OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calvari i Ermita del Santíssim Crist de la Fe d'Atzeneta d'Albaida

El calvari i ermita del Santíssim Crist de la Fe és un conjunt monumental situat a la pujada del Calvari, al municipi d'Atzeneta d'Albaida (Vall d'Albaida, País Valencià). És Bé de Rellevància Local amb identificador número 46.24.003-001.

## Història

El conjunt es va edificar en els segles xviii i xix. En 1709 es va edificar el Calvari i una ermita. L'ermita va ser reemplaçada per una altra construïda entre 1756 i 1761, la qual va ser reemplaçada al seu torn per una nova més gran, les obres de la qual es van iniciar en 1883 i es van concloure en 1890.

## Arquitectura

És un edifici alt i esvelt, en el qual ressalten dos cossos laterals precedits per sengles jardins tancats per reixes; en els extrems s'aixequen dos petits campanars blancs amb campaneta i creu de ferro. La façana és d'estil renaixentista. Presenta en les seues cantonades pilastres que acaben en adorns piramidals per sobre de la cornisa. La portada està formada per quatre columnes de pedra que emmarquen la porta situada sota un arc de mig punt. Sobre l'arquivolta de la portada s'obre una gran vidriera representant al Crist de l'advocació amb l'escut de Atzeneta. Més amunt, una espadanya estilitzada coberta per un cos piramidal remata el frontó. La teulada de l'edifici és de dues aigües i els seus paraments laterals són reforçats exteriorment per contraforts de poc relleu.
L'interior simula l'estil gòtic, amb voltes de creueria i decoració neobizantina. Té un cor alt i altars laterals. En les fornícules situades en aquests altars es veneren imatges actuals relacionades amb els episodis de la Passió. Al presbiteri es troba el retaule de l'altar major, d'escaiola molt decorada, amb el Crist titular, una talla del segle xix, i als seus costats dos àngels de factura actual. Els flanquegen els Quatre Evangelistes. També són de destacar el sòcol de rajoles i una imatge de la Dolorosa de l'any 1722.

## Tradicions

El Santíssim Crist de la Fe, patró d'Atzeneta d'Albaida, és conegut popularment com El Morenet, apel·latiu que ha rebut pel to torrat de la imatge. Aquest color es deu al fet que durant les guerres napoleòniques els soldats ocupants la van llançar al foc, encara que no van aconseguir cremar-la. La festa del Crist és el 23 de setembre de cada any. Consisteix en el trasllat de la imatge en processó a la parròquia. Quan és retornada a l'ermita al vespre, els portadors fan girar la imatge perquè miri a tots els paratges de la vall, però especialment la tornen cap a Albaida. De la mateixa manera, que els veïns d'aquesta ciutat fan el mateix gest cap a Atzeneta quan treuen en processó a la seva patrona, la Verge del Remei.

## Referències

* 1 2 Fitxa del BRL al web de la Generalitat
* 1 2 3 4 5 Santísimo Cristo de la Fe Arxivat 2014-12-14 a Wayback Machine. (castellà)
* 1 2 Patrimoni al web de l'Ajuntament
# Salvador Navarro Pradas

Salvador Navarro Pradas (València, 1963) és un empresari i dirigent empresarial valencià, president de la patronal Confederació Empresarial Valenciana (CEV) des de 2011.
Amb formació en direcció d'empreses i gestió financera, Salvador Navarro ha treballat per a diverses empreses de transports, s'incorpora a la direcció de l'empresa de transports CBL Logística el 1996 i cinc anys després arriba a la presidència a l'organització empresarial espanyola Cave Logística. En l'àmbit de la representació empresarial fou membre de la directiva de l'extinta Confederació d'Organizacions Empresarials de la Comunitat Valenciana (CIERVAL) i des de 2003 de la Federació Valenciana d'Empreses del Transport i la Logística (FVET). Des de 2005 també de la CEV que presideix des de 2011.

## Referències

* ↑ «Salvador Navarro | Nueva Economía Fórum | Organizacíon independiente de debate». [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ «Salvador Navarro Pradas» (en castellà). [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ «Salvador Navarro, nuevo presidente de la CEV con un 85,6% de los votos» (en castellà). El País [Madrid], 15-12-2011. ISSN: 1134-6582.
# Daniela Guajardo Cornejo

Daniela Guajardo, (Curicó, Regió del Maule, 23 de juny de 1990), és una estudiant, esportista i ciclista xilena.
És estudiant d'enginyeria comercial de la Universidad de Chile. Va ser medallista panamericana per ciclisme, sent seleccionada nacional xilena.
El 2009 va patir un accident en ser atropellada pel per un òmnibus del Transantiago l'accident la va deixar amb diverses fractures, però després de la rehabilitació no es va retirar de l'esport.

## Palmarès

* 2008
** Campiona de Xile júnior en ruta
** Medalla de plata als Campionats Panamericans en Velocitat per equips
* 2012
** Medalla de plata als Campionats Panamericans en Scratch
** Medalla de bronze als Campionats Panamericans en Puntuació
* 2014
** Campiona de Xile en contrarellotge
** Medalla de bronze als Campionats Panamericans en Scratch
* 2015
** Campiona de Xile en contrarellotge
** Medalla de bronze als Campionats Panamericans en Persecució per equips

## Referències

* ↑ El Mercurio. «Desesperada está Selecionada Nacional por el robo de bicicleta» (en castellà), 27-01-2015. [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ CNN. «Daniela Guajardo: La ciclista chilena que estuvo al borde del retiro tras ser atropellada» (en castellà), 27-01-2015. [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ El Espectador. «Colombia lidera la tabla de medallería en los Panamericanos de ciclismo» (en castellà), 05-05-2008. Arxivat de l'original el 2011-01-24. [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ UChile. «Daniela Guajardo obtiene bronce en Panamericano de Ciclismo en México» (en castellà), 11-09-2014. [Consulta: 27 gener 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gamma del Microscopi

Gamma del Microscopi (γ Microscopii) és l'estel més brillant en la constel·lació del Microscopi amb magnitud aparent +4,67. Situada a 223 anys llum del sistema solar, és membre del corrent d'estels de l'Associació estel·lar de l'Ossa Major.
Gamma del Microscopi és una gegant groga de tipus espectral G4III amb una temperatura superficial de 5.100 K. La seva lluminositat és 64 vegades major que la del Sol i el seu radi és 10 vegades més gran que el d'aquest. Les seves característiques són intermèdies entre les dues components que formen l'estel binari Capella (α Aurigae); així mateix és una mica més calent però clarament menys lluminosa que α Microscopii, també una geganta groga. Amb una edat de 620 milions d'anys, va començar la seva vida en la seqüència principal com una estrella blanc-blavosa de tipus B9.
Allunyant-se de nosaltres a 15 km/s, els astrònoms han trobat que fa 3,8 milions d'anys Gamma del Microscopi va passar a només 6 anys llum de distància la Terra, essent en aquell moment l'estel més brillant en el nostre firmament amb magnitud -3.
Un estel tènue de magnitud 14 a 25,7 segons d'arc probablement no sigui una companya real, sinó que forma una doble òptica amb Gamma del Microscopi.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol. 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 0. Data de publicació: 1982. Autor: Nancy Houk.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 Vardan Adibekyan «CORALIE radial-velocity search for companions around evolved stars (CASCADES). I. Sample definition and first results: Three new planets orbiting giant stars». Astronomy and Astrophysics, 1-2022. DOI: 10.1051/0004-6361/202040078.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ «Gamma Mic - Star in double system» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Gamma Microscopii» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 2 gener 2021].
# Cleòmenes el jove

Cleòmenes el jove (en llatí Cleomenes, en grec antic Κλεομένης "Kleoménes") fou un escultor probablement grec que va fer una estàtua molt admirada però sense gaire vida, coneguda amb el nom de Germànic sense gaire fonament, avui dia al Louvre. Representa a un orador romà amb la mà dreta aixecada i com a atribut una tortuga als seus peus, cosa que el relacionaria amb Mercuri.
L'estàtua porta la inscripció: ΚΛΕΟΜΕΝΗΣ ΚΛΕΟΜΕΝΟΥΣ ΑΘΗΝΑΙΟΣΕ ΠΟΙΗΣΕΝ, o sigui que diu que era fill de l'escultor Cleòmenes. Se suposa que va viure aproximadament cap a l'any 200 aC, probablement després de la batalla de Cinoscèfales, ja que difícilment un grec hauria fet una estàtua d'un romà amb elements divins abans de les Guerres macedòniques.
Existeix una altra obra amb el nom de Cleòmenes, un baix relleu conservat a Florència, molt ben fet, que porta la inscripció "ΚΛΕΟΜΕΝΗΣ ΕΠΟΙΕΙ". Representa la història d'Alcestis. No se sap si era d'aquest Cleòmenes o del seu pare, o d'un altre Cleòmenes no documentat.

## Referències

* ↑ Cleomenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 796
# Anisognathus

Anisognathus és un gènere d'ocells de la família dels tràupids (Thraupidae) que habita boscos de muntanya d'Amèrica del Sud.
Se n'han descrit 5 espècies dins aquest gènere :
* Anisognathus igniventris - tàngara andina ventre-roja.
* Anisognathus lacrymosus - tàngara andina llagrimosa.
* Anisognathus melanogenys - tàngara andina de Santa Marta.
* Anisognathus notabilis - tàngara andina barbanegra.
* Anisognathus somptuosus - tàngara andina de capell groc.

## Referències

* ↑ El gènere Anisognathus a ITIS Rev. 23-07-2010
# Can Boera

Can Boera és una antiga masia fortificada amb torre de defensa situada a Palafrugell (Baix Empordà). La torre està declarada com a bé cultural d'interès nacional. La masia de Can Boera està situada al carrer de la Font.
La torre de defensa té planta quadrangular i està situada a l'angle sud-est de la casa. L'element més remarcable d'aquesta torre és la part superior, ja que conserva el matacà de pedra gairebé en tot el seu perímetre. També hi ha espitlleres quadrangulars. Al parament de la façana d'accés de la casa la torre té una finestra rectangular a la part baixa i un rellotge de sol pintat a la part central. Al mur est hi ha, com a element remarcable, una finestra amb relleus i ampit motllurat, molt malmesa. Aquest element forma part de la masia de Can Boera, que té a la porta d'accés la data de 1745. Segurament la torre és d'origen anterior, probablement dels segles XVI-XVII. Els propietaris han conservat l'arxiu de la casa amb documentació des del segle xiv, que resta per investigar. És l'única masia amb torre de defensa conservada dintre del nucli urbà de Palafrugell. Actualment, la seva funció és de segona residència, i la torre forma part de l'habitatge.
A l'Arxiu Municipal de Palafrugell es troben reproduccions d'una part del seu fons documental.

## Referències

* 1 2 «Can Boera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 abril 2012].
* ↑ «Fons documentals de l'Arxiu Municipal de Palafrugell (dins de Fons Patrimonials)». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2013-11-11. [Consulta: 28 agost 2012].
# Emma Hinze

Emma Hinze (Hildesheim, 17 de setembre del 1997) és una esportista alemanya que competeix en ciclisme en la modalitat de pista, és especialista en les proves de velocitat.
Va participar en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, obtenint una medalla de plata en la prova de velocitat per equips (juntament amb Lea Friedrich).
Va guanyar sis medalles al Campionat del món de Ciclisme en Pista entre els anys 2019 i 2021, i dues medalles al Campionat d'Europa de Ciclisme en Pista, plata el 2019 i bronze el 2018.

## Medaller internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 2 | Velocitat per equips |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2019 | Pruszków ( Polònia) | 3 | Velocitat per equips |
| 2020 | Berlín ( Alemanya) | 1 | Velocitat individual |
| 2020 | Berlín ( Alemanya) | 1 | Velocitat per equips |
| 2020 | Berlín ( Alemanya) | 1 | Keirin |
| 2021 | Roubaix ( França) | 1 | Velocitat individual |
| 2021 | Roubaix ( França) | 1 | Velocitat per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2018 | Glasgow ( Regne Unit) | 3 | Velocitat per equips |
| 2019 | Apeldoorn ( Països Baixos) | 2 | Velocitat per equips |

## Referències

* 1 2 Welle (www.dw.com), Deutsche. «Emma Hinze: Olympics frontunner forced to play waiting game | DW | 25.07.2020» (en anglès britànic). [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ «Emma Hinze». the-sports.org (anglès)
# Veborg

Veborg (també Wigbiorg) va ser una donzella guerrera vikinga, també coneguda com a valquíria, que va liderar un exèrcit de tres-centes skjaldmö, lluitant al costat del rei Harald Hilditonn, amb Hed (o Hetha, filla del rei Harald, que seria reina de Sjælland) i Visna (Wisna) a la batalla de Brávellir. De les tres comandants, Veborg és la que ostenta major protagonisme segons els manuscrits Gesta Danorum i Sögubrot af nokkrum fornkonungum. Segons la llegenda, després de caure en combat Ubbe de Frisia, Veborg es va enfrontar i va matar a Söti i va aconseguir ferir a Starkad, propinant-li un cop que va fer caure el mentó i que li va provocar un profund enuig perquè havia de mossegar-se la barba per evitar tenir la boca oberta durant els enfrontaments. L'últim contrincant va ser Thorkel, a qui «infligí moltes ferides i va haver-hi un fort intercanvi verbal», però no va tenir tanta fortuna i finalment va morir al camp de batalla.

## Referències

* ↑ Elton Oliver, F.Y. Powell, The first nine books of the Danish history of Saxo Grammaticus, Norroena society, 1906, ISBN 5875747412 Intro p. lv.
* ↑ Martin Lamm (1971), August Strindberg, B. Blom (ed.), p. 462.
* ↑ Laurits Engelstoft, Udvalg af Laurids Engelstofts Skrifter, Thiele, 1859, p. 53.
* ↑ Kata Dalström (1889), Nordiska hjeltesagor för ungdom, p. 164.

## Vegeu també

* Dones pirates

## Bibliografia

* Gesta Danorum
** Karsten Friis-Jensen, 2005, Gesta Danorum ISBN 978-87-12-04025-5, ISBN 87-12-04025-8 (en llatí)
** Peter Zeeberg, 2000, Saxos Danmarkshistorie ISBN 87-12-03496-7, vol. 1 ISBN 87-12-03534-3, vol. 2 [[Special:BookSources/8712035343|ISBN 87-12-03535-1]] (en danès)
* Sögubrot af nokkrum fornkonungum
** Sögubrot af nokkrum fornkonungum (en nòrdic antic)
** Sögubrot af nokkrum fornkonungum Arxivat 2010-09-08 a Wayback Machine. (fragmentada, en anglès)
# Gliese 179 b

Gliese 179 b (també conegut com a HIP 22627 b i GJ 179 b) és un planeta extrasolar que orbita l'estel de tipus M de la seqüència principal Gliese 179, localitzat aproximadament a 40 anys llum, a la constel·lació d'Orió. Aquest planeta té una massa similar a la de Júpiter i triga 6,4 anys a completar el seu període orbital, amb un semieix major de 2,45 ua. Va ser descobert mitjançant el mètode de la velocitat radial el 13 de novembre de 2009, usant en telescopi Keck, juntament amb altres 5 planetes.

## Referències

* 1 2 Gregory W. Henry «The California Planet Survey. I. Four New Giant Exoplanets» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-09-2010, pàg. 1467–1481. DOI: 10.1088/0004-637X/721/2/1467.
* 1 2 3 4 5 «The Masses of a Sample of Radial-Velocity Exoplanets with Astrometric Measurements». Research in Astronomy and Astrophysics, 5, 5-2023. DOI: 10.1088/1674-4527/ACCB7E.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet GJ 179 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ Five new giant exoplanets from the California Planet Survey
# Clontarf

Clontarf (en irlandès:Cluain Tarbh, prat del toro) és un suburbi costaner al nord de Dublín, a Irlanda. És conegut per la batalla de Clontarf l'any 1014, on Brian Boru, Rei d'Irlanda, va vèncer els Vikings de Dublín i els seus aliats, els irlandesos de Leinster. Aquesta batalla, que es va desenvolupar en una gran àrea, marca el final de les guerres entre irlandesos i vikings.
Clontarf no té un únic centre; a nivell històric hi havia dos centres de població, un a la costa cap a la ciutat i el poble pescador de Clontarf Sheds més al nord, en el que actualment és l'Avinguda Vernon, a més dels terrenys centrats al Castell de Clontarf. Clontarf té una varietat d'instal·lacions comercials en diversos llocs, principalment a l'Avinguda Vernon.
Clontarf "és un suburbi costaner a la carretera Dublin 3km (2m) -Howth 11km (7m). És a una parada amb el DART del centre de la ciutat, té un atmosfera de poble acollidora i la major part de les carreteres porten cap al mar."

## Referències

* ↑ «Dublin tourism». Arxivat de l'original el 2019-05-05. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Apalharpactes

Apalharpactes és un gènere d'ocells de la família dels trogònids (Trogonidae). Aquests trogons habiten a la selva humida de Java i Sumatra.

## Taxonomia

Segons la classificiació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere conté dues espècies:
* Trogon de Java (Apalharpactes reinwardtii).
* Trogon de Sumatra (Apalharpactes mackloti).
Aquestes dues espècies eren incloses al gènere Harpactes.

## Referències

* 1 2 «Mousebirds, Cuckoo Roller, trogons, hoopoes, hornbills» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 288. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Can Fosses

Can Fosses és un mas al nucli de Planoles (Ripollès) catalogat l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Sobresurt el volum aclaparador de la cabana cobert a dues aigües que domina l'era. L'emparedat de les grans obertures exteriors disposades simètricament sobre l'eix central que divideix les dues crugies que facilitaven la ventilació fan pensar en canvis en el sistema d'explotació, que l'estructura del mas recull adaptant-se als progressius canvis d'ús. Construïda amb maçoneria de pedra del país, destaca la col·locació d'aquesta a l'arc i les llindes de les obertures.

## Referències

* ↑ «Can Fosses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Els misteris de la coral

Els misteris de la coral o Assassinat a Castellane (títol original en francès, Les Mystères de la chorale) és un telefilm francès que representa la cinquena entrega de la col·lecció Els misteris de.... Dirigit per Emmanuelle Dubergey i escrit per Philippe Le Dem, es va estrenar al canal belga La Une el 15 de novembre de 2020, al canal suís RTS 1 el 18 de desembre del mateix any, i al canal francès France 3 el 13 de febrer del 2021, quan va ser seguit per 5,61 milions d'espectadors. El rodatge va començar el 12 de març de 2020 a Marsella i la seva regió, però es va haver d'interrompre a causa del confinament per la pandèmia de la COVID-19. Es va reprendre del 29 de juny al 24 de juliol de 2020. S'ha doblat al valencià per a À Punt amb el títol d'Assassinat a Castellane, i al català central per a TV3 amb el nom d'Els misteris de la coral.

## Repartiment

* Maud Baecker: Caroline Dubreuilh
* Nicolas Marié: Louis Kléber
* Fabrice Deville: Paul Lefort
* Alix Bénézech: Hélène Brion
* Jean-Michel Noirey: Thomas Schneider
* Lisa Masker: Sabrya Birkan

## Referències

* ↑ «Audiences : "The Voice" leader devant "Les mystères de la chorale", "Echappées belles" devance M6» (en francès). [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Dès la fin du mois, tournage du téléfilm Les Mystères de la chorale, avec Maud Baecker et Nicolas Marié.» (en francès). leblogtvnews.com. Arxivat de l'original el 2020-03-27. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Assassinat a Castellane». À Punt, 30-07-2022. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ 3Cat. «Programació de TV3», 15-11-2024. [Consulta: 15 novembre 2024].
# Verutum

Verutum (en plural, veruta) és el terme llatí que utilitzaven a l'antiga Roma per fer referència a una javelina curta utilitzada per l'exèrcit romà. El verutum era utilitzat pels vèlits per a labors de fustigació, en lloc del pílum més pesat que usaven els hastats i els principes per fer mal a l'enemic abans d'enfrontar-se en combat cos a cos.
Aquesta arma va ser adoptada dels samnites i dels volscs. La longitud del verutum era d'uns 1,1 metres de llarg, molt més curt que els 2 metres del pilum. La seva punta mesurava al voltant de 13 centímetres de llarg, i podia ser completament de ferro o simplement estar revestida de metall.
Durant els segles iii i ii aC, la infanteria lleugera romana coneguda com a vèlit solia implicar set veruta per persona al combat. Van resultar ser armes bastant efectives, fins i tot contra els elefants de guerra, com va quedar demostrat a la batalla de Zama. A la fi del segle II aC el verutum va deixar d'utilitzar-se alhora que van desaparèixer els vèlits com a unitat militar, si bé la javelina va tornar a introduir-se en l'arsenal militar romà en les últimes etapes de l'Imperi.

## Referències

* Carr, Thomas Swinburne (1836). A manual of Roman antiquities, Oxford: Oxford University Press, p. 234 note.
* Glossary of Latin Words, Bible History Online.
# Gliese 317 c

Gliese 317 c és un exoplaneta situat a 30 anys llum de la Terra a la constel·lació de Brúixola. El planeta que orbita al voltant de la nana roja Gliese 317 va ser descobert el juliol de 2007. L'excentricitat de l'òrbita és de 42% i el període orbital de 7,4 anys.

## Designació

El nom Gliese 317 c va ser seleccionat per la Unió Astronòmica Internacional (UAI) pel procediment NameExoWorlds, una consulta pública prèvia a l'elecció de la designació final de 305 exoplanetes descoberts abans del 31 de desembre de 2008 i distribuïts entre 260 sistemes planetaris que allotgen d'un a cinc planetes. El procediment, que va començar el juliol del 2014, finalitzà l’agost del 2015, amb l’anunci dels resultats, durant una cerimònia pública, en el marc de la XIX Assemblea General de la UAI que se celebrà a Honolulu (Hawaii).

## Referències

* ↑ John Asher Johnson «A New Planet around an M Dwarf: Revealing a Correlation between Exoplanets and Stellar Mass» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 20-11-2007, pàg. 833–840. DOI: 10.1086/521720.
* 1 2 Henry Ngo «Statistics of long period gas giant planets in known planetary systems» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 14-04-2016, pàg. 89–89. DOI: 10.3847/0004-637X/821/2/89.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet GJ-317 c» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system GJ 317 hosts at least 2 planets.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «Llistat dels 305 exoplanetes seleccionats» (html) (en anglès). NameExoWorlds. Arxivat de l'original el 30 de març 2020. [Consulta: 14 desembre 2014].
# Coat of Arms

Coat of Arms és el sisè album de Sabaton, publicat el 21 de maig del 2010 per la discogràfica Nuclear Blast.

## Autors

* Joakim Brodén - Vocal
* Rickard Sundén - Guitarres
* Oskar Montelius - Guitarres
* Pär Sundström - Baix
* Daniel Mullback - Bateria
* Daniel Mÿhr - Teclat