OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torremocha de Jarama

Torremocha de Jarama és un municipi del Nord-est de la Comunitat de Madrid. El municipi és travessat pel riu Jarama i el rierol San Román.

## Referències

* ↑ Telemadrid. «Ruta 179: Torremocha del Jarama» (en castellà), 24-06-2024. [Consulta: 12 novembre 2024].
# Toro de coure de Tell al-'Ubaid

El Toro de coure és una escultura trobada al jaciment de Tell al-'Ubaid, a prop de l'antiga ciutat sumèria d'Ur, al sud de l'Iraq, per Leonard Woolley el 1923. L'escultura, que data del 2600 abans de la nostra era, encara es troba al Museu Britànic, a Londres.

## Descobriment

L'escultura aparegué juntament amb molts altres objectes en la base d'uns fonaments a Tell al-'Ubaid. La va trobar Leonard Woolley, que treballava per a la Universitat del Museu de Pennsilvània d'Arqueologia i Antropologia i per al Museu Britànic. La base que amagava l'escultura era una plataforma feta de rajola i tova que suportava un temple a la dea Ninhursag. L'escultura del toro havia estat aixafada per la maçoneria del temple enfonsat. Woolley trobà restes de més toros semblants, però només aquest i un altre més s'hi trobaren complets.
Ninhursag era una dea protectora de les pastures, per això hi ha nombroses figures de vaques i toros, tant escultures com relleus, trobades en les ruïnes del temple; es deia que la llet d'aquest bestiar sagrat nodria els reis.

## Construcció

L'escultura s'havia realitzat a partir d'un model de fusta. Després es cobrí amb betum. El toro es va xapar per parts. Les potes de fusta recobertes amb làmines de coure batut s'hi afegiren amb tatxes. Després es col·locà sobre el cos una làmina més gran amb una fulla diferent per a les espatles. Aquestes làmines se subjectaren amb claus de cap pla al llarg de la part posterior de les potes, els malucs i el ventre. Les làmines del cos es van superposar on s'unien les de les potes.
Uns perns de coure sostenien les potes a la base i el cap amb una clavilla de fusta. Les banyes i les orelles s'hi afegiren després.(3)

## Recuperació

Quan trobaren l'escultura, la fusta feia temps que s'havia descompost i el toro es va haver de recuperar tirant cera al voltant de les fràgils restes que després van ser extretes i laboriosament reconstruïdes. El toro que encara és al Museu Britànic inclou una banya, part de la cua i les peülles desaparegudes, per a mostrar el toro complet.(1)

## Propietat

El Toro de coure continua sent propietat del Museu Britànic. Els artefactes descoberts per Woolley es van compartir entre l'estat iraquià, que va rebre un 50% dels objectes, i el Museu Britànic i la Universitat del Museu de Pennsilvània d'Arqueologia i Antropologia, que rebrien cadascú un 25% dels objectes. Ur fou un dels primers jaciments excavats sota la llei d'antiguitats de l'Iraq, elaborada per la britànica Gertrude Bell.

## Referències

* ↑ Copper figure of a bull, British Museum, accessed: July 2010.
* ↑ «At the Museums: Wonders of Ur - Archaeology Magazine Archive». [Consulta: 6 juny 2024].
* ↑ Schauensee, Maude de. Two Lyres from Ur (en anglés). UPenn Museum of Archaeology, 2002-07-26. ISBN 978-0-924171-88-8.
* ↑ Spotlight on Division of Finds: Penn’s acquisition of its Ur material, retrieved December 2015.
# Lamentació sobre la destrucció d'Ur

La Lamentació sobre la destrucció d'Ur, o El lament per Ur és un poema sumeri escrit en forma de lament al voltant de l'època de la caiguda d'Ur en mans dels elamites, que va marcar el final de la Tercera dinastia de la ciutat cap a l'any 2000 aC.
Forma part d'una sèrie de «Laments» que es van escriure amb motiu de la caiguda de diverses ciutats en mans enemigues i la seva destrucció. El contingut es presenta com la lamentació de la divinitat tutelar de la ciutat al veure les seves ruïnes.
Se'n coneixen cinc. Els altres Laments són:
* El Lament per Sumer i Ur.
* El Lament per Nippur.
* El Lament per Eridu.
* El Lament per Uruk.
El Llibre de les lamentacions de l'Antic Testament, que es lamenta de la destrucció de Jerusalem per Nabucodonosor II de Babilònia al segle vi aC, és semblant en estil i en temàtica a aquests laments escrits en època molt anterior a Mesopotàmia. Es poden trobar «Laments» similars al Llibre de Jeremies, al Llibre d'Ezequiel i al Llibre dels Salms.

## Argument

El lament està format per quatre-cents trenta-vuit versos repartits en onze kirugu (seccions), cada una amb estrofes de sis versos. Explica que la deessa Ningal plora per la seva ciutat i suplica al déu Enlil que no torni a provocar una tempesta destructiva sobre Ur. Enmig de les lamentacions de la deessa hi ha intercalats altres temes, possiblement de diferent procedència i composició, que descriuen com Ur s'ha convertit en una ciutat fantasma, expliquen la ira que acompanyava la tempesta que havia enviat Enlil i invoquen la protecció del déu Nanna (Nergal o Suen) contra altres futures calamitats. Ningal, l'esposa del déu de la lluna Nanna, segueix recordant la seva petició als pares dels déus, An i Enlil, perquè canviïn d'opinió i no destrueixin Ur, en una oració que fa primer en privat i després en un discurs a l'assemblea d'Anunnaki.
El consell de déus va decidir que la Tercera dinastia d'Ur, que havia regnat durant uns cent anys, ja havia complert el seu destí i havia d'acabar. Els elamites invasors es van apoderar del tresor del temple i Ur, que havia estatel centre de poder de Sumer va perdre la seva capitalitat en benefici d'Isin, i el control del comerç a Ur va passar a diverses famílies dirigents de la nova capital.

## Referències

* 1 2 Chiera, Edward (et al.). Sumerian Texts of Varied Contents. Chicago: The University of Chicago Press, 1934, p. 4-8.
* ↑ Salm 137: 1-9
* ↑ Kramer, Samuel Noa. Lamentation Over the Destruction of Ur. Chicago: The University of Chicago Press, 1940, p. 34-38, 47-49.
# Persona (desambiguació)

«Persona» té aquests significats:
* Una persona és, per reducció, un ésser humà, si bé hi ha un corrent de pensament que estén el concepte de persona a tots els homínids
* Cinema:
** Persona (pel·lícula), pel·lícula d'Ingmar Bergman de 1966
* Dret:
** Persona física, concepte estrictament jurídic elaborat pels juristes romans
** Persona jurídica, entitat o organització que persegueix una determinada finalitat a la qual l'Ordenament Jurídic assigna personalitat civil
* Gramàtica:
** Persona (gramàtica), variació flexiva de la llengua
* Psicologia:
** Persona (psicologia analítica)
** Persona (identitat), imatge pública de la pròpia personalitat, el paper social que adopta o personatge de ficció
** Individu amb personalitat o caràcter
* Màrqueting:
** Buyer persona, argot anglès de màrqueting per a avatar client, una mena de prototip de client ideal
    Vegeu també: Jo, Individu, Humà
Viccionari
# Capsaspora

Capsaspora owczarzaki és una espècie d'eucariota unicel·lular que viu com a simbiont en l'hemolimfa del cargol d'aigua dolça tropical Biomphalaria glabrata.
Algunes característiques determinants d'aquesta espècie són la capacitat de desenvolupar-se a l'interior de l'hemolimfa del cargol, ingerir larves trematodes i reproduir-se asexualment per fissió binària. A més a més, C. owczarzaki és l'hoste intermediari de l'espècie Schistosoma, un platihelmint que és l'agent causant de l'esquistosomosi. Les cèl·lules de C. owczarzaki es descriuen com amebes de 3 a 5 μm amb nucli de ⅓ - ½ de la cèl·lula.
C. owczarzaki junt amb Ministeria vibrans és un membre del clade Filasterea. Aquest grup és probablement grup germana del clade dels Metazoa i Choanoflagellata, el qual junts formen els Filozoa (Vegeu Fig. 1).
C. owczarzaki és d'interès científic perquè és un dels organismes unicel·lulars més propers als animals pluricel·lulars. El seu genoma s'ha seqüenciat.

## Referències

* ↑ Hertel L. A., Bayne, C. J. & Loke, E. S. «The symbiont Capsaspora owczarzaki, nov. gen. nov. sp., isolated from three strains of the pulmonate snail Biomphalaria glabrata is related to members of the Mesomycetozoea». International Journal for Parasitology, 32, 9, 2002, p. 1183. DOI: 10.1016/S0020-7519(02)00066-8.
* ↑ http://www.broadinstitute.org/annotation/genome/multicellularity_project/MultiHome.html
* ↑ Solomon E, Berg L, Martin D. Biología. 8a ed. Méjico: McGrawHill; 2008.
* ↑ Stibbs HH, Owczarzak A, Bayne CJ, DeWan P. (1979) Schistosomesporocyst-killing amoebae isolated from Biomphalaria glabrata. J Invertebr Pathol 33(2): 159-70
* ↑ Owczarzak A, Stibbs HH, Bayne CJ. (1980) The destruction of Schistosoma mansoni mother sporocystsin vitro by amoebae isolated from Biomphalaria glabrata: an ultrastructuralstudy. J. Invertebr. Pathol. 35, 26–33
* 1 2 Torruella G, Derelle R, Paps J, Lang F, Roger A, Shalchian-Tabrizi K, Ruiz-Trillo I. (2012) Phylogenetic relationships within theOpisthokonta based on phylogenomic analyses of conserved single copy proteindomains. Molecular Biology and Evolution 29(2): 531-544.
* 1 2 Shalchian-Tabrizi K, Minge MA, Espelund M, Orr R, Ruden T, Jakobsen KS,Cavalier-Smith T. (2008)Multigene phylogeny of choanozoa and the origin of animals. PLoS One 3(5):e2098
* ↑ Paps J, Medina-Chacon L, Marshall W, Suga H, Ruiz-Trillo I. (2013) Molecular phylogeny of Unikonts: new insightsinto the position of apusomonads and ancyromonads and the internalrelationships of opisthokonts. Protist 164(1): 2-12
* ↑ Sebe-Pedros A, RogerA, Lang F, King N, Ruiz-Trillo I. (2010) Ancient origin of integrin-mediated adhesion and signaling machinery. Proceedings National Academic of Sciences USA107(22): 10142-7
# Hajo Schomerus

Hajo Schomerus (Hannover, 25 de març de 1970) és un director de fotografia alemany.

## Biografia

Hajo Schomerus va estudiar fotografia de cinema i de televisió a la Universitat de Ciències Aplicades de Dortmund. Va fer un semestre de pràctiques a Anthology Film Archives, Nova York, amb Jonas Mekas, un semestre a l'estranger al Film and Television Institute of India a Pune, Índia. La seva pel·lícula de graduació Ich und das Universum va guanyar, entre d'altres, el Premi de la Crítica de Cinema Alemany com a "Millor Curtmetratge", el Premi Jameson i el Premi UIP a Sarajevo i va rebre una nominació al 16ns Premis del Cinema Europeu.
Hajo Schomerus va participar com a càmera en nombroses produccions de cinema i televisió. El documental de cinema Im Haus meines Vaters sind viele Wohnungen, estrenat l'any 2010, és el seu primer llargmetratge com a director.

## Filmografia (selecció)

* 2002: SAINKHO – A Voice On The Edge, mit anderen
* 2002: Narren, zusammen mit Olaf Hirschberg
* 2003: Das Goebbels-Experiment
* 2003: Syri magjik
* 2003: Ich und das Universum
* 2004: Lost in Liberia (direcció: Luzia Schmid)
* 2004: Geschwister Vogelbach
* 2005: Ich, Reich-Ranicki
* 2006: Benidorm
* 2010: Im Haus meines Vaters sind viele Wohnungen, direcció i fotografia
* 2010: The Real American-Joe McCarthy
* 2011: Schönheit
* 2011: Peak – Über allen Gipfeln, juntament amb Thilo Schmidt
* 2013: Mein Weg nach Olympia
* 2013: Die Familie mit den Schlittenhunden
* 2013: Der Blick in den Abgrund
* 2014: 10 Milliarden – Wie werden wir alle satt?
* 2015: Grenzbock
* 2015: Der Kuaför aus der Keupstrasse
* 2016: Kokolampy, Buch, direcció und Kamera
* 2017: Mr Gay Syria
* 2018: Es hätte schlimmer kommen können – Mario Adorf
* 2019: Der Ast auf dem ich sitze
* 2020: Hyperland
* 2020: Vatersland
* 2023: Olaf Jagger

## Premis

* 2000: Premi a la càmera del Festival Internacional de Cinema Juvenil d'Hamburg per Schön 2000
* 2003: Premi de la Crítica de Cinema Alemany Millor curtmetratge alemany
* 2003: Festival de Cinema Europeu de Stuttgart-Ludwigsburg Premi de Curtmetratge Alemany
* 2003: Premi del públic del Festival Internacional de Curtmetratges d'Hamburg per Ich und das Universum
* 2004: Premi UIP de Sarajevo per Ich und das Universum
* 2006: XXVII edició de la Mostra de València: Millor Fotografia per Syri magjik
* 2011: Premi de la Crítica de Cinema Alemany Millor documental per Im Haus meines Vaters sind viele Wohnungen

## Referències

* ↑ Hajo Schomerus a filmportal.de
* ↑ Hajo Schomerus a Crew United
* ↑ «Hajo Schomerus: Kokolampy beim 59. Internationalen Dokumentarfilm-Festival DOK Leipzig 2016». Arxivat de l'original el 2016-12-02. [Consulta: 5 agost 2024].
* ↑ Un filme esloveno sobre el desencanto ante la entrada en Europa triunfa en la Mostra, El País, 27 d'octubre de 2006
# Božidar Nikolić

Božidar "Bota" Nikolić (en alfabet ciríl·lic serbi: Божидар Бота Николић; 1 de gener de 1942 - 13 de maig de 2021) va ser un director de cinema i guionista serbi.
Va dirigir les pel·lícules Balkanski špijun, La cara oculta del sol, Tri karte za Holivud, U ime oca i sina, i Balkan Brothers.

## Referències

* ↑ «Preminuo Božidar Nikolić» (en Serbian (Latin script)). [Consulta: 16 maig 2021].
* ↑ «STVARAO JE ZLATNE FILMSKE PRIZORE: Kinematografija je mnogo izgubila odlaskom Božidara Bote Nikolića (1942-2021)» (en Serbian (Latin script)). [Consulta: 16 maig 2021].
# Michel Brault

Michel Brault (Mont-real, 25 de juny de 1928 - Toronto, 21 de setembre de 2013) va ser un realitzador cinematogràfic, director de cinema, camerògraf, muntador i guionista quebequès. Va iniciar-se com a operador i productor en pel·lícules documentals, estil pel qual destacà. És considerat un dels millors experts en cinema directe i de l'estil de càmera en mà.

## Obres

* Les Raquetteurs (1958)
* Chronique d'un été (1961)
* Pour la suite du monde (1962)
* Entre la mer et l'eau douce (1966)
* Les Enfants du silence (1968)
* L'Acadie, l'Acadie (1972)
* Les Ordres (1974, premi a la millor direcció el 1975 al Festival de Canes)

## Referències

* ↑ «Michel Brault». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# .bd

.bd és l'actual domini de primer nivell territorial (ccTLD) de Bangladesh. Actiu des de 1999, és administrat pel Ministeri de Correu i Telecomunicacions de Bangladesh. Els registres només es poden fer al tercer nivell, sota un subdomini de segon nivell (.com, .edu, .ac, net, .gov, .org, i .mil).

## Referències

* ↑ «.bd Domain Delegation Data». [Consulta: 13 novembre 2024].
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Rondoy

Rondoy (possiblement del quítxua runtuy: "pedregar" o "pondre un ou") és una muntanya que s'eleva fins als 5.870 msnm. Es troba al nord de la Serralada Huayhuash, una secció de la gran serrlada dels Andes al Perú. Es troba a la regió d'Ancash. El Rondoy es troba al nord del Yerupajá i el Jirishanca, i al sud-oest del llac Mitococha.

## Referències

* 1 2 3 Peru 1:100 000, Yanahuanca (21-j). IGN (Instituto Geográfico Nacional - Perú).
* 1 2 3 4 Alpenvereinskarte 0/3c. Cordillera Huayhuash (Peru). 1:50 000. Oesterreichischer Alpenverein, 2008. ISBN 9783937530079.
* 1 2 3 Biggar, John. The Andes: A Guide for Climbers. Andes, 2005, p. 96. ISBN 9780953608720.
* ↑ Teofilo Laime Ajacopa. Diccionario Bilingüe: Iskay simipi yuyayk’anch: Quechua – Castellano / Castellano – Quechua. La Paz, Bolivia: futatraw.ourproject.org, 2007.
* 1 2 escale.minedu.gob.pe - UGEL map of the Bolognesi Province (Ancash Region)
# Taken by Force

Taken by Force és el cinquè àlbum d'estudi del grup de Heavy Metal alemany Scorpions, produït per Dieter Dierks. La fotografia va ser a càrrec de Michael von Gimbut.
Va ser l'últim disc del guitarrista Uli Jon Roth amb el grup, que seria substituït per en Matthias Jabs. Taken by Force va marcar el final d'una etapa a Scorpions, donant pas a la renovació i posterior comercialització que suposaria un progressiu abandonament a les arrels del Heavy Metal.

## Llista de cançons

* "Steamrock Fever" (Schenker/Meine) – 3:37
* "We'll Burn the Sky" (Schenker/Dannemann) – 6:26
* "I've Got to Be Free" (Roth) – 4:00
* "Riot of Your Time" (Schenker/Meine) – 4:09
* "The Sails of Charon" (Roth) – 4:23
* "Your Light" (Roth) – 4:31
* "He's a Woman – She's a Man" (Schenker/Meine/Rarebell) – 3:15
* "Born to Touch Your Feelings" (Schenker/Meine) – 7:40
* "Suspender Love" [cançó extra del CD] (Schenker/Meine) – 3:20
* "Polar Nights" [versió en directe del "Tokyo Tapes" - cançó extra del CD] (Roth) – 6:56

## Personal

* Klaus Meine - Cantant
* Rudolf Schenker - Guitarra
* Uli Jon Roth - Guitarra
* Herman Rarebell - Bateria
* Francis Buchholz - Baix

## Referències

* ↑ Info a Amazon.com

## Enllaços externs

* (anglès) (alemany) Web oficial Arxivat 2012-05-11 a Wayback Machine.
# Seus de les institucions de la Unió Europea

Les institucions que governen la Unió Europea no estan concentrades en una sola capital, sinó que estan concentrades en tres ciutats (Brussel·les, Luxemburg i Estrasburg), tot i que certes institucions de menor importància es basen en altres ciutats. Tanmateix, es considera que Brussel·les és la seu principal, amb una seu de cadascuna de les principals institucions i ara també del Conseil Europeu, tot i que no sempre és la seu principal o l'única.
Les seus han sigut objecte de polèmica des que els estats no aconseguiren assolir un acord sobre el tema quan s'establí la Comunitat Europea del Carbó i de l'Acer el 1952. Tanmateix, el 1992 s'arribà a un acord que seguidament fou oficialitzat pel Tractat d'Amsterdam.
Tot i això, la seu del Parlament Europeu continua sent objecte de controvèrsia. El treball del Parlament es divideix entre Estrasburg, Luxemburg i Brussel·les, cosa que és problemàtic tenint en compte el gran nombre de diputats, personal i documents que han de ser transportats cada mes. Com que les seus de les institucions són establertes als tractats, el Parlament no té dret de decidir on es troba la seva seu, a diferència dels parlaments nacionals.
La localització de les noves institucions tampoc no és senzilla. Així doncs, el Banc Central Europeu hagué de simbolitzar la seva independència instal·lant-se en una ciutat que no fos la seu ni d'un govern europeu ni d'una institució nacional. S'han establert noves agències a l'Europa de l'Est des del 2004 per tal de garantir una certa igualtat en el si de la UE.

## Institucions per ciutat
### Brussel·les

* Comissió Europea - edifici Berlaymont
* Consell de la Unió Europea - edifici Justus Lipsius
* Consell Europeu - edifici Justus Lipsius (1974-2013), actualment edifici Europa
* Parlament Europeu - edifici Paul-Henri Spaak
* Comitè Econòmic i Social Europeu - edifici Jacques Delors
* Comitè de les Regions - edifici Jacques Delors

### Estrasburg

* Parlament Europeu - edifici Louise Weiss
* Defensor del Poble Europeu - edifici Winston Churchill

### Luxemburg

* Secretaria del Parlament Europeu - barri de Kirchberg
* Tribunal de Justícia de la Unió Europea - barri Kirchberg
* Tribunal de Comptes Europeu - barri de Kirchberg
* Banc Europeu d'Inversions - barri de Kirchberg

### Frankfurt

* Banc Central Europeu - Eurotower (1998-2014), després Skytower

### La Haia

* Europol

## Notes

* ↑ Dit també Consell de Ministres.
* ↑ Seu determinada pel Tractat de Niça, però amb més marge de maniobra per l'organització de les seves reunions, tots els altres són determinats pel Tractat d'Amsterdam.
* ↑ Algunes de les sessions tenen lloc a l'edifici Paul-Henri Spaak de Brussel·les, les altres a l'edifici Louise Weiss d'Estrasburg així com les reunions de les comissions parlamentàries.
# Frederick Etchen

Frederick Etchen (Coffeyville, 25 de setembre de 1884 - Phoenix, 6 de novembre de 1961) va ser un tirador estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar dues proves del programa de tir. Guanyà la medalla d'or en la prova de la fossa olímpica per equips, formant equip amb Frank Hughes, Samuel Sharman, William Silkworth, John Noel i Clarence Platt, mentre en la prova individual de fossa fou vint-i-quatrè.

## Referències

* ↑ «Fred Etchen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de gener 2015. [Consulta: 10 setembre 2018].
# Aitana Bonmatí (documental)

Aitana Bonmatí és una pel·lícula documental catalana de 2024 dirigida per Xavier Torres i Lliteras, Jesús Muñoz García i Santi Padró Navarro.

## Sinopsi

El documental retrata l'evolució d'Aitana Bonmatí durant gairebé dos anys i l'acompanya en el canvi de vida que ha suposat passar de ser una bona jugadora a convertir-se en la gran col·leccionista de premis individuals i col·lectius, que ha culminat amb el guardó de la Pilota d'Or, l'any 2023.
La crac blaugrana va començar a jugar en un equip de nens a Sant Pere de Ribes, el seu poble, i es va haver d'acostumar a sentir comentaris despectius pel fet de ser una nena. La seva perseverança i el seu talent l'han catapultat a ser la millor jugadora del món.
En aquest trajecte, es descobreix la cara més humana, solidària i personal de la jugadora del Barça, que manté encara ben viva la relació amb la seva colla d'amics de tota la vida, i que es preocupa per les desigualtats socials.
Aitana Bonmatí és una referent per a les nenes i s'ha convertit en un model per a molts joves futbolistes, derrocant qualsevol estereotip de gènere que s'ha interposat en el seu camí.

## Repartiment

* Aitana Bonmatí

## Referències

* ↑ «3Cat i "Nits sense ficció" estrenen "Aitana Bonmatí", un retrat de la millor futbolista del món». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 22-04-2024 [Consulta: 22 abril 2024].

## Enllaços externs

* [ Aitana Bonmatí - Lloc web oficial]