OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Balasc (Collserola)

Can Balasc és una masia de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada en un entorn boscós al districte número 5, Sarrià-Sant Gervasi, del sector de les Planes, és una casa de planta rectangular amb planta baixa, pis, golfes amb tres finestrals i arquets, i teulat a dos vessants.
La façana central té un portal adovellat, finestral d'estil gòtic i altres obertures normals. En un dels laterals hi ha una altra casa de dimensions més reduïdes, que segurament en fou la masoveria, amb teulades a dos vessants i actualment dedicada a granja.

## Història

El cognom Balasc, o Balasch, apareix en aquest indret l'any 1562 amb motiu del matrimoni entre Magí Balasc i Caterina Balenyà. Mas Balasc sembla que es compongué dels masos Balenyà i Oriol.
L'any 1593, l'hereu del matrimoni, Francesc Balasc, en fa donació a favor del seu germà Pau, que més tard el cedeix al seu fill.
A partir d'aquí van apareixent futures generacions fins al 1814, any en què encara hi viu un tal Josep Balasc, que fou alcalde de Sarrià, casat amb Emília Solà.
Aquí s'acaba la documentació dels Balasc, ja que sembla es van traslladar a viure a Sarrià, i bé podria ser que s'establissin a la finca de Can Balasc, encara existent vora el recinte dels jardins de Piscines i Esports.
L'últim masover n'era Diego Segura i avui la finca és de propietat municipal. L'anterior propietari es deia Josep Valero i Feliu.
Actualment és la seu de l'Estació Biològica del Parc de Collserola i del Mòdul de Recuperació de la fauna salvatge. Es va rehabilitar entre els anys 1994 i 2000.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Balasch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Can Balasc». Parc de Collserola. Diputació de Barcelona / Àrea Metropolitana de Barcelona. [Consulta: 8 març 2021].
# Can Balasc (Rubí)

Can Balasc és un mas al terme de Rubí (el Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

Masia de planta gairebé quadrangular, de tres crugies, amb edificacions annexes, propera al tipus III-11 (classificació de Danès i Torres), però diferent quant a la distribució interior, ja que es tracta d'una reforma feta a finals del segle xix. Té una torre central, com a eix de comunicació vertical que allotja l'escala principal però aquesta no està integrada a la distribució interior i l'accés a cada pis és independent. La composició del cos principal de la façana és simètrica amb tres estrats molt clars, però la balconada dona a l'est, trenca la simetria i li atorga un aire colonial. La façana conté un seguit d'elements propis de l'arquitectura neoclàssica, com l'emmarcament de les finestres, el frontó acabat amb un rellotge mecànic, l'estuc imitant petits carreus i els esgrafiats. L'accés a l'edifici es fa per una escala i pòrtic amb columnes i està rematat amb barana de balustres prefabricats. Cal destacar la fusteria, els vidres de colors a la torre, les encavallades del celler, els elements de forja i la torre exterior de defensa de planta circular.

## Història

La família Balasc ja posseïa aquestes terres abans del 1164. Restà subjecta a les servituds del Castell de Rubí fins a l'any 1383, que fou quan Ferrer de Balasc, en unió amb altres propietaris de masos es redimí dels mals usos del senyor de castell. Antigament hi havia dues masies o masets agregats a Can Balasc, avui desapareguts: Can Massaguer i Can Desmenart. Els membres de la família Balasc foren batlles reials des del segle xv fins a 1835. L'any 1882 Josep Ubach i Balasc refeu la masia tot donant-li un aire modern.

## Referències

* 1 2 3 «Can Balasc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Joan Sentís i Sunyer

Joan Sentís i Sunyer (Xerta, 1561 – Barcelona, 7 d'octubre de 1632) fou bisbe de Barcelona (1620-1632) i virrei de Catalunya de forma interina (1622-1626). Es pot considerar que va esdevenir el polític més important de la vegueria de l'Ebre a l'Edat Moderna.
Nasqué a Xerta (Baix Ebre), membre d'una familia noble que posseïa importants càrrecs polítics i eclesiàstics. Fou prior de la Col·legiata de Santa Anna de Barcelona. Va actuar d'una manera exemplar davant la dràmatica situació que va causar la pesta a la ciutat de Barcelona l'any 1627. Va fer construir el seminari ubicat al carrer Montalegre de la mateixa ciutat.
L'any 1625 va desenvolupar un paper clau en la segregació del seu municipi de la veïna ciutat de Tortosa i va aconseguir que obtingués el títol de Vila per Reial Decret. Al maig del 1628 va fer una estada d'un mes a Xerta amb motiu de les celebracions de la Concòrdia amb Tortosa, durant aquesta estada va consagrar l'església parroquial de la vila que estava en construcció (1580-1690).
Va morir a Barcelona l'any 1632 i fou enterrat a la capella de la mare de Déu del Roser de la catedral.
El títol nobiliari dels Sentís passà a la casa de Ramon. Un descendent de la familia Sentís fou el baró de Tamarit, Josep Vicent Ramon de Sentís i Cascajares, regidor de València i comte consort de Ripalda.

## Referències

* ↑ «Joan Sentís i Sunyer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 596 [Consulta: 26 octubre 2013].
# Tití de Marca

El tití de Marca (Mico marcai) és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil.

## Referències

* ↑ «tití de Marca». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 30 setembre 2024].
# Tití carablanc

El tití carablanc (Callithrix geoffroyi) és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil.

## Referències

* ↑ «tití carablanc». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 27 agost 2024].
# Saqui equatorial

El saqui equatorial (Pithecia aequatorialis) és una espècie de mico de la família dels pitècids que es troba al Perú i l'Equador i que fou descrita el 1987; abans, les seves poblacions s'incloïen a l'espècie del saqui monjo.
Són primats de mida mitjana. Arriben a longituds de 38 a 44 centímetres el cos i de 47 centímetres la cua, i pesen de 2 a 2,5 kg. Tenen el pèl llarg i llanós, clapejat de gris, amb el ventre vermellós o groguenc. La cua és llarga i peluda, i no és prènsil.
Viu als boscos pluvials de l'est de l'Equador i al nord del Perú. Dels seus hàbits se'n sap poc, però com tots els saquis és diürn i arborícola, viu en petits grups i és monògam, i s'alimenta de plantes i de vegades insectes.

## Referències

* ↑ «saqui equatorial». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 14 abril 2024].

## Bibliografia

* Rylands et al. (2000). Pithecia aequatorialis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 de maig del 2008 (en anglès).
* Thomas Geissmann: Vergleichende Primatologie. Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, ISBN 3-540-43645-6.
* Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, ISBN 0-8018-5789-9.
# Balena amb bec d'Andrews

La balena amb bec d'Andrews o zífid d'Andrews (Mesoplodon bowdoini) és una espècie de zífid. És una de les espècies menys conegudes d'un gènere ben poc conegut. El seu nom específic bowdoini és en honor de George S. Bowdoin, un donant del Museu Americà d'Història Natural. Aquesta espècie és notable pel fet que a principis del segle xxi, encara no ha estat observada en estat salvatge. Viu a les aigües de Nova Zelanda i del sud d'Austràlia.

## Taxonomia

L'espècie va ser descrita per primera vegada el 1908 pel científic nord-americà Roy Chapman Andrews a partir d'un exemplar recollit a la platja de New Brighton, província de Canterbury, Nova Zelanda, l'any 1904. Andrews va anomenar-lo Mesoplodon bowdoini en honor de George S. Bowdoin, donant i síndic del Museu Americà d'Història Natural.

## Referències

* ↑ «balena amb bec d'Andrews». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 26 agost 2024].
* 1 2 Andrews, Roy Chapman «Description of a new species of Mesoplodon from Canterbury Province, New Zealand» (en anglès). Bulletin of the AMNH, 24, 1908, pàg. 13.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Tar dels Nilgiri

El tar dels Nilgiri (Nilgiritragus hylocrius) és un ungulat endèmic de les muntanyes Nilgiri i la part meridional dels Ghats Occidentals, als estats de Tamil Nadu i Kerala, al sud de l'Índia. És l'animal estatat de Tamil Nadu.

## Referències

* ↑ «tar dels Nilgiri». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ tnenvis.nic.in/PDF/biodiversity.pdf
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Mofeta teixó d'Indonèsia

La mofeta teixó d'Indonèsia (Mydaus javanensis) és una espècie de mamífer carnívor de la família de les mofetes (Mephitidae) oriünda de Java, Sumatra, Borneo i les illes Natuna. Viu a altituds d'entre 0 i 2.000 msnm a Indonèsia, Malàisia i, possiblement, Brunei. El seu hàbitat natural són els boscos, tant primaris com secundaris, i els espais oberts adjacents. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, javanensis, significa ‘de Java’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Mydaus javanensis (Sunda stink badger)» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ «mofeta teixó d'Indonèsia». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ Hunter i Barrett, 2018, «SUNDA STINK-BADGER».
* ↑ Wilting, A.; Duckworth, J. W.; Meijaard, E.; Ross, J.; Hearn, A.; Ario, A. «Mydaus javanensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2015. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2015-4.RLTS.T41628A45209955.en. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ Entrada «Mydaus» d'Animalia (en anglès).

## Bibliografia

* Hunter, L.; Barrett, P. Field Guide to Carnivores of the World (en anglès). 2a edició. Bloomsbury, 2018. ISBN 978-1-4729-5080-2.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Mofeta tacada nana

La mofeta tacada nana (Spilogale pygmaea) és una espècie de mamífer carnívor de la família de les mofetes (Mephitidae). És endèmica de la costa pacífica tropical de Mèxic, on viu a altituds d'entre 0 i 1.630 msnm, sobretot per sota de 350 msnm. Els seus hàbitats naturals són els boscos tropicals caducifolis, els boscos semicaducifolis i els matollars de desert. És considerada una espècie vulnerable pels efectes de la caça, la proliferació turística, la construcció de noves infraestructures i la depredació per gossos i gats ferals. El seu nom específic, pygmaea, significa ‘nana’ en llatí.

## Referències

* ↑ «mofeta tacada nana». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ Helgen, K.; Cuarón, A. D.; Schipper, J.; González-Maya, J. F. «Spilogale pygmaea» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2016. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-1.RLTS.T41637A45211592.en. [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ Entrada «Spilogale» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Ratolí sedós pèl-llarg

El ratolí sedós pèl-llarg (Abrothrix longipilis) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al sud de l'Argentina i Xile. Es tracta d'un animal omnívor que ocupa una gran diversitat d'hàbitats, des dels boscos espessos fins a les estepes de matolls i els aiguamolls. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El nom específic longipilis significa ‘pèl-llarg’ en llatí.

## Referències

* ↑ «ratolí sedós pèl-llarg». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ D'Elía, G.; Pardiñas, U.; Patterson, B. «Abrothrix longipilis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2017. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T743A22337497.en. [Consulta: 3 novembre 2024].
# Balena amb bec de Deraniyagala

La balena amb bec de Deraniyagala (Mesoplodon hotaula) és una espècie de cetaci de la família dels zífids. Anteriorment se la considerava una subespècie del zífid de dents de ginkgo (M. ginkgodens), però a principis del segle xxi en fou separat basant-se en anàlisis genètiques. Igual que la resta de zífids, és coneguda a partir d'individus encallats a platges, en aquest cas de l'oceà Índic i el sud del Pacífic.

## Referències

* ↑ «balena amb bec de Deraniyagala». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 26 agost 2024].
* ↑ Dalebout, M. L.; Baker, C. S.; Steel, D.; Thompson, K.; Robertson, K. M.; Chivers, S. J.; Perrin, W. F.; Goonatilake, M.; Anderson, R. C. «Mesoplodon hotaula: Resurrection of Mesoplodon hotaula Deraniyagala, 1963: A New Species of Beaked Whale in the tropical Indo-Pacific» (en anglès). Marine Mammal Science, 30, 2014, pàg. 1.081-1.108. DOI: 10.1111/mms.12113.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Rata roquera de Carpentària

La rata roquera de Carpentària (Zyzomys palatalis) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic d'Austràlia. Els seus hàbitats naturals són les bardisses situades a barrancs i els boscos que envolten zones de selva. Està amenaçat per la petitesa de la seva distribució i la gran especificitat del seu hàbitat. El seu nom específic, palatalis, significa 'palatal' en llatí.

## Referències

* ↑ «rata roquera de Carpentària». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ Woinarski, J.; Burbidge, A. A. Zyzomys palatalis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 27 febrer 2018.
* ↑ Entrada «Zyzomys» d'Animalia (en anglès).
# Aeroport Internacional de Shanghai-Hongqiao

L'Aeroport Internacional de Shanghai-Hongqiao (codi IATA: SHA, codi OACI: ZSSS) (en xinès: 上海虹桥国际机场; en pinyin: Shànghǎi Hóngqiáo Guójì Jīchǎng) és el segon aeroport en importància que dona servei a la ciutat de Shanghai, per darrere de l'Aeroport Internacional de Shanghai-Pudong. Està localitzat al districte de Changning, a 13 km a l'oest del centre de la ciutat.
Des de 2003, el primer Tren Maglev comercial connecta Shanghai i l'Aeroport Internacional de Shanghai-Hongqiao.

## Referències

* ↑ Autoritat Aeroportuària de Xangai
* ↑ Airport information for ZSSS Arxivat 2007-12-06 a Wayback Machine.. World Aero Data.
* ↑ Airport information for SHA. Great Circle Mapper.
* ↑ Rodrigue, Jean-Paul. The Geography of Transport Systems (en anglès). Taylor & Francis, 2009, p.67. ISBN 0415483239.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Aeroport Internacional de Xangai-Hongqiao
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Facultat de Dret (Barcelona)

La Facultat de Dret és un edifici situat a l'Avinguda Diagonal de Barcelona (Zona Universitària), catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat encerclat de jardí i altres edificis de la facultat (edifici Ilerdense i edifici Tomás i Valiente).
La planta es divideix en dos sectors. Per un costat dos cossos rectangulars paral·lels lleugerament esglaonats i separats per tres patis interiors on es concentra la funció docent. A la planta baixa el cos d'aules orientat al sud està ocupat per una àmplia zona de vestíbul del que arrenquen dos escales que comuniquen amb el primer pis on es troben les aules i els accessos coberts al cos d'aules orientat al nord. El segon sector, diferenciat estructuralment del primer, es on es troben les funcions representatives i administratives de la Facultat, amb una alçada de planta baixa i quatre pisos. Els dos cossos, contigus, però d'estructures independents, disposen d'una amplia zona de pas que els comunica.
Les façanes formen una retícula estructural, amb perfils vistos, als què s'adossen els elements de tancament de parets armades prefabricades recobertes amb gres i panys de vidre. Sobre la porta principal d'accés es troba el relleu escultòric que representa Les taules de la Llei, obra de l'escultor Josep Maria Subirachs i del ceramista Antoni Cumella. A l'Aula Magna hi ha un mural obra d'en Muxart, i l'antiga capella està decorada amb escultures obra de Saumells.

## Història

Va ser projectada el 1958 pels arquitectes Guillermo Giraldez Dàvila, Pedro López Íñigo i Xavier Subias Fages (membres del Grup R) i guardonada el mateix any pel Foment de les Arts Decoratives que va restablir el concurs municipal d'arquitectura i interiorisme mitjançant els seus premis FAD.
Sovint s'ha parlat que és el millor exemple de l'arquitectura del moviment modern a Catalunya, amb un edifici definidor de la línia racionalista compromesa amb la tecnologia. També s'ha fet esment de la influència de Ludwig Mies van der Rohe, respecte de les seves intervencions a l'Illinois Institute of Technology (IIT) a Chicago.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Facultat de Dret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Facultat de Dret». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Facultat de Dret». UPCommons.
# Islam Mansouri

Islam Mansouri (23 de juliol de 1997) és un ciclista algerià professional des del 2017 i actualment a l'equip Madar.

## Palmarès

* 2014
** Campió d'Algèria júnior en ruta
* 2015
** Campió d'Algèria júnior en ruta
* 2017
** Campió àrab de contrarellotge per equips
** Campió d'Algèria sub-23 en contrarellotge
** 1r al Tour del Senegal i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Tunísia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Algèria
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi internacional de la vila d'Alger
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour del Senegal
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour de Sidi Bel Abbès
* 2022
** Campió d'Algèria en ruta
** 1r a la Challenge Spécial Ramadan i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi Ongola
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Chantal Biya
* 2023
** 1r al Gran Premi d'El Malah
* 2024
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Chantal Biya

## Referències

* ↑ «Islam Mansouri». ProCyclingStats. [Consulta: 4 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Àcid silícic

Àcid silícic és el nom general per una família de compostos químics dels elements silici, hidrogen i oxigen, amb la fórmula general [SiO$_x$(OH)$_{4-2x}$]$_n$. Alguns àcids silícis simples han estat identificats en solucions aquoses molt diluïdes, com a àcid metasilícic (H₂SiO₃), àcid ortosilícic (H₄SiO₄, pK$_{a1}$=9.84, pK$_{a2}$=13.2 a 25 °C), àcid disilícic (H₂Si₂O₅), i àcid pirosilícic (H₆Si₂O₇); tanmateix en l'estat sòlid probablement aquests es condensen per a formar àcids silícis polimèrics d'estructura complexa.
Els àcids silícics es poden formar per acidificació de sals de silicats com el silicat de sodi en solució aquosa. Quan s'escalfen perden aigua i es forma gel de sílice.
En els oceans el silici existeix principalment en forma d'àcid ortosilícic (H₄SiO₄), i el seu cicle biogeoquímic el regules les algues diatomees.

## Referències

* ↑ N. N. Greenwood, A. Earnshaw, Chemistry of the Elements, 2nd ed., Butterworth-Heinemann, Oxford, UK, 1997.
* ↑ R. K. Iler, The Chemistry of Silica, Wiley, New York, 1979.
* ↑ Siever, R. (1991). Silica in the oceans: biological-geological interplay. In: Schneider, S. H., Boston, P. H. (eds.), Scientists On Gaia, The MIT Press, Cambridge MA, USA, pp. 287-295.
* ↑ Treguer, P., Nelson, D. M., Van Bennekom, A. J., DeMaster, D. J., Leynaert, A. and Queguiner, B. (1995). The silica balance in the world ocean: A reestimate. Science 268, 375-379.
# Elias Van Breussegem

Elias Van Breussegem (Oudenaarde, 10 d'abril de 1992) és un ciclista belga, professional des del 2014. Actualment corre a l'equip Shifting Gears.

## Palmarès

* 2014
** Campió de Bèlgica sub-23 en contrarellotge
* 2016
** 1r al Tríptic de les Ardenes i vencedor d'una etapa
** 1r a l'Omloop Het Nieuwsblad sub-23
* 2019
** 1r a la Wanzele Koerse
* 2021
** 1r al Dorpenomloop Rucphen
* 2023
** Campió de Bèlgica en contrarellotge elit sense contracte
** 1r a l'Oost-Vlaamse Sluitingsprijs
** 1r a la Mosselkoers
* 2024
** Campió de Bèlgica elit sense contracte
** Campió de Flandes Oriental en ruta
** Campió de Flandes Oriental en contrarellotge
** 1r a la Fletxa Mosane
** 1r a l'Heusden Koers
** Vencedor d'una etapa al Tour de Salalah

## Referències

* ↑ «Elias Van Breussegem». FirstCycling.com. [Consulta: 12 març 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Caputxins (Girona)

Caputxins és una entitat de població de la ciutat de Girona. Se situa a l'est del municipi a la zona alta de la ciutat, prop de la torre de comunicacions –coneguda popularment com «El Pirulí». El 2005, tenia 172 habitants.
El nom del barri és perquè hi havia ermites i el convent dels Caputxins de dalt, al Puig Alguer.

## Referències

* ↑ Dalmau, Joan Busquets i. La Catalunya del barroc vista des de Girona: la Crònica de Jeroni de Real (1626-1683). L'Abadia de Montserrat, 1994, p. 457. ISBN 978-84-7826-513-8.
Viccionari