OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anisolambda

Anisolambda és un gènere extint de mamífers litopterns de la família dels proterotèrids que visqueren a Sud-amèrica durant l'Eocè, fa entre 38 i 56 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Chubut. Eren uns dels litopterns més antics i la seva morfologia dental, molt primitiva, juntament amb la manca de material postcranial, fa que resulti difícil classificar-los amb exactitud. El nom genèric Anisolambda significa ‘lambda desigual’ i es refereix als lòbuls de les seves dents molars inferiors.

## Referències

* 1 2 Entrada «Anisolambda» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ Palmer, 1904, p. 103.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Pingalla gilberti

Pingalla gilberti és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 10,5 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Es nodreix principalment d'algues.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (16°S-17°S).

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia: els rius Gilbert, Norman i Flinders.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1955. Taxonomic notes on fishes. Proc. R. Zool. Soc. N. S. W. v. for 1953-54. 44-57.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Whitley, G. P., 1955. Taxonomic notes on fishes. Proc. R. Zool. Soc. N. S. W. v. for 1953-54: 44-57.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lake, J.S., 1978. Freshwater fishes of Australia. An illustrated field guide. Nelson Australia, Melbourne, 160 p.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Elisabeth Pähtz

Elisabeth Pähtz (Paehtz), nascuda a Erfurt el 8 de gener de 1985), és una jugadora d'escacs alemanya, que té el títol de Gran Mestre Femenína (WGM) des de 1998, i el de Mestre Internacional des de 2004.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2022, hi tenia un Elo de 2500 punts, cosa que en feia el jugador número 43 (en actiu, absolut) d'Alemanya, i la número 1 femenina absoluta del país. El seu màxim Elo va ser de 2513 punts, a la llista del setembre de 2018.

## Biografia i resultats destacats en competició

Va ser entrenada des de molt petita pel seu pare, Thomas Pähtz, que és també Gran Mestre ell mateix. Als nou anys va guanyar el seu primer Campionat d'Alemanya Sub-11. El 1999 va esdevenir Campiona d'Alemanya femenina. El 2002 va esdevenir Campiona del món femenina Sub-18, i el 2005 Campiona del món femenina Sub-20. El mateix any, fou 16a al Campionat d'Europa femení a Dresden.
Com a una de les més destacades representants de la nova generació de talents alemanys, és objecte d'interès pels mitjans de comunicació. Entre altres coses, s'ha destacat que acostumava a suspendre les matemàtiques; la seva explicació per aquest fet és que és una jugadora molt intuïtiva i que potser no gaudeix d'un geni universal.
Pähtz fou un dels quatre consellers de l'equip mundial a la partida Kaspàrov contra el Món el 1999.
El 2017, fou vuitena al Campionat d'Europa femení a Riga (la campiona fou Nana Dzagnidze).
L'abril de 2019, fou tercera al Campionat d'Europa femení a Antalya (la campiona fou Alina Kaixlínskaia).

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica d'Elisabeth Pähtz» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 octubre 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Alemanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 18 abril 2022].
* ↑ Evolució Elo d'Elisabeth Pähtz «FIDE» (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ «Campionats del món per edats: campions» (en portuguès). brasilbase. [Consulta: 5 febrer 2014].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 17 octubre 2011].
* ↑ Mark Crowther. «18th European Women's Championship 2017» (en anglès), 23-04-2017. [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ Peterson, Macauley. «European Women's Ch: Kashlinskaya tops five-way tie». ChessBase, 22-04-2019. [Consulta: 6 abril 2020].

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Elisabeth Pähtz a «chessmetrics.com». [Consulta: 17 octubre 2011]. (anglès)
* Bartelski, Wojciech. «Fitxa d'Elisabeth Pähtz a OlimpBase» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: 17 octubre 2011].
# Hatliacinins

Els hatliacinins (Hathlyacininae) són una subfamília extinta de mamífers esparassodonts de la família dels borhiènids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè superior fins al Pliocè inferior, fa entre 4 i 55,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, el Perú i Xile. De vegades, és elevada a la categoria de família (Hathlyacinidae). Les espècies d'aquest grup eren borhiènids de mida petita a mitjana i estaven dotades de branques mandibulars llargues, esveltes i de poca profunditat.

## Referències

* 1 2 Entrada «Hathlyacininae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ Marshall, 1981, p. 6.

## Bibliografia

* Marshall, L. G. «Review of the Hathlyacyninae, an extinct subfamily of South American "dog-like" marsupials» (en anglès). Fieldiana: Geology, 7, 1981, pàg. 1-120. DOI: 10.5962/bhl.title.3520.
# Perimys

Perimys és un gènere extint de mamífers rosegadors de la família dels neoepiblèmids que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè, fa entre 6,8 i 20,4 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina (Chubut, Entre Ríos, Neuquén i Santa Cruz) i Xile (Aysén i Magallanes). Les espècies d'aquest grup abastaven un ampli espectre de dimensions. Es poden diferenciar dels altres caviomorfs pel fet de tenir les dents postcanines de tipus euhipsodont i bilofodont.

## Referències

* 1 2 Entrada «Perimys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ Candela, Rasia i Pérez, 2012, p. 289.

## Bibliografia

* Candela, M. E; Rasia, L. L.; Pérez. «Paleobiology of Santacrucian caviomorph rodents: a morphofunctional approach». A: Vizcaíno, S. F.; Kay, R. F.; Bargo, M. S. Early Miocene Paleobiology in Patagonia: High-Latitude Paleocommunities of the Santa Cruz Formation (en anglès). Cambridge University Press, 2012, p. 287-305. ISBN 9780521194617.
# Stenogale

Stenogale és un gènere extint de mamífers carnívors de la família dels fèlids que visqueren a Europa occidental durant l'Oligocè superior, fa entre 23 i 28,1 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, França (incloent-hi les fosforites del Carcí) i Suïssa. Era força semblant als seus parents d'avui en dia, amb caràcters com ara dents afilades, el musell curt, les dents premolars reduïdes i la desaparició de les dents molars. El nom genèric Stenogale significa ‘mostela estreta’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Stenogale» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Rose, 2006, p. 132.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 87.
* ↑ Palmer, 1904, p. 646.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Luka (pel·lícula)

Luka és una pel·lícula dramàtica de 2023 dirigida per Jessica Woodworth. Està basada en la novel·la El desert dels tàrtars de Dino Buzzati, que es va adaptar en pel·lícula per primera vegada l'any 1976. El general del llibre va ser substituït per una general femenina, interpretada per la britànica Geraldine Chaplin. L'holandès Jonas Smulders s'ocupa del paper principal. El film es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Rotterdam el gener de 2023. S'ha doblat i subtitulat al català, a més de disposar d'una versió en audiodescripció.

## Referències

* ↑ «Luka» (en anglès britànic). [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ Roxborough, Scott. «Rotterdam Film Festival Unveils Competition Lineup» (en anglès americà), 19-12-2022. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ Luka a la Base de dades de cinema en català
# Sant Julià de Ribelles

Sant Julià de Ribelles és una església de l'antic poble de Ribelles, actualment del municipi d'Albanyà, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga església parroquial del poble de Ribelles. Es tracta d'una construcció romànica que presenta les característiques pròpies del segle xii, tot i que s'hi observen restes d'una edificació anterior. Consisteix en una sola nau amb teulat sobrealçat i presència, a llevant, d'absis semicirculars amb cornisa i finestra central. En el mur del lateral del costat nord es presenten dues finestres senzilles i cornisa, mentre que, al migdia, hi ha construccions annexionades en centúries posteriors. La porta d'ingrés adovellada es considera que pertany al segle xv, o principis del segle següent, i es troba a la banda de la posta de sol, a la qual també hi ha un campanar d'espadanya de doble obertura, que es converteix, posteriorment, en una torre amb teulada a dos vessants.

## Història

Un temple anterior fou consagrat l'any 947 per Gotmar, bisbe de Girona. Entre els anys 1094 i 1273, constà com a parròquia de "Sancti Juliani de Ribelles" si bé l'any 1362 el nom del lloc, unit al de l'església, sofrí una petita modificació, raó per la qual actualment s'escriu "Ribellis". En els temps del bisbe de Girona, Josep Taverner (1721-1726) era ja una església depenent de la parròquia de Sant Llorenç d'Oix.
Ribelles té uns goigs dedicats per a la veneració del sant.

## Referències

* 1 2 «Sant Julià de Ribelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2014].
* ↑ «Goigs a sant Julià de Ribelles». [Consulta: 2016].
# Heimat

Heimat és un mot alemany que és impossible de traduir per un sol terme en català, encara que correspongui a un sentiment universalment difós. Designa a la vegada el país on hom neix, el vilatge on hom ha crescut, però també la casa on hom ha passat la infantesa o aquella on hom és a casa. Així quan hom és lluny de casa, de l'agre del terrer hom sent enyor o enyorança, ço és el mal del país, el « Heimweh », a l'origen el mal dels mercenaris suïssos que va inspirar l'any 1688 el jove Alsacià Johannes Hofer la idea de nostàlgia a la tesi secundària que va sostenir a la universitat de Basilea. Hi va haver una època en què la llengua alemanya oposava « Heimat » a « Elend », la misèria. Aquest darrer vocable ve de l'antic alemany « ali-lenti » qui significa literalment « l'altre país » o l'estranger. Viure « a l'estranger » era doncs sinònim de viure « en la misèria », el que va definir per extensió « Heimat » com un equivalent de la felicitat.
Fins al segle xvii, per als cristians, la misèria era fins i tot sinònima de l'aquí-baix: la « Heimat » era llavors el més enllà, el Paradís. Una persona finada era doncs alliberada d'aquesta « misèria » i anava « a casa seva », « daheim ». El mot « Heimat » és doncs alhora de l'ordre del sentiment, de la fe religiosa, del records d'infantesa, d'un horitzó familiar o d'una atmosfera ben precisa. A la màxima llatina ubi bene, ibi patria (allà on hom s'està, hom hi és a casa), « patria » significa en alguna manera la mare pàtria, doncs a l'encop el país dels pares i la terra materna. D'ençà, la « Pàtria », en alemany « Vaterland » ha esdevingut una idea política : té fronteres, una bandera, una capital i un govern, mentre que la « Heimat » no té pas bandera. És, segons Waltraud Legros, « el país que cadascun porta a l'interior de si ».
Del segle xix ençà, bon nombre de museus locals (o municipals) s'anomenen Heimatmuseum.
El terme coneix actualment (dels anys 1970 ençà) una revifalla de popularitat a Alemanya, com a designador del que pertany a l'autenticitat, a la cultura regional (també nacional).

## Notes i referències

* ↑ Préface de François Genton dans Heimat : la petite patrie dans les pays de langue allemande. 40e Congrès de l'Association des germanistes de l'Enseignement supérieur, 24-26 mai 2007, (éd. avec M. Béghin / U. Bernard / S. Bourgeois / Ch. Eggers / H.-L. Ott / G. Vassogne), Chroniques allemandes, n° 13, 2009 (592 p.), p. 11.
* ↑ André Bolzinger. Histoire de la nostalgie. Paris, CampagnePremière, 2007.
* ↑ Le mot : « Heimat » Arxivat 2011-09-12 a Wayback Machine. - Arte TV
* ↑ « Heimat » : les Allemands redécouvrent un mot qui parle des origines Arxivat 2011-09-14 a Wayback Machine. - CIDAL
# Cimolodon

Cimolodon és un gènere extint de mamífers multituberculats de la família dels cimolodòntids que visqueren a Nord-amèrica des del Cretaci superior fins al Paleocè inferior, fa entre 61,7 i 99,6 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà i els Estats Units. Eren uns dels pocs mamífers dotats d'esmalt gigantoprismàtic, és a dir, amb prismes de diàmetre molt superior a l'habitual (7-13 µm contra 2-5 µm). El nom genèric Cimolodon significa ‘dent del Cretaci’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cimolodon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ Martin, 2018, p. 239.
* ↑ «Genus: Cimolodon MARSH, 1989» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2023].

## Bibliografia

* Martin, T. «Mesozoic mammals — early mammalian diversity and ecomorphological adaptations». A: Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018, p. 199-299. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Mauri Vansevenant

Mauri Vansevenant (Oostende, 1 de juny de 1999) és un ciclista belga, professional des del 2020. Actualment corre a l'equip Soudal Quick-Step.
És fill de Wim Vansevenant, ciclista professional entre 1995 i 2008. El seu nom és en referència al català Melcior Mauri, el guanyador de la Volta a Espanya de 1991. Amb 14 anys va decidir seguir els passos del seu pare, tot i que inicialment es va especialitzar en ciclocròs.
El juny de 2020 va fitxar pel Deceuninck-Quick Step, després d'haver guanyat diverses curses de categoria júnior i sub-23, com el Giro de la Vall d'Aosta o el Tour du Piémont pyrénéen i haver destacat al Tour de l'Avenir del 2019. Debutà com a professional a la Fletxa Valona, on formà part de l'escapada del dia i sols una caiguda a manca de 3,5 quilòmetres va fer que fos neutralitzat.
El 2021 arribà la seva primera gran victòria com a professional en imposar-se al Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano.

## Palmarès

* 2017
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Sud-Limbourg
* 2019
** 1r al Tour du Piémont pyrénéen i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro de la Vall d'Aosta
* 2021
** 1r al Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano
* 2023
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Oman
* 2024
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2022: 30è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2021: 101è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Is Mauri Vansevenant het nieuwe Belgische klimwonder? "Hij is geen Remco Evenepoel"» (en neerlandès), 26-07-2019.
* 1 2 3 «Vansevenant logra su primera gran victoria ante Mollema y Landa» (en castellà), 07-03-2021. [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ Nicolas Gachet. «Wim Vansevenant : « Fier de mon fils »», 23-07-2019.
* ↑ «Mauri Vansevenant a bien grandi - Actualité» (en francès). [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ «Mauri Vansevenant des Pyrénées aux Alpes - Actualité» (en francès). [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ «Hirschi se confirma en la conquista del Muro de Huy» (en castellà), 30-09-2020. [Consulta: 1r octubre 2020].

## Enllaços externs

* Mauri Vansevenant a ProCyclingStats
# Múscul gemin superior

El múscul gemin superior o múscul bessó superior (musculus gemellus superior) és el nom d'un múscul dels glutis. Juntament amb el gemin inferior, formen dos fascicles musculars estrets i accessoris del tendó de l'obturador intern, el qual procedeix just entre els dos gemins fins a inserir-se al trocànter major del fèmur.

## Insercions

El múscul gemin superior neix a l'espina isquiàtica, just per sota de la inserció d'alguns fascicles del tendó de l'obturador intern. Després gira cap a la part superior del tendó de l'obturador intern, per la cara interna de l'epífisi del fèmur, fins a inserir-se juntament amb aquest múscul. En rares ocasions el múscul pot estar absent en el naixement.

## Irrigació i innervació

La innervació del gemin superior la proveeix branques del nervi obturador intern provinents de L5-S1. El gemin superior està irrigat per l'artèria glútia inferior o artèria ciàtica, la branca més voluminosa de les dues terminacions del tronc anterior de l'artèria ilíaca interna.

## Funció

La contracció del gemin superior estabilitza l'articulació coxofemoral i produeix l'adducció del maluc o articulació coxofemoral; és a dir, acosta l'extremitat inferior cap a la línia mitjana del cos, especialment quan la cama està flexionada. El gemin superior també causa la rotació externa o cap enfora de l'extremitat inferior. Actua conjuntament amb el múscul gemin inferior i l'obturador inferior.

## Notes

* ↑ En el Diccionari enciclopèdic de medicina se l'anomena múscul gemin superior. En canvi, el Termcat considera que el múscul gemin és una sinonímia complementària de la denominació principal: "múscul bessó", que també és la traducció que s'ajusta més a la denominació de la Terminologia Anatomica: musculus gemellus superior. Al TermCat no apareix la diferenciació entre inferior i superior; tan sols "múscul bessó". Vegeu TERMCAT, Centre de Terminologia. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993. 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ Alan Twietmeyer, Thomas McCracken. Coloring Guide to Human Anatomy (en anglès). Ed. Lippincott Williams & Wilkins, 2001, p. 68. ISBN 0-7817-3042-2.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Múscul gemin superior.
* Os del maluc dret. Superfície externa.
* Fèmur dret. Cara anterior.

## Enllaços externs

* LUC gems
* Figura anatòmica: 13:st-04 a Human Anatomy Online, SUNY Downstate Medical Center
* PTCentral Arxivat 2010-07-15 a Wayback Machine.
* Univ. of Wash. Radiology
# Cimolòmids

Els cimolòmids (Cimolomyidae) són una família extinta de mamífers multituberculats que visqueren a Àsia i Nord-amèrica durant el Cretaci superior, fa entre 66 i 85,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà, els Estats Units, Mèxic i Mongòlia. Les espècies d'aquest grup tenien les dents incisives inferiors de constitució robusta i totalment cobertes d'esmalt, així com dents premolars superiors molt empetitides. Les cúspides de les dents molars tenien forma de piràmide o de mitja lluna. Tenien una fórmula dental de ${\tfrac {1.0.4.2}{1.0.2.2}}$.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cimolomyidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Kielan-Jaworowska, Cifelli i Luo, 2004, p. 278.
* ↑ Kielan-Jaworowska, Cifelli i Luo, 2004, p. 328.
* ↑ Martin, 2018, p. 238.

## Bibliografia

* Kielan-Jaworowska, Z.; Cifelli, R. L.; Luo, Z.-X. Mammals from the Age of Dinosaurs: Origins, Evolution, and Structure (en anglès). Columbia University Press, 2004. ISBN 0-231-11918-6.
* Martin, T. «Mesozoic mammals — early mammalian diversity and ecomorphological adaptations». A: Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018, p. 199-299. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Punta dels Trucadors

La punta dels Trucadors (popularment punta des Trucadors) o punta del Borronar (punta des Borronar) és el punt culminant de la península dels Trucadors, l'indret més septentrional de l'illa de Formentera.
El nom dels Trucadors fa referència al Pas dels Trucadors, un braç d'aigua de 300 m que separa Formentera (punta dels Trucadors) de l'Espalmador (punta del Pas), on les barques solien encallar i foradar-se o traücar (d'aquí traücadors i trucadors). Per la seva banda, el nom del Borronar, ja documentat el 1721 i avui en desús, es deu a la presència borró o càrritx de platja, molt abundant a l'indret.

## Referències

* 1 2 «Borronar, punta des». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera. Eivissa: Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera.
* 1 2 «Trucadors, es». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera. Eivissa: Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera.
* ↑ Ribes Marí, Enric «Es Trucadors». El Pitiús. Institut d'Estudis Eivissencs, 2014, pàg. 72-79.
# Caedocyon tedfordi

Caedocyon tedfordi és una espècie extinta de mamífer carnívor de la família dels cànids que visqué a Nord-amèrica durant l'Oligocè, fa entre 20,4 i 30,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Wyoming (Estats Units). Es tracta de l'única espècie del gènere Caedocyon. Tenia el rostre curt, ample i profund. La tercera dent incisiva superior (I3) era més grossa del normal i la segona dent molar superior més petita. El nom genèric Caedocyon significa ‘gos tallent’, mentre que el nom específic tedfordi fou elegit en honor del paleontòleg estatunidenc Richard H. Tedford.

## Referències

* 1 2 Entrada «Caedocyon tedfordi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2024].
* 1 2 Wang, 1994, p. 145.
* ↑ Wang, 1994, p. 143.

## Bibliografia

* Wang, X. «Phylogenetic systematics of the Hesperocyoninae (Carnivora: Canidae)» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 221, 1994, pàg. 1-207.
# Prepoteri

Els prepoteris (Prepotherium) són un gènere extint de mamífers pilosos de la família dels megatèrids que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè, fa entre 13,8 i 17,5 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Río Negro i Santa Cruz. Les espècies d'aquest grup eren animals terrestres de dieta herbívora. Les estimacions del seu pes van des de 123 fins a 229 kg. El nom genèric Promegatherium significa ‘bèstia apta’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Prepotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ Toledo et al., 2014, p. 272.
* ↑ Toledo et al., 2014, p. 275.
* ↑ Palmer, 1904, p. 551.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Toledo, N.; Cassini, G. H.; Vizcaíno, S. F.; Bargo, M. S. «Mass estimation of Santacrucian sloths from the Early Miocene Santa Cruz Formation of Patagonia, Argentina» (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 59, 2, 2014, pàg. 267-280. DOI: 10.4202/app.2012.0009.