OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hollardia goslinei

Hollardia goslinei és una espècie de peix de la família dels triacantòdids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima tropical que viu entre 275-366 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Hawaii.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Poey F., 1858-1861. Memorias sobre la historia natural de la Isla de Cuba, acompañadas de sumarios Latinos y extractos en Francés. Vol. 2. L'Havana. Mem. Hist. Nat. Cuba v. 2. 1-96 (1858), 97-336 (1860), 337-442.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chave, E.H. i B.C. Mundy, 1994. Deep-sea benthic fish of the Hawaiian Archipelago, Cross Seamount, and Johnston Atoll. Pac. Sci. 48:367-409.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tyler, J. C., 1983: Records of fishes of the family Triacanthodidae (Tetraodontiformes) from the western Indian Ocean off East Africa. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 31: 1-13.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Horalabiosa palaniensis

Horalabiosa palaniensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i d'alta altitud.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Silas E. G., 1954. New fishes from the Western Ghats, with notes on Puntius arulius (Jerdon). Rec. Indian Mus. (Calcuta) v. 51 (pt 1). 27-37.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Rema Devi, K. & Menon, A. G. K., 1994. Horalabiosa palaniensis, a new cyprinid fish from Palani Hills, western Ghats, south India. Journal of the Bombay Natural History Society v. 91 (pt 1): 110-111.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sarah Kent

Sarah Kent (Kalgoorlie, Austràlia Occidental, 10 de febrer de 1990) és una ciclista australiana que s'ha especialitzat en el ciclisme en pista. El 2010 es va proclamar Campiona del món en Persecució per equips.

## Palmarès en pista

* 2008
** Campiona del món júnior en Persecució per equips (amb Ashlee Ankudinoff i Megan Dunn)
** Campiona d'Oceania en Persecució per equips (amb Ashlee Ankudinoff i Josephine Tomic)
** Campiona d'Austràlia en Persecució per equips (amb Melissa Hoskins i Josephine Tomic)
* 2009
** Campiona d'Austràlia en Persecució per equips (amb Melissa Hoskins i Josephine Tomic)
* 2010
** Campiona del món en Persecució per equips (amb Ashlee Ankudinoff i Josephine Tomic)
** Campiona d'Oceania en Persecució per equips (amb Katherine Bates i Josephine Tomic)
** Campiona d'Austràlia en Persecució
** Campiona d'Austràlia en Persecució per equips (amb Melissa Hoskins i Josephine Tomic)
* 2012
** Campiona d'Austràlia en Persecució per equips (amb Melissa Hoskins i Josephine Tomic)

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2009-2010
** 1a a Pequín, en Persecució per equips
* 2010-2011
** 1a a Melbourne, en Persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Hysteriofunk

Hysteriofunk és una banda andorrana creada l'any 1996 per Lluís Cartes, Oriol Vilella, Òscar Llauradó i Roger Casamajor, quatre músics andorrans que venien de diferents bandes i que es van unir per tal de fer música instrumental basada en el Jazz Rock i l'experimentació. Amb moltes influències que anaven desde Jamiroquai a Return to Forever. Tot just després de la seva formació van començar a girar per Catalunya, França i Holanda curtint-se com una banda de directe.
Durant els anys 1997 i 1998 enregistren el seu primer disc, Random, als estudis Kay de Manresa, el disc és editat pel segell Disconforme l'any 2000. Sense parar de girar i tocar en directe enregistren el seu segon àlbum, Juanjo, a Gravaciones Silvestres, coproduït per Hysteriofunk i Marc Parrot. El disc és editat per Disconforme l'any 2004. L'any 2006 celebren els seus 10 anys de vida fent una gira per diferents sales de Catalunya i acabant al Club l'Angel Blau d'Andorra la Vella, on enregistren Directe (2006) que es converteix en el seu tercer disc.Aquí comença una etapa on el grup es prodiga menys pels escenaris degut a la dedicació de dos dels seus membres a les seves carreres artístiques, l'actor Roger Casamajor està immers en el rodatge de El laberinto del fauno, mentre que Lluís Cartes gira amb el seu projecte en solitari. L'any 2012 la banda comença una gira de retorn als escenaris, i l'any 2013 enregistren el seu quart disc Deco editat per RHRN.

## Discografia

* Random, Disconforme 2000 (DISC1980CD)
* Juanjo, Disconforme 2004 (DISC1981CD)
* Directe, Disconforme 2006 (DISC 1999 CD)
* Deco, Right Here Right Now 2013 (RHRN02813)
* Forma 2016

## Referències

* ↑ «Oriol Vilella. La fama o la vida». Diari d'Andorra, 26-06-2017. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ http://www.progvisions.nl/reviews_uk/hys_ran_uk.htm
* ↑ Enciclopedia de la música progresiva en España. Antonio José Barroso Rivera. Ed. Castellarte ISBN 978-84-935317-1-3 pàg. 174.
* ↑ http://newprogreleases.blogspot.com/2013/09/hysteriofunk-deco.html
* ↑ «Hysteriofunk: “No hem tingut mai cap pretensió comercial, per això celebrarem els 25 anys”». [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Enderrock.cat. «La celebració d'Hysteriofunk | Enderrock.cat». [Consulta: 7 novembre 2021].
# Rochelle Gilmore

Rochelle Gilmore (Sutherland, Nova Gal·les del Sud, 14 de desembre de 1981) és una ciclista australiana que fou professional del 2003 al 2014. Competia en ruta i en pista.

## Palmarès en pista

* 2003
** Campiona d'Oceania en Puntuació
** Campiona d'Oceania en Scratch
* 2005
** Campiona d'Oceania en Puntuació
* 2007
** Campiona d'Austràlia en Scratch

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2003
** 1a a Sydney, en Velocitat per equips
* 2004-2005
** 1a a Sydney, en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 2001
** 1a al Gran Premi Carnevale d'Europa
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
* 2002
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
** Vencedora d'una etapa al Tour de Snowy
* 2003
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2005
** 1a a la Geelong World Cup
* 2006
** Vencedora d'una etapa al Geelong Tour
* 2007
** Campiona oceànica en ruta
** Vencedora d'una etapa a la Ruta de França
* 2008
** Vencedora de 3 etapes al Tour de Prince Edward Island
* 2009
** 1a al Sparkassen Giro Bochum
** Vencedora de 2 etapes a la Volta a Nova Zelanda
* 2010
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en ruta
* 2011
** 1a al Jayco Bay Cycling Classic i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa al Ladies Tour of Qatar

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Sara Isakovič

Sara Isakovič (nascuda el 9 de juny de 1988 a Bled) és una nedadora d'Eslovènia que passà molta de la seva infantesa a Dubai. Isakovič és un membre del Club de Natació Žito Gorenjka Radovljica de Radovljica, Eslovènia sota supervisió de l'entrenadora Miha Potonik.
Isakovič competí per Eslovènia als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 d'Atenes i als Jocs Olímpics d'Estiu 2008 a Pequín, on guanyà la medalla de plata en la categoria de 200 m. lliures femenins.

## Referències

* 1 2 «2008 Beijing Summer Olympics | Sara ISAKOVIC Profile & Bio, Photos & Videos | NBC Olympics». [Consulta: 4 setembre 2021].
# Ignacio Zuloaga Zabaleta

Ignacio Zuloaga i Zabaleta (Eibar, 26 de juliol del 1870 – Madrid, 31 d'octubre del 1945) va ser un pintor basc, un dels més importants de finals del segle xix i principis del XX.
Va ser fill del notable damasquinador Plàcid Zuloaga. Va treballar de nen en el taller del seu pare on va tenir els primers contactes amb el dibuix i el gravat. La seva formació escolar es va realitzar amb els jesuïtes a França completant-se a Madrid, París i Roma.
La pintura de Zuloaga va ser de les més discutides per la cruesa del seu dramatisme. L'expressió d'un realisme entossudit a presentar la crònica de l'època particularment d'una Castella en certa manera deformada per la literatura del 98.
Zuloaga va estar vinculat especialment amb Segòvia, tant amb la ciutat, on per un període de quinze anys i fins a 1913 va mantenir un estudi on passava la tardor embardissada en un intens treball el resultat del qual es duia després a París, com amb la província, i especialment amb la vila de Pedraza, en la qual viuria i treballaria en el seu castell, el dels Velasco, que va comprar l'any 1925.
Va ser un gran afeccionat als toros, tema que va representar en els seus quadres, arribant a sortir al ruedo en alguna ocasió. Hi ha un institut amb el seu nom en la seva ciutat natal, on es pot estudiar el batxillerat i algun cicle. És de destacar el quadre Corrida de toros en Eibar del 1899, que forma part de les col·leccions privades del Museu Thyssen-Bornemisza.
El 1941 va pintar el retrat oficial de Francisco Franco. També va pintar algun quadre d'artistes d'òpera, com el da la soprano Lucienne Bréval en el rol de la Carmen del compositor Bizet.
* 1896, Amigues MNAC
* 1903, Les meves cosines MNAC

## Referències

* ↑ Tharrats, Joan Josep. Cent Anys de Pintura a Cadaqués. Barcelona: Parsifal Edicions, 2007, p. 234. ISBN 84-95554-27-5.
* ↑ https://www.museunacional.cat/ca/colleccio/amigues/ignacio-zuloaga/011509-000
* ↑ hhttps://www.museunacional.cat/ca/colleccio/les-meves-cosines/ignacio-zuloaga/011508-000

## Bibliografia

* Mendoza, Cristina. Ramon Casas, Retrats al carbó. Sabadell: Editorial AUSA, 1995, p. 282 (catàleg). ISBN 84-8043-009-5.

## Enllaços externs

* Museu Ignacio Zuloaga de Zumaia (Guipuzkoa, Euskadi)
* Fundación Zuloaga - Biografia i obres d'Ignacio Zuloaga Zabaleta
# Illes Frisones Orientals

Les illes Frisones Orientals (en alemany::Ostfriesische Inseln) són un arxipèlag litoral d'Alemanya a la Mar del Nord que forma part de les Illes Frisones. Aquest arxipèlag està situat davant la costa de la Baixa Saxònia entre les desembocadures dels rius Ems i el Weser, l'espai marí entre el continent i aquestes illes constitueix la Mar de Wadden.
Les illes habitades són 7, d'Oest a Est: Borkum, Juist, Norderney, Baltrum, Langeoog, Spiekeroog i Wangerooge. Els illots no poblats són Lütje Hörn a l'est de Borkum, Memmert al sud de Juist i Minserer Oog a l'est de Wangerooge. Lütje Hörn des de 2003, ja no es considera un illot perquè les fortes marees l'han recobert de sorra i actualment és un simple banc de sorra.
La circulació d'automòbils està prohibida a totes les illes excepte a Borkum i Norderney.
Les illes i els seus voltants formen part del Parc Nacional de Wadden i de Schleswig-Holstein.

## Referències

* ↑ Rolf Niedringhaus, Volker Haeseler, Peter Janiesch (2008) (en alemany), Die Flora und Fauna der East Frisian Islands – Einführung in das Projekt „Biodiversität im Nationalpark Niedersächsisches Wattenmeer“, 11, Schriftenreihe Nationalpark Niedersächsisches Wattenmeer
# Izithunzi capense

Izithunzi capense és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels drimúsids (Drymusidae).

## Distribució

Aquesta espècie és endèmica del Cap Occidental a Sud-àfrica. Es troba a la península del Cap del Parc Nacional de Table Mountain a Kalk Bay.
El mascle descrit per Labarque, Pérez-González i Griswold l'any 2018 mesura 12,27 mm i la femella 15,03 mm.
El seu nom d'espècie, compost de cap i del sufix llatí -ense, « que viu a, que viu », li ha estat donat en referència en comptes del seu descobriment, El Cap.

## Referències

* ↑ Simon, 1893: Histoire naturelle des araignées. Paris, vol.1, p.257-488 (text íntegre).
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Izithunzi capense Simon, 1893 en la família Drymusidae +base de dades Accés el 15 de juny de 2018.
* ↑ Dippenaar-Schoeman, Haddad, Foord, Lyle, Lotz, Helberg, Mathebula, van den Berg, Marais, van den Berg, Van Niekerk & Jocqué, 2010 : First Atlas of the Spiders of South Africa (Arachnida: Araneae). South African National Survey of Arachnida Technical Report 2010 version 1.
* 1 2 Labarque, Pérez-González & Griswold, 2018 : Molecular phylogeny and revision of the false violin spiders (Araneae: Drymusidae) of Africa. Zoological Journal of the Linnean Society, vol.183, n.2, p.390-430.
# Karl Lindholm

Karl Lindholm (en rus Карл Линдхолм, 5 de maig de 1860 – 4 de febrer de 1917) va ser un regatista rus que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de bronze en la categoria de 10 metres del programa de vela. Brasche navegà a bord del Gallia II junt a Esper Beloselsky, Ernest Brasche, Nikolai Puschnitsky, Aleksandr Rodionov, Iosif Schomaker i Philip Strauch.

## Referències

* ↑ «Karl Lindholm Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2019. [Consulta: 19 juny 2017].
# Waijiao Fengyun

Waijiao Fengyun (xinès simplificat: 外交风云, pinyin: Wàijiāo Fēngyún, anglès: Diplomatic Situation) és una sèrie de televisió i drama d'època del 2019. Hi participen Tang Guoqiang com Mao Zedong, Sun Weimin, Guo Lianwen, Wang Wufu, Lu Qi, Dong Yong i Gu Wei, i està dirigida per Song Yeming. Es va estrenar el 19 de setembre de 2019 a Beijing Satellite TV i Guangdong Satellite TV, i té una durada de 48 episodis.
Fou un dels projectes més destacats de l'Administració Estatal de Ràdio i Televisió per celebrar el 70 aniversari de la fundació de la República Popular de la Xina. Va ser guardonada com a millor sèrie de televisió als Golden Awards del 2020, i la guionista Ma Jihong obtingué el reconeixement de millor guió.

## Sinopsi

L'obra està ambientada immediatament després de la fundació de la República Popular de la Xina i explica la història de Mao Zedong, Zhou Enlai, Deng Xiaoping, Chen Yi i altres líders de la primera generació, cobrint l'assistència a la Conferència de Ginebra, la Conferència Asiàtica-Africana, i altres grans esdeveniments diplomàtics de la història del país. La trama comença el 1949 i finalitza a la dècada del 1970.

## Realització

A la sèrie hi participaren 50.000 actors, dels quals més de cent eren estrangers, com l'actor americà afincat a la Xina Scotty Cox, que interpretà Henry Kissinger. També hi hagueren 50.000 elements d'attrezzo, i més de 1.000 localitzacions, entre les que s'inclouen indrets com Zhongnanhai, el Gran Saló del Poble de Beijing, Diaoyutai, la Casa Blanca dels Estats Units, el Palau de l'Elisi, la Sala de Conferències de les Nacions Unides, i d'altres.

## Referències

* 1 2 Xu Fan. «A man for all seasons». China Daily. [Consulta: 21 novembre 2022].
* 1 2 3 4 «Anniversary production». China Daily. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ «《外交风云》将播 唐国强再扮毛泽东“倍感压力”». 网易. 陈少杰, 19-09-2019 [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «《外交风云》揭新中国外交神秘面纱». 网易. 杨明, 19-09-2019 [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «'Diplomatic Situation' wins the best TV series at 30th Golden Eagle Awards». CGTN. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ «American actor decodes the biggest reasons that China will never fail». News Guangdong. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ «《外交风云》搭建380多处拍摄场景，唐国强再演毛泽东». 新浪网, 18-09-2019 [Consulta: 21 setembre 2019].
# Ilypnus gilberti

Ilypnus gilberti és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,4 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i els mascles protegeixen els ous.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des de la Badia de Tomales (nord de Califòrnia, els Estats Units) fins al sud de la Baixa Califòrnia (Mèxic), incloent-hi el Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1896. A check-list of the fishes and fish-like vertebrates of North and Middle America. Rep. U. S. Fish Comm. v. 21 (1895) Append. 5. 207-584.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Ilypnus gilberti». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.
* ↑ Watson, W., 1996. Gobiidae: gobies. p. 1214-1245. A: H.G. Moser (ed.) The early stages of fishes in the California Current Region. California Cooperative Oceanic Fisheries Investigations (CalCOFI) Atlas Núm. 33. Allen Press, Inc., Lawrence, Kansas. 1505 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# David Moncoutié

David Moncoutié (Provins, 30 d'abril de 1975) és un exciclista francès, professional des del 1997 al 2012, sempre a l'equip Cofidis.
Bon escalador, la seva primera victòria com a professional l'aconseguí al Critèrium del Dauphiné Libéré de 1999. Els seus primeres grans èxits a les grans voltes els aconseguí al Tour de França, on guanyà dues etapes, una el 2004 i una altra el 2005.
Els darrers anys ha aconseguit realitzar molt bones edicions de la Volta a Espanya, guanyant una etapa i la classificació de la muntanya en les edicions de 2008, 2009, 2010 i 2011.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
* 2000
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2001
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 2002
** 1r a la Clàssica d'Alcobendas i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Critèrium Internacional
* 2003
** 1r al Gran Premi de Lugano
** Vencedor d'una etapa a la Ruta del Sud
** Vencedor d'una etapa al Tour del Mediterrani
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 2005
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Euskadi
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya. 1r de la classificació de la muntanya
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya. 1r de la classificació de la muntanya
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa al Tour del Mediterrani
* 2010
** 1r a la Ruta del Sud i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya. 1r de la classificació de la muntanya
* 2011
** 1r al Tour del Mediterrani i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de l'Ain
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya. 1r de la classificació de la muntanya

### Resultats al Tour de França

* 2000. 75è de la classificació general
* 2001. 48è de la classificació general
* 2002. 13è de la classificació general
* 2003. 43è de la classificació general
* 2004. 34è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2005. 67è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2006. 58è de la classificació general
* 2008. 42è de la classificació general
* 2009. 58è de la classificació general
* 2011. 41è de la classificació general
* 2012. Abandona (12a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 8è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r de la classificació de la muntanya
* 2009. 27è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r de la classificació de la muntanya
* 2010. 14è de la classificació general.Vencedor d'una etapa. 1r de la classificació de la muntanya
* 2011. 37è de la classificació general.Vencedor d'una etapa. 1r de la classificació de la muntanya

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. 68è de la classificació general

## Enllaços externs

* Web personal Arxivat 2007-10-05 a Wayback Machine.
* Fitxa de David Moncoutié a sitiodeciclismo.net
# Orlando Maldonado

Orlando Maldonado (Bayamón, 21 de maig de 1959) és un boxejador porto-riqueny, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes minimosca. En semifinals va perdre contra el cubà Jorge Hernández.
El 1977 passà al professionalisme, competint fins al 1984. El 1983 va desafiar Rafael Orono pel títol de pes súper mosca del CMB, però va perdre per KO. Es va retirar el 1984 amb un rècord de 27 victòries, 5 derrotes i 2 nuls.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Orlando Maldonado». [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «Orlando Maldonado».