OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guillaume des Barres

Guillaume des Barres (1160 - † 1234), és considerat com el cavaller francès més gran del segle xii. Estava al servei de Felip August, va tenir un paper important a la batalla de Bouvines.

## Biografia

Guillaume des Barres sorgí dels senyors d'Oissery (Seine-et-Marne). El seu pare, amb el mateix nom va servir el rei Lluís VII de França el Jove. Morí el 1179. Entre els Barres, el més cèlebre va ser el seu oncle Evrard des Barres, mestre de l'Orde dels Templers de 1149 a 1151.
Seigneur d'Oissery el 1179, va prendre per esposa la vídua de Simó de Montfort (mort el 1181) (1117-1181), Amicie de Beaumont (?-1215). Ell esdevindrà el sogre de Simó IV de Montfort, qui menarà la croada contra els albigesos a principi del segle xiii.
El 1187, a Pongebœuf, prop de Mantes-la-Jolie, durant una baralla contra Richard Lionheart, llavors comte d'Anjou, aconsegueix tombar dos grans senyors, Guillaume d'Aubigny i Ranulph de Chichester.
El 1188, va sorgir un conflicte entre Guillaume des Barres i el comte Richard. Aquesta últim capturà el cavaller francès durant el setge de Chateauroux 11 d'agost de 1188. Pres en llibertat condicional, Guillaume va fugir violant així les regles de la cavalleria.
El 1191, Guillaume des Barres segueix el rei de França a la Croada. Ricard el Cor de Lleó, que es va convertir en Rei d'Anglaterra el 1189, també va ser un croat. Els dos homes es troben a Messina. S'organitzà un joc, on el rei Richard no podia ser llançat a terra. La seva còlera és tal que requereix l'acció del rei de França contra Guillaume des Barres.
Durant la croada, i després de la sortida de Felip August, des Barres resta a Terra Santa amb el destacament francès. El seu valor militar durant la campanya, en particular durant la batalla d'Arsuf condueix a una reconciliació entre els dos homes.
Fins a 1200, no hi ha informació, excepte que Rei Ricard intentava comprar els seus serveis.
A partir de 1200, va acompanyar Felip en la seva intenció de dislocar l'imperi Plantagenet.
El 27 de juliol de 1214,realitza gestes a la batalla de Bouvines on salva la vida del rei Felip i no aconsegueix capturar l'Emperador Otó IV de Brunswicket.
Mor el 23 de febrer de 1234 al priorat Fontevriste de Fontaines-les-Nonnes.

## Notes i referències

* ↑ Congrès archéologique de France - 1962 - Volume 120 - Page 325

## Bibliografia

* Philippe Auguste - John Baldwin Ed 1991
* Richard Cœur de Lion - Jean Flori (Paris 1999)
* Gesta Philippi Augusti - Guillaume le Breton - v. Delaborde (Paris 1825)
# R de la Llebre

R de la Llebre (R Leporis) és un estel variable de la constel·lació de la Llebre, prop del límit amb Eridà. Visualment és un estel d'un color vermell vívid, la lluentor del qual varia entre magnitud aparent +5,5 i +11,7. Descobert per John Russell Hind en 1845, és també conegut com a «Estel carmesí de Hind».
A una distància aproximada de 1100 anys llum, R de la Llebre pertany a la rara classe d'estels de carboni, sent el seu tipus espectral C6. En aquests estels, els compostos de carboni no permeten passar la llum blava, per la qual cosa tenen un color vermell intens. En R de la Llebre la relació carboni-oxigen estimada és 1,2, més del doble que l'existent en el Sol. Té un radi entre 480 i 535 vegades més gran que el radi solar, equivalent a 2,2 - 2,5 UA. Si estigués al centre del sistema solar, la seva superfície s'estendria més enllà de l'òrbita de Mart. La seva temperatura superficial, extremadament baixa per a un estel, està compresa entre 2050 i 2290 K. Brilla amb una lluminositat entre 5200 i 7000 vegades superior a la del Sol, sent la major part de l'energia radiada com a radiació infraroja.
R de la Llebre és un estel variable Mira, variant en grandària, temperatura i lluminositat. El seu període d'oscil·lació és de 430 dies, encara que superposat a aquest existeix un període més llarg, d'uns 40 anys. L'origen del període més llarg pot estar relacionat amb l'expulsió d'una closca de pols per part de l'estel.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles variables

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Kjell Eriksson «The chemical composition of carbon stars. I. Carbon, nitrogen and oxygen in 30 cool carbon stars in the galactic disk». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1986, pàg. 373–425. DOI: 10.1086/191145.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ R Leporis/Hind's Crimson Star (Stars, Jim Kaler)
* ↑ R Leporis - Variable Star of Mira Cet type (SIMBAD)
# Saulvaux

Saulvaux és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 136 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saulvaux era de 136 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 64 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 62 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 49 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saulvaux el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 76 persones, 52 eren actives i 24 eren inactives. De les 52 persones actives 49 estaven ocupades (26 homes i 23 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 24 persones inactives 8 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Saulvaux hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.940 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saulvaux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saulvaux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# William Charles Lambe

William Charles Lambe, conegut com a Billy Lambe, (Londres, 1877 - St. Leonards-on-Sea, Hastings, agost de 1951) fou un futbolista i entrenador anglès de començaments de segle xx.

## Trajectòria

Havia jugat a futbol i criquet a Anglaterra als clubs Swanscome Tigers FC, Woolwich Arsenal i Tunbridge Wells Rangers. El gener de 1912 s'incorporà al FC Barcelona, ja veterà amb 35 anys. Jugava de mig centre i sembla que fou el primer estranger en cobrar un sou, ja que, a més, va actuar d'entrenador.

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 «1912. El año de los tres entrenadores (Lambe, Barren, Alderson)». cihefe.es. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ “he was employed as a football coach by the Barcelona Football Club” data=25/08/1951 editor=Hastings & St.Leonards Observer
# Batalla del Gran Zab

La batalla del Gran Zab o Batalla del Zab va tenir lloc a la vora del riu Gran Zab en el que avui és Iraq el 25 de gener del 750. Va significar la fi del califat omeia i la pujada al tron dels abbàssides, una dinastia que duraria (amb diverses influències i un poder variable) fins al segle xiii.

## Referències

* ↑ E. J. Brill's First Encyclopaedia of Islam: 1913-1936. Nachdr. d. Ausg. Leiden 1913-1938. Leiden: Brill, 1987, p. 22-23. ISBN 978-90-04-08265-6.
# Petromyscus

Petromyscus és un gènere de rosegadors de la família dels nesòmids. Viuen a l'Àfrica Meridional. Actualment es tracta de l'únic gènere de la subfamília dels petromiscins, que fins al 2005 també incloïa l'espècie Delanymys brooksi. Els representants d'aquest grup tenen una llargada de cap a gropa de 7–9 cm i una cua de 8–10 cm. Tenen el dors marró o gris i el ventre blanc. De dia s'amaguen a les fissures de les roques i de nit surten a buscar aliment.

## Referències

* ↑ Entrada «Petromyscus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Sauroposeidon proteles

Sauroposeidon proteles és una espècie de dinosaure sauròpode conegut a partir de quatre vèrtebres del coll que es van trobar a la porció sud-est de l'estat estatunidenc d'Oklahoma. Els fòssils foren trobar a roques que daten del Cretaci inferior, un període en què els sauròpodes d'Amèrica Nord havien disminuït tant en mida com en nombre, fent-lo l'últim dinosaure gegant conegut del continent. Mentre que els fòssils foren descoberts l'any 1994, degut a la seva antiguitat inesperada i mida inusual foren inicialment classificats erròniament com a peces de fusta petrificada. Una anàlisi més detallada l'any 1999 va revelar la seva veritable naturalesa que va resultar en un frenesí d'importància menor en els mitjans de comunicació, i la publicació formal es va fer l'any següent.
Anàlisis paleoecològiques indiquen que el Sauroposeidon va viure a les costes del golf de Mèxic, en un delta fluvial. Com altres braquiosàurids, el Sauroposeidon era un herbívor quadrúpede amb les extremitats anteriors més llargues que les posteriors, un disseny corporal similar al de les girafes modernes. Extraoplacions basades en el seu parent més conegut, el braquiosaure, indiquen que el cap del Sauroposeidon podia haver arribat als 17 metres d'alçada amb el coll estès, fent-lo el dinosaure més alt conegut. Amb una longitud estimada de més de 34 metres i una massa d'entre 50 i 60 tones, també es troba entre els dinosaures més llargs i pesants.

## Referències

* ↑ Wedel, Mathew J.; Cifelli, R.L. and Sanders, R..K. «Osteology, paleobiology, and relationships of the sauropod dinosaur Sauroposeidon» (PDF). Acta Palaeontologica Polonica, 45, 2000, pàg. 343–3888. Arxivat de l'original el 2008-07-05 [Consulta: 21 febrer 2010].
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# William Crowther

William Crowther, (també anomenat «Willie» o «Will» Crowther), nascut el 1936, és un programador d'ordinadors i un explorador de cavernes estatunidenc. És més conegut com el cocreador de la Colossal Cave Adventure (Aventura de la Cova Colossal), un joc d'ordinador seminal que va influenciar la primera dècada del disseny de videojocs i va crear un nou gènere de jocs d'ordinador, l'aventura conversacional.

## Referències

* ↑ «Aventures virtuals». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r febrer 2010].

## Enllaços externs

* Emulando Advent tal y como fue creada Arxivat 2009-08-12 a Wayback Machine.(castellà)
# Batalla del Gual Xiaoyao

La batalla del Gual Xiaoyao, també coneguda com a batalla del Gual d'Esbargiment o Batalla de Hefei o Campanya Hefei, va ser lluitada entre els senyors de la guerra Cao Cao i Sun Quan entre 215 i el 217 durant el preludi del període dels Tres Regnes de la història xinesa pel control de Hefei. Durant el final de la campanya, el general de Cao Cao protegint la fortalesa, Zhang Liao, va fer servir una força de concentració i llançà una contraofensiva d'amagatons sobre Sun Quan al Gual d'Esbarjo, on Sun només tenia 1.000 soldats amb ell aleshores. Enmig del caos, Sun Quan hagués estat capturat si no hagués estat pel seu general Ling Tong, i aquesta persecució llegendària del general Zhang Liao efectivament situat en el cimadal de tots els generals de Cao Cao.

## Referències

* Chen Shou. Registres dels Tres Regnes
# Steatomys

Steatomys és un gènere de rosegadors de la família dels nesòmids. Viuen a gran part de l'Àfrica subsahariana, amb l'excepció de les selves del centre del continent. Tenen una llargada de cap a gropa de 6,5–14,5 cm i una cua de 3,4–5,9 cm. Es tracta d'animals nocturns que viuen en caus profunds. S'alimenten de matèria vegetal i insectes. Tenen el pelatge dorsal de color marró o sorrenc, sovint amb parts negres, mentre que el pelatge ventral és blanc.

## Referències

* ↑ Entrada «Steatomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Guillem XIII d'Alvèrnia

Guillaume XIII d'Alvèrnia (nascut vers 1303, mort el 6 d'agost de 1332) fou comte d'Alvèrnia i de Boulogne (1325-1332), succeint als dos feus al seu pare Robert VII d'Alvèrnia (vers 1282- 1325), i de Blanca de Borbó († 1304), dita Blanca de Clermont.
Abans de ser comte ja va rebre la senyoria de Montgascon i algunes altres. El 1328 va lluitar per França a la batalla de Cassel (24 d'agost) contra els rebels flamencs.
El 1325, es va casar amb Margarida d'Évreux (1307-1350), filla de Lluís d'Evreux (1276-1319) i de Margarida d'Artois (vers 1285-1311), senyora de Brie-Comte-Robert. No es coneix d'aquesta unió més que un sol fill (un fill de nom Robert va néixer però va morir al cap de poc):

## Referències

* L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819
# Rho de l'Escorpió

Rho de l'Escorpió (ρ Scorpii) és un estel de magnitud aparent +3,86 situat a la constel·lació de l'Escorpió. S'hi troba a 409 anys llum del sistema solar, pertanyent —igual que Antares (α Scorpii), ρ Ophiuchi o 48 de la Balança— a l'Associació d'Escorpió Superior, subgrup de la gran Associació estel·lar d'Escorpió-Centaure.
Rho de l'Escorpió és un estel blau de la seqüència principal —també catalogat com a possible subgegant— de tipus espectral B2 la temperatura superficial del qual és 21.150 K. Llueix amb una lluminositat 2.540 vegades superior a la del Sol i el seu radi és 3,75 vegades més gran que el radi solar. Té una edat aproximada de 33 milions d'anys i és 7,5 vegades més massiu que el Sol; just per sota del límit per esclatar com a supernova, probablement finalitzarà la seva vida com una nana blanca massiva similar a Sírius B (α Canis Majoris B). Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació d'almenys 40 km/s, sent el seu períodes de rotació inferior a 1,4 dies.
Rho de l'Escorpió és una estrella binària espectroscòpica amb un període orbital de 4,003 dies. De l'estrella acompanyant res se sap, tret que s'hi mou en una òrbita relativament excèntrica (ε = 0,27). Un tènue estel de magnitud +12,8, visualment a 40 segons d'arc, també sembla formar part del sistema. Comparteix moviment propi amb Rho Scorpii i, si veritablement està lligada al lluminós estel blau, està separada d'ella almenys 4.900 UA, completant una òrbita en més de 114.000 anys.

## Referències

* ↑ «MK Spectral Types for Bright Southern OB Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 7-1969, pàg. 313–326. DOI: 10.1086/150069.
* ↑ Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «The determination of T_eff_ of B, A and F main sequence stars from the continuum between 3200 A and 3600 A». Astronomy and Astrophysics, 1995, pàg. 553–564.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* 1 2 «Rho Scorpii - Spectroscopic binary» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 15 desembre 2020].
* 1 2 3 «Rho Scorpii» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 15 desembre 2020].
# Premi Nacional a l'Obra d'un Traductor

El Premi Nacional a l'Obra d'un Traductor és un premi estatal espanyol concedit pel Ministeri de Cultura i/o el Ministeri d'Educació –en funció de les èpoques–, per reconèixer la trajectòria de traductors literaris destacats per la seva labor de pont entre cultures. Es concedeix des de 1989.

## Guardonats

* 2023 - Celia Filipetto
* 2022 - Juan Gabriel López Guix
* 2021 - Anne-Hélène Suárez Girard
* 2020 - Xavier_Senín
* 2019 - Dolors Udina i Abelló
* 2016 - Ramón Buenaventura
* 2015 - Jordi Fibla
* 2014 - Mariano Antolín Estona
* 2013 - Josu Zabaleta
* 2012 - Francisco J. Uriz
* 2011 - Selma Ancira
* 2010 - Adan Kovacsis
* 2009 - Roser Berdagué Costa
* 2008 - María Teresa Gallego Urrutia
* 2007 - José Luis Regna Palazón
* 2006 - Agustín García Calvo
* 2005 - Francisco Rodríguez Adrados
* 2004 - Juan José del Solar
* 2003 - Eustaquio Barjau
* 2002 - Carlos García Gual
* 2001 - Francisco Torres Oliver
* 2000 - José Luis López Muñoz
* 1999 - Luis Gil Fernández
* 1998 - Valentín García Yebra
* 1997 - Clara Janés
* 1996 - Salustiano Masó
* 1995 - Andrés Sánchez Pascual
* 1994 - Feliu Formosa
* 1993 - Ángel Crespo
* 1992 - Esther Benítez Eiroa
* 1991 - Miguel Sáenz
* 1990 - José María Valverde
* 1989 - Juan Ramón Masoliver

## Referències

* ↑ «Premio Nacional a la Obra de un Traductor». Arxivat de l'original el 2013-12-30. [Consulta: 7 abril 2018].
# Eloria

Eloria és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Lymantriinae.

## Taxonomia

El gènere Eloria inclou les espècies següents:
* Eloria albifasciata
* Eloria apicalis
* Eloria aroensis
* Eloria batesi
* Eloria captiosa
* Eloria cavallo
* Eloria charassomena
* Eloria chares
* Eloria chorax
* Eloria cissusa
* Eloria clodia
* Eloria compulsa
* Eloria copharpe
* Eloria corvicoa
* Eloria cubana
* Eloria demortua
* Eloria diaphana
* Eloria discalis
* Eloria discifera
* Eloria ebba
* Eloria edana
* Eloria festiva
* Eloria flavicollis
* Eloria fumicosta
* Eloria gigantea
* Eloria grandis
* Eloria gueneei
* Eloria hiulca
* Eloria hoplochares
* Eloria insulsa
* Eloria intacta
* Eloria jocosa
* Eloria limata
* Eloria lucida
* Eloria lyra
* Eloria manesia
* Eloria marginalis
* Eloria melaphleba
* Eloria melarrhoys
* Eloria moeonia
* Eloria moeschleri
* Eloria moesta
* Eloria muzo
* Eloria nigella
* Eloria nimbosa
* Eloria ninya
* Eloria noyesi
* Eloria nugax
* Eloria ombrea
* Eloria onaba
* Eloria opaca
* Eloria orosi
* Eloria pellucida
* Eloria pelocraspeda
* Eloria peruviana
* Eloria remota
* Eloria roraima
* Eloria rosenbergi
* Eloria schausi
* Eloria serena
* Eloria sixola
* Eloria spectra
* Eloria subapicalis
* Eloria subnuda
* Eloria teffe
* Eloria torrida
* Eloria turbida
* Eloria ucayali
* Eloria velhoa
* Eloria venosa
* Eloria walkeri

## Referències

* ↑ «Catalogue of Life: 2015 Annual Checklist» (en anglès). [Consulta: 8 març 2016].

## Enllaços externs

* FunetːEloria Arxivat 2016-03-09 a Wayback Machine. (en)
# Can Matarí

Can Matarí és un antic mas al terme de Rubí (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

Edifici aïllat de planta baixa rectangular i dos pisos amb una torre mirador en una de les cantonades, i tres crugies de diferent amplada. La distribució s'ha conservat: una escala central amb un llum zenital (lluerna i vidre gravat) i un corredor al seu voltant distribueixen els moviments a les habitacions. Destaquen molts elements propis d'una construcció de gran qualitat: la coberta de teules a quatre aigües, les teules vidrades, l'escala de cargol d'accés al mirador, els detalls dels sostres, la fusteria, tant l'exterior com l'interior i l'estructura de fusta del celler. A la composició de la façana principal destaquen tres eixos principals i el cos central sobresortint sobre el qual apareix una marquesina d'entrada de ferro forjat i vidre a la planta baixa, una finestra amb arc rebaixat amb dues columnetes de pedra que divideixen tres parts a la planta primera i un joc semblant però amb llinda recta a la planta segona. El motiu de l'arc rebaixat es repeteix a les altres finestres. Cal destacar els balustres de les terrasses del jardí.

## Història

El nom de Matarí és antic i sembla correspondre a una masia de la qual es troben dues referències datades l'any 992 al Cartulari de Sant Cugat "in ipsa guadria qui dicunt Matarico", pel qual és possible que hi hagués una torre. Al mateix cartulari, l'any 1317 es troba escrita una referència al "manso de Materino". Va pertànyer al senyoriu del castell de Rubí fins a l'any 1383, moment de la redempció dels mals usos. En el segle xvi el mas va ser regit per la família Comadran, tal com consta al fogatge del 1551 i els anys 1572 i 1611 s'hi esmenten respectivament Pere Comadran i Salvador Matarí de Dalt "alias Comadran". Els Matarí van ser batlles de Rubí dotze vegades. A finals del segle xix el cerveser barceloní Moritz adquirí la hisenda que va passar a anomenar-se can Moritz. Finalment l'any 1960 se'n feu càrrec construccions Junyent i fou convertida en una urbanització denominada Castellnou.

## Referències

* 1 2 «Can Matarí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].