# Manu Chao

José Manuel Chao Ortega (París, 21 de juny de 1961), conegut amb el nom artístic de Manu Chao, és un músic que resideix a Barcelona i canta en francès, castellà, gallec, àrab, anglès i wòlof.

## Trajectòria

És fill de mare basca, Felisa, i de pare gallec, Ramón Chao, un periodista que durant la dictadura de Franco es va veure obligat a exiliar-se amb la seva família a causa de la seva ideologia d'esquerres.
Als inicis de la seva carrera, a París, va ser membre dels grups Hot Pants i Los Carayos, però també va participar en grups com Joint de culasse, Casse-pieds i Kingsnakes, abans d'esdevenir el cantant del grup Mano Negra de 1987 a 1994, fundat juntament amb el seu germà Antoine Chao i el seu cosí Santiago Casariego. Després de la separació del grup el 1994, Manu Chao va emprendre una carrera en solitari.
Després de convertir-se en un dels músics més venedors a nivell mundial del tombant de segle xx, Manu Chao va donar l'esquena a la indústria musical i decidí dona un gir de 180 graus a la seva carrera començant a penjar les cançons noves a la seva pàgina web i a actuar en sales petites i bars de barri en format acústic, sense avisar o camuflat amb un altre nom, a la vegada que segueix donant suport a lluites socials de base.
| « | Mi libertad, mi compañera, mi libertad, mi soledad. | » |
| — Manu Chao, «Mi libertad» |||

## Discografia

    Vegeu també: Hot Pants i Mano Negra
* Clandestino (Virgin - 1998)
* Próxima estación: esperanza (Virgin - 2001)
* Radio Bemba Sound System (Virgin - 2002)
* Sibérie m'était contéee (2004): publicat en un disc-llibre en francès amb il·lustracions del dibuixant polonès Wozniak.
* La Radiolina (Because Music - 2007)
* Baionarena (2009)

## Col·laboracions

* Negu Gorriak - Gora Herria (1992, Esan Ozenki)
* Negu Gorriak - Hipokrisiari Stop! Bilbo 93-X-30 (1994, Esan Ozenki)
* Skank - O Samba Poconé (1996, Sony)
* Joaquín Sabina - Yo, Mi, Me, Contigo (1996, Bmg/Ariola)
* Amparanoia - El Poder De Machin (1997, Edel)
* Anouk - Automatik Kalamity (1997, Virgin)
* Fermin Muguruza - Brigadistak Sound System (1998, Esan Ozenki)
* Idir - Identités (1999, Sony)
* Tonino Carotone - Mondo Difficile (1999, Sony)
* Amparanoia - Fiesta Furiosa (1999, Edel)
* Emmaüs Mouvement, (Compilació, 2000)
* Wagner Pa - Brazuca Matraca (2001)
* Noir Désir - Des visages des figures (2001) (guitarra al tema «Le vent nous portera»)
* Zona Bastarda (2002, Organic Records)
* Les Oreilles Loin du Front (Compilació Ras l'front) - Dans Mon Jardin (2004)
* Amadou & Mariam - Un dimanche à Bamako (2004, productor)
* Roy Paci & Aretuska - Toda joia (2006, cors)
* La Pegatina - Al Carrer! (2007, (guitarra al tema Camareiro)
* Dubioza Kolektiv - Happy Machine (Red Carpet)

## Referències

* ↑ Cervantes, Xavier. «Manu Chao: “El sistema sembla fort però és fràgil”». Ara, 14-10-2015. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ «Manu Chao y Lluis Llach. La esperanza de la utopía». Elkarri. Arxivat de l'original el 2021-08-08. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ Marcos, Carlos. «Manu Chao: crónica de la estrella que dio el gran portazo al sistema» (en castellà), 02-04-2020. [Consulta: 8 agost 2021].

## Bibliografia

* Turrón, Kike; Babas, Kike. Manu Chao: ilegal. Persiguiendo al clandestino. 2019. ISBN 978-84-09-13349-9.