OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 31 de la Cabellera de Berenice

31 de la Cabellera de Berenice (31 Comae Berenices) és un estel de la constel·lació de la Cabellera de Berenice que es troba a 307 anys llum de distància del sistema solar. La seva ubicació en el cel nocturn marca la posició del pol nord galàctic, on la quantitat de pols interestel·lar és menor, la qual cosa permet veure una gran quantitat d'objectes de l'espai profund.
31 de la Cabellera de Berenice és un gegant groc de tipus espectral G0IIIp. No gaire lluminós dins dels estels gegants —la seva lluminositat és 82 vegades superior a la del Sol—, el seu radi és 9,7 vegades més gran que el radi solar. La seva massa, estimada a partir de la teoria d'estructura i evolució estel·lar, és 2,55 vegades la massa solar. Amb un nucli inert d'heli, és un estel en ràpida transició cap a la fase de gegant vermell, on aconseguirà una lluminositat gairebé 1000 vegades superior al del Sol. En el diagrama de Hertzsprung-Russell està creuant l'anomenada Llacuna de Hertzsprung, regió on amb prou feines es troben estels.
31 de la Cabellera de Berenice és un estel variablela lluentor del qual varia entre magnitud +4,87 i +4,97. Classificada com una variable FK Comae Berenices, rep la denominació de variable LS Comae Berenices.

## Referències

* ↑ «The Physical Basis of Luminosity Classification in the Late A-, F-, and Early G-Type Stars. I. Precise Spectral Types for 372 Stars» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2001, pàg. 2148–2158. DOI: 10.1086/319956.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
* ↑ David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ Polaris Galacticus Borealis (Stars, Jim Kaler)
* ↑ 31 Comae Berenices (SIMBAD)
# 3 d'Aquari

3 d'Aquari (3 Aquarii) és una estrella de la constel·lació d'Aquari de magnitud aparent 4,43. Està aproximadament a 445 anys llum de la Terra. L'estrella és una estrella gegant vermella; posseeix una magnitud absoluta de -1,19 i la seva velocitat radial negativa indica que l'estrella s'apropa al sistema solar.
Es tracta d'una estrella situada a l'hemisferi celeste austral, molt a prop de l'equador celeste;el que comporta que pugui ser observada des de totes les regions habitades de la Terra, exceptuant el cercle polar àrtic. A l'hemisferi sud sembla circumpolar només en les àrees més internes de l'Antàrtida, sent de magnitud 4,5, cosa que la fa observable en cels molt foscos. El millor període per a la seva observació és entre els mesos de juny i novembre. El període de visibilitat és pràcticament el mateix en els dos hemisferis degut a la seva posició propera a l'equador celeste.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Gerard T. van Belle «Radii and Effective Temperatures for K and M Giants and Supergiants. II» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 8-1998, pàg. 981-986. DOI: 10.1086/300453.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
# Centauro (microcotxe)

El Centauro fou un microcotxe esportiu construït el 1952 a la fàbrica Derbi de Martorelles al Vallès Oriental per a l'ús personal de Josep Papitu Rabasa, germà de l'amo de l'empresa Simeó Rabasa. Equipat amb un motor Derbi de 248 cc, tant el xassís com la carrosseria varen ser fets segons els seus coneixements i gust personal. S'ha dit que l'artífex material en fou Jaume Pahissa, treballador de l'empresa i mecànic de renom (fou el mestre de Paco Tombas i Pere Pi).

## Història

La producció normalitzada a Derbi del model de motocicleta de 250 cc (en realitat, 248), va encoratjar Papitu Rabasa a construir un vehicle de competició amb un gran nombre de components d'aquell model, a banda del motor. Rabasa feia servir el Centauro, d'aspecte similar als midgets de l'època, tant per a participar en curses (especialment, pujades de muntanya) com per a desplaçar-s'hi cada dia. Per a engegar-lo calien dues persones: una pitjava l'accelerador des de l'habitacle i l'altra accionava la palanca de posada en marxa, igual com les de les motocicletes, situada a l'exterior.

## Característiques tècniques

La suspensió anterior del Centauro era per ressorts semielíptics transversals, mentre la telescòpica posterior derivava directament de la motocicleta, igual com l'encesa, els frens de tambor i les rodes. La direcció era per cables –solució que després es va traslladar als tricicles fabricats en sèrie– del tipus irreversible.
El motor Derbi no fou sotmès a cap modificació, com tampoc no ho fou la caixa de canvis de quatre velocitats. Les característiques del motor eren: monocilíndric a cicle de dos temps, de 65 × 75 mm (248 cc), amb una compressió de 6,3:1, i una potència de 9 CV a 4.000 rpm.

## Referències

* ↑ «Centauro» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 24 març 2013].
* 1 2 Pi, Pere. «7. La Derbi». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 35. ISBN 9788461590353.

## Bibliografia

* «Centauro (1952)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2013].
* «Derbi (1952 - 1984)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2013].
Viccionari
# Jorge Ibargüengoitia

Jorge Ibargüengoitia Antillón (Guanajuato, 22 de gener del 1928 - Mejorada del Campo, 27 de novembre del 1983) fou un escriptor mexicà. Va estudiar a Nova York amb una beca de la Fundació Rockefeller i va ser professor a la UNAM i la UDLAP. Va morir en l'accident del vol 011 d'Avianca.

## Obres
### Teatre

* Susana y los jóvenes (1954)
* La lucha con el ángel (1955)
* Clotilde en su casa, como Un adulterio exquisito (1955)
* Ante varias esfinges (1959)
* El viaje superficial (1960)
* El atentado – Premio Casa de las Américas, 1963
* La conspiración vendida (1975)
* Los buenos manejos (1980)

### Novel·les

* Los relámpagos de agosto (1965)
* Maten al león (1969)
* Estas ruinas que ves (1975)
* Las muertas (1977)
* Dos crímenes (1979)
* Los conspiradores (1981)

## Notes

* ↑ «Jorge Ibargüengoitia (1928-1983)» (en castellà). [Consulta: 4 setembre 2019].
# Les tortugues ninja

Les tortugues ninja (Teenage Mutant Hero Turtles en anglès) és una sèrie de dibuixos animats basada en el còmic underground Tortugues Ninja («jóvens tortugues mutants ninja») que s'emeté originalment als EUA del 1987 fins al 1996.
En el País Valencià, la sèrie es començà a emetre per Canal Nou el 15 d'octubre de 1989 (on inicialment rebé el nom de Tortugues mutants) i a Catalunya el 6 d'octubre de 1990 per TV3 amb el títol Les fabuloses tortugues ninja.
La sèrie fou desenvolupada en conjunció amb l'empresa joguetera Playmates Inc., per la qual cosa els personatges i l'argument foren adaptats al públic infantil. Després de l'èxit d'una primera temporada pilot de cinc capítols només, estrenada l'any 1987, Group W Broadcasting encarregà una nova tongada de seixanta-cinc episodis que lideraren les matinals dels dissabtes.

## Referències

* ↑ «Les Tortugues Ninja (1987-1996)». Arxivat de l'original el 2024-02-28. [Consulta: 9 desembre 2022].
* ↑ «Ràdio i televisió avui, divendres 5 d'octubre de 1990». Diari Avui pàg. 45, 05-10-1990. [Consulta: 7 setembre 2024].
* ↑ Solomon, Charles «TV REVIEWS: 'Ninja Turtles' Crawls Out, Lands on Back» (en anglès). Los Angeles Times, 28-12-1987 [Consulta: 25 gener 2017].
* ↑ Carter, Bill «THE MEDIA BUSINESS; Ninja Turtles Save the Day For CBS Children's Lineup» (en anglès). The New York Times, 26-11-1990 [Consulta: 25 gener 2017].

## Enllaços externs

* Rosca amb all Jo també veia la Catalana
# Txikito de Kanbo

Bernard Joseph Apesteguy o Joseph Apeztegi, més conegut com a Txikito de Cambo (Kanbo, 20 de maig de 1881 - Getaria, 21 de desembre de 1950) va ser un jugador professional de pilota basca. Es donà el seu nom al frontó de París on se celebraren els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924.

## Galeria d'imatges

* Txikito de Cambó a Neuilly (JO 1900).
* Txikito a Paris...
* ...el 7 de juliol de 1901.

## Referències

* ↑ A algunes biografies situen la seva mort a Sant Joan Lohitzune
* ↑ Biografia a Auñamendi Eusko Entziklopedia
# Tilge, Höchster, meine Sünden, BWV 1083

Tilge, Höchster, meine Sünden, BWV 1083 (Esborra, Altíssim, els meus pecats) és una versió que Bach feu del Stabat Mater de Giovanni Battista Pergolesi, entre els anys 1744 i 1746. Està basat en una versió alemanya anònima del Salm 51 "Compadeix-te de mi, Déu meu” Escrit per a soprano, contralt, dos violins concertants, dos violins ripieno, viola, violó, violoncel i baix continu.

## Discografia seleccionada

* J. S. Bach: Magnificat BWV 243 & BWV 1083. Helmuth Rilling, Gächinger Kantorei, Bach-Collegium Stuttgart, Christiane Oelze, Birgit Remmert. (Hänssler), 1999.
* J. S. Bach: Psalm 51. Thomas Hegelbrock, Balthasar-Neunmann Ensemble, Maya Boog, Michael Chance. (Deutsche Harmonia Mundi), 1998.

## Referències

* ↑ «Stabat mater Pergolesi/Bach». L'Auditori. [Consulta: 19 juny 2024].
* ↑ Bíblia Intercofessional Catalan, Barcelona 2011
* ↑ Bach Cantatas Website

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
* J.S. Bach Home Page Arxivat 2018-08-06 a Wayback Machine.
# Torso de Fruela I (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Torso de Fruela I, ubicada a la confluència dels carrers Conde de Toreno i General Yagüe, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, és obra de Miguel Ortiz Berrocal, i està datada 1998.
L'obra és un homenatge al rei Fruela I (757-768), fill de Ermesinda i d'Alfons I, a qui va succeir en el tron asturià. Està instal·lada sobre un alt pedestal i és representativa de l'anomenada "escultura desmuntable", ja que està composta per diverses peces que encaixen i s'acoblen a la perfecció.

## Referències

* 1 2 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turismoviedo.es/
* ↑ Adolfo Casaprima, «Escultura pública d'Oviedo», Ajuntament d'Oviedo, 2001.
# 51 d'Àries

51 d'Àries (51 Arietis) és un estel a la constel·lació d'Àries de magnitud aparent +6,62.
Distant 69 anys llum del sistema solar, les característiques físiques de 51 d'Àries fan d'aquest estel un anàleg solar, és a dir, un estel en molts aspectes semblant al Sol. De tipus espectral G8V, és no obstant això més semblant a τ Ceti o 61 Ursae Majoris que al nostre propi estel, ja que amb una temperatura efectiva de 5.647 - 5.666 K, és uns 100 K més freda que el Sol. Té una lluminositat equivalent al 91% de la lluminositat solar, encara que el seu diàmetre és un 2% més gran que el del nostre estel. Amb una massa de poc més que la massa solar, sembla ser un estel més jove que el Sol, amb una edat estimada de 2.000 milions d'anys.
51 d'Àries té un contingut de ferro superior al del Sol en un 40%, tendència també observada per a altres elements com a magnesi, silici, calci, escandi o vanadi; per contra, el contingut de sofre amb prou feines és major a l'existent en el Sol.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 Parsecs: The Northern Sample. I» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 10-2003, pàg. 2048–2059. DOI: 10.1086/378365.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Harold F. Levison «The USNO-B Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 2-2003, pàg. 984–993. DOI: 10.1086/345888.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Schuyler D. Van Dyk. Pàgina: -1. Llengua del terme, de l'obra o del nom: rus. Data de publicació: juny 2003.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ «Abundances in the Local Region II: F, G, and K Dwarfs and Subgiants». Astronomical Journal, 1, 21-12-2016. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/21.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* 1 2 «51 Arietis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 Soubiran, C.; Bienaymé, O.; Mishenina, T. V.; Kovtyukh, V. V. «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants». Astronomy and Astrophysics, 480, 1, 2008. pp. 91-101.
* 1 2 3 Takeda, Yoichi «Fundamental Parameters and Elemental Abundances of 160 F-G-K Stars Based on OAO Spectrum Database». Publications of the Astronomical Society of Japan, 59, 2, 2007. pp. 335-356.
# 58 del Serpentari

58 del Serpentari (58 Ophiuchi) és un estel a la constel·lació del Serpentari. Té magnitud aparent +4,87 i s'hi troba a 57 anys llum de distància del sistema solar.
58 del Serpentari és un estel blanc-groc de la seqüència principal de tipus espectral F5V. Les dues components del sistema Diadem (α Comae Berenices), ι Pegasi A o ψ Capricorni són estels de característiques semblants a 58 del Serpentari. Aquesta última té una temperatura efectiva de 6.356 - 6.465 K, la xifra exacta varia segons la font consultada. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 12 km/s, cosa que comporta que el seu període de rotació és inferior a 6,07 dies. Encara que presenta un contingut metàl·lic inferior al del Sol, diversos estudis determinen valors per al seu índex de metal·licitat [Fe/H] compresos entre -0,16 i -0,31; un valor mitjà de les diferents mesures suposa que la seva abundància relativa de ferro és un 43% inferior a la solar.
58 del Serpentari té una massa de 1,19 masses solars i la seva edat s'estima entre 1.900 i 3.500 milions d'anys. Igual que el Sol i la major part dels estels del nostre entorn, 58 Ophiuchi és un estel del disc fi.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Spectral classification of Southern fundamental stars. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 1. Data de publicació: 1962.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Abundances in the local region. III. Southern F, G, and K dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2018. DOI: 10.3847/1538-3881/AAA9B5.
* ↑ «New measurements of rotation and differential rotation in A-F stars: are there two populations of differentially rotating stars?» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 6-2012, pàg. A116. DOI: 10.1051/0004-6361/201118724.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ «58 Oph -- Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 26 maig 2021].
* ↑ 58 Ophiuchi (The Bright Star Catalogue)
* 1 2 Reiners, A. «Rotation- and temperature-dependence of stellar latitudinal differential rotation». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 267-277.
* 1 2 Gray, R. O.; Corbally, C. J.; Garrison, R. F.; McFadden, M. T.; Bubar, E. J.; McGahee, C. E.; O'Donoghue, A. A.; Knox, E. R. «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc-The Southern Sample». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 161-170 (Taula consultada en CDS).
* 1 2 Holmberg, J.; Nordström, B.; Andersen, J. «The Geneva-Copenhagen survey of the solar neighbourhood. III. Improved distances, ages, and kinematics». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 941-947.
* 1 2 3 Ibukiyama, A.; Arimoto, N. «HIPPARCOS age-metallicity relation of the solar neighbourhood disc stars». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 927-941.
# 70 de la Verge b

70 de la Verge b, també anomenat HD 117176 b, HR 5072 b, o Goldilocks, és un planeta extrasolar que orbita al voltant de l'estrella subgegant groga 70 Virginis. Està situat a aproximadament 59.1 anys llum de distància a la Terra, i, com indica el nom del seu estel segons la denominació de Flamsteed, forma part de la constel·lació de la Verge. Forma part d'un sistema planetari, de moment, sense cap planeta més llevat d'aquest, encara que, hi ha un cinturó d'asteroides, situat estimadament a 3,4 ua de 70 Virginis.

## Descobriment

Aquest planeta extrasolar va ser descobert als Estats Units, per Geoffrey Marcy i R. Paul Butler, i, com la majoria dels exoplanetes, va ser torbat mitjançant la tècnica de la velocitat radial, és a dir, mesurant la influència gravitacional del planeta en el seu estel. A causa del fet que, va ser detectat el 17 de gener de 1996, és un dels primers planetes detectat fora del sistema solar.

## Característiques

HR 5072 b, té una massa aproximadament de 7.49 masses jovianes, cosa que és equivalent a 2390,1016 masses terrestres, una mida desproporcionada si la comparem amb la d'altres planetes, de dins i fora del sistema solar. Encara que la massa d'un cos no està gaire relacionat amb la seva grandària, podria ser que aquest cos no fos gaire més gran que Júpiter, però que estigués compost per gasos molt densos. S'ha calculat que el seu semieix major mesura aproximadament 0.484 ua, cosa que és el mateix que 72 milions de quilòmetres, no gaire semblant a cap cos relativament "famós" del sistema solar. El seu període orbital, és estimadament de 116.6884 dies terrestres, cosa que és igual a 0,3195 anys terrestres, i, la seva excentricitat orbital, d'aproximadament 0.4007, més o menys, la meitat que la del primer planeta del sistema solar, Mercuri.

## Referències

* 1 2 Geoffrey Marcy «A Planetary Companion to 70 Virginis» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 20-06-1996, pàg. 147–152. DOI: 10.1086/310096.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ Steven S. Vogt «Catalog of Nearby Exoplanets» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 7-2006, pàg. 505–522. DOI: 10.1086/504701.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet 70 Vir b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system 70 Vir hosts at least one planet.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].

## Enllaços externs

* SolStation: 70 Virginis
* Extrasolar Planets Encyclopaedia 70 Virginis
Coordenades: 13$^h$ 28$^m$ 25,8$^s$; −13° 46′ 44″
# 9 de l'Hidra Femella

9 de l'Hidra Femella (9 Hydrae) és un estel a la constel·lació de l'Hidra Femella de magnitud aparent +4,87. S'hi troba a 212 anys llum del sistema solar.
Com a molts estels del cel nocturn, 9 de l'Hidra Femella és una gegant taronja, sent el seu tipus espectral K0IIICN. En la mateixa constel·lació de l'Hidra Femella, Alphard (α Hydrae), λ Hydrae, ν Hydrae i π Hydrae són també estels d'aquesta classe. Les lletres «CN» en el tipus espectral de 9 Hydrae indiquen que, igual que θ Herculis, és un estel ric en cianogen (CN), on els elements creats en el seu nucli per fusió nuclear arriben a la seva superfície.
9 de l'Hidra Femella té una temperatura efectiva de 4.688 ± 5 K i és 49 vegades més lluminosa que el Sol. Posseeix un diàmetre 11 vegades més gran que el diàmetre solar, comparable al de la coneguda Pòl·lux (β Geminorum), la gegant taronja més propera al Sistema Solar. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 19 km/s. Mostra un contingut metàl·lic comparable al solar, sent el seu índex de metal·licitat [Fe/H] igual a +0,01. És un estel del disc fi amb una edat estimada de 4.570 milions d'anys.
Encara que 9 de l'Hidra Femella forma un estel doble amb BD-15 2554B, ambdós estels no estan físicament relacionades, constituint una doble òptica.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
* ↑ «* 9 Hya -- High proper-motion Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 Massarotti, Alessandro; Latham, David W.; Stefanik, Robert P.; Fogel, Jeffrey «Rotational and Radial Velocities for a Sample of 761 HIPPARCOS Giants and the Role of Binarity». The Astronomical Journal, 135, 1, 2008. pp. 209-231.
* ↑ «HR 3441» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 Soubiran, C.; Bienaymé, O.; Mishenina, T. V.; Kovtyukh, V. V. «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants». Astronomy and Astrophysics, 480, 1, 2008. pp. 91-101 (Tabla consultada en CDS).
* ↑ 9 Hydrae Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (Alcyone)