# Lluís I de Flandes

Lluis I de Flandes dit també Lluís de Dampierre, Lluís de Nevers o Lluís de Crécy, (vers 1304 - † Crécy, 26 d'agost de 1346), comte de Flandes (Lluís I, de 1322 a 1346), de Nevers i de Rethel (Lluís II, de 1322 a 1346), senyor de Mechelen, fill de Lluís I de Dampierre, comte de Nevers, i de Joana, comtessa de Rethel.
El seu avi Robert III de Flandes el va fer casar el juliol de 1320 amb la filla del rei de França Felip V, Margarida futura comtessa d'Artois i de Borgonya, aliança prestigiosa, que va ser no obstant l'ocasió per a Robert d'acceptar el «Transport de Flandes», és a dir la transferència de sobirania de part de Flandes (Lilla, Douai i Orchies) associada al pagament d'un impost esclafant.
Va succeir després de la mort del seu pare al seu avi Robert III el setembre de 1322. Sense esperar l'aval del rei de França, es va precipitar a Flandes per fer-s'hi proclamar comte per tal d'avançar-se les ambicions del seu oncle Robert, cosa que va desagradar al rei de França Carles IV que el va fer tancar provisionalment el gener de 1323, abans que el Parlament de París el reconegués formalment com a nou comte.
El seu favorit en títol fou Guy Grimaud, cavaller i senyor de Lantilly a Cervon
Tota la seva vida, Lluís de Nevers va ser un estranger per als flamencs. Per això hi ha diverses raons: el seu pare, comte de Nevers, mai no havia estat comte de Flandes; el nou comte, elevat al Louvre mai no havia residit abans en el seu futur domini: va preferir d'altra banda viure encara alguns anys al Nivernès, on la noció de feudalitat corresponia millor a la percepció que en tenia, que la que va trobar al seu adveniment a Flandes, on les llibertats de les ciutats eren primordials per als artesans i la classe mitjana. Príncep abans de tot francès, fidel per ideal cavalleresc al seu senyor feudal natural, va refusar obstinadament l'aliança anglesa, tanmateix vital a la indústria tèxtil flamenca, el que no van poder admetre els flamencs, que havien combatut i fins i tot batut a les elits feudals tant flamenques, brabançons com franceses en un passat recent a la batalla de Kortrijk, 1302). Mentre que tots els seus predecessors havien estat propers als interessos econòmics del comtat, Lluís de Nevers se'n va dissociar per vanitat o incomprensió.
Va cedir així el port de Sluis al seu besoncle Joan I de Namur amb gran descontentament dels habitants de Bruges, que es van aixecar i van saquejar el port rival (1323). Va deixar governar al principi els seus consellers francesos, però va acabar mesurant la noblesa flamenca. Tanmateix aquesta, que era en essència profrancesa, era tan menyspreada pel poble que una part del comtat (Kortrijk, Bruges…) es va aixecar (l'anomenada revolta dels Karls), sota la direcció de Nicolau Zannekin. El comte va ser fins i tot capturat pels brugesos i els seus companys foren executats (incendi de Kortrijk, 19 de juny de 1325). Els gantesos havent-se manifestat al seu favor, van forçar als brugesos a alliberar-lo (novembre 1325). En resposta a un nou aixecament dels brugesos, el comte finalment va haver d'apel·lar al rei Felip VI de França, que va aixafar les ciutats revoltades a Cassel el 1328. Lluís va poder així, després d'una repressió violenta reforçar provisionalment el seu poder i concedir a les ciutats llibertats més restrictives, que els brugesos van qualificar de «Mal privilegi».
Fins i tot si va residir de llavors en endavant a la ciutat, Lluís va disgustar els gantesos el 1335 obligant, segons la voluntat del rei Felip VI, als vaixells flamencs a guerrejar contra els vaixells anglesos d'Eduard III d'Anglaterra. Van ser els primers episodis de la guerra dels Cent Anys (dels quals els següents anaven a desenvolupar-se en gran part sobre el sòl flamenc, en absència del comte). Privada de llana anglesa, Flandes entrava immediatament en crisi econòmica, i l'odi tant dels obrers com dels artesans s'enfocava sobre el comte.
La detenció d'un patriota gantès, Siger de Kortrijk, va posar foc a la pólvora: els gantesos van prendre per cap un burgès molt popular, Jacob van Artevelde (1337), i van rebutjar sota la seva direcció l'avantguarda de l'exèrcit reial (Gant, 11 d'abril 1338). El 23 d'abril, Artevelde va desfer la cavalleria del comte davant el castell de Biervliet, prop de Terneuzen. En va ser definitivament el final de l'autoritat comtal de Lluís de Nevers. Jacques van Artevelde va esdevenir el verdader amo de Flandes i va negociar la recuperació del comerç amb Eduard III. Lluís de Nevers va fugir de Gant (estiu de 1338) i es va refugiar a la cort de Felip de Valois.
Després de l'assassinat de Jacques van Artevelde, el 1345, Lluís va intentar reprendre peu a Flandes, es va instal·lar a Termonde, però en va ser expulsat pels gantesos. Es va negar a reconèixer la sobirania feudal d'Eduard III que s'havia proclamat entretant rei de França i que havien reconegut com tal els flamencs, declarant que no faria homenatge a Eduard més que quan aquest monarca hauria pres possessió de França. Va vendre llavors al duc Enric de Brabant la senyoria de Malines que amb moltes dificultats havia adquirit al pare d'aquest (1333- 1336) i va tornar a la cort de Felip VI, al que va seguir a les seves campanyes contra els anglesos. Fou així com va ser massacrat com tants altres cavallers francesos en el transcurs de la batalla de Crécy.
El seu cos va ser enterrat per Eduard III a l'abadia de Saint-Riquier, i després més tard portat a Bruges pel seu fill i successor Lluís II de Flandes, que va fer edificar un mausoleu a la catedral de Sant Donacià.

## Ascendència

| Guiu II de Dampierre | Guiu II de Dampierre | Guiu II de Dampierre | Guiu II de Dampierre |
| Guillem II de Dampierre | Guillem II de Dampierre | Guillem II de Dampierre | Guillem II de Dampierre | | | |
| Matilde I de Borbó | Matilde I de Borbó | Matilde I de Borbó | Matilde I de Borbó |
| Guiu de Dampierre | Guiu de Dampierre | Guiu de Dampierre | Guiu de Dampierre | | | | | | |
| | | | Balduí VI d'Hainaut | Balduí VI d'Hainaut | Balduí VI d'Hainaut | Balduí VI d'Hainaut |
| Margarida de Constantinoble | Margarida de Constantinoble | Margarida de Constantinoble | Margarida de Constantinoble | | | |
| Maria de Xampanya (1174-1204) | Maria de Xampanya (1174-1204) | Maria de Xampanya (1174-1204) | Maria de Xampanya (1174-1204) |
| Robert III de Flandes | Robert III de Flandes | Robert III de Flandes | Robert III de Flandes | | | | | | | | | |
| | | | | | | Guillem II de Béthune | Guillem II de Béthune | Guillem II de Béthune | Guillem II de Béthune |
| | | | Robert VII de Béthune | Robert VII de Béthune | Robert VII de Béthune | Robert VII de Béthune | | | |
| Mafalda de Dendermonde | Mafalda de Dendermonde | Mafalda de Dendermonde | Mafalda de Dendermonde |
| Mafalda de Béthune | Mafalda de Béthune | Mafalda de Béthune | Mafalda de Béthune | | | | | | |
| | | | Arnold de Morialmes | Arnold de Morialmes | Arnold de Morialmes | Arnold de Morialmes |
| Isabel de Morialmes | Isabel de Morialmes | Isabel de Morialmes | Isabel de Morialmes | | | |
| Joana de Bailleul | Joana de Bailleul | Joana de Bailleul | Joana de Bailleul |
| Lluís I de Nevers | Lluís I de Nevers | Lluís I de Nevers | Lluís I de Nevers | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | Eudes III de Borgonya | Eudes III de Borgonya | Eudes III de Borgonya | Eudes III de Borgonya |
| | | | | | | Hug IV de Borgonya | Hug IV de Borgonya | Hug IV de Borgonya | Hug IV de Borgonya | | | |
| | | | Alix de Vergy | Alix de Vergy | Alix de Vergy | Alix de Vergy |
| | | | Eudes de Borgonya | Eudes de Borgonya | Eudes de Borgonya | Eudes de Borgonya | | | | | | |
| | | | | | | Robert III de Dreux | Robert III de Dreux | Robert III de Dreux | Robert III de Dreux |
| Violant de Dreux | Violant de Dreux | Violant de Dreux | Violant de Dreux | | | |
| Elionor de Saint-Valery | Elionor de Saint-Valery | Elionor de Saint-Valery | Elionor de Saint-Valery |
| Violant de Borgonya | Violant de Borgonya | Violant de Borgonya | Violant de Borgonya | | | | | | | | | |
| | | | | | | Arquimbald VIII de Borbó | Arquimbald VIII de Borbó | Arquimbald VIII de Borbó | Arquimbald VIII de Borbó |
| | | | Arquimbald IX de Borbó | Arquimbald IX de Borbó | Arquimbald IX de Borbó | Arquimbald IX de Borbó | | | |
| Beatriu de Montluçon | Beatriu de Montluçon | Beatriu de Montluçon | Beatriu de Montluçon |
| Matilde II de Borbó | Matilde II de Borbó | Matilde II de Borbó | Matilde II de Borbó | | | | | | |
| | | | Guiu III de Châtillon-Saint-Pol | Guiu III de Châtillon-Saint-Pol | Guiu III de Châtillon-Saint-Pol | Guiu III de Châtillon-Saint-Pol |
| Violant de Châtillon-Saint-Pol | Violant de Châtillon-Saint-Pol | Violant de Châtillon-Saint-Pol | Violant de Châtillon-Saint-Pol | | | |
| Agnès de Nevers | Agnès de Nevers | Agnès de Nevers | Agnès de Nevers |
| Lluís I de Flandes | Lluís I de Flandes | Lluís I de Flandes | Lluís I de Flandes | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | Manassès IV de Rethel | Manassès IV de Rethel | Manassès IV de Rethel | Manassès IV de Rethel |
| | | | | | | | | | Hug II de Rethel | Hug II de Rethel | Hug II de Rethel | Hug II de Rethel | | | |
| | | | | | | Matilde de Kyrbourg | Matilde de Kyrbourg | Matilde de Kyrbourg | Matilde de Kyrbourg |
| | | | | | | Manassès V de Rethel | Manassès V de Rethel | Manassès V de Rethel | Manassès V de Rethel | | | | | | |
| | | | | | | | | | Simó II de Broyes | Simó II de Broyes | Simó II de Broyes | Simó II de Broyes |
| | | | Felicitat de Broyes | Felicitat de Broyes | Felicitat de Broyes | Felicitat de Broyes | | | |
| | | | Agnès de Joigny | Agnès de Joigny | Agnès de Joigny | Agnès de Joigny |
| | | | Hug IV de Rethel | Hug IV de Rethel | Hug IV de Rethel | Hug IV de Rethel | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | Gerard I d'Écry | Gerard I d'Écry | Gerard I d'Écry | Gerard I d'Écry |
| | | | | | | Gerard II d'Écry | Gerard II d'Écry | Gerard II d'Écry | Gerard II d'Écry | | | |
| Caterina | Caterina | Caterina | Caterina |
| Elisabet d'Écry | Elisabet d'Écry | Elisabet d'Écry | Elisabet d'Écry | | | | | | |
| Felicitat | Felicitat | Felicitat | Felicitat | | | |
| Joana de Rethel | Joana de Rethel | Joana de Rethel | Joana de Rethel | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | Enric III de Grandpré | Enric III de Grandpré | Enric III de Grandpré | Enric III de Grandpré |
| | | | | | | Enric IV de Grandpré | Enric IV de Grandpré | Enric IV de Grandpré | Enric IV de Grandpré | | | |
| | | | Isabel de Coucy | Isabel de Coucy | Isabel de Coucy | Isabel de Coucy |
| | | | Enric V de Grandpré | Enric V de Grandpré | Enric V de Grandpré | Enric V de Grandpré | | | | | | |
| | | | | | | Guillem V de Garlande | Guillem V de Garlande | Guillem V de Garlande | Guillem V de Garlande |
| Maria de Garlande | Maria de Garlande | Maria de Garlande | Maria de Garlande | | | |
| Alix de Châtillon | Alix de Châtillon | Alix de Châtillon | Alix de Châtillon |
| Isabel de Grandpré | Isabel de Grandpré | Isabel de Grandpré | Isabel de Grandpré | | | | | | | | | |
| | | | | | | Andreu de Rameru | Andreu de Rameru | Andreu de Rameru | Andreu de Rameru |
| | | | Erard I de Brienne | Erard I de Brienne | Erard I de Brienne | Erard I de Brienne | | | |
| Adelaida de Venisy | Adelaida de Venisy | Adelaida de Venisy | Adelaida de Venisy |
| Isabel de Brienne | Isabel de Brienne | Isabel de Brienne | Isabel de Brienne | | | | | | |
| | | | Enric II de Xampanya | Enric II de Xampanya | Enric II de Xampanya | Enric II de Xampanya |
| Filipina de Xampanya | Filipina de Xampanya | Filipina de Xampanya | Filipina de Xampanya | | | |
| Isabel I de Jerusalem | Isabel I de Jerusalem | Isabel I de Jerusalem | Isabel I de Jerusalem |

## Llinatge

Del seu matrimoni amb Margarida I de Borgonya (1309 - 1382), filla de Felip V el Llarg, rei de França i de Joana II de Borgonya, comtessa de Borgonya i d'Artois, que va heretar el 1361, va deixar un fill Lluís II de Male (1330 - 1384).

## Notes i referències

* ↑ Genealogia de Lluís I de Flandes a Medieval Lands
* ↑ Art de Vérifier les Dates 1770 pàg. 641
* ↑ Leopold August Warnkönig Histoire de la Flandre et de ses institutions civiles et politiques jusqu'à l'année 1305,Hayez, 1836, pàg. 139, 140
* ↑ Art de Vérifier les Dates, édition de 1770 pàg. 641
* ↑ L'Art de Vérifier les Dates, édition de 1770 pàg. 642 parla de 10.000 víctimes