OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Relacions exteriors de Guinea Bissau

Aquest és un article sobre les relacions exteriors de Guinea Bissau. La República de Guinea Bissau segueix una política exterior no alineada i busca relacions d'amistat i cooperació amb una àmplia varietat d'estats i organitzacions. França, Portugal, Angola, Brasil, Egipte, Nigèria, Líbia, Cuba, l'Organització per l'Alliberament de Palestina i Rússia tenen oficines diplomàtiques a Bissau.

## Relacions bilaterals
### Botswana

Botswana i Guinea Bissau van establir relacions diplomàtiques el 22 de març 2010.

### Cap Verd

La República de les illes Cap Verd estan a uns 900 quilòmetres al nord-oest de Guinea Bissau. Tots dos eren colònies de l'Imperi Portuguès i van lluitar junts per la independència amb un pla per a la unificació, però ambdós països se separen en 1980.

### Rússia

Guinea Bissau té una ambaixada a Moscou, i Rússia té una ambaixada a Bissau.

### Corea del Sud

La República de Corea fou visitada el juny de 1983 per l'assessora de Política i Afers Exteriors del President Francisca Vas Turpin, el juny de 1985 pel president Joao Bernardo Vieira, en juny de 1986 pel Ministre de Defensa Nacional Abdoul Kabele i el novembre de 2011 pel ministre d'Economia i Finances Nosolini Embaló i el Ministre d'Afers Exteriors Pires.

### Estats Units

L'Ambaixada dels EUA va suspendre les operacions a Bissau el 14 de juny de 1998, enmig d'un conflicte violent entre les forces lleials al llavors president Vieira i la junta dirigit pels militars. Abans i després del tancament de l'ambaixada, els Estats Units i Guinea Bissau han gaudit d'excel·lents relacions bilaterals.

## Organitzacions internacionals

Guinea Bissau és membre de diverses organitzacions internacionals: les Nacions Unides i molts dels seus organismes especialitzats i relacionats, incloent el Banc Mundial, el Fons Monetari Internacional (FMI), l'Organització Mundial de la Salut, l'Organització per a l'Agricultura i l'Alimentació, el Grup dels 77 i l'Organització Internacional d'Aviació Civil.
Guinea-Bissau és també un membre del Banc Africà del Desenvolupament (BAD), de la Comunitat Econòmica dels Estats d'Àfrica Occidental (CEDEAO), la Unió Econòmica i Monetària de l'Àfrica Occidental (UEMOA), l'Organització de la Conferència Islàmica (OCI), la Unió Africana (UA) i la permanent Comitè Permanent Interestatal per a la Lluita contra la Sequera al Sahel (CILSS).

## Vegeu també

* Llista de missions diplomàtiques a Guinea Bissau
* Llista de missions diplomàtiques de Guinea Bissau

## Referències

* ↑ "Botswana establishes relations with Samoa, Guinea Bissau" 30 March 2010 Link retrieved 1 April 2010.
* ↑ MacQueen, Norrie. «Widening trajectories: Guinea Bissau and Cape Verde since independence». Relações Internacionais, 01-02-2006. Arxivat de l'original el 23 d’abril 2015. [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Mendy, Peter Karibe; Lobban, Jr., Richard A. «Cape Verde, Relations with». A: Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau. Scarecrow Press, 17 octubre 2013 [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ http://www.mofa.go.kr/ENG/countries/middleeast/countries/20070804/1_24493.jsp?menu=m_30_50
# Richard Curtis

Richard Curtis CBE (Wellington, Nova Zelanda, 8 de novembre de 1956) és un guionista de cinema i de televisió britànic, conegut per Notting Hill o L'Escurçó Negre.

## Biografia

És conegut per pel·lícules com Quatre bodes i un funeral i Notting Hill, així com programes d'èxit a la televisió britànica com L'Escurçó Negre o Mr. Bean. Va debutar en el cinema amb l'èxit Love Actually, protagonitzada per Hugh Grant. És una de les personalitats amb més nominacions i premis pels seus guions en comèdies britàniques.

## Filmografia

* Yesterday (2019) - guionista
* About Time (2013) - guionista i director
* War Horse (2011) - guionista
* The Boat That Rocked (2009) - guionista i productor
* Mr. Bean's Holiday (2007) - guionista
* Bridget Jones: The Edge of Reason (2004) - guionista
* Love Actually (2003) - guionista i director
* Bridget Jones's Diary (2001) - guionista
* Notting Hill (1998) - guionista
* Bean (1997) - guionista
* Quatre bodes i un funeral (1994) - guionista
I a la televisió:
* Mr. Bean (1990-1995) - co-creador i guionista
* El vicari de Dibley (1994-2007) - guionista
* L'Escurçó Negre (1982-1988) - co-creador i guionista

## Premis i nominacions
### Premis

* 2006. Primetime Emmy al millor telefilm per The Girl in the Café
* 2006. Primetime Emmy al millor guió per a minisèrie o telefilm per The Girl in the Café
* 2007. BAFTA honorífic per la seva trajectòria cinematogràfica

### Nominacions

* 1995. Oscar al millor guió original per Quatre bodes i un funeral
* 1995. Globus d'Or al millor guió per Quatre bodes i un funeral
* 1995. BAFTA al millor guió original per Quatre bodes i un funeral
* 2002. BAFTA al millor guió adaptat per Bridget Jones's Diary
* 2004. Globus d'Or al millor guió per Love Actually

## Enllaços externs

* Richard Curtis a l'Screenonline del British Film Institute (anglès)
# Volpago del Montello

Volpago del Montello és un municipi italià, situat a la regió del Vèneto i a la província de Treviso. L'any 2001 tenia 9.052 habitants.
# Bamba blava

Una bombolla blava (en anglès blue blobs) és un cúmul, o aglomerats d'estels que no pertanyen a cap galàxia. El fenomen fou descobert per l'astrònoma brasilera Duília de Mello. La seva formació es podria haver produït per col·lisions de gasos i les turbulències subseqüents. Al gener del 2008, el Telescopi espacial Hubble detectà aquests aglomerats entre tres galàxies que estaven col·lidint. Aquests estels nasqueren en els vòrtexs creats per una col·lisió que es produí fa uns 200 milions d'anys. El pes d'aquestes bombes és de desenes de milers de masses solars, i encara no han estat estudiades en detall. Aquestes bombolles estan situades al llarg d'un prim pont de gas que uneix les galàxies en col·lisió, M81, M82 i NGC 3077, que són al voltant de 12 milions d'anys llum de la Terra.

## Referències

* 1 2 «Hubble Finds that "Blue Blobs" in Space Are Orphaned Clusters of Stars» (en anglès), 01-08-2008.

## Enllaços externs

* Article a Space.com (anglès)
* Formació d'estels, al pont HI entre M81 i M82, Duilia F. de Mello, et al(anglès)
# Wolfgang José Bournonville y de Ursel

Wolfgang José Bournonville y de Ursel, II comte de Flegnies, (Mons, Hainaut, 4 de desembre de 1715 - Madrid, 29 d'abril de 1784) fou un militar való al servei d'Espanya, capità general d'Aragó durant el regnat de Carles III d'Espanya.
Pertanyia a una família important dels Països Baixos, ja que era fill del marquès de Sars. En 1736 va ingressar en la companyia flamenca de la Guàrdia de Corps al servei del Rei d'Espanya, en la que va arribar a alferes i després a tinent (1743). va participar en la campanya d'Itàlia de 1743-1748 defensant els drets de Felip I de Parma. Va ascendir a brigadier el 1744 i a mariscal de camp en 1754, i en 1748 va ingressar a l'Orde de Calatrava. En 1760 ascendí a tinent general i en desembre de 1767 fou nomenat capità general de Guipúscoa, càrrec que deixà quan el 24 de març de 1768 fou nomenat capità general d'Aragó i president de la Reial Audiència d'Aragó. El 8 de novembre de 1769 deixà el càrrec quan fou nomenat capità de la companyia flamenca de la Guàrdia de Corps, càrrec que va detenir fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Jean Charles Joseph De Vegiano (Seigneur d'Hovel) Nobiliaire des Pays-Bas, et du Comté de Bourgogne, ... depuis le ..., , p. 558
* ↑ Wolfgang José Bournonville y de Ursel
# HD 93129A

HD 93129 (CPD-58 2618) és un sistema estel·lar a la constel·lació de Carina situat a uns 7500 anys llum de distància de la Terra. Es troba a la Nebulosa de la Quilla (NGC 3372) a prop d'Eta Carinae, dins del cúmul estel·lar Trumpler 14.
HD 93129 és un dels sistemes estel·lars més massius que es coneixen, format per almenys tres estrelles blaves molt lluminoses. L'estrella principal,HD 93129 Aa, és una estrella blava supergegant de tipus espectral O2 If. Noteu que tot i la seva classe de lluminositat de supergegant (I) es creu que HD 93129Aa està encara en la seqüència principal, és a dir, cremant hidrogen en el seu nucli. És una estrella molt calenta, amb una temperatura efectiva propera als 45 000 K. La seva massa és d'aproximadament 100-120 masses solars i la seva edat s'estima en menys de 2 milions d'anys.
Observacions dutes a terme a partir del 2002 amb el Telescopi Espacial Hubble han posat de manifest que HD 93129 Aa té una estrella companya, HD 93129 Ab, situada a menys de 0, 1 segons d'arc (230 ua). La distància al cel entre les dues estrelles d'aquesta estrella binària està disminuint, havent passat en una dècada d'uns 0,070 segons d'arc a uns 0,040 segons d'arc a conseqüència del seu moviment orbital. HD 93129Ab podria tenir una massa propera a les 70 masses solars. La interpretació de recents observacions d'ones de ràdio i raigs X d'HD 93129 Aa + Ab sembla indicar que els vents estel·lars de les dues estrelles estan col·lidint.
L'altra component del sistema, HD 93129 A, és també una estrella blava de tipus espectral O3.5 V, 1 milió de vegades més lluminosa que el Sol i amb una massa al voltant de les 80 masses solars. La separació entre HD 93129 Aa + Ab i HD 93129B és de 8000 ua.

## Enllaços externs

* El catàleg d'estrelles O Arxivat 2010-09-22 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ E. J. Alfaro «The Galactic O-Star Spectroscopic Survey (GOSSS). II. Bright southern stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 25-02-2014, pàg. 10. DOI: 10.1088/0067-0049/211/1/10.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Almudena Alonso Herrero «Stellar and wind parameters of Galactic O-stars. The influence of line-blocking/blanketing» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 2-2004, pàg. 349–376. DOI: 10.1051/0004-6361:20034594.
* 1 2 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Autor: Schuyler D. Van Dyk. Pàgina: -1. Llengua del terme, de l'obra o del nom: rus. Data de publicació: juny 2003.
* ↑ Dades astronòmiques d'HD 93129 (SIMBAD)
* ↑ Is this the Brightest Star in the Milky Way? Tim Thompson
* 1 2 A New Spectral Classification System for the Earliest O Stars: Definition of Type O2
* ↑ «GOS V 2.0». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 28 febrer 2010].
* ↑ Resolving OB Systems in the Carina Nebula with the Hubble Space Telescope Fine Guidance Sensor
* ↑ [http://adsabs.harvard.edu/abs/2007astro.ph..2514M The stellar upper mass limit in the solar neighborhood
# HD 98618

HD 98618 (HIP 55459 / BD+59 1369) és un estel en la constel·lació de l'Ossa Major de magnitud aparent +7,66, prou brillant per poder-la observar amb binocles des de l'hemisferi nord. Les seves característiques el fan gairebé idèntica al Sol. Es troba a 126 anys llum del Sistema Solar, la mateixa distància que ens separa de la brillant Dubhe (α Ursa Majoris), també en la mateixa constel·lació.
HD 98618 és un bessó solar, una nana groga com el Sol, però a més amb uns paràmetres de temperatura, metal·licitat i edat indistinguibles dels solars. El seu tipus espectral és G5 V i solament la seva lluminositat lleument superior, 1,06 ± 0,05 vegades la del Sol, la distingeix del nostre estel. El seu diàmetre és igual al del Sol, i el seu període de rotació, 24 dies, també és anàleg. La seva edat, estimada en 4210 ± 900 milions d'anys, és amb prou feines un 10 % inferior als 4600 milions d'anys del Sol. El seu índex de metalicidad ([Fe/H] = +0,03) revela una composició elemental molt semblant a la del Sol, que és corroborat per les abundàncies relatives tant d'elements lleugers —carboni, oxigen, silici, sofre i sodi— com d'elements pesats —crom, manganès, coure, itri i bari—, amb valors molt propers als solars.
S'estima que són menys del 2 % els estels de la nostra galàxia que tenen característiques molt similars al Sol. La major part dels científics consideren que la perspectiva de trobar planetes habitables en un bessó solar és major que en altres estels. Fins al moment, no hi ha planetes coneguts al voltant d'HD 98618, la qual cosa pot ser positiu, ja que els planetes més fàcils de detectar són planetes gegants molt propers a l'estel, i la gravetat d'un planeta així podria desbaratar l'òrbita d'un planeta terrestre. 18 Scorpii, 37 Geminorum o Asterion (β Canum Venaticorum) són altres exemples de bessons solars.

## Vegeu també

* 18 Scorpii
* 37 Geminorum
* Asterion (β Canum Venaticorum)

## Referències

* ↑ «VizieR Online Data Catalog: Henry Draper Catalogue and Extension, published in Ann. Harvard Obs. 91-100 (1918-1925)» (en anglès). Annals of the Astronomical Observatory of Harvard College, segle XX.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Lithium abundance patterns of late-F stars: an in-depth analysis of the lithium desert» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 12-06-2018, pàg. 55–55. DOI: 10.1051/0004-6361/201732209.
* ↑ «Abundances in the Local Region II: F, G, and K Dwarfs and Subgiants». Astronomical Journal, 1, 21-12-2016. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/21.
* ↑ HD 98618 -- Star (SIMBAD)
* 1 2 HD 98618. The Internet Encyclopedia of Science
* 1 2 Research School of Astronomy and Astrophysics
* ↑ Ramírez, I.; Meléndez, J.; Asplund, M. «Accurate abundance patterns of solar twins and analogs. Does the anomalous solar chemical composition come from planet formation?». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. L17-L20.
# HR 3384

HR 3384 (HD 72673 / HIP 41926 / GJ 309) és una estrella situada a la constel·lació de Brúixola, prop del límit de Popa. De magnitud aparent +6,38, és massa tènue per a ser observada a simple vista. Es troba a 39,7 anys llum del sistema solar; Gliese 320, a 6,1 anys llum de distància, és l'estrella més propera a HR 3384.
De tipus espectral K0V, HR 3384 és una nana taronja —en la base de dades SIMBAD figura catalogada com a G9V— amb una temperatura superficial de 5.265 K.
De característiques semblants a α Centauri B, brilla amb una lluminositat equivalent al 36% de la lluminositat solar. De menor mida que el Sol, té un diàmetre equivalent al 77% del diàmetre solar. La seva metal·licitat —abundància relativa d'elements més pesats que l'heli— és menor que la solar, suposant-ne un 42%.
No existeix consens sobre l'edat d'HR 3384.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «Spectroscopic Parameters and atmosphEric ChemIstriEs of Stars (SPECIES) I. Code description and dwarf stars catalogue» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2018, pàg. 76–76. DOI: 10.1051/0004-6361/201731533.
* ↑ S. G. Sousa «Spectroscopic parameters for 451 stars in the HARPS GTO planet search program. Stellar [Fe/H] and the frequency of exo-Neptunes» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 04-06-2008, pàg. 373–381. DOI: 10.1051/0004-6361:200809698.
* ↑ John M. Brewer «Spectral properties of cool stars: extended abundance analysis of 1,617 planet-search stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 23-08-2016. DOI: 10.3847/0067-0049/225/2/32.
* 1 2 3 LHS 249 (SIMBAD)
* 1 2 Gliese 309 (The Internet Stellar Database) (anglès)
* ↑ Gliese 309 Arxivat 2012-09-01 a Wayback Machine. (ARICNS)
# Haedus

Haedus (Eta del Cotxer / η Aurigae) és una estrella de la constel·lació del Cotxer. Amb ε i ζ Aurigae, forma un asterisme conegut com els Cabrits. El nom d'aquesta estrella en llatí és significa Cabrit.
Eta Aurigae és una blanca-blava de tipus B de les nanes de la seqüència principal amb una magnitud aparent de +3,18. Està aproximadament a 219 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ «Spectral Classification» (en anglès). Anual Review of Astronomy and Astrophysics, 1, 9-1973, pàg. 29-50. DOI: 10.1146/ANNUREV.AA.11.090173.000333.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ «Determining the Physical Properties of the B Stars. II. Calibration of Synthetic Photometry» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2005, pàg. 1642–1662. DOI: 10.1086/427855.
* ↑ «XHIP: An extended hipparcos compilation» (en anglès). Astronomy Letters, 5, 5-2012, pàg. 331-346. DOI: 10.1134/S1063773712050015.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «Surface abundances of light elements for a large sample of early B-type stars - II. Basic parameters of 107 stars» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 6-2002, pàg. 9–26. DOI: 10.1046/J.1365-8711.2002.05341.X.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* ↑ «Rotational Velocities of B Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 7-2002, pàg. 359–365. DOI: 10.1086/340590.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
# Iota del Cranc

Iota del Cranc (ι Cancri) és un estel binari a la constel·lació del Cranc, (Càncer), situat a uns 298 anys llum de distància del sistema solar. Ambdós components estan separats visualment 30,6 segons d'arc i poden ser resoltes amb un petit telescopi.
L'estel principal, Iota Cancri A (HD 74739 / HR 3475), és una gegant groga de magnitud aparent +4,02. Amb una temperatura de 5.000 K, ha estat classificada indistintament com a G8Iab, G7.5IIIa o G8II. La seva lluminositat, 215 vegades superior a la del Sol, la situa de ple en el grup de les gegants, lluny de les lluminositats que exhibeixen les supergegants. La seva companya, Iota Cancri B (HD 74738 / HR 3474), és una estrella blanca de la seqüència principal de magnitud +6,57 i tipus espectral A3V, amb una temperatura superficial de 8.800 K.
Iota Cancri A, amb una massa 3,5 vegades major que la massa solar, és un estel amb un nucli inert d'heli la superfície del qual s'està refredant. La seva edat s'estima en uns 260 milions d'anys i fins a fa un milió d'anys era un estel blanc-blavenc de tipus B. Per altra banda, Iota Cancri B és 16 vegades més lluminosa que el Sol sent la seva massa gairebé el doble que la massa solar. La separació mínima entre els dos estels és de 2.800 ua i el seu període orbital és d'almenys 65.000 anys.

## Referències

* 1 2 «The 2001 US Naval Observatory Double Star CD-ROM. I. The Washington Double Star Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 12-2001, pàg. 3466–3471. DOI: 10.1086/323920.
* ↑ «Iota Cancri A» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 1r gener 2021].
* 1 2 3 «Iota Cancri» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 1r gener 2021].
* ↑ «Iota Cancri B» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 1r gener 2021].
# Poeteca

Poeteca és un projecte de divulgació poètica impulsat per la Fundació Mallorca Literària i la ‘Casa Museu Blai Bonet. Centre de poesia’, que té per objectiu divulgar i dinamitzar la poesia catalana. El projecte neix el 21 de març del 2019, coincidint amb el Dia Mundial de la Poesia.
En l'àmbit digital, el projecte es concreta en una plataforma web en què es fa una compilació de la poesia catalana, amb l'obra de Blai Bonet i Rigo com a base. La web també conté un apartat dedicat a l'acció poètica, que compta amb un calendari amb les diferents activitats organitzades per la fundació. En ell vessant físic, la Poeteca serà l'espai-biblioteca de la futura Casa Museu Blai Bonet, que acollirà fons bibliogràfics especialitzats en poesia i servirà per fomentar la creació i la lectura poètica, amb activitats regulars.
La base de dades de 'Poeteca' incorporà des del seu llançament al voltant de 1.000 poemes de prop de 300 autors, una recopilació que s'ha anat incrementant amb la incorporació del llegat del portal digital Mag Poesia i el Festival de Poesia, projectant un corpus global de més de 5.000 poemes accessibles a la carta. A més, vol treballar en la gestió i conservació d'altres llegats poètics amics de Bonet com el de Damià Huguet Roig i Jaume Pomar i Llambias. El portal digital Mag Poesia és una iniciativa d'Antoni Artigues que va arrencar l'any 1997. Està concebut com una eina de divulgació enfocada a la voluntat de fer present la poesia en l'entorn didàctic. Així mateix, també es recopilen continguts del 'Festival de Poesia de la Mediterrània', que enguany celebra la 21a edició, amb poemes escrits i traduïts en català dels poetes que han participat en el Festival des del seu naixement.

## Referències

* 1 2 N., E. «Neix la Poeteca, un projecte per recopilar i divulgar la poesia en català». Ara Balears, 21-03-2019 [Consulta: 8 agost 2020].
* 1 2 3 «Neix Poeteca, arxiu i pàgina web sobre poesia en català La base de dades incorpora en el seu llançament uns mil poemes». VilaWeb, 21-03-2019 [Consulta: 8 agost 2020].
* 1 2 3 «El projecte 'Poeteca' neix per a donar a conèixer l'acció i col·lecció de la poesia catalana». Sóller. Setmanari d'Informació local, 21-03-2019 [Consulta: 8 agost 2020].

## Enllaços externs

* Portal de la "Poeteca"
# Kappa de l'Àguila

Kappa de l'Àguila (κ Aquilae) és una estrella de la constel·lació de l'Àguila, (Aquila).
Kappa de l'Àguila és una estrella gegant blava-blanca del tipus B amb una magnitud aparent de +4,93. Està aproximadament a uns 1.460 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* ↑ «The interstellar Ca II distance scale» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 15-09-2009, pàg. 833–840. DOI: 10.1051/0004-6361/20079144.
* ↑ «Photoelectric photometry of stars near the North Galactic Pole. II». Astronomy and Astrophysics, 1985, pàg. 331–339.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Almudena Alonso Herrero «The IACOB project. I. Rotational velocities in northern Galactic O- and early B-type stars revisited. The impact of other sources of line-broadening» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2014, pàg. 135–135. DOI: 10.1051/0004-6361/201322758.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.