# Saadi al-Munla

Saadi al-Munla (àrab: سعدي المنلا, Saʿdī al-Munlā) (Trípoli, 4 de novembre de 1890 – 12 de desembre de 1975) va ser un polític libanès que fou primer ministre del Líban. També va exercir com a ministre de justícia i d'economia.

## Biografia

Al-Munla era membre d'una família sunnita establerta a Trípoli del Líban. Va estudiar a Istanbul, on va obtenir una llicenciatura en dret.

### Carrera i activitats

Al-Munla va treballar com a advocat. A continuació, es va convertir en un membre del Parlament Libanès sent diputat per Trípoli. El 1943 va ser el diputat que amb llapis vermell va dibuixar la bandera nacional libanesa, mentre que el cedre, a manca de llapis verd, es va dibuixar en negre
Era ministre de Justícia en el gabinet de Sami al-Sulh (1945-1946). El 18 de maig Sami al-Sulh va anunciar que es sotmetria a una moció de confiança, però poc abans de la reunió del Parlament tres dels seus ministres, Saadi al-Munla, Jamil Talhouk i Ahmed Assad, membres fins aleshores del Partit o Moviment de la Independència, van dimitir; el primer ministre va fer públic el programa que volia presentar (retirada de les tropes franceses i transferència dels serveis sota control francès) i va dimitir
Saadi al-Munla fou cridat llavors per ser primer ministre del Líban l'any 1946. Les principals personalitat dels país com Camille Chamoun, Habib Abi Chahia o Hamid Frangieh van renunciar per un o altre motiu durant les converses dels tres primers dies, però va poder formar govern que només es podia sostenir aprofitant les rivalitats entre grups i sense ministres competents en l'administració. Va obtenir 36 vots a favor, 5 en contra i una abstenció.
Va dimitir el 7 de desembre de 1946 i al cap d'una setmana es va formar el nou govern; el seu mandat va durar legalment del 22 de maig al 14 de desembre de 1946, sota la Presidència de Bishara al-Khoury. Durant aquest període també va exercir com a ministre d'economia. Va ser un protegit del clan dels Karami o Karame.

## Referències

* ↑ Who's who in Lebanon, per Charles G. Gedeon i Gabriel M. Bustros
* 1 2 3 4 R. Hrair Dekmejian, Patterns of Political Leadership: Egypt, Israel, Lebanon, 1975, SUNY Press, ISBN 978-0-87395-291-0
* ↑ Le français au Liban: essai socio-linguistique, per Abdallah Naaman, Editions Naaman, 1979
* ↑ Histoire du Liban: des origines au XXe siècle, per Boutros Dib, 2006
* 1 2 3 British documents on foreign affairs: reports and papers from the Foreign Office confidential print. From 1946 through 1950. Near and Middle East 1946. Eastern affairs, April 1946-December 1946, Malcolm Yapp, Paul Preston, Michael Partridge, University Publications of America, 1999
* ↑ «Political leaders of Lebanon». Arxivat de l'original el 2003-06-08. [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ La font de la nota 5 dona el nom de dos ministres; el tercer, Talhouk, s'esmenta a The precarious republic: political modernization in Lebanon, per Michael C. Hudson, Leonard Binder, Harvard University. Center for International Affairs, Westview Press, 1985
* ↑ The Middle East Journal, Middle East Institute, 1947
* 1 2 «About Us, Ministry of Economy». Arxivat de l'original el 2013-02-21. [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ Mandat-Chef du gouvernement - Liban, Perspective Monde
* ↑ «William Harris, Lebanon: A History, 600-2011, Oxford University Press, New York, 2011». Arxivat de l'original el 2016-08-25. [Consulta: 25 juliol 2016].