OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# EtherCON

L'EtherCON és un connector resistent i bloquejable per a cablejat Ethernet a través de parells trenats. Està fabricat per Neutrik i està dissenyat per a aplicacions professionals d'àudio i xarxes d'il·luminació escènica.

## Disseny

El disseny es basa en el connector XLR amb una carcassa circular de metall dur i un pestell de bloqueig. El connector del cable sempre és mascle i està dissenyat per adaptar-se a un connector modular estàndard 8P8C. El connector del xassís és sempre femella i té el factor de forma estàndard d'un connector de panell XLR. El connector del xassís es pot acoblar amb un connector EtherCON i un connector estàndard 8P8C. Els connectors del xassís estan classificats per a la compatibilitat Cat 5e, Cat 6 o 6A, i els models Cat 5e i 6A són compatibles creuament. (El model Cat 6 utilitza un disseny de carcassa diferent dels altres models. ) Neutrik fa dos estils de connector, un per muntar abans de connectar l'endoll 8P8C i un altre que s'adaptarà a un endoll preconnectat.
Quan s'utilitzen juntes de segellat, EtherCON és capaç de proporcionar una connexió de cable impermeable per a entorns durs.

## Aplicacions

Els connectors EtherCON s'utilitzen en molts productes d'àudio sobre Ethernet i àudio sobre IP. Els connectors EtherCON també s'utilitzen per transferir dades a través de grans pantalles LED tant a l'interior com a l'exterior.

## Referències

* ↑ «etherCON RJ45 Connectors», 20-05-2013. [Consulta: 6 desembre 2019].
* ↑ «Neutrik Product Guide 2012, Data Connectors», 13-02-2012. Arxivat de l'original el 2012-07-09. [Consulta: 2 juliol 2012].
# Félicien Courbet

Félicien Jules Émile Courbet (Ixelles, Brussel·les-Capital, 25 de febrer de 1888 – 1967) va ser un waterpolista i nedador belga que va competir durant el primer quart del segle xx.
Durant la seva carrera esportiva va disputar tres Jocs Olímpics. El 1908 va prendre part en els Jocs de Londres, on a disputar la prova dels 200 metres braça del programa de natació, on fou eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo, mentre en els 200 i 400 metres braça de la competició de natació fou eliminat en semifinals. El 1920, als Jocs d'Anvers, va disputar dues proves del programa de natació, els 200 i 400 metres braça, però fou eliminat en sèries.

## Referències

* 1 2 «Félicien Courbet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 d'agost 2011. [Consulta: 5 abril 2017].
# Bordúria

Bordúria (en francès, Bordurie) és un país imaginari de Les aventures de Tintín.

## Geografia

Pel que es pot vore als còmics, la república de Bordúria es troba a la península dels Balcans, fent frontera amb Sildàvia.

## Història

A El ceptre d'Ottokar, en Tintín llegeix un fulletó turístic sildau on s'explica la història medieval de Sildàvia i les seves relacions amb Bordúria: el 1195 Bordúria annexionà la seva veïna Sildàvia, que va estar sota el seu domini fins al 1275, quan el baró Almaszout expulsà els borduris i es proclamà rei Ottokar I. En les històries posteriors de Tintín, aquesta antiga rivalitat continua activa i els borduris intenten contínuament envair o desestabilitzar Sildàvia. El ceptre d'Ottokar (escrit per Hergé el 1939) relata un intent frustrat per part dels borduris d'organitzar un cop d'Estat a Sildàvia, intentant destronar el rei i envair el país.

### Règim bigotista

A L'afer Tornassol (1956), Bordúria es mostra com un país estereotipat del Bloc de l'Est, amb la seva policia secreta (la ZEP, dirigida pel coronel Sponsz) i un dictador militar d'estil estalinista anomenat Pleksi-Glaç, que promou el "bigotisme" (una ideologia de règim totalitari amb partit únic). Una estàtua de Pleksi-Glaç, portant un bigoti semblant al de Stalin i fent una salutació amb el braç a l'estil nazi, apareix davant d'un edifici governamental. Els militars borduris d'aquest període es mostren ineptes tecnològicament, incapaços d'aturar un tanc robat per en Tintín i els seus companys, ja que les mines i els canons resulten defectuosos.
A Tintín i els Pícaros (1976), la 'república bananera' imaginària de San Teodoro, governada pel general Tapioca, ha format una aliança amb el govern borduri, que li envia consellers militars com el coronel Sponsz. En una pàgina inèdita que Hergé dibuixà per a aquest llibre, es pot veure un bust de Pleksi-Glaç a l'oficina d'un coronel de San Theodoros.

## Símbols

A L'afer Tornassol, el bigoti del mariscal Pleksi-Glaç s'utilitza com a símbol nacional, que apareix a la bandera del país, en la seva arquitectura o als para-xocs dels cotxes. Els policies i oficials porten braçalets vermells amb el símbol del bigoti al centre d'un cercle blanc. És semblant al que portaven diverses organitzacions alemanyes durant el govern del règim nazi. A Tintín i els Pícaros el logotip bigotista es pot veure en la decoració d'edificis de San Theodoros. Els borduris s'exclamen sovint tot dient "Pels bigotis de Pleksi-Glaç!". Durant els diversos títols on apareix Bordúria, la bandera del país va canviant.

## Llengua

Els llibres de Tintín representen la llengua del país, el bordurià, només en fragments. Com el sildau, la llengua sembla estar basada en el dialecte neerlandès de Brussel·les, ja que utilitza mänhir per dir "senyor" (en neerlandès mijnheer). A diferència del sildau, empra exclusivament l'alfabet llatí i fa un ús intensiu del dígraf sz (possiblement manllevat de l'hongarès), així com ô.

## Referències

* ↑ Hergé. El ceptre d'Ottokar. Editorial Joventut, 1999.
* ↑ Hergé. L'afer Tornassol. Editorial Joventut, 1999.
# Abd-al-Màlik ibn Abd-al-Wàhid ibn Mughith

Abd-al-Màlik ibn Abd-al-Wàhid ibn Mughith fou un general de l'emirat de Qúrtuba a les ordres de l'emir Hixam I. El 792 va comandar un exèrcit que va atacar Àlaba. El 793 assetjà Girona i Narbona, vencent a Guillem I de Tolosa en la batalla d'Orbieu, retirant-se a continuació a la Cerdanya. El 794 dues columnes assolaren el Regne d'Astúries, la comandada per Abd-al-Màlik atacava de nou Àlaba sense problemes i mentre que el seu germà Abd-al-Karim ibn Abd-al-Wàhid ibn Mughith, que atacava el centre del regne, devastant Oviedo seria derrotat i mort en la batalla de Lutos.

## Referències

* ↑ (castellà) Gonzalo Martínez Díez, El condado de Castilla, p.112
* ↑ (anglès) William W. Kibler i Grover A. Zinn, Medieval France, Guillaume d'Orange Cycle, p. 427-43
* ↑ (castellà) Ingenieros del Rey, Batalla de Lutos (794)
# Mauser 1918 T-Gewehr

El fusell antitanc Mauser 13,2 mm, normalment abreviat com a T-Gewehr, va ser el primer fusel antitanc.

## Història

Durant la Primera Guerra Mundial, en estat estàtic, s'intentava trencar el front i avançar a través de les línies enemigues. Per això, es van crear els vehicles blindats, i com a resposta per aquests, es van començar a crear les primers armes antitanc i les bales AP (Alta Penetració). Per això, en l'inici, es van utilitzar les armes per caçar elefants de les colònies africanes que tenia Anglaterra i alemanya. La primera vegada en utilitzar tancs, va ser per part dels britànics a la batalla de Flers–Courcelette en setembre de 1916 i van ser seguits pels francesos.
El juny de 1917, l'exèrcit alemany, es va enfrontar als tancs Mark IV, i es van donar compte que la munició estàndard AP de 7,92mm (bales K) no era efectiva contra aquells tancs. Això va fer que l'exèrcit alemany necessités una nova arma de gran calibre, portable i capaç de penetrar a aquells tancs. La companyia Mauser, va crear el 13mm T-Gewehr i va començar la seva producció en cadena a Oberndorf am Neckar en maig de 1918. La primera andanada d'aquestes armes, va ser enviada a regiments especialitzats en destrucció de tancs.

## Càrrega

El rifle era una arma d'un sol tret, que s'havia de carregar un cop s'havia disparat aquesta bala. L'arma tenia un bípode, un gallet, però no tenia cap sistema per reduir el retrocés. A més a més també disposava d'una mira en forma de V, que permetia fer un tret precís entre 100 i 500 metres. El rifle havia de ser utilitzat per 2 operaris, l'operari de l'arma i el que transportava la munició. A més a més per culpa de l'espectacular retrocés que tenia, l'arma estava dissenyada per ser disparada des d'una posició estàtica.

## Munició

La munició de 13,2 mm TuF, va ser planejada per utilitzar-la amb la Mg 18, que va ser desenvolupada durant 1918, i es va planejar posar-la en servei en 1919. Es va utilitzar però en poques quantitats.

## Vegeu també

* Mg 18

## Referències

* ↑ Ball, Robert M.. Mauser Military Rifles of the World (Mauser Military Rifles of the World). Gun Digest Books, 2006, p. 183. ISBN 0-89689-296-4.
* ↑ Stephen Bull. Encyclopedia of military technology and innovation, 2004, p. 15. ISBN 978-1-57356-557-8.
* ↑ «WW1 Anti-Tank rifles». [Consulta: 10 octubre 2014].
# Robert Hennet

Robert Joseph Charles Hennet (22 de gener de 1886 – 1930) va ser un tirador belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla d'or en la prova d'espasa per equips. En la prova de floret quedà eliminat en sèries, mentre en sabre per equips acabà cinquè.
Vuit anys més tard, després de l'obligat parèntesi per culpa de la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs d'Anvers, on disputà tres proves del programa d'esgrima. Fou quart en sabre per equips, sisè en floret per equips i setè en sabre individual.

## Referències

* 1 2 «Robert Hennet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 8 agost 2015].
# L'avi de 100 anys que es va escapar per la finestra (pel·lícula)

L'avi de 100 anys que es va escapar per la finestra (títol original en suec Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann) és una pel·lícula de comèdia i aventures sueca de 2013 dirigida per Felix Herngren. La cinta està basada en la novel·la del mateix nom de Jonas Jonasson publicada en suec el 2009 i en català el 2012.
La seva estrena va tenir lloc el 25 de desembre de 2013 a Dinamarca, Suècia i Noruega. Va arribar a les cartelleres catalanes en català l'11 de juliol de 2014, amb 16 còpies en català, de les quals 14 són doblades i 2 subtitulades.

## Argument

L'Allan no és un avi corrent. Malgrat que viu en una residència i està a punt de fer 100 anys, quan li porten el pastís descobreixen que té altres plans per al seu aniversari. Vestit amb el seu millor vestit i les pantofles deixa plantats l'alcalde i la premsa local i s'escapa per la finestra. La sort l'acompanya i troba una maleta molt interessant, que els propietaris busquen desesperadament.

## Repartiment

* Robert Gustafsson: Allan Karlsson
* Iwar Wiklander: Julius
* David Wiberg: Benny
* Mia Skäringer: Gunilla
* Jens Hultén: Gäddan
* Bianca Cruzeiro: Caracas
* Alan Ford: Pim
* Sven Lönn: Hinken
* David Shackleton: Herbert Einstein
* Georg Nikoloff: Popov
* Sibylle Bernardin: Amanda Einstein

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > L'avi de 100 anys que es va escapar per la finestra». Arxivat de l'original el 2021-05-18. [Consulta: 18 maig 2021].
* ↑ Jonasson, Jonas. L'avi de 100 anys que es va escapar per la finestra. Traducció: Lluís Solanes. Barcelona: Edicions La Campana, gener de 2012, p. 411. ISBN 978-84-96735-65-1.
* ↑ «S'estrena en català el film 'L'Avi de 100 anys que es va escapar per la finestra'». Generalitat de Catalunya, 10-07-2014 [Consulta: 10 juliol 2014]. Arxivat 15 de juliol 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-07-15. [Consulta: 10 juliol 2014].

## Enllaços externs

* L'avi de 100 anys que es va escapar per la finestra a You Tube
# Postureig

Postureig és un neologisme recollit en el diccionari terminològic del TERMCAT que es refereix a l'actitud d'adoptar certs comportaments o gustos amb la intenció de destacar o causar bona impressió, principalment a les xarxes socials.
El terme té especial ús en les xarxes socials, ja que en elles el producte a vendre és la pròpia vida de la persona i es pot arribar a crear, en alguns casos, una necessitat patològica d'aprovació.
En castellà s'utilitza el term postureo per referir-se al mateix concepte. En anglès existeix poseu o poser, que descriu el fenomen d'adoptar l'estètica, la forma de parlar i els gestos d'una determinada subcultura o tribu urbana simplement per moda o per sensació de pertinènça a un grup, però que no comprèn els seus valors i la seva filosofia. Aquest fenomen s'acostuma a atribuir a les cultures punk, hip-hop, heavy metal, gòtica, etc; o grups com els otaku, skaters o surfers. Tanmateix, aquest mot no recull tan bé el component de fer-se veure a les xarxes socials per destacar i presumir, propi del postureig. Un altre terme en anglès que sí que reflecteix aquest component en anglès és el mot braggie (derivat del verb bragg o presumir). Una braggie és una imatge penjada a les xarxes socials amb l'únic objectiu de presumir o posar gelosos als amics.

## Vegeu també

* Postureig de Lleida
* Esnob

## Referències

* ↑ «Postureig». Optimot, consultes lingüístiques. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ Puig, Margarita «La epidemia del postureo». La Vanguardia, 30-01-2015 [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ Arnett, Jeffrey Jensen. METALHEADS : heavy metal music and adolescent alienation.. ROUTLEDGE, 2019, p. 208. ISBN 978-0367316846.
* ↑ Soro, Selena «L'era del postureig?». Ara.cat, 09-02-2014 [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ Fraser, Douglas «Mamils, braggies and poshtels: tourism's future?». BBC, 05-11-2014 [Consulta: 3 novembre 2019].
# Mausoleu del Che Guevara

El Mausoleu del Che Guevara és un complex inaugurat l'any 1988 a Santa Clara (Cuba), que està dedicat al metge argentí Ernesto Che Guevara, heroi de la revolució cubana i company de guerrilla de Fidel Castro. Està format per una gran plaça i una tribuna amb una escultura del Che. Sota d'aquesta estructura hi ha un museu commemoratiu, inaugurat l'any 1997, on hi ha dipositades les restes del Che i d'altres guerrillers. L'exposició permanent del museu fa un recorregut cronològic per la vida del Che, des de la seva infància fins a la seva mort en combat a Bolívia. L'exposició també mostra l'evolució del seu pensament revolucionari.
Aquest complex monumental s'inaugurà l'any 1988 en commemoració del 30è aniversari de la batalla de Santa Clara. En aquesta població del centre de Cuba, el mes de desembre de l'any 1958 Ernesto Che Guevara hi va vèncer les tropes del general Fulgencio Batista i al cap de pocs dies s'anunciava la victòria de la revolució sobre el règim de Batista. A Santa Clara, el Che i els seus homes van capturar un tren blindat que transportava armament i tropes enemigues.

## Referències

* 1 2 «Memorial "Comandante Ernesto Che Guevara"». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Peter Musevski

Peter Musevski (12 de juny de 1965 - 18 de març de 2020) va ser un actor eslovè. Va néixer a Ljubljana, Eslovènia. Va estudiar interpretació teatral a l'Acadèmia de Cinema de Ljubljana (AGRFT). Va aparèixer en moltes pel·lícules guardonades que van rebre premis als festivals més eminents del món.
Musevski va morir el 18 de març de 2020, als 54 anys.

## Filmografia selecta

* 1993: Ko zaprem oči (de Franci Slak)
* 1999: TV dober dan (de Vojko Anzeljc) (sèrie de televisió)
* 2001: Kruh in mleko (de Jan Cvitkovič)
* 2003: Rezervni deli (de. Damjan Kozole)
* 2005: Uglaševanje (d'Igor Šterk)
* 2005: Delo osvobaja (de Damjan Kozole)
* 2007: I’m from Titov Veles (de Teona Mitevska)
* 2008: Za vedno (de Damjan Kozole)
* 2009: Slovenka (de Damjan Kozole)
* 2010: Moji, tvoji, najini (de Siena Krušič) (sèrie de televisió)
* 2013 Adria blues de Miroslav Mandič
* 2016: Nočno življenje (de Damjan Kozole)
* 2020: V imenu ljudstva (de Vojko Anzeljc) (sèrie)

## Premis

* Menció a la millor interpretació masculina a la XXIII edició de la Mostra de València per Kruh in mleko

## Referències

* ↑ Odločil sem se za ljubezen in življenje, Zarja
* ↑ Odločen spopad z alkoholizmom in poroka, Zvezde, 13.07.2017
* ↑ Bratož, Igor. «Umrl igralec Peter Musevski» (en eslovè). www.delo.si, 18-03-2020. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ La película francesa "La chatte à deux têtes" gana la Palmera de Oro de la Mostra de Valencia, Europa Press, 4 de desembre de 2002
# Fairwood (Maryland)

Fairwood és una àrea no incorporada i una concentració de població designada pel cens (census designated place, CDP) al Comtat de Prince George's (Maryland, Estats Units) amb 7.983 habitants segons el cens del 2020.
Fairwood és a 38° 57′ 22″ N, 76° 46′ 25″ O﻿ / ﻿38.95611°N,76.77361°O﻿ / 38.95611; -76.77361. Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, el CDP té una àrea total de 3.7 milles quadrades (9.6 km$^2$) de terra ferma.

## Demografia

Perfil racial de Fairwood al cens del 2020 (NH = no hispà) :
| Raça / Ètnia | Pop 2010 | Pop 2020 | % 2010 | % 2020 |
| Blanc sol (NH) | 505 | 562 | 10,04% | 7,04% |
| Només negre o afroamericà (NH) | 3.763 | 6.077 | 74,80% | 76,12% |
| Nadiu americà o natiu d'Alaska sol (NH) | 19 | 7 | 0,38% | 0,09% |
| Només asiàtic (NH) | 373 | 611 | 7,41% | 7,65% |
| Solament illenc del Pacífic (NH) | 0 | 3 | 0,00% | 0,04% |
| Una altra raça sola (NH) | 7 | 32 | 0,14% | 0,40% |
| Raça mixta/Multi-racial (NH) | 157 | 349 | 3,12% | 4,37% |
| Hispà o llatí (qualsevol raça) | 207 | 342 | 4,11% | 4,28% |
| Total | 5.031 | 7.983 | 100,00% | 100,00% |

## Educació

Fairwood depèn del sistema escolar públic del comtat de Prince George.
* Escola primària: Woodmore, Glenn Dale, Whitehall i High Bridge
* Escola mitjana: Thomas Johnson, Samuel Ogle i Benjamin Tasker
* Batxillerat: DuVal High School i Bowie High School

## Notes

* ↑ «Fairwood CDP, Maryland». United States Census Bureau. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Geographic Identifiers: 2010 Demographic Profile Data (DP-1): Fairwood CDP, Maryland». United States Census Bureau. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ L'Oficina del Cens dels EUA tracta als hispans/llatins com una categoria ètnica. Aquesta taula exclou als llatins de les altres categories racials i els assigna a una categoria separada. Els hispans/llatins poden ser de qualsevol raça.
* ↑ «P2 HISPANIC OR LATINO, AND NOT HISPANIC OR LATINO BY RACE - 2010: DEC Redistricting Data (PL 94-171) - Fairwood CDP, Maryland». United States Census Bureau.
* ↑ «P2 HISPANIC OR LATINO, AND NOT HISPANIC OR LATINO BY RACE - 2020: DEC Redistricting Data (PL 94-171) - Fairwood CDP, Maryland». United States Census Bureau.
* ↑ "2010 CENSUS - CENSUS BLOCK MAP: Fairwood CDP, MD."
* ↑ "NEIGHBORHOOD ELEMENTARY SCHOOLS AND BOUNDARIES SCHOOL YEAR 2018-2019."
* ↑ "NEIGHBORHOOD MIDDLE SCHOOLS AND BOUNDARIES SCHOOL YEAR 2018-2019."
* ↑ "NEIGHBORHOOD HIGH SCHOOLS AND BOUNDARIES SCHOOL YEAR 2018-2019."
# Waldemar Björkstén

Waldemar Björkstén (Vyborg, 12 d'agost de 1873 - Vyborg, 31 de maig de 1933) va ser un regatista finlandès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de plata en la categoria de 10 metres del programa de vela. Björkstén navegà a bord del Nina junt a Jacob Björnström, Bror Brenner, Allan Franck, Erik Lindh, Adolf Pekkalainen i Harry Wahl.

## Referències

* ↑ «Waldemar Björkstén Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 22 febrer 2017].
# She's Beautiful When She's Angry

She's Beautiful When She's Angry (literalment en català, "Està guapa quan s'emprenya") és un documental estatunidenc, en llengua anglesa a la seva versió original, de 2014 dirigit per Mary Dore. Està produït per Dore i per Nancy Kennedy, el muntatge és de Kennedy i Kate Taverna, i la fotografia és responsabilitat de Svetlana Cvetko.

## Tema

El documental, de noranta-dos minuts de durada, reflexiona sobre la segona onada del feminisme al país on s'ha fet, Estats Units. Hi participen las següents activistes, per ordre alfabètic:
| Chude Pamela Allen Alta Judith Arcana Nona Willis Aronowitz Fran Beal Heather Booth Rita Mae Brown Susan Brownmiller Linda Burnham Jacqui Ceballos | Mary Jean Collins Roxanne Dunbar-Ortiz Susan Griffin Muriel Fox Jo Freeman Carol Giardina Karla Jay Kate Millett Eleanor Holmes Norton Denise Oliver-Vélez | Trina Robbins Ruth Rosen Vivian Rothstein Marlene Sanders Alix Kates Shulman Ellen Shumsky Marilyn Webb Virginia Whitehill Ellen Willis Alice Wolfson Dones del col·lectiu Our Bodies, Ourselves |

## Referències

* ↑ «'She's Beautiful When She's Angry' Tells The Feminist History Left Out Of Your School Textbook». The Huffington Post, 15-12-2014. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ Scherstuhl, Alan. «She's Beautiful When She's Angry Captures the Women Who Changed It All», 03-12-2014. Arxivat de l'original el 2017-04-29. [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ «The Team — She's Beautiful When She's Angry». Shesbeautifulwhenshesangry.com. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ Hornaday, Ann «'She's Beautiful When She's Angry' chronicles 1960s feminism». , 11-02-2015.
* ↑ «The Women». shesbeautifulwhenshesangry.com.

## Enllaços externs

* She's Beautiful When She's Angry - Lloc web oficial
# Cors (desambiguació)

«Cors» té aquests significats:
* Relatiu a l'illa de Còrsega o als seus habitants.
** El cors és la llengua parlada en aquesta illa.
** El joc dels cors és un joc de cartes popularitzat per anar integrat en el sistema operatiu Windows.
* La patent de cors autoritzava a mariners per a convertir-se en corsaris.
* Cors (guerra), tipus de guerra consistent a atacar les rutes comercials de l'adversari.
Viccionari
# Rèsaces

Rèsaces (en grec antic Ῥοισάκης) era un militar persa, germà d'Espitridates, sàtrapa de Lídia i de Jònia, amb qui potser hauria compartit el govern, segons diu Diodor de Sicília.
Com a militar havia servit en diverses campanyes sota Artaxerxes III a Fenícia i a Egipte, on el rei el va alabar pel seu "valor i lleialtat" i va servir amb les tropes tebanes, aliades dels perses. Va participar en la batalla del Grànic l'any 334 aC, on va morir a mans d'Alexandre el Gran.
Plutarc descriu així l'escena:
| « | Rèsaces i Espitridates, dos generals perses, se li llancen al damunt alhora [a Alexandre]; ell, evita a un, i clava a Rèsaces, que anava cuirassat, la seva pica, i la trenca; llavors acudeix a l'espasa. mentre els dos xoquen així, Espitridates li acosta el flanc del cavall i, dreçant-se amb promptitud, li descarrega un tal cop amb un coltell bàrbar que li talla la cresta del casc amb una de les ales, i el casc amb prou feines resisteix el cop, de manera que el tall del coltell frega els cabells. Espitridates arbora la seva arma de nou, però Clit Meles el prevé, travessant-lo pel mig amb la seva asta; al mateix temps Rèsaces cau sota un cop d'espasa d'Alexandre | » |
| — Plutarc. Vides paral·leles: Alexandre |||
Flavi Arrià diu que Clit va tallar el braç d'Espitridates per evitar l'atac contra Alexandre. Diodor de Sicília li atribueix l'atac a Alexandre, el cop al casc i l'atac que va sofrir de Clit, en contra del que diuen altres fonts.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1492. ISBN 9788441224223.
* ↑ Diodor de Sicília. Bibliotheca historica, XV, 47,2
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Alexandre, XVI, 8-11
* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, I, 15, 7-8
* ↑ Diodor de Sicília. Bibliotheca historica, XVII, 20, 6-7