivell de terra i al segon pis una galeria amb cinc arcs de pedra rebaixats. A la façana de la dreta hi ha una cabana i un cos afegit datat en una llinda en l'any 1909. Davant a la casa hi ha una era i a sota un edifici amb quatre voltes de canó i grans arcades.

## Història

L'Espina és la casa més antiga del terme que ha perdurat fins aleshores i el seu topònim va adornar nom a l'actual poble que es va desenvolupa en un coll a prop de la seva explotació. La primera menció que es conserva es remunta al segle x, l'any 924. L'any 1051 torna a sortir citada en una donació de terres. En temps medievals el senyalen diferents documents com a part dins la jurisdicció del Castell de Tona. La masia va evolucionat i rd va engrandir. Es conserven testimoni de les obres dels segles xvi a xix. La família Espina ha perdurat fins ara si bé no viuen permanentment a la masia.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Espina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Nalda

Nalda és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana. Limita al nord amb Albelda de Iregua, al sud amb Viguera, a l'est amb Clavijo i Soto en Cameros (llogarets de Trevijano i Luezas) i a l'oest amb Sorzano.

## Història

La localitat va ser escenari dels preliminars de la famosa batalla de Clavijo entre àrabs i cristians en l'any 844. Apareix citada per primera vegada en el segle xi, en la relació de propietats que el rei Garcia de Nájera va concedir a la seva esposa Estefania. En el testament de la reina Estefania, vídua de Garcia rei de Pamplona anomenat el de Nájera, deixa al seu fill el rei Sanç el de Peñalén, tretze viles, entre les quals està Nalda.
El 1064, el rei Sanç el Noble, donà al monestir de San Prudencio el de San Agustín de Nalda, dient que era, per remei de la seva ànima i per haver-se'l pregat Jimeno Fortúnez. En 1067 el monestir de San Prudencio ho va donar en canvi al Monestir de San Martín de Albelda pel de Pampaneto. Nalda està compresa en l'escriptura del Senyoriu de Cameros, concedit a Juan Ramírez de Arellano pel rei Enric II de Castella en 1366. Des d'aleshores i fins al segle xix es va convertir en la capçalera d'aquest senyoriu. Es veuen àdhuc relíquies de l'antiga muralla i, en el cim del poble, el castell i palau dels senyors de Cameros. En aquest alcàsser es conserva l'interessant arxiu del senyoriu. També es va conservar allí durant molts anys el punyal amb el qual el rei Enric II va matar el seu germanastre Pere el Cruel.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Bibliografia

* GOVANTES, Ángel Casimiro de (1846), Real Academia de La Historia, Diccionario Geográfico Histórico de España, Seccion II comprende La Rioja o toda la Provincia de Logroño y algunos pueblos de la de Burgos., reimp., Logroño, Consejería de Educación, Cultura y Deportes, (1986). ISBN 84-505-3985-4.