OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reial Societat Espanyola de Química

La Reial Societat Espanyola de Química (castellà: Real Sociedad Española de Química) és una associació científica sorgida de l'antiga Reial Societat Espanyola de Física i Química, fundada l'any 1903. L'associació té com a objectiu principal promoure la millora de l'activitat científica, docent i investigadora, així com la divulgació dels coneixements en els camps de la química i l'enginyeria química.
Actualment, l'associació publica un butlletí informatiu periòdic per als socis i la revista Anales de la Real Sociedad Española de Química, i participa en l'organització de les Olimpíades Nacionals de Química.

## Seccions especialitzades

* Adsorció (ADS)
* Calorimetria (CAL)
* Coloïdes i interfases (CEI)
* Cristal·lografia i creixement cristal·lí (E3C)
* Didàctica i història de la física i la química (DHFQ)
* Electroquímica (ELE)
* Física atòmica i molecular (FAM)
* Física de l'estat sòlid (FES)
* Fotoquímica (FOT)
* Hidrats de carboni (HIC)
* Joves investigadors (JIQ)
* Nanociència i materials moleculars (MAM)
* Polímers (POL)
* Química agrícola (QAG)
* Química de l'estat sòlid (QES)
* Química inorgànica (QIN)
* Química orgànica (QOR)
* Química organometàl·lica (GEQO)
* Química de productes naturals (QPN)
* Química i societat (QSO)
* Reologia (REO)
* Ressonància magnètica nuclear (RMN)
* Termodinàmica (TER)

## Presidents

Per veure els presidents de la RSEFQ, durant el període comprès entre 1903 i 1980, vegeu l'article Presidents de la RSEFQ
* 1980-84: Joaquín Hernáez Marín
* 1985-88: Francisco Fariña Pérez
* 1989-92: Eldiberto Fernández Álvarez
* 1993-96: Juan Antonio Rodríguez Renuncio
* 1997-01: Carlos Pico Marín
* 2001-06: Luis Oro Giral
* 2006-12: Nazario Martín León
* 2012-17 : Jesús Jiménez Barbero
* 2017- : Antonio M. Echavarren

## Enllaços externs

* Reial Societat Espanyola de Química - Lloc web oficial
# José Manuel Saá Rodríguez

José Manuel Saá Rodríguez (Lugo, 1948) és un químic orgànic gallec.
Saá es llicencià en ciències químiques el 1970 a la Universitat de Santiago de Compostel·la i s'hi doctorà el 1973 amb la tesi Alcaloides de "Banisteriopsis Inebrians Morton" y Síntesis de Coruñina, dirigida pel químic mallorquí Ignasi Ribas i Marquès. Fou professor de la Universitat de Santiago de Compostel·la el curs 1970-71 i de la Universitat de Bilbao el curs 1972-73. Entre 1974 i 1976 amplià estudis a la Universitat de Pennsilvània i retornà a la Universitat de Santiago d'on fou professor entre 1976 i 1981, any en què es traslladà a la Universitat de les Illes Balears. El 1984 obtingué la càtedra de química orgànica a la mateixa universitat. Ha estat vicedegà de la Facultat de Ciències entre el 1983 i el 1985 i president del Consell d'Estudis Químics d'aquesta universitat (1987-1990).
La seva línia de recerca s'ha centrat en l'estudi d'alcaloides i dels composts organometàl·lics, i en la síntesi i metodologia sintètica de productes naturals i productes de potencial ús farmacèutic. Ha col·laborat a les revistes The Journal of Organic Chemistry, Journal of the American Chemical Society, Tetrahedron Letters, Synthesis, Chemsitry Letters i Heterocycles. És membre de la Reial Societat Espanyola de Química i president de la seva secció territorial, de la Societat Química Americana, de la Royal Society of Chemistry i de la Japan Chemical Society.

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 15. Palma: Promomallorca, p. 23. ISBN 84-8661702-2.
# Manuel Rico Sarompas

Manuel Rico Sarompas (Melilla, 1 de gener de 1937 - Madrid, 1 de desembre de 2014) va ser un químic i professor investigador espanyol, destacat en els seus avanços sobre les aplicacions de la ressonància magnètica nuclear (RMN), treballs pels quals va obtenir en 2003 el Premi Nacional d'Investigació Enrique Moles.

## Biografia

Llicenciat en Ciències Químiques per la Universitat Complutense de Madrid, va obtenir el doctorat a la mateixa universitat amb una tesi sobre l'espectroscòpia infraroja. Va realitzar la seva estada postdoctoral a l'Imperial College London on es va especialitzar en tècniques de ressonància magnètica nuclear. En tornar a Espanya es va establir a l'Institut de Química-Física Rocasolano del CSIC. Allí es va posar a càrrec del primer espectròmetre de RMN que hi havia a Espanya i va desenvolupar una doble labor: d'una banda, la recerca destinada a obtenir paràmetres magnètics precisos i les aplicacions biològiques de la RMN i, per una altra, a la difusió de les diferents tècniques entre els seus col·legues, afavorint l'extensió dels coneixements sobre la matèria. Va ser el primer investigador que va determinar per RMN a Espanya l'estructura tridimensional d'una proteïna, la ribonucleasa A i, a partir de llavors, es va centrar en l'aplicació de la RMN per resoldre les estructures tridimensionals d'altres proteïnes i àcids nucleics. Com a formador i divulgador, va participar en els fòrums, seminaris i trobades científiques més notables a Espanya, va ser membre de diverses societats científiques i creador de la Xarxa Nacional d'Estructura i Funció de Proteïnes que ajuda, també, a la formació d'estudiants.
Va ser guardonat amb la Medalla de la Reial Societat Espanyola de Química (2002) i el Premi Nacional d'Investigació Enrique Moles en 2003 per les seves aportacions a la ressonància magnètica nuclear, en concret «pels seus rellevants mèrits científics i per l'impacte en l'àmbit internacional de les seves contribucions de l'aplicació de la Ressonància Magnètica Nuclear a les àrees, entre unes altres, dels productes naturals i les proteïnes».

## Referències

* 1 2 3 4 Solano, Jorge. «Manuel Rico Sarompas (1937-2014)». Sociedad Española de Bioquímica y Biología Molecular. [Consulta: 29 novembre 2015].
* 1 2 «Fallados los Premios Nacionales de Investigación 2003». Ministerio de Ciencia y Tecnología. [Consulta: 29 novembre 2015].
* 1 2 «El CSIC homenajea ‘in memoriam’ al químico Manuel Rico Sarompas». Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 08-04-2015. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Juan Artola Letamendía

Juan Artola Letamendía, conegut com a Artola, (Sant Sebastià, País Basc 1895 - 1937) fou un jugador de futbol basc, que destacà a la Reial Societat i en la selecció de futbol d'Espanya, amb la qual aconseguí guanyar una medalla olímpica.

## Biografia

Va néixer el 29 de novembre de 1895 a la ciutat de Sant Sebastià, capital de Guipúscoa. Fou germà dels també futbolistes Ramon i Manuel Artola. Va morir l'any 1937, si bé es desconeix la població.

## Carrera esportiva
### Trajectòria per clubs

El 1907 inicià la seva trajectòria en el club de futbol juvenil Club Deportiva Esperanza, passant a incorporar-se a l'equip de la Reial Societat el 1913, on hi va romandre fins al 1915 jugant de davanter i migcampista. Amb aquest equip va aconseguir arribar a la final de la Copa d'Espanya, perdent davant el FC Barcelona.
El 1915 abandonà el País Basc i fou fitxat successivament pel Madrid FC, Reial Betis i el Sevilla FC. Amb el Madrid es va proclamar campió regional de la zona centre el 1916 i va arribar a la final de la Copa d'Espanya aquell mateix any, si bé perdé davant l'Athletic de Bilbao. Artola, però, no disputà el partit de la final.
El 1918 retornà a Sant Sebastià, tornant a jugar a la Reial Societat, amb la qual va romandre fins al 1926 i va guanyar el Campionat de Guipúscoa els anys 1919 i 1923.

### Trajectòria amb la selecció espanyola

Va jugar dos partits amb la selecció espanyola durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 realitzats a Anvers (Bèlgica), sense marcar cap gol. Participà en el segon partit del torneig en el qual la selecció espanyola patí una derrota davant la selecció de Bèlgica així com en un altre partit contra la selecció d'Itàlia. Finalment aconseguí guanyar la medalla de plata amb la selecció.
El 1915, com a membre de la Selecció de futbol del País Basc va guanyar la Copa Príncep d'Astúries.

## Referències

* ↑ «Futbolistas nacionales fallecidos en la Guerra Civil». CIHEFE - Cuadernos de Fútbol. [Consulta: 17 juliol 2019].
* 1 2 «Olympedia – Artola». [Consulta: 12 febrer 2024].
* ↑ «Spain - Cups 1913», 13-01-2000. [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ Antonio, Martín Lorenzo. Sevilla F.C. Casi un siglo de jugadores.. Sevilla: Ediciones Giralda S.L., 1999, p. 13. ISBN 88-88409-37-0.
* ↑ «Madrid Sport». [Madrid], 16-05-1918 [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ «Plantilla 1918/1919 | Sevilla FC». [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ «Plantilla 1919/1920 | Sevilla FC». [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ «Juan Artola». [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ Vicente Martínez Calatrava. «La Copa Príncipe de Asturias» (en castellà). CIHEFE, 17-08-2009. Arxivat de l'original el 14 abril 2019. [Consulta: 23 juny 2022].
# Jonathan Monsalve

Jonathan Alejandro Monsalve Pertsinidis (28 de juny de 1989) és un ciclista veneçolà, professional des del 2011.
Gran promesa sots 23, al seu palmarès destaquen dos campionats nacionals de la categoria, així com diverses victòries d'etapa. El 2011 va fer el salt al professionalisme i ben aviat, a primers de febrer, aconseguí la seva primera gran victòria amb el triomf al Tour de Langkawi.

## Palmarès

* 2009
** Campió de Veneçuela en ruta sub-23
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Táchira
* 2010
** Campió de Veneçuela en ruta sub-23
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
** Vencedor d'una etapa al Baby Giro
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta
* 2011
** 1r al Tour de Langkawi i vencedor d'una etapa
* 2014
** Vencedor de la classificació de la muntanya al Giro del Trentino
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Veneçuela
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
* 2016
** 1r a la Volta a Veneçuela i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Trujillo
* 2017
** 1r a la Volta al llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Veneçuela
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Singkarak
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 66è de la Classificació general
* 2015. 30è de la Classificació general

## Referències

* ↑ «Monsalve gana el Tour de Langkawi» (en castellà). Marca, 02-02-2011. [Consulta: 2 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Ander Guevara Lajo

Ander Guevara Lajo (nascut el 7 de juliol 1997) és un futbolista professional basc que juga com a centrecampista pel Deportivo Alavés.

## Carrera esportiva

Nascut a Vitòria, Àlaba, Guevara es va unir als juvenils de la Reial Societat el 2012, provinent del Deportivo Alavés. Va ser pujat a l'equip filial Berio FT abans de la temporada 2015–16, i va fer el seu debut com a sènior durant la campanya a Tercera Divisió.
Guevara va fer el seu debut amb l'equip B l'1 d'octubre de 2016, entrant com a substitut en la segona part d'una derrota 1 a 2 en casa contra el CF Fuenlabrada de Segona Divisió B. El 17 de juny va renovar el contracte fins al 2020 i el van fer part del B.
Guevara va jugar el seu primer partit amb el primer equip el 26 d'octubre de 2017, substituint el seu company del filial Rubén Pardo en una victòria 1 a 0 fora de casa contra el Lleida Esportiu, en un partit de la Copa del Rei d'eixa temporada. Va fer el seu debut en La Liga el 15 de març de 2019, començant de titular en un empat 1 a 1 en casa contra el Llevant UE.
El 7 de juny de 2019 Guevara va renovar el seu contracte fins al 2024, sent pujat al primer equip dos dies després.

### Alavés

El 9 de juliol de 2023, Guevara va tornar al seu primer club, l'Alavés, amb un contracte de quatre anys.

## Internacional

Guevara ha jugat per la selecció basca; hi va debutar contra Costa Rica el novembre de 2020.

## Palmarès
### Reial Societat

* 1 Copa del Rei: 2019-20

## Referències

* ↑ «La Real se lleva al cadete del Alavés Ander Guevara» (en castellà). Mundo Deportivo, 08-06-2012. [Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «Hasta 2020» (en castellà). Reial Societat, 17-06-2017. [Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «Una maravilla de Canales salva a la Real contra el Lleida» (en castellà). Marca, 26-10-2017. [Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «Contract renewal». Reial Societat, 07-06-2019. [Consulta: 4 juliol 2019].
* ↑ «Promote to the first team». Reial Societat, 09-06-2019. [Consulta: 4 juliol 2019].
* ↑ «El vitoriano Ander Guevara refuerza el centro del campo del Deportivo Alavés» (en castellà). Deportivo Alavés, 09-07-2023. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ Euskadi gana a Costa Rica en el descuento [Basques beat Costa Rica in stoppage time], Marca (en castellà), 16 novembre 2020

## Enllaços externs

* Ander Guevara Lajo a BDFutbol (anglès)
* Ander Guevara Lajo, Fitxa a Soccerway (anglès)
* Ander Guevara a transfermarkt.com (anglès)
# Jon Guridi Aldalur

Jon Guridi Aldalur (Azpeitia, Guipúscoa, 28 de febrer de 1995) és un futbolista basc. Juga de migcampista i el seu equip actual és el Deportivo Alavés de la Primera Divisió.

## Trajectòria

Es va formar al planter de la Reial Societat i va jugar durant tres temporades en el filial txuri urdin.
Va debutar el 18 de març de 2017 amb el primer equip en partit lliga davant el Deportivo Alavés. Uns pocs dies més tard el jugador va començar a sentir molèsties després d'un entrenament i se li va diagnosticar una greu lesió de genoll que el va obligar a passar pel quiròfan i ser baixa fins al començament de la temporada 2017-18.
A l'abril de 2017, la Reial Societat va aconseguir un acord amb el migcampista per renovar el seu contracte fins a l'any 2022, que finalitzava al juny de 2018. Es va comprometre per quatre temporades més, el mateix dia en què es va conèixer que patia aquesta important lesió en el genoll.
Al gener de 2018 es va anunciar que passava a formar part amb caràcter general de la primera plantilla de la Reial Societat, lluint el dorsal 14.

### Cessió al CD Mirandés

Al gener de 2019 va ser cedit al Club Deportivo Mirandés, aconseguint l'ascens de Segona Divisió B a Segona Divisió aquesta mateixa temporada. Per la temporada 2019-2020, després d'ascendir a Segona Divisió, la cessió es va estendre per un any més.
Guridi va marcar el seu primer gol com a professional el 3 de novembre de 2019, el primer del seu equip en una derrota per 4–2 contra l'Elx CF, i fou titular habitual amb un Mirandés que va mantenir la categoria. Després de retornar de la cesso, fou assignat al primer equip a primera divisió, i va marcar el seu primer gol a la categoria el 22 de maig de 2022, l'únic del seu equip en una derrota a casa per 2–1 contra l'Atlètic de Madrid.

### Alavés

L'11 de juliol de 2022, agent lliure, Guridi va signar contracte per quatre anys amb el Deportivo Alavés, acabat de descendir a segona.

## Referències

* ↑ «¿Guridi ha llegado para quedarse?». Vavel, 22-03-2017. Arxivat de l'original el 10 d'abril de 2017. [Consulta: 10 abril 2017].
* ↑ «Guridi, operado hoy, estará cinco meses de baja» (en castellà). Mundo Deportivo, 06-04-2017. [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ La Real renueva a Jon Guridi hasta 2022 el mismo día que sufre una lesión de rodilla - Marca.com-
* ↑ «Jugará con el dorsal 14». Realsociedad.com, 24-01-2018. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Acuerdo para su cesión al Mirandés». Realsociedad.com, 30-01-2019. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Acuerdo para su cesión al Mirandés» (en castellà). Reial Societat, 19-07-2019. [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «Jon Guridi, nuevo jugador del Club Deportivo Mirandés para lo que resta de temporada» (en castellà). CD Mirandés, 30-01-2019. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Jon Guridi se compromete con el Deportivo Alavés para las próximas cuatro temporadas» (en castellà). Deportivo Alavés, 11-07-2022. [Consulta: 27 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Perfil a transfermarkt
* Fitxa a la Reial Societat
* Jon Guridi Aldalur a BDFutbol
* Jon Guridi Aldalur, Fitxa a Soccerway
# Roberto Navarro Muñoz

Roberto Navarro Muñoz (Barcelona, 12 d'abril de 2002) és un futbolista català. Juga de migcampista a la Reial Societat.

## Trajectòria

Navarro va néixer a Barcelona, Catalunya, però es va mudar a Pamplona, Navarra a edat primerenca. Va començar a jugar al futbol amb l'equip local CA Osasuna abans d'unir-se al FC Barcelona als 11 anys, vivint amb els seus avis materns.
El 3 de juliol de 2018, Navarro va signar amb l'AS Monaco FC. Va fer el seu debut absolut amb el club en una victòria per 1-0 en la Copa de França sobre el Canet Roussillon FC el 6 de gener de 2019, i als 16 anys i 8 mesos va ser el seu debutant sènior més jove.
El 2 de setembre de 2019, Navarro va signar un contracte professional amb la Reial Societat per tres anys, sent inicialment assignat al filial a Segona Divisió B, encara que va jugar trenta-cinc minuts de Primera contra el Barcelona FC i va ser suplent en diversos partits.
A començaments de la temporada 2021–22, el director de futbol de la Reial Societat Roberto Olabe va anunciar que Navarro i el seu company del Sanse Jon Pacheco eren promocionats al primer equip. El gener de 2022, Navarro va tornar a baixar a l'equip B, a causa de l'arribada de Rafinha al primer equip, cedit per sis mesos.
El 7 d'agost de 2022, Navarro va retornar al primer equip, i se li assignà el dorsal 17.

#### Cessió al Cadis

L'1 de setembre de 2023, Navarro fou cedit a un altre equip de primera divisió, el Cadis CF, per la temporada 2023–24.

## Vida personal

El pare de Navarro, Roberto, també va ser futbolista professiónal. Jugava de defensa, i va fer-ho principalment al CA Osasuna B, la UE Sant Andreu i el CE L'Hospitalet.

## Referències

* ↑ «FIFA U-17 World Cup Brazil 2019: List of Players: Spain» p. 22. FIFA, 31-10-2019. Arxivat de l'original el 27 desembre 2019.
* ↑ «Robert Navarro, la perla que abandonó Tajonar y ahora triunfa en La Masía», 02-07-2017. [Consulta: 29 juny 2020].
* ↑ «Mónaco ficha al adolescente del Barcelona Robert Navarro», 03-07-2018.
* ↑ «El español Robert Navarro se convierte en el debutante más joven en la historia de Mónaco». MARCA en inglés, 21-01-2019.
* ↑ «Robert Navarro: "Mi sueño es jugar aquí la Champions"» (en castellà). AS.com, 20-07-2021. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «La Real ficha a Robert Navarro hasta 2022», 02-09-2019.
* ↑ «Llega el segundo refuerzo de la Real», 25-07-2021.
* ↑ «Morbo con Robert Navarro: el extremo que acabó en la Real ante las dudas del Athletic» (en castellà). El Correo, 18-12-2019. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «Pacheco y Navarro suben al primer equipo y buscan salida a Sagnan» (en castellà). Mundo Deportivo, 03-06-2021. [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ «Juventud, trabajo e ilusión» (en castellà). Reial Societat, 07-08-2022. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «Acuerdo para su cesión al Cádiz CF» (en castellà). Reial Societat, 01-09-2023. [Consulta: 1r setembre 2023].
* ↑ «Roberto Navarro, el gran capitán del Hospi» (en castellà), 08-02-2005. [Consulta: 29 juny 2020].
* ↑ Roberto Navarro Juárez a BDFutbol

## Enllaços externs

* Perfil a Transfermarkt
# Confiança cega

Confiança cega (títol original en francès: La confiance règne) és una pel·lícula francesa dirigida per Étienne Chatiliez estrenada el 2004. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Mülhausen, Chrystèle i Christophe s'estimen però ella és infidel i idiota. Aquests antiherois proletaris, dels quals un té un pare incestuós, són contractats com a criats i roben quan tenen l'ocasió.

## Repartiment

* Cécile de France: Chrystèle Burrel
* Vincent Lindon: Christophe Gérard
* Éric Pastor: Ludo Burrel
* Anne Brochet: Perrine Beverel
* Martine Cavaller: Françoise Térion
* Jacques Boudet: Philippe Térion
* Pierre Vernier: Jacques Térion
* Jean-Marc Roulot: Henri Beverel
* Érick Desmarestz: Jean
* Évelyne Didi: Madame Burrel, la mare de Chrystèle
* André Wilms: Senyor Burel, el pare de Chrystèle
* Anne Benoît: Gisèle
* Évelyne Istria: Mounie
* Claudie Guillot: Hélène Loustalier
* Béatrice Costantini: Françoise Terion 2
* Jean-Luc Porraz: el banquer
* Anne Fassio: Lydia Brébant
* Natacha Koutchoumov: Nadège
* Hervé Falloux: El metge
* Catherine Hosmalin: Greta
* Marc Rioufol: el playboy
* Laurent Rey: Paul Loustalier
* Idit Cebula: Madame Finkel
* Laurent Schilling: Armand
* Hélène Roussel: Clothilde
* Marie-Thérèse Arena: Estelle
* Didier Gircourt (veu)
* Nathalie Levy-Lang: La primera veïna de Ladurée
* Marie Beltrami: La segona veïna de Ladurée
* Jorn Cambreleng: El turista alemany
* Isabelle Ferron: La infermera
* Jean Lorrain: M. Kreuof
* Fabrice Lotou: El servidor del Plaza
* Macha Model: La prostituta russa
* Lucas Chahuneau: Victor
* Eléonore Schoettel: La perruquera

## Al voltant de la pel·lícula

* El film ha estat rodat a diversos llocs d'Alsàcia :
** L'Estació de Colmar (introducció del film)
** L'Estació de Erstein (el retrobament de la parella)
** A Estrasburg al Cafè Brant
** A Mülhausen: l'Estació central, el carrer de la Sinne (escena del robatori de diners al caixer automàtic) i la plaça de la Reunió
** Rouffach (escena del joc de petanca a la plaça de la ciutat)
** Wittenheim (escena a la ciutat minera: el retrobament amb la família d'acollida de Chrystèle).
** Altres escenes han estat rodades a París, Deauville (al Golf i al Casino Barrera i a l'hotel Normandy Barrera) i Benerville-sur-Mer.
* El film ha estat objecte d'una projecció de pre-estrena al cinema Kinepolis de Mülhausen.

## Referències

* ↑ «Confiança cega». Ésadir.cat. [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ «La Confiance règne» (en anglès). RottenTomatoes.com. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Bultzada Txuriurdina

Bultzada Txuriurdina és un grup d'aficionats esportius radicals de la Reial Societat de Futbol d'ideologia abertzale. Es situa al gol sud de l'Estadi d'Anoeta, a la grada Aitor Zabaleta.
El 2019 el grup Brigade Loco va publicar el senzill «Bultzada» dedicat a Bultzada Txuriurdina, del qual formen part alguns dels membres del grup. Des de llavors la cançó sona abans dels partits i a la mitja part a l'Estadi d'Anoeta.

## Referències

* ↑ «La gente se une, se forma y empieza a trabajar» (en castellà). Gedar, 31-12-2022. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Iturria, Joseba. «Bultzada, el motor de Anoeta» (en castellà). Naiz, 22-02-2019. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ «La protesta por Palestina en Anoeta trasciende fronteras y suma miles de visualizaciones» (en castellà). Naiz, 12-11-2023. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Casañas, Jesús. «Entrevista a Brigade Loco (2023)» (en castellà). Mondosonoro, 15-06-2023. [Consulta: 18 desembre 2023].