OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fesikh

El fesikh (en àrab: فسيخ) és un plat típic d'Egipte fet amb peix, concretament amb la Llisa llobarrera que els pescadors de la zona capturen tant a la mar Mediterrània com a la Mar Morta. És un plat on el peix està en la forma semipútrida, que després s'asseca i es sala.
La preparació d'aquest plat es basa en assecar el peix al sol abans de preservar-lo en sal. És un procés molt llarg i elaborat, i és una tradició que passa de pares a fills. Aquest plat es remunta als temps del Faraons degut a que a la primavera el retrocés del Riu Nil deixava molts peixos d'aquesta espècie sobre el llim fent el procés de la putrefacció.
Per altra banda, si aquest plat no es prepara com toca, pot causar és intoxicació per botulisme i inclús la mort, encara que aquests últims són casos aïllats.

## Referències

* ↑ «Feseekh and Melouha فسيخ و ملوحة | The Baheyeldin Dynasty». [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ «Feseekh: el mortífero plato del tiempo de los faraones que los egipcios aman» (en castellà). BBC News Mundo.
# Watling Street

Watling Street és el nom donat a una antiga via situada entre Anglaterra i Gal·les, construïda pels romans, per damunt d'un antic camí usat pels celtes que unia les actuals ciutats de Canterbury i St Albans.
Els romans, més tard, van construir la via empedrada. Una part d'aquesta via està identificada a l'Itinerari d'Antoní amb el nom d'Iter III: "Item a Londinio ad portum Dubris" que significa: "de Londres fins al port de Dover". El nom deriva de l'antic nom saxó "Wæcelinga Stræt", que voldria dir el carrer de la gent de Wæcel. Wæcel significaria 'estranger', paraula que s'aplicava als celtes que habitaven el que avui és Gal·les.
En un tram d'aquesta via es va dur a terme la batalla de Watling Street l'any 60 o el 61, que va enfrontar una aliança de tribus dirigides per la reina dels icens, Boudica, contra els exèrcits romans estacionats a la província, comandats pel governador Gai Suetoni Paulí. La victòria romana va ser decisiva per la dominació de Britànnia.
La major part de la via s'usa actualment, ja que s'ha reutilitzat i convertit en autopistes. La de Londres a Dover és la A2. El tram de Londres a Shrewsbury és la A5, que desvia més endavant cap a Wellington.

## Referències

* ↑ Margary, Yvan D. Roman roads in Britain. Londres: J. Baker, 1973, p. 34.
* ↑ Bishop, M. C. The Secret History of the Roman Roads of Britain. Barnsley: Pen et Sword Military, 2014, p. 160-161. ISBN 9781848846159.

## Vegeu també

* Llista de vies romanes
# The King of Braves GaoGaiGar

The King of Braves GaoGaiGar (勇者王ガオガイガー, Yūsha Ō GaoGaiGā) és una sèrie d'anime començada en 1997, i creada per l'estudi intern de Sunrise "Studio 7" sota la direcció de Yoshitomo Yonetani, i fou el capítol vuitè i final de la sèries Yūsha creades per Takara i produïdes per Sunrise.

## Argument

Prem lloc en 2005 (inicialment referit només amb el nom de "el segle 21"), dos anys després d'un incident en el qual la va identificar per primera vegada intel·ligència extraterrestre—classificat com "EI-01"—crash que aterrà a la Terra absorbint un gran nombre de màquines en si mateix abans de desaparèixer sense deixar rastre. Després d'aquest incident, el govern japonès va crear una organització secreta per lluitar contra possibles amenaces al·lienigenes: els Gutsy Geoid Guard, o "GGG", assentats a la Ciutat G-Island a la Badia de Tòquio. Parasitàries i exòtiques formes de vida conegudes com a "Zonderians" han començat a sorgir; els zonder utilitzant el metall del que estan fetes, que poden assimilar els diversos tipus de matèria per formar "Zonders". I utilitzen els éssers humanoides com amfitrions.

## Enllaços externs

* "Pàgina no oficial de YuushaOh GaoGaiGar" Arxivat 2009-09-23 a Wayback Machine. a Goshou World (anglès)
* The GaoGaiGar-Betterman Wiki a Wikia (anglès)
| Precedit per: Brave Command Dagwon | Sèries Brave 1997-1998 | Succeït per: Cap (The Saint of Braves Baan Gaan fou plantejat, però cancel·lat) |
# Equacions d'Arditi-Ginzburg

Les equacions d'Arditi-Ginzburg descriuen la relació dinàmica depredador-presa. Si $N$ és la població d'una espècie presa i $P$ és la població d'una espècie depredadora, la dinàmica de la població es descriu mitjançant les dues següents equacions diferencials:
    ${\begin{aligned}{\frac {dN}{dt}}&=f(N)\,N-g{\left(\!{\tfrac {N}{P}}\!\right)}P\\[4pt]{\frac {dP}{dt}}&=e\,g{\left(\!{\tfrac {N}{P}}\!\right)}P-uP\end{aligned}}$
Aquí $f(N)$ capta qualsevol canvi en la població de les preses no a causa de l'activitat depredadora, incloses les taxes inherents de naixement i mortalitat. L'efecte per capita dels depredadors de la població de presa (la taxa de collita) es modela per una funció g, que és una funció de la relació $N/P$ de la presa per als depredadors. Els depredadors reben un guany reproductiu, per consumir preses i moren a la velocitat $u$. Fent que la pressió de depredació sigui una funció de la relació de presa per als depredadors, contrasta amb les equacions de Lotka-Volterra dependents de les preses, on l'efecte dels depredadors de la població de presa és simplement una funció de la magnitud de la població de presa $g(N)$. Com que el nombre de preses recol·lectades per cada depredador disminueix a mesura que els depredadors es tornen més densos, la proporció depenent de la depredació representa un exemple de funció tròfica. La depredació dependent de la relació pot explicar l'heterogeneïtat en sistemes naturals a gran escala en què l'eficiència dels depredadors disminueix quan la presa és escassa.
El mèrit de la proporció depenent dels models de depredació dependents de les preses ha estat objecte de molta controvèrsia, especialment entre els biòlegs Lev R. Ginzburg i Peter A. Abrams. Ginzburg assenyala que els models dependents de la relació mostren les interaccions depredador-presa mentre Abrams manté que aquests models fan suposicions complicades injustificades.

## Referències

* 1 2 «Coupling in predator-prey dynamics: Ratio-Dependence» (en anglès). ac.els-cdn.com.
* 1 2 «The nature of predation: prey dependent, ratio dependent or neither?». Trends in Ecology & Evolution, 15, pàg. 337–341. DOI: 10.1016/S0169-5347(00)01908-X.
# Nesogoral

Nesogoral és un gènere de mamífers remugants extint, endèmic de Sardenya, que va viure al Pliocè i el Plistocè inferior. Es creu que el gènere evolucionà de Gallogoral continental que s'hauria establert a l'illa durant la crisi de salinitat del Messinià que va dessecar gran part del mediterrani a finals del Miocé (fa entre 5,9 i 5,3 milions d'anys). Nesogoral tenia extremitats primes aptes per la carrera i no presentava nanisme insular, proves que havia de conviure amb depredadors, probablement la hiena Chasmaporthetes pomes. S'han trobat restes de Nesogoral a distints punts de l'illa: Capo Figari (Olbia), Mandriola (Capo Mannu) i Monte Tuttavista (Orosei). Aquesta localitat ha donat nombroses i les més completes restes d'aquest animal. L'espècie tipus N. melonii es trobà a Capo Figari. Nesogoral té afinitats amb Myotragus i molt probablement comparteixen un ancestre comú proper.

## Bibliografia

* Alexandra van der Geer, George Lyras, John de Vos, Michael Dermitzakis; Evolution of Island Mammals: Adaptation and Extinction of Placental Mammals.
# Estació de Sicília

Sicília és una estació de tramvia situada a l'avinguda Diagonal de Barcelona, entre les cruïlles dels carrers de Sicília i Nàpols. Disposa de doble via amb andanes als lateral. És servida per la línia T4 del Trambesòs.
La planificació d'una parada en aquesta zona es recull per primer cop al 2001 al PDI en la planificació d'un tramvia al llarg de la Diagonal. La ubicació de l'estació queda definida el 2017 en l'estudi informatiu de la connexió de xarxes tramviaires, projecte aprovat el 2019.
La construcció de la parada es va iniciar al març del 2022 amb l'aixecament del paviment existent. Un any després s'instal·laven les vies i la primera marquesina de l'estació. Es va inaugurar el 10 de novembre del 2024.
Trambesòs :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Verdaguer | Verdaguer | | Monumental | Estació de Sant Adrià |

## Referències

* ↑ «Ja és visible la marquesina de la parada de Sicília de les obres del tramvia per la Diagonal», Betevé, consulta 15 de maig de 2023
* ↑ «Estudi informatiu de la connexió de les xarxes tramviaries», ATM,, consulta 27 de novembre del 2019
* ↑ «Tramvia i bicis pel mig de la Diagonal, la proposta final», CCMA, consulta 12 de març del 2020
* ↑ «La connexió del tramvia per la Diagonal supera un tràmit més per ser una realitat», Betevé,, consulta 15 de maig de 2023
* ↑ «Comencen les obres per connectar el tramvia per la Diagonal de Glòries a Verdaguer», Betevé, consulta 15 de maig de 2023
* ↑ «Barcelona col·loca la primera marquesina del nou tramvia de la Diagonal», El Món, consulta 15 de maig de 2023

## Vegeu també

* Llista d'estacions de tramvia de la regió metropolitana de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Tor

«Tor» té aquests significats:
* Biologia: Tor (gènere), gènere de peixos de la família dels ciprínids.
* Geografia:
** Tor (Alins), entitat de població d'Alins.
** Tor (La Tallada d'Empordà), entitat de població de La Tallada d'Empordà (Baix Empordà).
** Tor (Monforte de Lemos), parròquia i entitat de població de Monforte de Lemos (Galícia).
* Matemàtiques: Tor (geometria), superfície de revolució generada per una circumferència que gira al voltant d'un eix coplanar a ella.
* Informàtica: Tor (xarxa), programari lliure que permet navegar de manera anònima per internet
* Mitologia: Tor (déu), és el fill d'Odin, rei dels déus ansos.
* Televisió: Tor (sèrie de televisió), sèrie documental de 2024 de Carles Porta sobre els crims al poble de Tor (Alins).
Viccionari
# Wefensleben

Wefensleben és un municipi del municipi conjunt d'Obere Aller a l'estat de Saxònia-Anhalt. que tenia uns 1853 habitants el 2012. El 1939 tenia 1110 habitants. El 1990 la població era de 3189 habitants però l'abolició de la frontera després de la reunificació alemanya del 1990 va causar una gran pèrdua de llocs de treball.
Es troba a la confluència del riu Aller (Àl·ler) i del Beeck a la zona geogràfica del Magdeburger Börde. Fins a la descoberta d'un jaciment de carbó el 1741 era un poble rural. Poc després també va explotar-se una carrera de gres utilitzat per a la construcció. Des de l'inici del segle XX s'hi van explotar mines de sal i de potassa. Vers la fi dels anys 1960, a l'època de la República Democràtica Alemanya (RDA) va esdevenir un dormitori per als funcionaris que treballaven al costat oriental del pas fronterer de Helmstedt (oest) i Marienborn (est), el més important a l'autopista camí cap a Berlín Occidental, de les quals les instal·lacions avui van ser transformades en monument commemoratiu al costat d'una àrea de descans. El 1950, l'antic municipi de Belsdorf va fusionar amb Wefensleben. Des del 1978 també s'explota un jaciment d'argila d'alta qualitat per a fer maons, que va ser integrat al grup multinacional Wienerberger.

## Llocs d'interés

* El colomar barroc de Belsdorf
* El monument l'escola del carrer Bahnhofstrasse dedicat a Hans Beimler (1895-1936) membre de les Brigades Internacionals, mort a Madrid a la batalla de la carretera de la Corunya

## Enllaços i referències

* ↑ «Wefensleben». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Rademacher, Michael. «Deutsche Verwaltungsgeschichte von der Reichseinigung 1871 bis zur Wiedervereinigung 1990» (en alemany). [Consulta: 23 octubre 2014].
# Malaquita

La malaquita és un mineral de la classe dels carbonats que forma part del grup de la rosasita. El terme malaquita deriva del mot grec malakhé, 'malva', en referència al color verd.

## Característiques

La malaquita està formada majoritàriament per coure 79,1%, seguit de diòxid de carboni amb un 19,9% i finalment, d'aigua amb un 8,2%. La seva duresa es troba entre 3,5 i 4 a l'escala de Mohs, i la seva densitat és de 3,9 a 4,1 g/cm3. La seva ratlla és de color verd clar. Cristal·litza en el sistema monoclínic, i la seva lluïssor és de caràcter sedós.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «05.BA: Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb Cu, Co, Ni, Zn, Mg, Mn» juntament amb els següents minerals: atzurita, georgeïta, glaucosferita, kolwezita, mcguinnessita, nul·laginita, pokrovskita, rosasita, zincrosasita, txukanovita, auricalcita, hidrozincita, holdawayita, defernita, loseyita i sclarita.

## Formació i jaciments

Es troba a la zona oxidada superior dels jaciments de coure. Els jaciments més rellevants en el qual es pot trobar aquest mineral són: Colòmbia, el Congo, el nord d'Àfrica, Rússia, Hongria i els Estats Units. A Catalunya se'n pot trobar a Palamós, Darnius, Setcases, Castell-estaó, Prats de Molló, Montcada, Rocabruna i Aós de Civís, entre d'altres. Es troba associada a altres minerals, com tenorita, limonita, cuprita, crisocol·la, calcedònia, calcita, brochantita, atzurita, auricalcita i atacamita.

## Utilitats

La malaquita s'utilitza per a fabricar joies o elements de decoració. També, s'utilitza per crear pigments.

## Referències

* ↑ «Malachite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 agost 2014].
* ↑ «Rosasite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 agost 2014].
* 1 2 «Malaquita». TERMCAT, 2014. [Consulta: 20 agost 2014].
* ↑ «Malaquita» (en castellà). UNED. Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 20 agost 2014].
* ↑ «Malaquita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Borriol. 1, 2003, p. 254. ISBN 84-8021-413-9.
# Stefan Anguelov

Stefan Anguelov (búlgar: Стефан Ангелов) (Biala Vodà, 7 de gener de 1947 - 21 de desembre de 2019) fou un lluitador búlgar, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes minimosca del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, revalidà la medalla de bronze en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món de lluita de 1971 i 1975 i una de plata al Campionat d'Europa de lluita de 1972.

## Referències

* ↑ «След кратко боледуване почина Стефан Ангелов» (en búlgar). topnovini.bg. [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «Olympedia – Stefan Angelov». [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 4 agost 2021].
# Seraumont

Seraumont és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 46 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Seraumont era de 46 persones. Hi havia 19 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 7 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 22 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 20 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 18 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 3 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Seraumont el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 30 persones, 25 eren actives i 5 eren inactives. De les 25 persones actives 23 estaven ocupades (13 homes i 10 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 5 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Seraumont hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 800 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Seraumont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Seraumont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Campionat Europeu de Salts de 2015

Campionat Europeu de Salts de 2015 :
| 1 m trampolí | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí sincronitzat | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma sincronitzat | Homes | | Dones |
| Equips | | Equips | |
El IV Campionat Europeu de Salts se celebrà a Rostock, Alemanya entre el 9 i el 15 de juny de 2015 sota l'organització de la LEN i la federació alemanya de natació. El guanyador de cada prova coneguirà una plaça pel seu país per les olimpiades de Rio 2016, a excepció de les displines d'un metre, ja que no són olímpiques.

## Resultats
### Homes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| 1 m trampolí detalls | Matthieu Rosset França 433.8 | Evgenii Novoselov Rússia 396.05 | Oleg Kolodiy Ucraïna 391.10 |
| 3 m trampolí detalls | Matthieu Rosset França 476.70 | Yevgueni Kuznetsov Rússia 467.60 | Ilia Zajarov Rússia 451.85 |
| 10 m plataforma detalls | Martin Wolfram Alemanya 575.30 | Viktor Minibayev Rússia 541.70 | Vadzim Kaptur Belarús 491.55 |
| 3 m trampolí sincronitzat detalls | Ilia Zajarov Yevgueni Kuznetsov Rússia 462.96 | Ilia Kvasha Olexandr Horshkovozov Ucraïna 430.89 | Patrick Hausding Stephan Feck Alemanya 419.73 |
| 10 m plataforma sincronitzat detalls | Patrick Hausding Sascha Klein Alemanya 458,10 | Roman Izmailov Viktor Minibayev Rússia 435,84 | Maxym Dolgov Olexandr Horshkovozov Ucraïna 430,26 |

### Dones

| Event | Or | Plata | Bronze |
| 1 m trampolí detalls | Tania Cagnotto Itàlia 291.20 | Nadezhda Bazhina Rússia 279.40 | Olena Fedorova Ucraïna 275.40 |
| 3 m trampolí detalls | Tania Cagnotto Itàlia 350,20 | Kristina Ilinyj Rússia 334,15 | Tina Punzel Alemanya 330,90 |
| 10 m plataforma detalls | Iuliia Prokopchuck Ucraïna 327.5 | Laura Marino França 323.6 | Noemi Batki Ucraïna 323.3 |
| 3 m trampolí sincronitzat detalls | Tania Cagnotto Francesca Dallapé Itàlia 313.08 | Tina Punzel Nora Subschinski Alemanya 302.70 | Nadezhda Bazhina Kristina Ilinyj Rússia 298.50 |
| 10 m plataforma sincronitzat detalls | Yuliya Timoshinina Yekaterina Petujova Rússia 319.20 | Georgia Ward Robyn Birch Regne Unit 310.74 | Villő Kormos Zsófia Reisinger Hongria 291.72 |

### Mixt

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Per equips detalls | Nadezhda Bazhina Victor Minibaev Rússia 406.5 | Maria Kurjo Patrick Hausding Alemanya 399.15 | Iuliia Prokopchuck Illya Kvasha Ucraïna 383.5 |

## Referències

* ↑ «Arena European Diving Championships, Rostock (GER) –» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-06-09. [Consulta: 10 juny 2015].
* ↑ «Resultats –» (en anglès). [Consulta: 10 juny 2015].

## Enllaços externs

* http://www.emrostock2015.com/index.php/en/ Arxivat 2015-06-14 a Wayback Machine.
# Scalesia

Scalesia és un gènere de plantes dins la família de les asteràcies que és endèmic de les illes Galàpagos. Consta de 15 espècies d'arbusts o plantes arborescents. Dins la família de les asteràcies són poc corrents els arbres.
Totes les espècies tenen la fusta tova.
Les espècies de Scalesia tenen un tipus d'evolució per radiació adaptativa similar als pinçans de Charles Darwin també de les Galàpagos.
Scalesia pedunculata és un arbre de fins a 10 metres d'alt, aquests arbres fan grups de la mateixa edat i moren al mateix temps quan són substituïts pel nou planter.
Scalesia atractyloides i Scalesia stewartii són espècies de mida menor i molt similars entre elles.

## Referències

* Eliasson, U.H. 1974. Studies in Galapagos Plants XIV. The Genus Scalesia Arn.Opera Botanica, 36: 1-117
# Kay Saunders

Kay Saunders (Brisbane, 1947) és una historiadora australiana i professora emèrita de la Universitat de Queensland.
Saunders va néixer a Brisbane, Queensland (Austràlia) el 1947. Es va graduar amb una llicenciatura (BA, 1970) i un doctorat (Phd, 1975) a la Universitat de Queensland (UQ). Va ser empleada per la Universitat de Queensland al llarg de la seva carrera acadèmica, primer com a tutora, i després va passar progressar fins a ser professora d'història (2002-2005). Després de la seva jubilació el 2006, va ser nomenada professora emèrita.

## Honors i reconeixements

Saunders va ser nomenada membre de l'Orde d'Austràlia el 1999, i va ser ascendida a Oficial en el 2021 Australia Day Honors per «servei distingit a l'educació terciària, particularment a la història, com a acadèmica i autora, a les associacions professionals i a la comunitat».

## Obres seleccionades

* Saunders, Kay. Workers in bondage: The origins and bases of unfree labour in Queensland, 1824-1916 (en anglès). University of Queensland Press, 1982.
* Saunders, Kay; Daniels, Roger. Alien justice: Wartime internment in Australia and North America (en anglès). University of Queensland Press, 2000. ISBN 978-0-7022-2991-6.
* Saunders, Kay. Notorious Australian women (en anglès). HarperCollins Publishers, 2011. ISBN 978-0-7333-2832-9.
* Saunders, Kay. Deadly Australian women (en anglès). HarperCollins Publishers, 2013. ISBN 978-0-7304-9375-4.

## Referències

* ↑ «Saunders, Kay Elizabeth Bass» (en anglès). The Australian Women's Register.
* 1 2 Harrison, Sharon M. «Saunders, Kay Elizabeth Bass» (en anglès). The Encyclopedia of Women and Leadership in Twentieth-Century Australia.
* ↑ «Dr Kay Elizabeth Bass SAUNDERS» (en anglès). It's An Honour.
* ↑ «Emeritus Professor Kay Elizabeth SAUNDERS AM» (en anglès). It's An Honour.
# Erythrocebus

Erythrocebus és un gènere de primats de la família dels cercopitècids. Les dues espècies d'aquest grup són oriündes de l'Àfrica subsahariana. El gènere inclou els primats més ràpids, capaços de córrer a 55 km/h. Aquest grup fou considerat monofilètic fins a principis del 2018, quan E. poliophaeus fou separat de la mona vermella (E. patas).

## Referències

* ↑ Fedigan, L. M. Primate paradigms: sex roles and social bonds (en anglès). Chicago (EUA): The University of Chicago Press, 1992. ISBN 9780226239484.
* ↑ «Primatologist Finds Second Species of Mustache-Rocking Patas Monkey in Ethiopia» (en anglès). Global Wildlife Conservation.