OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gliese 229

Gliese 229 (GJ 229 / HD 42851 / HIP 29295 / LHS 1827) és un estel de magnitud aparent +8,14 situat a 18,8 anys llum del sistema solar a la constel·lació de la Llebre. Des de 1994 es coneix l'existència d'un company subestel·lar, una nana marró en òrbita al voltant d'aquest estel.
Gliese 229 és una nana vermella de tipus espectral M1/M2V i 3.700 K de temperatura. La seva massa aproximada és un 56% de la massa solar i el seu radi és inferior a un 53% del radi solar. Molt menys lluminosa que el Sol, només té un 1,6% de la lluminositat solar. Té una velocitat de rotació projectada d'1 km/s. S'estima la seva edat en uns 3.000 milions d'anys. És un estel fulgurant —que emet flamarades que provoquen bruscs augments de lluentor— catalogat al New Catalogue of Suspected Variable Stars com NSV 2863.
Els estels més propers a Gliese 229 són Gliese 205 i Gliese 223.2, distants 6,7 i 6,8 anys llum respectivament.

## Companya subestel·lar

L'acompanyant, Gliese 229 B, és una nana marró la massa de la qual està compresa entre 25 i 65 vegades la massa de Júpiter, amb un diàmetre entre 0,9 i 1,1 vegades el de Júpiter. La seva temperatura superficial és de 1.000 - 1.200 K. Igual que a Júpiter, a la seva superfície és abundant el metà, estant classificada com de tipus espectral T7p. Actualment hi està separada 39 ua de Gliese 229, aproximadament la mateixa distància que n'hi ha entre Plutó i el Sol.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 «The 2001 US Naval Observatory Double Star CD-ROM. I. The Washington Double Star Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 12-2001, pàg. 3466–3471. DOI: 10.1086/323920.
* 1 2 Gliese 229 (SIMBAD)
* ↑ Morales, J. C.; Ribas, I.; Jordi, C. «The effect of activity on stellar temperatures and radii». Astronomy and Astrophysics, 478, 2, 2008. pp. 507-512 (Tabla consultada en CDS).
* ↑ The one hundred nearest star systems (RECONS)
* ↑ Reiners, A. «The narrowest M-dwarf line profiles and the rotation-activity connection at very slow rotation». Astronomy and Astrophysics, 467, 1, 2007. pp. 259-268.
* 1 2 3 Gliese 229 (Solstation)
* ↑ Gliese 229 B (SIMBAD)
# Gliese 867

Gliese 867 (FK Aqr) és un sistema estel·lar a la constel·lació d'Aquari. De magnitud aparent mitjana +9,08, s'hi localitza visualment 1º a l'est d'υ Aquarii. S'hi troba a 28,3 anys llum del sistema solar, i és Gliese 884, distant 3,0 anys llum, l'estel conegut més proper a ell.

## Característiques

Gliese 867 és, en primera instància, un estel binari les components del qual són dues nanes vermelles. Gliese 867 A, l'estel primari, té tipus espectral M1V o M2Ve.
La seva temperatura efectiva és de 3.416 K i té un radi equivalent al 73% del radi solar. El seu acompanyant, Gliese 867 B, té tipus espectral M1-3Ve. Giren sobre si mateixos amb una velocitat de rotació d'almenys 7 km/s i cadascun d'ells té una massa de 0,42 masses solars.
El període orbital d'aquesta binària és de 4,032 dies, estant inclinat el pla orbital 60º. No constitueix una binària eclipsant.
El sistema es completa amb un estel de baixa massa —0,26 masses solars— que empra 2867 dies a completar una òrbita al voltant de la binària.

## Variabilitat

Gliese 867 és una variable BY Draconis amb una l'amplitud de variació de 0,04 magnituds. Aquests estels posseeixen cromosferes actives i emeten energia en forma de rajos X; en aquesta regió de l'espectre, la lluminositat de Gliese 867 és de 0,013×10$^{24}$ W.
Hom pensa, a més, que les components de la binària són estels fulgurants.

## Referències

* 1 2 «The 2001 US Naval Observatory Double Star CD-ROM. I. The Washington Double Star Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 12-2001, pàg. 3466–3471. DOI: 10.1086/323920.
* 1 2 V* FK Aqr -- Variable of BY Dra type (SIMBAD)
* ↑ Stars within 15 light-years of FK Aquarii (The Internet Stellar Database)
* 1 2 Pourbaix, D.; Tokovinin, A. A.; Batten, A. H.; Fekel, F. C.; Hartkopf, W. I.; Levato, H.; Morrell, N. I.; Torres, G.; Udry, S. «SB⁹: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits». Astronomy and Astrophysics, 424, 2004. pp. 727-732.
* ↑ Houdebine, E. R. «Observation and modelling of main-sequence star chromospheres - X. Radiative budgets on Gl 867A and AU Mic (dM1e), and a two-component model chromosphere for Gl 205 (dM1)». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 403, 4, 2010. pp. 2157-2166.
* 1 2 3 Eker, Z.; Ak, N. Filiz; Bilir, S.; Doğru, D.; Tüysüz, M.; Soydugan, E.; Bakış, H.; Uğraş, B.; Soydugan, F.; Erdem, A.; Demircan, O. «A catalogue of chromospherically active binary stars (third edition)». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 4, 2008. pp. 1722-1726.
* 1 2 Tokovinin, A.; Thomas, S.; Sterzik, M.; Udry, S. «Tertiary companions to close spectroscopic binaries». Astronomy and Astrophysics, 450, 2, 2006. pp. 681-693.
* 1 2 FK Aquarii (General Catalogue of Variable Stars)
# HD 131664

HD 131664 és una estrella tipus G de magnitud aparent 8 en la seqüència principal situada a aproximadament 181 anys llum a la constel·lació de l'Au del Paradís. El 26 d'octubre del 2008 hi va ser descoberta una nana marró que té una massa d'almenys 18,15 vegades la de Júpiter i que té una òrbita excèntrica i de molta duració.
Sistema HD 131664 :
| Companya (per ordre des de l'estrella) | Massa | Semieix major (ua) | Període orbital (dies) | Excentricitat | Inclinació | Radi |
| b | >18.15 ± 0.35 M$_J$ | 3.17 ± 0.03 | 1951 ± 41 | 0.638 ± 0.02 | — | — |

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two dimentional spectral types for the HD stars, Vol. 1. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 Michel Mayor «The HARPS search for southern extra-solar planets. XV. Six long-period giant planets around BD -17 0063, HD 20868, HD 73267, HD 131664, HD 145377, and HD 153950» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 27-11-2008, pàg. 513–519. DOI: 10.1051/0004-6361:200810941.
* ↑ Jonay I. González Hernández «C/O vs. Mg/Si ratios in solar type stars: The HARPS sample» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201730743.
* ↑ «Chemical abundances of 1111 FGK stars from the HARPS-GTO planet search sample. III. Sulfur». Astronomy and Astrophysics, 2-2020, pàg. 10. DOI: 10.1051/0004-6361/201936523.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ Vardan Adibekyan «Chemical abundances of 1111 FGK stars from the HARPS GTO planet search program». Astronomy and Astrophysics, 11-2021, pàg. A99. DOI: 10.1051/0004-6361/202141588.
* ↑ Martin Asplund «Chemical signatures of planets: beyond solar-twins» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 17-12-2013, pàg. 7–7. DOI: 10.1051/0004-6361/201322558.
* ↑ Moutou, C.; Mayor, M.; Lo Curto, G.; Udry, S.; Bouchy, F.; Benz, W.; Lovis, C.; Naef, D.; Pepe, F. «The HARPS search for southern extra-solar planets XVII. Six long-period giant planets around BD -17 0063, HD 20868, HD 73267, HD 131664, HD 145377, HD 153950» (abstract). Astronomy & Astrophysics, 1, octubre 2008. arΧiv:0810.4662.
Coordenades: 15$^h$ 00$^m$ 06,0762$^s$; −73° 32′ 07,213″
# HD 147018 b

HD 147018 b és un exoplaneta gegant gasós que orbita l'estrella tipus G HD 147018, situada a aproximadament 140 anys llum, en la constel·lació del Triangle Austral. Aquest planeta té una massa mínima que dobla a la de Júpiter, però orbita 22 vegades més a prop de la seva estrella que Júpiter. La seva òrbita és a més a més excèntrica. Pot acostar-se fins a 0,13 ua o allunyar-se fins a 0,35 ua. Hi ha un altre planeta superjovià descobert a més que aquest (HD 147018 c), que va ser anunciat a la mateixa data, l'11 d'agost del 2009.

## Referències

* 1 2 Damien Ségransan «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2010, pàg. A45. DOI: 10.1051/0004-6361/200912136.
* 1 2 3 Damien Ségransan «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2010, pàg. A45. DOI: 10.1051/0004-6361/200912136.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 147018 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 17 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Segransan et al. (2009), The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313, Astronomy & Astrophysics, arΧiv:0908.1479
Coordenades: 16$^h$ 23$^m$ 00,1463$^s$; −61° 41′ 19,542″
# HD 43197 b

HD 43197 b (també conegut HIP 29550 b) és un planeta extrasolar que orbita l'estel de tipus G HD 43197, una subgegant de la seqüència principal. s'hi troba a aproximadament 179 anys llum en la constel·lació del Ca Major. Aquest planeta té almenys tres cinquenes parts de la massa de Júpiter i el seu període orbital és de 0,9 anys, amb un semieix major de 0,0868 ua. No obstant això, a diferència de la majoria dels exoplanetes coneguts, la seva excentricitat es desconeix, però és habitual que es desconega la seva inclinació. Aquest planeta va ser detectat per HARPS el 19 d'octubre de 2009, juntament amb altres 29 planetes. L'astrònom Wladimir Lyra (2009) ha proposat Arctophonus com a possible nom per a HD 43197 b.
El planeta HD 43197 b es diu Equiano. Nigèria va seleccionar el nom a la campanya NameExoWorlds durant el centenari de la UAI. Equiano va ser un escriptor i abolicionista d'Ihiala, Nigèria, que va lluitar contra la injustícia i l'eliminació del tràfic d'esclaus.

## Referències

* 1 2 François Bouchy «The HARPS search for southern extrasolar planets. XXIII. 8 planetary companions to low-activity solar-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-2010, pàg. 15–15. DOI: 10.1051/0004-6361/200913616.
* 1 2 3 Hugh R. A. Jones «3-D selection of 167 sub-stellar companions to nearby stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 9-2022. DOI: 10.3847/1538-4365/AC7E57.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Lyra «Naming the extrasolar planets». Astrophysics, 2009, pàg. 1-28. Bibcode: 2009arXiv0910.3989L.
* ↑ «Approved names» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-12-19.
* ↑ «International Astronomical Union | IAU».
# HR 8799 d

HR 8799 d és un planeta extrasolar que s'hi troba a aproximadament 129 anys llum en la constel·lació de Pegàs orbitant l'estrella Lambda Bootis HR 8799. La seva massa és entre 7 i 13 vegades la massa de Júpiter i el seu radi és entre un 20 % i un 30 % major que el de Júpiter. El planeta orbita a una distància mitjana de 24 ua del seu estel, amb una excentricitat de 0,04 i un període orbital de 100 anys. És el planeta més conegut del sistema d'HR 8799. Juntament amb altres dos planetes que orbiten HR 8799, aquest planeta va ser descobert el 13 de novembre de 2008 per Marois et al., usant el Telescopi Keck i l'observatori Gemini en Hawaii. Aquests planetes van ser descoberts usant la tècnica d'imatge directa.

## Referències

* 1 2 Christian Marois «Direct imaging of multiple planets orbiting the star HR 8799» (en anglès). Science, 5906, 28-11-2008, pàg. 1348-52. DOI: 10.1126/SCIENCE.1166585.
* 1 2 Daniela Fantinel «First light of the VLT planet finder SPHERE. III. New spectrophotometry and astrometry of the HR 8799 exoplanetary system» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 16-02-2016, pàg. 57–57. DOI: 10.1051/0004-6361/201526835.
* 1 2 Christian Marois «Astrometric monitoring of the HR 8799 planets: orbit constraints from self-consistent measurements» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 12-07-2016, pàg. 28–28. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/28.
* ↑ Markus Feldt «First light of the VLT planet finder SPHERE» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 16-02-2016, pàg. 58–58. DOI: 10.1051/0004-6361/201526906.
* ↑ S. Mark Ammons «The Gemini Planet Imager Exoplanet Survey: giant planet and brown dwarf demographics from 10 to 100 au» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 7-2019. DOI: 10.3847/1538-3881/AB16E9.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 8799 d» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 18 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system HR 8799 hosts at least 4 planets.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ Marois; et al. «Direct Imaging of Multiple Planets Orbiting the Star HR 8799». Astrophysics. Arxivat de l'original el 2016-06-02. DOI: 10.1126/science.1166585 [Consulta: 26 gener 2019].}
* ↑ «Astronomers capture first images of newly-discovered solar system». W. M. Keck Observatory, 13-11-2008. Arxivat de l'original el 2013-11-26. [Consulta: 2 desembre 2008].
* ↑ «Gemini Releases Historic Discovery Image of Planetary First Family». Gemini Observatory, 13-11-2008. [Consulta: 2 desembre 2008].
* ↑ Achenbach, Joel. «Scientists Publish First Direct Images of Extrasolar Planets». The Washington Post. The Washington Post Company, 13-11-2008. [Consulta: 2 dicesmbre 2008].

## Enllaços externs

* «HR 8799 d». Exoplanets. Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 26 gener 2019].
* Animació de les òrbites del sistema HR 8799
# La legió invencible

La legió invencible (títol original en anglès: She Wore a Yellow Ribbon) és una pel·lícula de western nord-americà de 1949, dirigida per John Ford, amb John Wayne com a protagonista. Ha estat doblada al català.

## Argument

1876: després de la derrota de Custer a Little Big Horn, la tensió s'intensifica a les fronteres de l'Oest on les tribus índies es comencen a reagrupar per marxar a la guerra. En un fort aïllat, el capità Nathan Brittles (John Wayne), en vigílies de jubilar-se, ha de plantar cara a aquest aixecament. Amic d'un vell cap, farà tot per evitar l'abocament de la sang i va fer un raid audaç però totalment inofensiu. Mentrestant, assistim al desenvolupament de la vida quotidiana al Fort, dos joves tinents que es disputen els favors de la neboda del comandant (Joanne Dru); aquesta arbora una cinta groga (el yellow ribbon del títol en anglès), símbol en la tradició de la cavalleria americana que el seu cor ja té amo.

## Repartiment

* John Wayne: Capità Nathan Cutting Brittles
* Victor McLaglen: Sergent Quincannon
* Ben Johnson: Sergent Tyree
* Joanne Dru: Olivia Dandridge
* Harry Carey Jr.: Tinent Ross Pennell
* John Agar: Tinent Flint Cohill
* Mildred Natwick: Abby Allshard
* George O'Brien: Major Mac Allshard
* Arthur Shields: Doctor O'Laughlin
* Michael Dugan: Sergent Hochbaue
* Noble Johnson: Cap Red Shirt (Camisa Vermella)

### Premis i nominacions
## Premis

* Oscar a la millor fotografia

## Notes

* ↑ traducció directa del títol espanyol, que potser fou aquest per raons de censura

## Referències

* ↑ «La legió invencible». Ésadir.cat. [Consulta: 31 agost 2022].
* ↑ «She Wore a Yellow Ribbon». The New York Times.

## Enllaços externs

* Crítica de la pel·lícula a Dvdclassik
# The Man from Earth

The Man from Earth és un film dramàtic de ciència-ficció nord-americà de 2007, dirigit per Richard Schenkman i protagonitzat per David Lee Smith. Jerome Bixby va concebre el guió a principi de la dècada de 1960 i el va acabar al seu llit de mort l'abril de 1998. Reflecteix conceptes similars de longevitat que Bixby havia introduït a Requiem for Methuselah, un episodi de Star Trek que es va emetre el 1969.
La trama se centra en John Oldman, un professor universitari que diu ser un cromanyó (o home de les cavernes magdalenià) que ha sobreviscut en secret durant més de 14.000 anys. La pel·lícula està ambientada en la casa d'Oldman i els voltants durant la seva festa de comiat i està composta gairebé totalment de diàlegs. La trama avança per discussions intel·lectuals entre Oldman i els seus col·legues professors.
El film es va rodar en només vuit dies després d'una setmana d'assajos. Va tenir succés en part per ser àmpliament distribuïda a través de xarxes P2P d'Internet. Va ser adaptat per Schenkman en una obra teatral del mateix nom. Va rebre el premi de millor pel·lícula i millor guió al Festival Internacional de Cinema de Rhode Island

## Repartiment

Per ordre d'aparició:
* David Lee Smith com John Oldman
* Tony Todd com Dan
* John Billingsley com Harry
* Ellen Crawford com Edith
* Annika Peterson com Sandy
* William Katt com Art Jenkins
* Alexis Thorpe com Linda Murphy
* Richard Riehle com Dr. Will Gruber
* Robbie Bryan com oficial de policia

## Referències

* ↑ «The Man From Earth (About)». Manfromearth.com. Arxivat de l'original el 2012-12-28. [Consulta: 29 novembre 2015].
* 1 2 «"Jerome Bixby's The Man from Earth" on DVD Nov. 13». StarTrek.com / CBS Studios, Inc., 26-10-2007 [Consulta: 7 gener 2008]. Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-05-03. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ Handlen, Zack. «Star Trek: Requiem for Methuselah / The Way to Eden», 19-02-2010. Arxivat de l'original el 24 de juliol 2020. [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ Fernandez, Jay A. «A sci-fi writer's final words are brought to life». Los Angeles Times, 25-07-2007 [Consulta: 7 gener 2008].
* ↑ «Producer Thanks Pirates For Stealing His Film». TorrentFreak, 13-11-2007. [Consulta: 24 març 2012].
* ↑ Isenberg, Robert «The Man From Earth». Pittsburgh City Paper [Consulta: 2 juny 2013].
* ↑ RIIFF Awards. 2007 Film Festival Award Winners Announced
# Demetri Comatià

Demetri Comatià (en llatí Demetrius Chomatianus) va ser un religiós canonista i jurista romà d'Orient que va viure probablement a la primera part del segle xiii.
Era cartofílac (guardià dels arxius eclesiàstics) i més tard va ser arquebisbe de Bulgària, i va escriure Quaestiones relacionat amb el dret eclesiàstic. Segurament també va escriure uns comentaris a la Basilica, una obra jurídica de Lleó VI el Filòsof que incorpora un gran nombre de lleis i constitucions (codis) anteriors.

## Referències

* ↑ Chomatianus, Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 698
# Ruac

El ruac, salat o sosa (Ononis tridentata) és una espècie de planta amb flors dins la família fabàcia, es tracta d'una planta indicadora de la presència de guix al sòl. És una planta autòctona a la vegetació dels Països Catalans. La seva distribució és a l'oest de la conca de la Mediterrània (concretament ibero-magrebí, és a dir: Península Ibèrica i Magrib)
Addicionalment pot rebre els noms d'arnall, arnalleta, arnalls, gaó salat, gavó salat, salada i soses. També s'han recollit les variants lingüístiques soga, soia i soies.

## Descripció

Mata llenyosa molt ramificada de 30 a 60 cm d'alçada, tiges erectes, les joves tomentoses, folíols suculents amb de 0 a 7 dents apicals i amb els nervis invisibles o molt poc aparents, amb fulles en general trifoliades; raïm d'1 a 2 flors, corol·la rosa de 10 a 17 mm floreix de maig a novembre; llegum piloso-glandulós pèndol amb 2-3 llavors.

## Hàbitat

Brolla poc densa sobre margues i argiles amb guix. Contrades mediterrànies continentals poc plujoses ascendeix fins a la part inferior de la muntanya submediterrània. No es troba a les Balears. Viu entre els 100 m d'altitud i els 1000 m.

## Galeria d'imatges

* A les guixeres de Torà
* A la rasa de Claret
* A la rasa de Claret

## Referències

* 1 2 «Ononis tridentata». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1980
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 100. ISBN 84-7306-407-0.

## Enllaços externs

* Arxivat 2010-06-30 a Wayback Machine.Institució catalana d'història natural Flora del Bages, amb una fotografia
# Hedílids

Els hedílids (Hedylidae) són una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels papilionoïdeus (Papilionoidea). El 1986, Scoble combinà totes les espècies dins el gènere Macrosoma. Habiten el continent americà. Fins a l'any 2011 hi havia un total de 36 espècies descrites.

## Característiques

Els hedílids adults s'assemblen a les arnes de la família dels geomètrids (Geometridae), en la qual havien estat col·locats i, a diferència d'elles no tenen òrgans timpànics a la base de l'abdomen, sinó que els tenen a les ales. No obstant, comparteixen moltes característiques morfològiques i genètiques tant amb la família dels papiliònds com amb la dels hespèrids. L'abdomen és molt llarg i prim, com moltes papallones neotropicals de la família dels nimfàlids (Nymphalidae). A diferència d'altres papallones, però, les antenes no acaben en una maça sinó que són filiformes o bipectinades.

## Taxonomia i filogènia

Els hedílids eren considerats dins la família Geometridae. Prout fou el primer en considerar-los una família a part. Actualment, estudis genètics han confirmat que es tracta d'una família de papilionoïdeus, germana dels hespèrids:
| Papilionoidea | Papilionidae Hedylidae Hesperiidae Pieridae Nymphalidae Riodinidae Lycaenidae |

## Referències

* 1 2 3 Scoble MJ «The structure and affinities of the Hedyloidea: a new concept of the butterflies». Bull. Brit. Mus. (nat. Hist.) (Ent.), 53, 1986, pàg. 251–286.
* ↑ Van Nieukerken, Erik J.; et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 3148, 1, 23-12-2011, pàg. 212. DOI: 10.11646/zootaxa.3148.1.41. ISSN: 1175-5334.
* ↑ Prout LB «Lepidoptera Heterocera, Fam. Geometridae, Subfam. Oenochrominae». Genera Insectorium, 104, 1910, pàg. 1–119.
* ↑ Prout LB «The American Geometridae». The Macrolepidoptera of the World, 8, 1931, pàg. 1–144.
* ↑ Espeland, Marianne; et al. «A Comprehensive and Dated Phylogenomic Analysis of Butterflies» (en anglès). Current Biology, 28, 5, 05-03-2018, pàg. 770–778.e5. DOI: 10.1016/j.cub.2018.01.061. ISSN: 0960-9822. PMID: 29456146.
* ↑ Kawahara, Akito Y.; et al. «Phylogenomics reveals the evolutionary timing and pattern of butterflies and moths» (en anglès). Proceedings of the National Academy of Sciences, 116, 45, 05-11-2019, pàg. 22657–22663. Arxivat de l'original el 2022-05-29. DOI: 10.1073/pnas.1907847116. ISSN: 0027-8424. PMC: PMC6842621. PMID: 31636187 [Consulta: 22 desembre 2022].
# Capgròs pàl·lid

El capgròs pàl·lid (Carcharodus lavatherae) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels hespèrids (Hesperiidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es distribueix pel nord-oest d'Àfrica, centre i sud d'Europa, Àsia Menor, Transcaucàsia, Caucas i nord-oest de l'Iran.

## Hàbitat

Prefereix llocs secs, rocosos i herbosos. Les erugues es poden alimentar de Lavatera thuringiaca, Stachys recta i Stachys germanica.

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació perllongada, començant a mitjans de maig a les zones més càlides de la seva distribució i fins al setembre.

## Referències

* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* 1 2 3 4 Tshikolovets, Vadim V. Butterflies of Europe & the Mediterranean area (en anglès). Tshikolovets Publications, 2011. ISBN 978-80-904900-0-0.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* European Butterflies (anglès)