OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els turons ardents

Els turons ardents (títol original: The Burning Hills) és un western estatunidenc en Cinemascope de 1956 dirigit per Stuart Heisler i protagonitzat per Tab Hunter i Natalie Wood, basat en una novel·la de 1956 de Louis L'Amour. Està doblat al català.

## Argument

Quan el germà de Trace Jordan és assassinat i diversos dels seus cavalls robats, aquest veu per les pistes que hi ha tres homes implicats. Un home porta esperons mexicans, un camina coixejant i un altre fuma cheroots. En arribar a la ciutat d'Esperanza, Trace veu l'oficina del xèrif destruïda i que l'única llei a la ciutat és Joe Sutton. També descobreix que els cavalls robats han estat remarcats amb la marca Sutton, i els seus genets, que coincideixen amb la descripció de les seves pistes, treballen per en Sutton.

## Repartiment

* Tab Hunter com Trace Jordan
* Natalie Wood com Maria-Christina Colton
* Skip Homeier com Jack Sutton
* Eduard Franz com Jacob Lantz
* Earl Holliman com Mort Bayliss
* Claude Akins com Ben Hindeman
* Ray Teal com Joe Sutton
* Frank Puglia com Tio Perico
* Hal Baylor com Braun
* Tyler MacDuff com Wes Parker
* Rayford Barnes com Veach

## Producció

Louis L'Amour va dir que va escriure la novel·la per a Gary Cooper i Katy Jurado. Jurado va intentar comprar els drets de la pel·lícula de la novel·la.
El relat de L'Amour "The Gift of Cochise" s'havia filmat amb èxit amb John Wayne el 1953 com a Hondo i hi havia interès per The Burning Hills . Warner Bros va comprar els drets de pantalla el maig de 1955 i els va cedir a Richard Whorf perquè els produís. Irving Wallace va escriure el guió i John Wayne va ser anunciat com a possible estrella. El desembre de 1955, Tab Hunter va ser assignat al capdavant.
El llibre va acabar venent més d'un milió de còpies.
El rodatge va començar el febrer de 1956.

## Recepció

Variety va dir: "Tenint en compte el filó juvenil, la combinació de Tab Hunter i Natalie Wood a "Els turons ardents" podria resultar rendible. Formen un equip, d'estrelles una mica més joves del que s'acostuma a trobar a les sagues d'artemisa i fan un bon treball a la feina a l'aire lliure. L'accent en la joventut en una trama de western té almenys el seu valor de novetat i els fans adolescents els hauria d'agradar veure els seus favorits en aquest drama de la praderia".

## Referències

* ↑ «Els turons ardents». esadir.cat. [Consulta: 20 juliol 2024].
* ↑ «Don'ts for Horse Operas Stressed: Write for the Experts, Says Best-Selling Louis L'Amour». Los Angeles Times, 01-07-1958.
* 1 2 Schallert, E. «'Heart of jade' boosted for todd-AO; 'burning hills' launches whorf.». Los Angeles Times, 24-05-1955.
* ↑ Schallert, E. «'Burning hills' grows bright for wayne; 'lola montez' speeded abroad.». Los Angeles Times, 13-07-1955.
* ↑ «Drama». Los Angeles Times, 01-12-1955.
* ↑ GERALD, B. C. «How an author's pen wins west». New York Times, 28-05-1975.
* ↑ «The Burning Hills». Variety. 6 August 1956: 6.
# Ana Esteve Llorens

Ana Esteve Llorens (València, 1975) és una artista valenciana instal·lada a Austin, Texas.
Originària d'Oliva, va estudiar Telecomunicacions al Campus de Gandia de la UPV, especialitzant-se en imatge i so. Posteriorment estudiaria Belles Arts, instal·lant-se als Estats Units el 2005. Ha treballat l'escultura, completant un màster en esta matèria a la Virginia Commonwealth University, i exhibint tant a Europa com Amèrica.

## Referències

* ↑ «Ana Esteve Llorens: El pliegue del tiempo en el espacio – Álvaro de los Ángeles» (en castellà). [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «Ana Esteve Llorens Interview, May 20, 2020». AU Digital Research Archive, 20-05-2020. Arxivat de l'original el 2021-10-30. [Consulta: 30 octubre 2021].
* 1 2 «Ana Esteve Llorens Interview, May 20, 2020 | AU Digital Research Archive». Arxivat de l'original el 2021-10-30. [Consulta: 30 octubre 2021].
* 1 2 Votang, Thao. «Ana Esteve Llorens» (en anglès americà), 06-05-2015. Arxivat de l'original el 2021-10-30. [Consulta: 30 octubre 2021].
* 1 2 «Ana Esteve Llorens» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2021-10-27. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «Ana Esteve Llorens | Studies for Future Objects». Art Talk, 08-12-2016. [Consulta: 30 octubre 2021].
# Dinastia Árpád

La dinastia Árpád és la primera que regnà a Hongria del 896 al 1301, segons el nom del seu primer duc, Árpád d'Hongria, que regnà del 896 al 907. S'uneix sovint, equivocadament, el nom Árpád al turc arpa ('ordi').

## Membres de la dinastia

* Árpád d'Hongria, Fedejelem (904-c. 907).
* Zoltán, Fedejelem (c. 907-c. 947).
* Fajsz d'Hongria, Fedejelem (c. 947-c. 955).
* Taksony d'Hongria, Fedejelem (c. 955-c.971).
* Géza d'Hongria, Fedejelem (c. 971-997).
* Esteve I d'Hongria, Fedejelem (997-1000) i rei d'Hongria (1000-1038).
* Pere Orseolo I d'Hongria (1038-1041), primer cop.
* Samuel Aba d'Hongria (1041-1044).
* Pere Orseolo I d'Hongria (1044-1046), segon cop.
* Andreu I d'Hongria (1047-1060).
* Béla I d'Hongria (1060-1063).
* Salomó I d'Hongria (1063-1074).
* Geza I d'Hongria (1074-1077).
* Ladislau I d'Hongria (1077-1095).
* Kálmán I d'Hongria (1095-1116), rei de Croàcia des de 1102.
* Esteve II d'Hongria (1116-1131).
* Béla II d'Hongria (1131-1141).
* Geza II d'Hongria (1141-1162).
* Esteve III d'Hongria (1162), primer cop.
* Ladislau II d'Hongria (1162-1163).
* Esteve IV d'Hongria (1163-1165).
* Esteve III d'Hongria (1163-1172), segon cop.
* Béla III d'Hongria (1172-1196).
* Emeric I d'Hongria (1196-1204).
* Ladislau III d'Hongria (1204-1205).
* Andreu II d'Hongria, regent (1204-1205) i rei (1205-1235).
* Béla IV d'Hongria (1235-1270).
* Esteve V d'Hongria (1270-1272).
* Ladislau IV d'Hongria (1272-1290).
* Andreu III d'Hongria (1290-1301).
# Chang Guangxi

Chang Guangxi (xinès simplificat: 常光希, pinyin: Cháng Guāngxī; Wanzhou, Chongqing, Sichuan, 1942) és un animador i director de cinema xinés, format a l'estudi de cinema d'animació de Shanghai.
La primera producció on treballà fou Mei Tounao he bu Gaoxing, adaptació del 1962 d'un conte de Ren Rongrong, on hi participaren diversos joves de la seua generació. El 1979 treballà a Nezha Nao Hai, una de les primeres pel·lícules d'animació realitzades després de la Revolució Cultural. El 1999 dirigeix Bao Lian Deng, que va rebre atenció internacional, i fou una de les primeres pel·lícules d'animació xineses on s'adopta un paradigma occidental. També va dirigir la segona part de Frog Kingdom.

## Referències

* ↑ 何厚桢主编. 中国电影电视艺术家辞典. 北京: 中国学术期刊（光盘版）电子杂志社, 2007.
* 1 2 中国影坛新人录. 中国电影出版社, 1984, p. 324-326.
* ↑ 空藏动漫资料馆. «没头脑和不高兴：毕业创作照样成就经典». [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ Asian Cinema: A Publication of the Asian Cinema Studies Society. Asian Cinema Studies Society, 2007, p. 155.
* ↑ Lent, John A.; Ying, Xu. Comics Art in China. Univ. Press of Mississippi, 2017-07-20. ISBN 978-1-4968-1177-6.
# Ana María López Colomé

Ana María López Colomé (Mèxic, 27 de setembre de 1944) és una bioquímica mexicana.
Fou guanyadora el Premi l'Oréal-UNESCO de la Dona de la Ciència de 2002 a Amèrica Llatina pels seus estudis sobre la retina humana i la prevenció de la retinosi pigmentària i diverses retinopaties.
López Colomé és l'antiga cap del Departament de Bioquímica de la Facultat de Medicina i investigador de l'Institut de Fisiologia Cel·lular de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM). És llicenciada en Biologia, màster en Química i doctor en Bioquímica.

## Premis i distincions

* SNI Nivel III (Aquest premi l'atorga la National Science Foundation de Mèxic sobre la base del registre i l'impacte de la publicació d'una persona.)
* “Mexicanos Notables”. Canal 11. 2009 (Aquest guardó l'atorga el canal de televisió 11 finançat per l'estat de Mèxic i s'atorga només a destacats mexicans.)
* Premi Ciudad Capital: Heberto Castillo Martínez. Denominació “Thalía Harmony Baillet”, a l'àrea de salut. 2008
* Distinción “Mujer Líder 2008”. Consorci “Mundo Ejecutivo” (Empresarial). 2008
* Premi “Sor Juana Inés de la Cruz” UNAM. 2006 (Aquest premi s'atorga només a una dona a cada escola de la UNAM i és un premi de prestigi per reconèixer les dones líders de la universitat.)
* Premi UNAM, Recerca en Ciències Naturals, 2002
* "Dona de l'Any". Patronat Nacional de La Dona del Any, 2002
* Reconeguda com la dona més intel·ligent de Mèxic amb el “ Premi Laureana Wright atorgat per la Societat Mexicana de Geografia i Estadística. 2003
* Premi a la realització de la millor recerca bàsica del seu primer any universitari. Acadèmia Nacional de Medicina de Mèxic, 2003
* Reconeguda com la dona de l'any pel Rotary Club del Pedregal, 2003
* Premi "Hartley". Universitat de Southampton, Regne Unit, 1985
* Premi “Gabino Barreda” 1985. UNAM (Aquest prestigiós guardó s'atorga a l'estudiant amb el PMA més alt de cada generació a la UNAM).

## Referències

* ↑ «Boletín UNAM-DGCS-0223: Distingue la UNESCO a investigadora de la UNAM» (en castellà). UNAM, 11-03-2002. [Consulta: 29 novembre 2007].
* ↑ «Ana María López Colomé, una vida dedicada a la ciencia» (en castellà). Protocolo, 11-03-2002. Arxivat de l'original el 2011-10-05. [Consulta: 29 novembre 2007].
* ↑ Época: semanario de México, Números 595-603. Editor Época de México, S.A.
# Ternat (Alt Marne)

Ternat és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ternat era de 53 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 35 eren cases i 1 era un apartament. Dels 24 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 19 en tenien cinc o més. 16 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ternat el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 22 eren actives i 10 eren inactives. De les 22 persones actives 20 estaven ocupades (12 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ternat a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ternat a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Kim Mi-sook

Kim Mi-sook (10 de juny de 1962) és una ex-jugadora d'handbol sud-coreana que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, guanyà la medalla d'or en la mateixa competició.

## Referències

* ↑ «Kim Mi-Suk Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 4 novembre 2019].
# San Marino al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior

San Marino va ser l'únic país que va debutar al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior en 2013.
El país tenia la intenció de participar-hi prèviament. No obstant això, el 7 d'octubre de 2011, Alessandro Capicchioni, cap de delgació de San Marino, va confirmar que el país es retirava de la competició a causa que no comptava amb el temps suficient per dur a terme una candidatura o preselecció nacional.
Finalment, el 25 d'octubre de 2013, San Marino va confirmar oficialment la seva participació en el Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior 2013. Aquesta va ser la seva primera aparició al certamen.

## Història

San Marino havia intentat anteriorment participar en el concurs el 2011, a Erevan, Armènia, però l'emissora nacional es va retirar abans del concurs perquè no havien trobat cap representant a temps. El 2013 i el 2015, San Marino va seleccionar el seu participant de manera interna, mentre que el 2014 va utilitzar "Vocine nuove Castrocaro" una selecció.
San Marino va debutar al concurs el 2013 a Kíev, Ucraïna. Segons Giovanni, el locutor dels punts de San Marino el 2013, San Marino va utilitzar un jurat.
El 2015, Michele Perniola, representant de San Marino el 2013, i Anita Simoncini, membre de la banda de noies The Peppermints que va participar el 2014, van ser escollides juntes per actuar al Festival d'Eurovisió 2015. San Marino va anunciar que no tornarien al concurs el 2016, i des de llavors no hi ha participat.

## Participació

Llegenda
| Any | Seu | Artista | Cançó | Lloc | Punts |
| 2013 | Kíev | Michele Perniola | «O-o-O sole intorno a me» | 10 | 42 |
| 2014 | Marsa | The Peppermints | «Breaking my heart» | 15 | 21 |
| 2015 | Sofia | Kamilla Ismailova | «Mirror» | 14 | 36 |
| No hi va participar entre 2016 i 2023 ||||||
| 2024 | Madrid | Idols SM | «Come Noi» | 17 | 47 |
| 2025 | | | | | |

## Referències

* ↑ «Jesc 2011 with 12 countries. San Marino in!». oikotimes.com. Arxivat de l'original el 5 de setembre de 2012. [Consulta: 16 juliol 2011].
* ↑ «San Marino parteciperà a Junior Eurovision Song Contest». SMTVSanMarino.sm, 25-10-2013.
# .cr

.cr és l'actual domini de primer nivell territorial (ccTLD) de Costa Rica. Actiu des de 1999, és administrat per l'Academia Nacional de Ciencias.

## Referències

* ↑ «.cr Domain Delegation Data». [Consulta: 12 novembre 2024].

## Vegeu també

* Domain Name System
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Yoon Soo-kyung

Yoon Soo-kyung (19 de gener de 1964) és una ex-jugadora d'handbol sud-coreana que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Yun Su-Gyeong Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 4 novembre 2019].
# Vladimir Iurovski

Vladimir Iurovski (Tarasxa, 7 de març de 1915 $^{(Julià)}$ - Moscou, 26 de gener de 1972)nom complet amb patronímic Vladímir Mikhàilovitx Iurovski, rus: Владимир Михайлович Юровский, fou un compositor i pianista soviètic, artista honrat de la RSFSR (1969).

## Biografia

Nascut a Tarasxa en una família jueva. El seu pare era fotògraf i li va deixar un cicle d'importants fotografies històriques de Tarashcha.
Als 11 anys va començar a treballar com a pianista. Va estudiar al Col·legi de Música de Kíiv i alhora va exercir de mestre, a continuació ajudant de direcció a l'Òpera de Kíiv. El 1938 es va graduar al Conservatori Estatal de Moscou a la classe de Nikolai Miaskovski.
El 30 de desembre de 1942, al Teatre Bolxoi, va ser evacuat a Kuibixev, on va tenir lloc l'estrena del ballet de Iurovski "Scarlet Sails" (basat en la història d'A. Green). Dmitri Xostakóvitx va elogiar aquest assaig en la seva revisió al diari Pravda. Altres obres: ballets - "Sota el cel d'Itàlia" (basat en "Contes d'Itàlia" de M. Gorky, 1952), "Antílope d'or" (1960), "Abans de l'alba" (1961), "Ianko el músic" (1961); l'òpera Duma sobre Opanas (basada en el poema amb el mateix nom d'E. Bagritski 1940); oratoris; cantates; quatre poemes simfònics (1934-1964); música per a representacions teatrals, així com per a llargmetratges i dibuixos animats ("El final de Sant Petersburg", "Nova Moscou", "El vell cavaller", etc.); cançons als versos de poetes soviètics (Vau donar un glop al cavall a les paraules de S. Iessenin, a les paraules d'E. Bagritski, "La joventut ens va portar", etc.).
L'urna amb les cendres va ser enterrada al columbari del cementiri de Donskoi.

## La família

Fill, director d'orquestra Mikhail Yurovsky; nets - conductors Vladimir (nascuts el 1972) i Dmitry Yurovsky (nascuts el 1979); neta - pianista i professora Maria Dribinskaya (Yurovskaya).
El sogre, director d'orquestra, organitzador i primer líder de l'Orquestra de l'Estat del Ministeri de Cinematografia de l'URSS, membre del Comitè Antifeixista Jueu, David Semenovich Block (1888-1948).

## Referències

* ↑ Bibliothèque nationale de France идентификатор BNF (фр.): платформа открытых данных — 2011.
* ↑ Интервью с Михаилом Юровским
* ↑ Михаил Юровский (официальный сайт) (недоступная ссылка). Дата обращения 25 октября 2011. Архивировано 23 июля 2009 года.
* ↑ Российская еврейская энциклопедия (Владимир Юровский)
# Setge de Thala

La batalla de Thala va ser part de la Guerra de Jugurta de 111-104 aC entre Roma i Jugurta de Numídia, un regne a la costa nord d'Àfrica pròxima a l'actual Algèria. Els romans van derrotar a Jugurta a la Batalla de Thala.
després de la seva derrota a la batalla de Muthul, Jugurta va dissoldre la major part de les seves tropes reorganitzat les seves guerrilles, i retirant-se a Thala, tornant amb això a la guerra de desgast. Quint Cecili Metel Numídic i Mari van marxar contra les ciutats númides, assetjant-lo durant quaranta dies, d'on Juurta va fugir de nit i Metel va prendre la ciutat. La derrota de Metel a Zama va provocar que els romans es retiressin al seu quarter general d'Útica.

## Referències

* ↑ The Enemies of Rome, p. 69
* ↑ (anglès) Augustus Henry Beesly, The Gracchi, Marius, and Sulla, p.74
# Museu Senckenberg d'Història Natural

El Museu Senckenberg d'Història Natural, en idioma alemany: Naturmuseum Senckenberg de Frankfurt am Main és el segon museu d'història natural més gran d'Alemanya. És particularment popular entre els infants que gaudeixen de la seva gran col·lecció de fòssils de dinosaures. També té 2000 ocells dissecats. L'any 2010, va rebre 517.000 visitants.
L'edifici d'aquest museu va ser construït entre 1904 i 1907 a la mateixa zona que la Universitat Johann Wolfgang Goethe. El museu va començar mitjançant una donació derivada de Johann Christian Senckenberg.
Dins el museu es poden veure les empremtes de les petjades d'un Titanosaurus.
Entre les atraccions s'inclouen un Diplodocus (donat per l'American Museum of Natural History l'any 1907), l'hadrosaure Parasaurolophus, un Psittacosaurus i un Oviraptor. També un Tyrannosaurus rex, un Iguanodon, i la mascota del museu, un Triceratops.
A més hi ha altres exposicions com gran nombre d'animals del pou Messel: i de l'evolució dels cavalls, un predecessor de fa 50 milions d'anys que feia 60 cm d'alt.
També hi ha l'esquelet de l'homínid Lucy, Australopithecus afarensis.

## Referències

* ↑ «(German language article)». Idw-online.de. [Consulta: 2 gener 2013].
* ↑ «SENCKENBERG world of biodiversity | Museums | Museum Frankfurt | The Museum | Exhibitions | World natural heritage». Senckenberg.de, 20-12-2012. [Consulta: 2 gener 2013].

## Enllaços externs

* Museu Senckenberg d'Història Natural - Lloc web oficial including information in English
* Flickr Photos of specimens on the galleries, interior and exterior views.
# Monestir de San Pedro de Villanueva

El monestir de San Pedro de Villanueva està situat a la parròquia de Villanueva al concejo asturià de Cangues d'Onís. Aquest monestir de l'ordre dels benedictins és considerat com un dels exemples més importants de l'anomenat romànic a Astúries. Destaca que part de la seva iconografia és d'índole eròtico-pornogràfica.
La primera construcció eclesiàstica s'atribueix a l'època d'Alfons I d'Astúries, gendre de don Pelayo. D'aquesta construcció preromànica no es conserva avui dia cap mena de vestigi, conservant-se només les construccions romàniques i barroques.
Al segle xii va passar de ser església a monestir.
A finals del segle xx, es va realitzar una remodelació de l'antic convent benedictí per a convertint-lo en Parador Nacional de Turisme, sent inaugurat el 8 de juliol de 1998.
Va ser declarat Monument Històric-Artístic després de la seva publicació al la gaseta en 1907.

## L'església

L'església d'una sola nau és juntament amb el monestir un dels exemples més importants del romànic asturià. En un inici la planta de l'església constava de tres naus però després de la reforma esdevinguda en 1775 va passar a tenir-ne només una.
Conserva tres absis romànics construïts en carreu.
S'accedeix a l'església travessant una torre-pòrtic de 1689 amb una porta d'accés de finals del segle xii. Té dues portes d'entrada, una cega i l'altra que dona accés a la capella de Sant Miquel.
Els capitells són interessants i representen escenes on la temàtica amorosa i la caça són protagonistes (tradicionalment es diu que és el comiat del rei Fàfila de la seva dona abans de marxar de caça).
Als peus de l'església perviuen les restes del claustre romànic primitiu de finals del segle xii. Aquest claustre va ser substituït en la reforma esdevinguda entre els anys 1674-1694 per l'actual claustre barroc.
El monestir va ser abandonat en 1835 després de la desamortització de Mendizábal quedant l'església activa com a església parroquial.

## Referències

* ↑ Parador de Cangues d'Onís, viajar.especiales.elperiodico.com

## Enllaços externs

* Monasterio de San Pedro de Villanueva (castellà).
* Ficha en la página de Paradores nacionales (castellà).