OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zeta d'Hèrcules

Zeta d'Hèrcules (ζ Herculis) és el segon estel més brillant a la constel·lació d'Hèrcules amb magnitud aparent +2,89.
Zeta d'Hèrcules és una estrella binària espectroscòpica relativament propera a la Terra, a només 35 anys llum de distància. L'estel principal, Zeta d'Hèrcules A (GJ 635 A), és un estel groc de tipus espectral G0IV i 5780 K de temperatura, que està abandonant la seqüència principal per convertir-se en un estel gegant. En conseqüència, encara que de tipus espectral similar al Sol, és 6 vegades més lluminós que aquest i el seu diàmetre és 2,5 vegades major.
L'altra component del sistema, Zeta d'Hèrcules B (GJ 635 B), està separada una mitjana de 15 ua i empra 34,5 anys a completar una òrbita entorn de l'estel principal. És una nana groga una mica més petita i freda que el Sol, el seu tipus espectral és G7V. L'excentricitat de l'òrbita fa que la separació entre els dos estels varie entre 8 i 21 ua.
El sistema forma part de l'Associació estel·lar de Zeta Herculis, estels amb un origen comú i amb un moviment similar per l'espai. Aquest grup inclou a φ2 Pavonis, ζ Reticuli, 1 Hydrae, Gliese 456, Gliese 678 i Gliese 9079.

## Referències

* ↑ «The Physical Basis of Luminosity Classification in the Late A-, F-, and Early G-Type Stars. I. Precise Spectral Types for 372 Stars» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2001, pàg. 2148–2158. DOI: 10.1086/319956.
* ↑ «UBV photometry of stars whose positions are accurately known. VII». Astronomy and Astrophysics, 1993, pàg. 591–592.
* ↑ Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* 1 2 «Abundances in the Local Region II: F, G, and K Dwarfs and Subgiants». Astronomical Journal, 1, 21-12-2016. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/21.
* ↑ «Determination of orbital elements of spectroscopic binaries using high-dispersion spectroscopy». Astronomical Journal, 2, 11-01-2013, pàg. 41. DOI: 10.1088/0004-6256/145/2/41.
* ↑ «Oxygen abundances in nearby FGK stars and the galactic chemical evolution of the local disk and halo» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 29-01-2013, pàg. 78. DOI: 10.1088/0004-637X/764/1/78.
* ↑ «Zeta Herculis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 15 desembre 2020].
# Zeta del Cigne

Zeta del Cigne (ζ Cygni) és el sisè estel més brillant de la constel·lació del Cigne de magnitud aparent +3,21. Encara que no té nom propi habitual, aquest estel, al costat de ρ Cygni i altres estels adjacents més tènues, era coneguda a la Xina com Chay Foo, «el magatzem de carros». Es troba a 151 anys llum del sistema solar.
Zeta Cygni és una gegant groga de tipus espectral G8III amb una temperatura efectiva de 4980 K i una lluminositat equivalent a 119 sols. Té un radi 14,7 vegades més gran que el radi solar i una massa aproximada de tres masses solars. La seva edat s'estima en 400 milions d'anys.
Zeta Cygni és un estel de bari, és a dir, mostra altes concentracions d'aquest i altres elements pesants en la seva atmosfera. Altres estels de bari típics són ζ Capricorni i Alphard (α Hydrae). En aquests estels les altes concentracions d'elements pesants es relacionen amb un nan blanc acompanyant, moltes vegades invisible, que en temps passats va contaminar al qui ara és l'estel principal. Imatges detallades obtingudes amb el telescopi espacial Hubble han permès observar a una acompanyant molt tènue —una nana blanca— a sol 0,04 segons d'arc. Completa una òrbita al voltant de Zeta Cygni cada 17,8 anys. Anteriorment era més massiva que Zeta Cygni i per això va evolucionar més de pressa; en la seva etapa final va cedir part de la seva massa al que ara veiem com a estel principal per després quedar relegat a un nan blanc gairebé invisible.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Caroline Soubiran «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 3-2008, pàg. 91–101. DOI: 10.1051/0004-6361:20078788.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
* ↑ David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ CCDM J21129+3014A -- Double or multiple star (SIMBAD)
* ↑ Allen. Courier Dover Publications. (en anglès). ISBN 0-486-21079-0.
* 1 2 Zeta Cygni (Stars, Jim Kaler)
# Ípsilon d'Aquari

Ípsilon d'Aquari (υ Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari.
Ípsilon d'Aquari és una estrella subgegant blanca-groga del tipus F de la magnitud aparent +5,21. Està aproximadament a 74,2 anys llum de la Terra. És una estrella amb un elevat moviment propi.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Abundances in the local region. III. Southern F, G, and K dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2018. DOI: 10.3847/1538-3881/AAA9B5.
* ↑ David Montes «Chromospheric activity and rotation of FGK stars in the solar vicinity» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 9-2010, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/200913725.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.

## Enllaços externs

* SIMBAD, Ípsilon Aquarii(anglès)
# Ípsilon de la Quilla

Ípsilon de la Quilla (υ Carinae) és un estel a la constel·lació de la Quilla de magnitud aparent +2,92. Forma l'asterisme de la Creu del Diamant al costat de Miaplacidus (β Carinae), θ Carinae i ω Carinae. Ostenta el fosc nom de Vathorz Prior, d'origen nòrdic antic-llatí, el significat del qual és «la que precedeix en la línia de flotació», probablement en referència a la línia de flotació de la Nau Argos.
Ípsilon de la Quilla és un estel binari situat, d'acord amb la nova reducció de les dades de paral·laxi d'Hipparcos, a uns 1.440 anys llum de distància del sistema solar. La component principal, Ípsilon de la Quilla A (HD 85123 / HR 3890), és una supergegant blanca de magnitud aparent +3,01 i tipus espectral A8Ib. Té una temperatura efectiva de 7.600 ± 350 K. Molt més gran que el Sol, el seu diàmetre és aproximadament 84 vegades més gran que el diàmetre solar. La seva velocitat de rotació projectada —aquest és un valor mínim que depèn de la inclinació del seu eix de rotació— és de 12 km/s.
La component secundària, Upsilon de la Quilla B (HD 85124 / HR 3891), és una gegant blanc-blavenca de magnitud aparent +6,26 i tipus espectral B7III. La seva temperatura efectiva és de 23.000 ± 1.600 K. La lluminositat conjunta del sistema és 15.100 vegades major que la del Sol.
La separació visual entre ambdós estels és de 5,03 segons d'arc. El període orbital del sistema és d'almenys 19.500 anys i la distància actual entre les dues components és d'aproximadament 2.000 UA. La seva edat s'estima en 12 milions d'anys.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Autor: Schuyler D. Van Dyk. Pàgina: -1. Llengua del terme, de l'obra o del nom: rus. Data de publicació: juny 2003.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «HD 85123 - Star in double system» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ HR 3890 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* 1 2 Samedov, Z. A. «On the visual binary υ Car and the chemical composition of its brighter component». Izv. Krym. Astrofiz. Obs., 79, 1988. pp. 57-63.
* ↑ Catalogue of Stellar Diameters (CADARS) (VizieR, SIMBAD)
* ↑ Royer, F.; Grenier, S.; Baylac, M.-O.; Gómez, A. E.; Zorec, J. «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i». Astronomy and Astrophysics, 393, 2002. pp. 897-911.
* ↑ HD 85124 - Star in double system (SIMBAD)
* ↑ HR 3891 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Mandrini, C. H.; Niemela, V. S. «On the visual binary Upsilon Carinae». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 223, 1, 1986. pp. 79-85.
# Tatiana Kotova

Tatiana Kotova (en rus: Татьяна Котова) (Kokand, Unió Soviètica 1976) és una atleta nacionalitzada russa, especialista en salt de llargada.

## Biografia

Va néixer l'11 de desembre de 1976 a la ciutat de Kokand, població situada en aquells moments a la República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan (Unió Soviètica) i que avui dia forma part de l'Uzbekistan.

## Carrera esportiva

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la competició femenina olímpica de salt de llargada, un metall que aconseguí revalidar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina) fou eliminada en la ronda de qualificació.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit guanyar quatre medalles al Campionat del Món d'atletisme, tres d'elles de plata; cinc medalles en el Campionat del Món d'atletisme en pista coberta, tres d'elles d'or; una medalla d'or en el Campionat d'Europa d'atletisme i una medalla de bronze en els Goodwill Games.
L'any 2000 aconseguí guanyar les sis proves de salt de llargada de la IAAF Golden League, repartint-se el primer d'un milió de dòlars amb Trine Hattestad (javelina), Maurice Greene (100 metres llisos) i Hicham El Guerrouj (1.500 metres).

## Enllaços externs

* (anglès) www.iaaf.org - Tatyana Kotova
# Vera Galuixka-Duiunova

Vera Galuixka-Duiunova (rus: Ве́ра Илларио́новна Галу́шка-Дуюно́ва) (Krasnodar, 11 d'abril de 1945 - Taixkent, 2 de març de 2012) va ser una jugadora de voleibol russa que va competir per la Unió Soviètica durant les dècades de 1960 i 1970.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics. En ambdues, 1968 i 1972, va guanyar la medalla d'or en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaca la victòria al Campionat del Món de voleibol de 1970 i la medalla de plata al de 1974. El 1973 guanyà la Copa del Món de voleibol. A nivell de clubs jugà al Dinamo de Krasnodar (1964) i Spartak / Avtomobilist de Taixkent (1965-1975).
En retirar-se de la competició passà a exercir tasques d'entrenadora a Taixkent. Els darrers anys de la seva vida fou vicepresidenta del Comitè Olímpic de l'Uzbekistan.

## Referències

* ↑ «Roza Salikhova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 14 juny 2019].
* ↑ Мемориал памяти (rus)
* ↑ Voleibol: Enciclopèdia. Tomsk: Janson Company, 2001 (rus)

## Enllaços externs

* Чемпионка Вера Дуюнова (rus)
# Ketevan Losaberidze

Ketevan Losaberidze (Lekereti, 1 d'agost de 1949 - 23 de gener de 2022) va ser una tiradora amb arc georgiana que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on fou quart en la prova individual del programa de tir amb arc. El 1980, als Jocs de Moscou, va guanyar la medalla d'or en la mateixa prova. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de tir amb arc, quatre d'or al Campionat d'Europa de tir amb arc i dos campionats nacionals (1973 i 1979).
Fou escollida la millor esportista georgiana de 1980 i la quarta millor del segle xx. Un cop retirada de la vida esportiva treballà com a professora de matemàtiques a la Universitat Estatal de Tbilisi i entre el 2002 i el 2005 presidí la Federació Georgiana de tir amb arc.

## Referències

* 1 2 3 «Ketevan Losaberidze Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ Ludivine. «Microsoft Word - WM73.doc». Arxivat de l'original el 2013-06-20. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ Campionat del món de tir amb arc de 1981
# Magatzem Fecsa (Vilanova i la Geltrú)

El Magatzem Fecsa és un edifici modernista del municipi de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular, amb dos nivells d'accés i coberta de teula a dues vessants. La façana principal del magatzem, situada sota la rasant del carrer, està orientada cap a la via fèrria, en lloc d'obrir-se al carrer, on dona un dels murs laterals, tractat amb gran senzillesa. Davant el magatzem hi ha un petit pati amb una rampa d'accés. La riquesa decorativa de la construcció es concentra a la façana principal, de composició simètrica i on s'utilitzen els recursos ornamentals més característics del modernisme: maó vist, ceràmica i vidre.

## Història

Aquest edifici és un dels escassos exemples d'arquitectura industrial modernista a Vilanova i la Geltrú. L'única documentació localitzada informa d'una sol·licitud d'obres per a la modificació de l'edifici existent, realitzada el 1923 per la companyia propietària, Fuerza del Ebro, S.A., amb projecte de l'enginyer Daniel Boixeda.

## Referències

* 1 2 3 «Magatzem Fecsa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 gener 2016].
# 15a Divisió Waffen SS de Granaders

La 15a Divisió Waffen-SS de Granaders (Letona nr. 1) fou creada en el si de les SS al principi de l'Operació Barbarossa, en la invasió nazi de la Unió Soviètica el juny de 1941. Després de l'èxit assolit al Reichskommissariat Ostland (Estats bàltics) en el reclutament de brigades antipartisanes, Heinrich Himmler va prendre la decisió de formar legions bàltiques a finals d'agost de 1942, inclosa la Lettische SS-Freiwilligen-Legion, el nucli de la futura 15a Divisió Waffen-SS de Granaders.
Tanmateix, l'ús a petita escala d'aquestes Legions era inadequat per a fora de Rússia, de manera que es formaren divisions, en les quals la Lettische SS-Freiwilligen-Legion fou reanomenada SS-Freiwilligen-Division, i se li afegí com a designació el número 15.
Per a augmentar-ne els efectius, Himmler impulsà les lleves forçoses a Osland entre els grups d'edat de 1915-24 el 1943 fins a 1904-14 i 1925-26 el 1944. Els letons reclutats havien de formar la 15a Divisió Waffen-SS de Granaders (el títol 'Voluntari' desaparegué) durant l'atac soviètic de 1944. La 15a es va enfonsar en el caos del col·lapse del Front Oriental i va perdre bona part de l'esperit anterior a l'ocupació soviètica Aviat fou delmada en la desesperada i inútil defensa de Pomerània.
La Divisió lluità en les defenses del Mur de Pomerània. Homes d'aquesta divisió van cometre un crim de guerra amb presoners polonesos a Podgaje, el 2 de febrer de 1945, quan cremaren en un paller 32 soldats de la 4a companyia, 3r regiment d'infanteria de la 1a Divisió del Primer Exèrcit Polonès lligats amb aram espinós.
Tanmateix, lluny de témer la revenja russa lluitaren amb valentia durant els darrers mesos de la guerra. Un batalló supervivent va participar en els darrers mesos de la guerra en l'última defensa de Berlín a mitjans de 1945. Un altres grup, comandat pel Waffen-Standartenführer Vilis Janums es va rendir a les tropes estatunidenques a Güterglück vora el riu Elba.
Malgrat la seva curta història, la 15a SS fou la més condecorada de les divisions SS estrangeres amb 13 Creus de Ferro.

## Referències

* ↑ Majewski, Ryszard: Waffen SS. Mity i rzeczywistość. , Wrocław : Krajowa Agencja Wydawnicza, 1983, s. 247, ISBN 83-03-00102-7
* ↑ Polski czyn zbrojny w II wojnie światowej., Warszawa : Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, 1988, s.531 (tom 3), ISBN 83-11-07038-5
* ↑ Ważniejsze bitwy na Wale Pomorskim podczas II wojny światowej
* Stein, G (1966) The Waffen SS: Hitler's Elite Guard at War 1939-1945. Cornel Uni. Press, London.
# Jusséin Gakàiev

Jusséin Vahàievitx Gakàiev (en txetxè: Гакин Вахин кIант Хьусайн; 8 de juliol 1970, Elistànja, districte de Vedenó — 24 de gener 2013, districte de Vedenó) un dels líders dels separatistes Txetxens, General de Brigada Guàrdia Nacional de Itxkèria. El 2006 (després de la mort dels anteriors emirs) va exercir com a comandant adjunt de la Brigada Islàmica «Jundul·làh». Des de 2006, fou comandant del sector de Xalí del Front Oriental de les Forces Armades d'Itxkèria, aleshores formà part de l'estructura de l'organització Emirat del Caucas.

## Referències

* 1 2 3 4 «Гакаев Хусейн Вахаевич (амир Хусейн)». Кавказский Узел. Arxivat de l'original el 2021-01-26. [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ «Хусейн Вахаевич Гакаев». Arxivat de l'original el 2021-10-26. [Consulta: 14 octubre 2010].
* ↑ «В Чечне убиты полевые командиры братья Гакаевы, напавшие в 2010 году на родовое село Кадырова Центорой». Газета.Ru. Arxivat de l'original el 2021-10-26. [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Гакаев, Хусейн». lenta.ru. Arxivat de l'original el 2020-08-11. [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Чеченские боевики выбрали нового лидера, отказавшись присягать Умарову». NEWSru.com, 08-10-2010. Arxivat de l'original el 2021-02-05. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ «Hussein — wilczy — Onet.pl Blog». Arxivat de l'original el 2012-01-06. [Consulta: 13 juliol 2010].
# 259 aC

El 259 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat d'Escipió i Flor (o també any 495 ab urbe condita). L'ús del nom «259 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia Menor
#### Imperi Selèucida

* Havent trobat un aliat convençut en Antígon II, rei de Macedònia, que havia patit els intents de Ptolemeu II per a desestabilitzar el seu regne, el rei selèucida Antíoc II inicia la Segona Guerra Siria contra Ptolemeu per revenjar-se de les pèrdues que havia sofert el seu pare Antíoc I Soter. Aquest any, o potser en el 258 aC té lloc la batalla de Cos entre la flota antigònida i la ptolemaica.

#### Fenícia

* La ciutat d'Arwad domina una federació de ciutats fenícies de la rodalia (Gabala, Karne, Maratos i Simira).

### Sicília

* Els cartaginesos sota el comandament d'Hamílcar aprofiten la seva victòria a Terma per contraatacar els romans i prendre'ls Enna. El general cartaginès, Hamílcar (sense relació directa amb Hamílcar Barca), continua en direcció sud cap a Camarina, en territori de Siracusa, per convèncer els siracusans de sumar-se al bàndol cartaginès.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits consols Luci Corneli Escipió i Gai Aquil·li Flor.
* El cònsol Aquil·li Flor, en el curs de la Primera Guerra Púnica, té assignada la província de Sicília, on vigila els moviments d'Hamílcar Barca.
* El cònsol Luci Corneli Escipió s'enfronta als cartaginesos a Còrsega i conquereix Aleria, cosa que va comportar la submissió de tota l'illa.

## Naixements

* Qin Shi Huangdi, fundador de la dinastia Qin i primer emperador de la Xina.

## Necrològiques

* Hannó, governador de Sardenya durant la Primera Guerra Púnica, derrotat i mort per Luci Corneli Escipió.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXVIII, 1
* ↑ Polibi. Història, V, 58
* ↑ Lazenby, J. F. The First Punic War: a military history. Stanford, Calif.: Stanford University Press, 1996, p. 73-74. ISBN 9780804726733.
* ↑ Titus Livi. Epítom, XXVII
* ↑ Polibi. Història. I, 24
* ↑ Polibi. Història. I, 25
* ↑ Joan Zonaràs. Compendi d'història, VIII, 11
* ↑ Valeri Màxim. De Factis Dictisque Memorabilibus, V, 1, 2
* ↑ «Emperor Qin Shi Huang – First Emperor of China». Travel China Guide. [Consulta: 3 abril 2024].
* ↑ Orosi. Historiae adversum paganos, IV, 7
* ↑ Joan Zonaràs. Compendi d'història, VIII, 9
# Verdun (Nou Barris)

Verdum, o Verdun, és un barri del districte de Nou Barris de la ciutat de Barcelona. Amb forma de triangle, està delimitat pels carrers Artesania, Via Júlia i Via Favència/Ronda de Dalt.
Dues grans promocions d'edificis van donar origen al barri: els Habitatges del Governador, construïts entre 1952 i 1955, de baixa qualitat i només 20 metres quadrats cada un, i el polígon de l'Obra Sindical del Hogar, entitat promotora que també va edificar el barri de la Trinitat Nova.
Molts d'aquests habitatges van ser reconstruïts posteriorment, en un esforç de l'Ajuntament per rehabilitar el barri. Va obrir-se la plaça de Joan Riera, es va construir un aparcament subterrani a la plaça de Francesc Layret, es va remodelar la plaça Verdum i alguns carrers es convertiren en zona de vianants, com els de Joaquim Valls i de Casals i Cuberó.
El primer espai del barri és al voltant de la placeta de Charlot, i el segon té com a eix la plaça del Verdum, en referència a l'ocell anomenat així. La denominació Verdun que s'ha donat al barri prové de la ciutat on va haver-hi la històrica batalla de Verdun de la primera guerra mundial, i va ser la que l'any 1919 va aprovar l'Ajuntament en donar el nom al passeig de Verdun.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Nou Barris. El districte i els seus barris. Verdun. Història de Verdun», Ajuntament de Barcelona; i Mapa a «Nou Barris. El districte i els seus barris», Ajuntament de Barcelona. [Enllaços actualitzats el 10-02-2021].

## Vegeu també

* Verdun (Mosa)
* Batalla de Verdun
* Verdum (ocell)