OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rosalinde Mynster

Rosalinde Mynster (nascuda el 28 de setembre de 1990 a Frederiksberg, Dinamarca) és una actriu danesa coneguda principalment pel seu paper com a Fie Kjær, una cambrera a la sèrie de televisió Hotel Voramar (Badehotellet). Va debutar al cinema amb 16 anys a la pel·lícula dramàtica To verdener de Niels Arden Oplev el 2008. És filla dels actors Søren Spanning i Karen-Lise Mynster.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Personatge |
| 2008 | To Verdener | Sara |
| 2010 | Sandheden om mænd | Julie |
| 2012 | En kongelig affære | Marie |
| 2017 | Underverden | Lærke |
| 2017 | Robin | Robin |
| 2018 | Christian IV - Den sidste rejse | Kirsten Munk de jove |
| 2018 | I krig & kærlighed | Kirstine Mikkelsen |
| 2020 | Hvor kragerne vender | Laura |

### Televisió

| Any | Títol | Personatge |
| 2013-2018 | Hotel Voramar | Fie Kjær |
| 2016 | Den anden verden | Germanastra |

### Dibuixos animats i animació

| Any | Títol | Personatge |
| 1998 | A Bug's Life | Dat |
| 1999 | Babar: Elefanternes konge | Céleste de petita |
| 2000 | Dinosaurerne | Suri |

## Referències

* ↑ «Rosalinde Mynster» (en danès). danskefilm.dk. [Consulta: 25 agost 2022].
# Square relief

Square relief, (en català: Relleu quadrat), és una obra d'art modern feta per l'escultor Naum Gabo l'any 1937. Es tracta d'una peça de Plexiglas sobre alumini, amb una base d'alumini anoditzat. Aquesta mostra d'art es caracteritza pel seu profund caràcter experimental. El seu autor és considerat una de les figures més destacades del moviment constructivista i de l'art no objectiu, no només de l'avantguarda russa, sinó del panorama internacional a la primera meitat del segle XX.

## Descripció

L'obra Square relief resulta de l'aplicació del mètode estereomètric a l'escultura, la secció i mesura de cossos sòlids, i dels seus exercicis amb formes corbes i helicoïdals dels anys vint, amb els que trencaven les convencions de dalt i abaix, dreta i esquerra, i gràcies al valor de la transparència s'eliminava la idea del volum interior o exterior de l'escultura. A més, la peça es troba entre els assajos de la sèrie Spheric Theme (Tema esfèric). Treballant amb plàstic, vidre o plexiglas, Gabo parteix de dues semicircumferències planes amb centres desplaçats i concedeix un paper destacat a l'element radial que dibuixen cada una d'elles al projectar-se sobre un pla inclinat. El resultat és un volum obert, una construcció a l'espai, on les línies corbes actúen com vectors que descriuen i activen un cicle infinit.

## Context

Aquesta obra la va realitzar Gabo dins del context del moviment constructivista, amb les publicacions de dos textos: The constructive idea in art i Sculpture: carving and construction in space. A Square relief, l'artista constata els principis enunciats en aquests textos, així com altres aspectes elaborats en construccions molt anteriors. D'altra banda, Gabo parteix del fet que l'art no representa el món, sinó que l'art deriva de la necessitat de comunicar i anunciar, d'aquí a que no faci servir un llenguatge abstracte, sinó formes absolutes que provenen d'elements existents a la naturalesa i contingut del qual es troba en ella. A més, com ja havia avançar en el seu manifest de 1920, Gabo diferencia entre volum de massa i volum d'espai, doncs considera l'espai com un element escultòric absolut i que, per tant, també construeix.

## Altres dades

Les mides de la peça fan 44,5 x 44,5 x 16 cm. Es troba dins de la col·lecció de l'Institut Valencià d'Art Modern (IVAM).

## Referències

* ↑ «Naum Gabo Square Relief lost original (c.1920, this version 1937) Plastic on metal base, 44.5 x 44.5 x 16.5 cm» (en anglès americà), 22-02-2015. [Consulta: 12 agost 2021].

## Bibliografia

* Institut Valencià d'Art Modern. 50 obras maestras de la Colección del IVAM: 1900-1950. València: Institut Valencià d'Art Modern, 2019. ISBN 978-84-482-6416-1. OCLC 1241664690. Arxivat 2021-08-01 a Wayback Machine.
# St Leonards School

St Leonards School és una escola privada fundada per la Universitat de St Andrews en el segle dinou. És ubicat a St Andrews, Fife, a la costa est d'Escòcia, adjacent a la catedral històrica de la ciutat i dins les parets del priorat medieval. Malgrat ser establert el 1877 per universitaris de St Andrews i les seves dones amb el motiu de satisfer l'augment de demanda per a l'educació de les dones, l'escola és ara plenament co-educatiu, ensenyant nens i nenes entre els 5 a 18 anys, amb l'opció de viure com a internat a partir dels 10 anys. El 2018, The Sunday Times va anomenar St Leonards la seva "Scottish Independent School of the Year 2019".

## Referències

* ↑ "St Leonards Named Scottish Independent School of the Year". Arxivat 2019-06-01 a Wayback Machine. St Leonards. 26 November 2018. Retrieved 1 June 2019.

## Enllaços externs

* St Leonards School - Lloc web oficial
# Porta XOR

| ENTRADA | ENTRADA | SORTIDA |
| A | B | A XOR B |
| 0 | 0 | 0 |
| 0 | 1 | 1 |
| 1 | 0 | 1 |
| 1 | 1 | 0 |
Una porta XOR és una porta lògica digital que implementa la disjunció exclusiva lògica, és a dir, es comporta segons la taula de la dreta. Una entrada ALTA (1) és el resultat, si una i només una de les entrades és ALTA (1). Si les dues entrades són ALTES o les dues són BAIXES, el resultat és BAIX (0). El comportament de la porta XOR està resumit en la taula de veritat mostrada a la dreta.
Les expressions algebraiques $A\cdot {\overline {B}}+{\overline {A}}\cdot B$, $(A+B)\cdot ({\overline {A}}+{\overline {B}})$, $(A+B)\cdot {\overline {(A\cdot B)}}$ i $A\oplus B$ representen la porta lògica XOR amb les entrades A i B. Es pot observar que la porta XOR es pot implementar en en suma de minterms de portes OR, NOT i AND. Això implica que una porta XOR pot ser implementada amb portes lògiques OR, NOT i AND.

## Símbols

Hi ha dos símbols per a les portes XOR: el «militar» i el «rectangular», també coneguts com a «Americà» i «Britànic».

## Vegeu també

* Porta AND
* Porta OR
* Porta NOT
* Porta NAND
* Porta NOR
* Porta lògica
# Demòfil de Tèspies

Demòfil de Tèspies (en grec: Δημόφιλος Demophilos), segons Heròdot, era el comandant d'un contingent de 700 tespis a la batalla de les Termòpiles (480 aC). El seu pare fou Diadromes (Διαδρόμης).
Demòfil i els seus homes van lluitar en la batalla i, al final, es van situar junt amb els 300 espartans a l'última tribuna, tots van morir. El viatger i geògraf grec antic Pausànies també va escriure sobre l'estada dels tespis a les Termòpiles juntament amb els espartans.
Després de la batalla de les Termòpiles, l'exèrcit persa va cremar la ciutat de Tèspies. Els ciutadans havien fugit al Peloponès. Més tard, els tespis van lluitar contra l'exèrcit persa a la batalla de Platea (479 aC).
Demòfil està immortalitzat en molts llibres i pel·lícules. A la pel·lícula The 300 Spartans de 1962, Demòfil va ser interpretat per l'actor grec Yorgos (George) Moutsios.
A les Termòpiles hi ha un monument, al costat del monument de Leònides, en memòria d'ell i dels seus homes. També hi ha un monument a Demòfil a l'actual Tèspies.

## Referències

* ↑ Herodotus Book 7: Polymnia, 222 "The commander of these was Demophilos the son of Diadromes."
* ↑ Herodotus Book 7: Polymnia, 222 "Thespians very willingly, for they said that they would not depart and leave Leonidas and those with him, but they stayed behind and died with them."
* ↑ Pausanias Book 10 Phocis, 20.2 "...if we except the Lacedaemonians, Thespians and Mycenaeans, the rest left the field before the conclusion of the fighting."
* ↑ Herodotus Book 8: Urania, 50 "For the army which directed its march through Boeotia in company with Xerxes, after it had burnt the city of the Thespians (the inhabitants having left it and gone to the Peloponnese)..."
* ↑ Herodotus Book 9: Calliope, 30 "...and with the Thespians who were present the number of eleven myriads was fully made up; for there were present also in the army those of the Thespians who survived, being in number about one thousand eight hundred, and these too were without heavy arms."
* ↑ «The 300 Spartans (1962) Full Cast & Crew». IMDb. [Consulta: 24 octubre 2013].
# Pi d'Aquari

Pi d'Aquari (π Aquarii) és una estrella a la constel·lació d'Aquari.
Pi d'Aquari és una nana de la seqüència principal blanca-blava del tipus B de la magnitud aparent +4,66. Està aproximadament a 1.100 anys llum de la Terra. Està classificada com a estrella variable del tipus Gamma Cassiopeiae i el seu esclat varia des de la magnitud +4,42 fins a +4,70.

## Referències

* ↑ «Spectral types and rotational velocities of the brighter Be stars and A-F type shell stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 9-1982, pàg. 55–83. DOI: 10.1086/190820.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 9-2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
# Volta a Llombardia 1926

La Volta a Llombardia 1926 fou la 22a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 31 d'octubre de 1926 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 251 km.
La competició fou guanyada per segon any consecutiu per l'italià Alfredo Binda (Legnano-Pirelli) per davant dels seus compatriotes Antonio Negrini (Wolsit-Pirelli) i Ermano Vallazza (Legnano-Pirelli).
Binda guanya amb gairebé mitja hora d'avantatge respecte al segon classificat. Bottecchia acaba quart en punxar diversos cops en els kilòmetres finals i ser superat per Negrini i Vallazza. La prova es fa molt dura per la pluja i el fang.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Alfredo Binda | Legnano-Pirelli | 9h 52' 32" |
| 2 | Antonio Negrini | Wolsit-Pirelli | + 29' 40" |
| 3 | Ermanno Vallazza | Legnano-Pirelli | m. t. |
| 4 | Ottavio Bottecchia | Automoto-Hutchinson | + 32'18" |
| 5 | Umberto Brivio | Individual | + 33' 12" |
| 6 | Domenico Piemontesi | Alcyon-Dunlop | + 33' 26" |
| 7 | Marco Giuntelli | Individual | + 35' 05" |
| 8 | Secondo Martinetto | Méteore-Wolber | + 1h 01' 28" |
| 9 | Aimé Dossche | Christophe-Hutchinson | m. t. |
| 10 | Battista Gilli | Individual | + 1h 08' 28" |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de Ciclismo
* ↑ «Binda triunfa en la Vuelta a Lombardia». Mundo deportivo, 07-11-1926.

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Fernando Casado Veiga

Fernando Casado Veiga (La Corunya, 23 de maig de 1890 - Madrid, 25 de maig de 1972) va ser un militar artiller i general espanyol que va participar en la guerra del Marroc i en la Guerra Civil en defensa de la legalitat republicana. Va ser pare de l'actor Fernando Rey i ajudant de camp de Manuel Azaña.

## Biografia

Home culte amb gran domini de les ciències i format en la Acadèmia d'Artilleria de Segòvia, va participar amb brillantor en la guerra del Marroc. Després del seu ascens a comandant, va ser professor de l'acadèmia d'artilleria. En produir-se el cop d'estat que va donar lloc a la Guerra Civil va romandre fidel a la República. Va ser l'organitzador de la defensa artillera en la batalla de Madrid i cap d'artilleria de l'Exèrcit del Centre, participant en la majoria de les operacions militars que es van succeir al voltant de la capital d'Espanya, singularment a Guadarrama, Guadalajara i Jarama. També va participar en la batalla de Brunete. Al final de la guerra es trobava en València, negant-se a fugir. Va ser detingut al costat del seu fill i portat al camp de concentració improvisat en el estadi de Mestalla. Mentre el seu fill va poder fugir, Casado va ser jutjat en un consell de guerra i condemnat a mort, si bé la pena li va ser commutada després per 30 anys de presó. Una vegada en llibertat, va treballar com a professor de ciències fent classes particulars.

## Referències

* 1 2 3 Michael Alpert (2013). The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936–1939, Cambridge University Press, pág. 328

## Enllaços externs

* Artillero y republicano, La Voz de Galicia, 8 de diciembre de 2003.
* Esquela a ABC, 28 de mayo de 1972.
# 52 del Cigne

52 del Cigne (52 Cygni) és un estel de la constel·lació del Cigne. De magnitud aparent +4,22, es troba a 203 anys llum del sistema solar.

## Característiques

52 Cygni és una gegant groc-ataronjada de tipus espectral K0IIIa la temperatura efectiva de la qual és de 4774 ± 25 K. És 106 vegades més lluminosa que el Sol i, a partir de models teòrics, es pot calcular el seu diàmetre, unes 15,1 vegades més gran que el diàmetre solar. La mesura directa del seu diàmetre angular per interferometria, dona com a resultat un valor per al seu diàmetre molt semblant, 15,3 vegades més gran que el del Sol. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 2 km/s, cosa que comporta que el seu període de rotació pot durar fins a un any.
52 Cygni té una massa estimada entre 2,5 i 3 masses solars. Presenta un contingut metàl·lic clarament inferior al solar, el seu índex de metal·licitat és [Fe/H] = -0,24. És un estel del disc fi amb una edat de 1600 ± 680 milions d'anys.

## Sistema binari

52 Cygni forma un sistema binari amb un estel de magnitud +8,7 que visualment s'hi troba separat d'ell 6 segons d'arc. És un estel semblant al Sol —amb una lluminositat potser un 20% major que la d'aquest— separat almenys 370 ua del gegant. El seu període orbital supera els 3500 anys.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
* ↑ 52 Cygni -- Star in double system (SIMBAD)
* ↑ Wu, Yue; Singh, H. P.; Prugniel, P.; Gupta, R.; Koleva, M. «Coudé-feed stellar spectral library - atmospheric parameters». Astronomy and Astrophysics, 525, 2011. A71.
* 1 2 3 52 Cygni (Stars, Jim Klaer)
* ↑ Soubiran, C.; Bienaymé, O.; Mishenina, T. V.; Kovtyukh, V. V. «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants». Astronomy and Astrophysics, 480, 1, 2008. pp. 91-101.
# Departament de San Martín

San Martín és un dels 24 departaments que, junt amb la Província Constitucional del Callao, formen la República del Perú. La seva capital és Moyobamba i la seva ciutat més poblada, Tarapoto. Està ubicat al centre oest del país, limitant al nord amb Amazones, al nord i est amb Loreto, al sud amb Huánuco i a l'oest amb La Libertad. Amb 51 253 km² és el setè departament més extens —al darrere de Loreto, Ucayali, Madre de Dios, Cuzco, Puno i Arequipa— i amb 14,2 hab/km², el vuitè menys densament poblat, al davant de Ayacucho, Pasco, Moquegua, Amazones, Ucayali, Loreto i Madre de Dios. Va ser creat el 4 de setembre de 1906.

## Divisió política

La regió es divideix en 10 províncies i 77 districtes:
* Moyobamba
* Rioja
* Lamas
* San Martín
* El Dorado
* Picota
* Bellavista
* Huallaga
* Mariscal Cáceres
* Tocache

## Referències

* ↑ «San Martín | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ «Reseña histórica» (en castellà). Departamento de San Martín. [Consulta: 20 desembre 2021].
# Stephen Dunn

Stephen Dunn (Saint John's, Terranova i Labrador, 18 de gener de 1989) és un director, productor i guionista canadenc.

## Biografia

Nascut a Saint John's (Terranova i Labrador), Dunn va estudiar a una escola de cinema i va produir diversos curtmetratges com a estudiant, molts dels que es va projectar en els festivals. Dunn va assistir tant el Centre Canadenc de Cinema, com a la Universitat Ryerson de Toronto. Un dels seus primers curtmetratges, titulat Life Doesn't Frighten Me, va ser protagonitzat per l'actor canadenc Gordon Pinsent i va guanyar diversos premis, incloent el premi de curtmetratge Face-Off de la CBC, amb un premi en metàl·lic de 30.000 dòlars. La pel·lícula també va guanyar premis en el Festival de Cinema d'Estudiants de Toronto i al Festival de Cinema de Tribeca el 2013.
La pel·lícula de debut de Dunn, Closet Monster, va guanyar el premi a la millor pel·lícula canadenca al Festival Internacional de Toronto 2015. També va ser nomenat com a guanyador inaugural de Residència Len Blum, un programa de Festival de Toronto per a directors emergents. Dunn també va dirigir i va produir la websèrie Pop-Up Porno, emesa a YouTube i estrenada al Festival de Sundance.

## Vida personal

Dunn és obertament gai.

## Referències

* ↑ /bent. «Watch TIFF Breakout Stephen Dunn's ‘Pop Up Porno’ Film Series (NSFW)» (en anglès-us), 21-09-2015.
* ↑ "TIFF spotlight: Stephen Dunn spotlights urban Newfoundland in 'Closet Monster'".
* ↑ "Stephen Dunn named inaugural Len Blum participant".
* ↑ «St. John's director wins Short Film Face Off». CBC News, September 7, 2013.
* ↑ «Stephen Dunn: Life Doesn't Frighten Me Arxivat 2016-02-15 a Wayback Machine.». 'Ion Magazine', July 17, 2013.
* ↑ "Stephen Dunn's 'Closet Monster' Wins Toronto's Best Canadian Feature Award" Arxivat 2015-09-22 a Wayback Machine..
* ↑ /bent. «First Look: Stephen Dunn's Sundance Series ‘Pop-Up Porno’» (en anglès-us), 03-03-2015.
* ↑ "Sundance: ‘Pop-Up Porno’ Pokes Fun at Online Hook-Ups".
* ↑ "Exclusive: Closet Monster Movie Poster".
# Volta a Llombardia 1945

La Volta a Llombardia 1945 fou la 39a edició de la Volta a Llombardia, la primera després de dos anys d'aturada a causa de la Segona Guerra Mundial. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 21 d'octubre de 1945 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 222 km.
L'italià Mario Ricci (Legnano) guanya la seva segona Volta a Llombardia per davant dels seus compatriotes Aldo Bini (Pratese AC) i Gino Bartali (Legnano).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Mario Ricci | Legnano | 6h 08' 11" |
| 2 | Aldo Bini | Pratese AC | + 6' 23" |
| 3 | Gino Bartali | Legnano | m. t. |
| 4 | Adolfo Leoni | Bianchi | m. t. |
| 5 | Aldo Baito | Individual | m. t. |
| 6 | Ubaldo Pugnaloni | Bianchi | m. t. |
| 7 | Salvatore Crippa | Ricci | m. t. |
| 8 | Severino Canavesi | US Legnanese | m. t. |
| 9 | Quirino Toccacelli | Olmo | + 10' 03" |
| 10 | Oreste Conte | Ricci | m. t. |

## Referències

* ↑ Resultats a Les-Sports.info
* ↑ El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Psi1 d'Orió

Psi¹ d'Orió (ψ¹ Orionis) és una estrella a la constel·lació d'Orió de magnitud aparent +4,87. És membre de l'associació OB que porta el seu nom, que al mateix temps forma part de l'associació estel·lar OB1 d'Orió. S'hi troba a uns 1110 anys llum de distància del Sistema Solar.
Psi1 d'Orió és una estrella blanc-blavosa de tipus espectral B1Ve amb una temperatura de prop de 25.000 K. S'inclou una gran quantitat radiació ultraviolada emesa, Psi1 d'Orió és 10.500 vegades més lluminosa que el Sol. Té un radi 6 vegades més gran que el radi solar i, amb una massa de 10,5 masses solars, supera el límit a partir del qual les estrelles exploten en forma de supernova.
La ràpida rotació de Psi1 d'Orió (la seva velocitat de rotació a l'equador és de 310 km/s) propicia que sigui una estrella Be, on existeix un disc circumestel·lar que emet radiació. Catalogada com una estrella amb embolcall, el disc apareix des de la nostra línia de visió aproximadament de perfil. És una estrella jove amb una edat inferior a 10 milions d'anys.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «High and intermediate-resolution spectroscopy of Be stars. An atlas of Hγ, He I 4471 and Mg II 4481 lines» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 11-2001, pàg. 861–882. DOI: 10.1051/0004-6361:20011202.
* 1 2 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* ↑ Sofia Randich «Elemental abundances of low-mass stars in the young clusters 25 Orionis andλ Orionis» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 29-04-2011, pàg. 19–19. DOI: 10.1051/0004-6361/201116621.
* ↑ «25 Orionis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ Psi1 Orionis Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* 1 2 «25 Orionis» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 24 desembre 2020].
Coordenades: 05$^h$ 24$^m$ 44.80$^s$; +01° 50′ 47.0″