OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ander Lamaisón Vidarte

Ander Lamaisón Vidarte (Estella, 1992) és un doctor en matemàtiques espanyol i investigador, actualment a la Universitat Masaryk (Brno, Txèquia).
Va estudiar a l'IES Tierra Estella, i el 2010, es va convertir en el tercer navarrès que guanyava la fase nacional de l'Olimpíada Matemàtica i que participava a l'Olimpíada Internacional de Matemàtica, on va obtenir la medalla de bronze. Aquest mateix any va rebre el Guardó de la Joventut del Govern de Navarra. El 2011, quan l'Olimpíada Matemàtica Espanyola es va organitzar a Pamplona, Lamaisón va ser l'amfitrió dels participants.
Estudià matemàtiques al Centre de Formació Interdisciplinària Superior de la Universitat Politècnica de Catalunya. El 2012 va obtenir la distinció d'or a l'Olimpíada Matemàtica per a Universitaris, a Bulgària, atorgada als 50 primers de 316 concursants, on va quedar setzè. Posteriorment fou bronze en la competició universitària a Ostrava (Txèquia), on va voler competir a una categoria superior a la que li pertocava.
Lamaisón, juntament amb Matthew Bowen i Alp Müyesser, va demostrar que el menor nombre de colors necessari per pintar un graf és finit. El 2022, va intentar resoldre un problema relacionat amb la conjectura d'Erdős-Faber-Lovász.

## Referències

* ↑ University, Masaryk. «Ander Lamaison Vidarte, PhD» (en anglès). Arxivat de l'original el 2023-03-06. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ 20minutos. «Ander Lamaison, del IES Tierra Estella, es el primer navarro que gana la fase nacional de la Olimpiada Matemática» (en castellà), 29-03-2010. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «El presidente del Gobierno de Navarra entrega los Galardones de la Juventud 2010» (en castellà). Europa Press, 30-11-2010. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ ESTELLA, M. M. E. «Ander Lamaisón ejerció de anfitrión con los jóvenes de la olimpiada matemática» (en castellà), 26-03-2011. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ lainformacion.com. «Estudiante de UPC, medalla de oro en la Olimpiada de Matemáticas en Bulgaria» (en castellà), 19-09-2012. Arxivat de l'original el 2022-11-26. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Un estudiante español, medalla de oro en la Olimpiada de Matemáticas» (en castellà). Antena 3, 19-09-2012. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Ander Lamaison, el estudiante más premiado» (en castellà). Diario de Navarra, 03-10-2013. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ Bowen, Matthew; Lamaison, Ander; Müyesser, Alp «Finding unavoidable colorful patterns in multicolored graphs» (en anglès). The Electronic Journal of Combinatorics, 27, 4, 08-07-2018, pàg. #P4.4. DOI: 10.48550/arXiv.1807.02780.
# Setge de Verneuil

La batalla de Verneueil va tenir lloc l'agost de 1424 durant la Guerra dels Cent Anys a la rodalia de Verneuil-sur-Avre (Normandia). El 1420 els anglesos proclamen a Enric VI Rei de França. Carles VII de França també és rei i es disposa a reconquerir el seu país amb un exèrcit format per nombrosos elements estrangers com són els escocesos al comandament de John Stewart. L'exèrcit francès va aconseguir penetrar en Normandia i prendre la població de Verneuil-sur-Avre però el duc de Bedford va arribar amb un fort exèrcit per reconquerir-la.

## Desenvolupament tàctic

Els homes d'armes francesos es van travar en combat amb el centre anglès mentre que els arquers anglesos dispersaven a la poderosa cavalleria pesant francesa, que havia fet una volta i tractava d'atacar la rereguarda anglesa. Un cop dispersats i posats en fuga els cavallers francesos, els arquers anglesos van atacar a la infanteria francesa. Aquesta intervenció va ser determinant per a la victòria anglesa. Els soldats francesos, extenuats després d'una infructuosa lluita, no van poder replegar-se i van ser assetjats durant la resta de la jornada pels arquers anglesos. Per fi van trencar files i es van dispersar.

## Conseqüències

La derrota francesa va ser horrible. Almenys 5.000 morts i grans pèrdues com John Stewart o el duc d'Alençon, que fou fet presoner. Va ser una altra batalla més on els arquers de tir llarg anglesos eren molt eficaços contra la cavalleria pesant francesa, i que aquesta perdia la seva efectivitat una vegada desmuntada i unida a les tropes d'infants. Va ser així mateix una dura derrota per Carles VII de França, que veia minvada la seva hisenda després de la batalla, sense possibilitat de refer un gran exèrcit. Els mercenaris (especialment els escocesos i llombards) francesos també van patir greus pèrdues que els van fer retornar a la llar.

## Referències

* ↑ Daniel, Gabriel. Histoire de France, depuis l'etablissement de la Monarchie francoise dans les Gaules (en francès). Denys Mariette, 1722, p. 366.

## Fonts

* Col·lecció: Soldats de plom de l'edat mitjana Ediciones Altaya
# Girard I de Rosselló

Girard I de Rosselló (segle XI - 1113) fou comte de Rosselló (1102-1113). Succeí al seu pare el comte Guislabert II, a la mort d'aquest el 1102. De jove participà en la Primera Croada a Terra Santa, duent nombrosos vassalls, i participant activament en els setges d'Antioquia el 1098 i de Jerusalem el 1099. El 1103 retornà al comtat de Rosselló per fer-se'n càrrec.
Es casà amb la donzella Agnès amb la qual va tenir dos fills:
* Gausfred III de Rosselló (?-1164), comte de Rosselló
* Beatriu de Rosselló, casada amb Guillem de Narbona

## Referències

* ↑ Antoni Rovira i Virgili, Història Nacional de Catalunya, V.3, p.559
# Cetiosaure

El cetiosaure (Cetiosaurus, "llangardaix balena") és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure al Juràssic mitjà i superior, fa entre 181 i 169 milions d'anys. Les seves restes fòssils s'han trobat a Europa i Àfrica. S'estima que hauria arribat als 16 metres de longitud i hauria pesat unes 24,8 tones.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Club Deportivo Oximesa

El Club Deportivo Oximesa fou un club de bàsquet de la ciutat de Granada (Andalusia).

## Història

El CD Oximesa va ser fundat el 1979. Jugà a categoria provincial i Tercera Divisió fins que la temporada 1980-81 ascendí a Segona Divisió. Després de dues temporades en aquesta categoria ascendí a Primera B. La temporada 1986-87 assolí l'ascens a la lliga ACB. Romangué en aquesta categoria fins a la temporada 1991-92, any en què l'ajuntament de Granada adquirí els drets del club convertint-se en Club Baloncesto Granada. Després de la temporada 1992-93, on el club jugà a Primera B, desaparegué.
Per motius de patrocini el club ha rebut les denominacions:
* Oximesa Granada
* Puleva Granada
* Ciudad de Granada

## Trajectòria
### Lligues espanyoles

* 1979-80 Provincial : ascens
* 1980-81 Tercera Divisió : ascens
* 1981-82 Segona Divisió
* 1982-83 Segona Divisió: 2 i ascens
* 1983-84 Primera B
* 1984-85 Primera B
* 1985-86 Primera B : 1 i ascens
* 1986-87 Lliga ACB : 11
* 1987-88 Lliga ACB : 11
* 1988-89 Lliga ACB : 14
* 1989-90 Lliga ACB : 20
* 1990-91 Lliga ACB : 22
* 1991-92 Lliga ACB : 24 i descens
* 1992-93 Primera B

## Presidents

* José Antonio Murado
* Salvador Jiménez

## Entrenadors

* Antonio Gómez Nieto
* Sergio Ibañez
* Ángel Martín Benito
* Francisco Javier Benavidez
* Antonio Gómez Carra
* Dusan Vujovic
* Manolo Cueto
* Pedro Zorrozua
* Daniel Pintor
* Moncho Monsalve
* José Antonio Ureña
* Antonio Guardiola
* Rafael García Montes
* Iñaki Iriarte

## Jugadors destacats

* Dallas Comegys
* Terry White
* Matt White
* Eduardo Clavero
* Joe Cooper

## Referències

* ↑ Proballers. «Oximesa : Plantilla, Calendário, Estadísticas» (en anglès). [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «El Oximesa asciende a Primera División» (en castellà). El País, 18-05-1986.
* ↑ «OXIMESA GRANADA» (en castellà). lucentumblogging.com.
* ↑ «El momento actual de los iconos de Oximesa» (en castellà). Ideal de Granada, 05-12-2016.

## Enllaços externs

* Informació a ACB Arxivat 2014-03-02 a Wayback Machine.
# Ignasi Riera i Gassiot

Ignasi Riera i Gassiot (Barcelona, 5 de gener de 1940) és un polític i escriptor català, nebot de Joan Oliver.

## Biografia

Estudià filosofia i teologia Fou professor a l'Escola Tècnica Professional del Clot. Ha estat regidor de Cultura de l'Ajuntament de Cornellà de Llobregat (1979-1994) pel PSUC, ciutat on residí molts anys, i fou diputat al Parlament català per Iniciativa per Catalunya (IC) el 1988-1992 i 1995-1999. La seva figura, políticament parlant, s'ha mantingut sempre fidel als plantejaments d'esquerra. Avui dia col·labora en diversos diaris i revistes, i és també conferenciant i tertulià radiofònic. Ha col·laborat a les publicacions Serra d'Or, El País, El Temps, Nous Horitzons, Taula de Canvi i El Punt i és membre de l'AELC, de la qual fou secretari general del 1983 al 1991.
Com a escriptor ha aportat més de trenta obres tant literàries com d'assaig. El 1984 li varen donar el premi Ramon Llull per a la seva novel·la El rellotge del pont d'Esplugues, com ja havia rebut el 1980 el Premi Andròmina de narrativa per Honorable míster R. L'any 2002 va obtenir el Premi Lliri de l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya.
Ha traduït al català les obres del pedagog Célestin Freinet. Des del 2003 viu a Madrid.

## Obres
### Narrativa

* Pàries, sindicalistes, demagogs (1986)
* La pobra Norma Litz i altres contes (1988)
* Bla, bla, bla..., Premi Pere Quart d'humor i sàtira (1989)
* Un diputat per no res (1994)
* Natàlia i altres contes (1995)
* Els contes de la ràdio (1996)
* La revolta dels avis (2005)
* La infelicitat. Un estat de plenitud (2006)
* Les set vides del gat Giovanni (2006)

### Novel·la

* Honorable Mr. R. (1980)
* No arrenqueu els geranis (1984)
* El rellotge del pont d'Esplugues (1984)
* Esposa al forn amb cebes (1986)
* El pacte de Formentera (1987)

### Poesia

* Poemes d'amor i d'estalvi (1989)

### Biografies

* Candel, Paco o Francesc (1988)
* Joan Oliver / Pere Quart: l'inventor de jocs (2000)
* Jordi Pujol: llums i ombres (2001)
* Lluís Llach (2002)

### Assaigs

* El meu oncle Pere Quart (1992)
* Un patriota exemplar (1997)
* Els catalans de Franco (1998)
* Un català a Madrid (2004)
* Memòries d'un nen golut (2006)

### Descripció i viatges

* Viatgers de Barcelona (2000)

## Referències

* ↑ «Activitats. Guardons dels premis periodístics». Associació de Dones Periodistes de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2020].

## Enllaços externs

* «Ignasi Riera i Gassiot». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
# Elif Jale Yeşilırmak

Elif Jale Yeşilırmak –nascuda com Yúliya Guramiyevna Rekvava, en rus, Юлия Гурамиевна Реквава– (Smolensk, 30 de juliol de 1986) és una esportista turca d'origen rus que competeix en lluita estil lliure, guanyadora de dues medalles de bronze al Campionat Mundial de Lluita, en els anys 2014 i 2015, i dues medalles de bronze al Campionat Europeu de Lluita, en els anys 2009 i 2012.
Als Jocs Europeus de Bakú 2015 va obtenir la medalla de bronze en la categoria de 58 kg. Va participar en els Jocs Olímpics de Londres 2012, ocupant el 16è lloc en la categoria de 65 kg.

## Palmarès internacional

Representant a Turquia :
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2014 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | Lliure 58 kg |
| 2015 | Las Vegas ( Estats Units) | 3 | Lliure 58 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 3 | Lliure 58 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Belgrad ( Sèrbia) | 3 | Lliure 63 kg |
| Representant a Rússia ||||
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Vílnius ( Lituània) | 3 | Lliure 59 kg |

## Referències

* ↑ «Yúliya Rekvava» en Iat.uni-leipzig.de (anglès)
* ↑ «Elif Jale Yeşilırmak» en Iat.uni-leipzig.de (anglès)
* ↑ «Elif Jale Yeşilırmak» Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
# Facultat Antoni Gaudí

La Facultat Antoni Gaudí d'Història de l'Església, Arqueologia i Arts Cristianes (FHEAG), creada el 2014 i situada a l'edifici del Seminari Conciliar de Barcelona, acull estudis sobre la història de l'Església Catòlica, l'arqueologia cristiana i l'art cristià des del curs 2014-2015.
És l'única facultat amb l'aprovació del Vaticà per a oferir estudis en arqueologia, després de les de Roma i Jerusalem, i la quarta en oferir història de l'Església, juntament amb Roma, Polònia i Mèxic, i l'única que combinarà aquests dos estudis amb l'art cristià.
Els estudis segueixen els criteris del Vaticà però també els del sistema educatiu de Bolonya, amb un primer cicle de tres anys, un segon cicle o màster de dos per a especialitzar-se en arqueologia, història o art, i un tercer cicle o doctorat. La facultat es dividirà en el departament d'història i el d'arqueologia i art. El Gran Canceller de la facultat, amb 22 professors ordinaris i extraordinaris, serà el cardenal Lluís Martínez Sistach. Està previst que els estudis comencin el curs 2013-2014 amb una trentena d'alumnes.

## Referències

* ↑ ACN «L'Arquebisbat de Barcelona impulsa la Facultat Antoni Gaudí d'Història de l'Església, Arqueologia i Arts Cristianes». Vilaweb, 17-07-2014 [Consulta: 17 juliol 2014]. Arxivat 26 de juliol 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-07-26. [Consulta: 17 juliol 2014].
* 1 2 3 4 5 Redacció «L'Arquebisbat impulsa la facultat Antoni Gaudí al Seminari de Barcelona». ARA, 17-07-2014 [Consulta: 17 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Facultat Antoni Gaudí - Lloc web oficial
# Thésy

Thésy és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Thésy era de 66 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. Tots els 31 habitatges eren cases. Dels 29 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Thésy el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 33 eren actives i 8 eren inactives. Les 33 persones actives estaven ocupades(19 homes i 14 dones).. De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Thésy hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Thésy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Thésy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Aryabhata II

Aryabatha II o Aryabhata el Jove fou un matemàtic i astrònom del segle X o XI, autor del tractat astronòmic Mahasiddhanta un tractat d'astronomia en divuit capítols escrit en vers sànscrit, dels quals els dotze primers cobreixen els temes clàssics de l'astronomia matemàtica com la longitud dels planetes, eclipsis, conjuncions planetàries, fases lunars, etc. Els darrers sis capítols tracten de qüestions matemàtiques: geometria, àlgebra, aritmètica, geografia, etc. En aquests es donen fórmules per resoldre equacions diofàntiques o per calcular l'arrel cúbica d'un nombre. També va calcular una taula de sinus correcta fins al cinqué decimal.

## Referències

* ↑ Jadhav, 2013, p. 22.
* ↑ Jha, 1994, p. 565 i ss.
* ↑ Jha, 1997, p. 60.
* ↑ Ray, 2023, p. 272.

## Bibliografia

* Jadhav, Akhilesh «Glimpses of Ancient Indian Mathematics» (en anglès). Naveen Shodh Sansar, Vol. 1, Num. 4, 2013, pàg. 18-21. Arxivat de l'original el 2024-03-29. ISSN: 2320-8767 [Consulta: 29 març 2024].
* Jha, V.N. «Indeterminate analysis in the context of the Mahasiddhanta of Aryabhata II» (en anglès). Indian Journal of History of Science, Vol. 29, Num. 4, 1994, pàg. 565-578. ISSN: 0019-5235.
* Jha, V.N. «Aryabhata II's method for finding cube root of a number» (en anglès). Ganita Bharati, Vol. 19, Num. 1-4, 1997, pàg. 60-68. ISSN: 0970-0307.
* Ray, Partha Pratim. «Aryabhata II (आर्यभट्टा II) c. 920 c. 1000». A: The Great Mathematicians of Bharat (en anglès). Rajmangal Publishers, 2023, p. 271-273. ISBN 978-8119251995.
* Vagiswari, A. «Āryabhaṭa II». A: Hockey, Thomas (ed.). The Biographical Encyclopedia of Astronomers (en (anglès)). New York: Springer, 2007, p. 64. ISBN 978-0-387-31022-0.
El Mahasiddhanta ha estat editat en anglès: Aryabhata. Sudhākaradvivedī (ed.). Mahasiddhanta: A Treatise on Astronomy by Aryabhat (en anglès), 1910.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Aryabhata II» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Pingree, David. «Aryabhaṭa II» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 25 agost 2013].
# Andoni Goikoetxea Olaskoaga

Andoni Goikoetxea Olaskoaga (Alonsotegi, Biscaia, 23 de maig de 1956) és un exfutbolista i entrenador de futbol basc.
Durant la seua carrera va actuar com a defensa central, conegut per la seua agressivitat (va rebre el malnom d'El Carnisser de Bilbao. Va militar sobretot a l'Athletic Club i va ser internacional per les seleccions d'Espanya i del País Basc.

## Trajectòria

Goikoetxea va iniciar la seua carrera com a juvenil a l'Arbuyo, abans de recalar a l'Athletic de Bilbao el 1974. Passa pel filial i a la campanya 75/76 debuta a la màxima categoria, amb 27 partits i 4 gols. Però, tot just apareix en el període 76/79.
En la dècada dels 80, amb Dani Ruiz, Manu Sarabia, Txetxu Gallego o Andoni Zubizarreta, esdevé en un dels símbols de l'Athletic comandat per Javier Clemente, que guanya dues lligues i una Copa del Rei.
El 24 de setembre de 1983, el defensa guanya notorietat per la seua dura entrada sobre Diego Maradona en el partit contra el FC Barcelona al Camp Nou, que va lesionar greument l'argentí. Dos anys abans també havia provocat una lesió a Bernd Schuster, a conseqüència de la qual l'alemany no va recuperar el nivell de joc de les temporades anteriors.
Militaria tres anys a l'Atlètic de Madrid abans de retirar-se. Amb l'equip basc hi va sumar 369 partits i 44 gols.
Posteriorment, continua vinculat al món del futbol com a entrenador. Va dirigir a la UD Salamanca (dues ocasions), SD Compostela, CD Numancia (dues ocasions), Racing de Santander i Rayo Vallecano. A la campanya 96/97, va aconseguir pujar amb el Salamanca a primera divisió. També va ser assistent de Javier Clemente amb la selecció espanyola durant el Mundial de 1994.

## Internacional

Goikoetxea va disputar 39 partits amb la selecció espanyola, tot debutant el 16 de febrer de 1983 davant els Països Baixos. Va participar en l'Eurocopa de 1984 i al Mundial de 1986, on va marcar davant Dinamarca.
En 1979 i 1988 va disputar segles partits amb la selecció basca.

## Títols

* Lliga espanyola: 82/83 i 83/84
* Copa del Rei: 1984
* Supercopa espanyola: 1984

## Referències

* ↑ «Football's 50 greatest hard men». Arxivat de l'original el 2008-08-21. [Consulta: 25 agost 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa com a jugador
* Fitxa com a entrenador
* Perfil a la pàgina de l'Athletic
Andoni Goikoetxea Olaskoaga - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1986
1 Zubizarreta •
2 Tomás •
3 Camacho •
4 Maceda •
5 Víctor •
6 Gordillo •
7 Señor •
8 Goikoetxea •
9 Butragueño •
10 Carrasco •
11 Julio Alberto •
12 Quique Setién •
13 Urruti •
14 Gallego •
15 Chendo •
16 Rincón •
17 Francisco •
18 Calderé •
19 Salinas •
20 Eloy •
21 Míchel •
22 Ablanedo •
Entrenador: Muñoz
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 1984
1 Arconada •
2 Urquiaga •
3 Camacho •
4 Maceda •
5 Goikoetxea •
6 Gordillo •
7 Señor •
8 Víctor •
9 Santillana •
10 Gallego •
11 Carrasco •
12 Salva •
13 Buyo •
14 J. Alberto •
15 Robert •
16 Francisco •
17 Marcos •
18 Butragueño •
19 Sarabia •
20 Zubizarreta •
Entrenador: Muñoz :
# Farzana Aslam

Farzana Aslam (Wah Cantt, Pakistan) és una física i astrònoma pakistanesa. És professora d'estudis de grau en matemàtica, física i astronomia a la Universitat de Coventry. Ha estat professora visitant de física i astronomia a l'Institut de l'Espai i Astrofísica Planetària de la Universitat de Karachi, Pakistan.
Va estudiar a l'Escola d'Enginyeria de Wah. i després va continuar a la Universitat de Panjab i posteriorment es va traslladar a Islamabad, a la Universitat Quaid-i-Azam, on va obtenir va estudiar física quàntica i de làsers. Va continuar el seus estudis a la Universitat de Mánchester on el 2005 va rebre el seu doble doctorat en física i astronomia de l'Escola de Física i Astronomia. En 2005, es va unir al grup de física fotònica de l'Escola de Física i Astronomia, on es va especialitzar en física de dos fotons i en fotònica de làsers. Es va doctorar en física de làsers el 2005 i es va convertir en una investigadora en el camp de compòsits polimèrics sensibilitzats amb nanopartícules semiconductoras, per aconseguir un alt grau de resposta i una eficiència de difracció requerida per a les aplicacions d'emmagatzematge i processament de dades.
A més, ha estat activament involucrada al programa de divulgació a través de la beca d'ensenyament Ogden per augmentar la participació al programa d'enginyeria i física de la Universitat de Mánchester. El propòsit d'aquesta beca és involucrar persones científiques per a què serveixin com a models per als nens i nenes a les escoles públiques britàniques per animar a les noves generacions a estudiar ciència i enginyeria.

## Referències

* ↑ «Farzana Aslam» (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2021].
* 1 2 «Farzana Aslam | PrideOfPakistan.com». [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ Unknown. «Lay out: Postgraduate Brochure 2005/06» (pdf) (en anglès). School of Engineering and Physical Sciences. Universitat de Manchester. Arxivat de l'original el 18 de diciembre de 2012. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 7 de octubre de 2011. [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ «Former Ogden Trust Teaching Fellows at Manchester» (en anglès). The Ogden Trust, 2005. Arxivat de l'original el 2012-02-27. [Consulta: 19 setembre 2021].