OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bigelow Expandable Activity Module

El Bigelow Expandable Activity Module (BEAM) és un mòdul d'estació espacial inflable actualment en desenvolupament per Bigelow Aerospace, sota el contracte de la NASA, per al seu ús com un mòdul temporal en l'Estació Espacial Internacional (ISS) durant el 2015 al 2017. Bigelow té plans per construir un segon mòdul BEAM com una cambra d'aire per a la Bigelow Commercial Space Station.

## Referències

* ↑ Marks, Paul «NASA turned on by blow-up space stations». New Scientist, 03-03-2010 [Consulta: 3 març 2010].
* ↑ ; Spexarth, Gary«A New Space Enterprise of Exploration: Inflatable Module Mission» (PDF). NASA.gov, 26-05-2010. Arxivat de l'original el 7 de març 2019. [Consulta: 26 març 2013].
* ↑ David, Leonard «International Space Station Could Get Private Inflatable Room». Space.com, 26-01-2011 [Consulta: 31 gener 2011].
* ↑ Lindsey, Clark S. «NASA NAUTILUS-X: multi-mission exploration vehicle includes centrifuge, which would be tested at ISS». HobbySpace.com, 28-01-2011. Arxivat de l'original el 19 abril 2011.
* ↑ NASA Headquarters. «NASA Contract to Bigelow Aerospace». SpaceRef.com, 11-01-2013. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2013. [Consulta: 26 març 2013].
* ↑ «NASA to Test Bigelow Expandable Module on Space Station». NASA.gov, 16-01-2013. Arxivat de l'original el 20 de gener 2013. [Consulta: 26 març 2013].
* ↑ Marks, Paul «NASA buys blow-up habitat for space station astronauts». New Scientist, 16-01-2013.
* ↑ David, Leonard «Inside NASA's Bigelow deal for inflatable space station room». MSNBC, 16-01-2013.
* ↑ Franzen, Carl «Inflatable Spacecraft's Other Goal: Space Walks For Tourists». Talking Points Memo, 17-01-2013 [Consulta: 26 març 2013]. Arxivat 16 de febrer 2013 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-02-16. [Consulta: 26 març 2013].
* ↑ Matthews, Mark K «NASA and Bigelow Aerospace to announce plans for inflatable station modules». Orlando Sentinel, 15-01-2013. Arxivat 13 de maig 2013 a Wayback Machine.
* ↑ Vastag, Brian «International space station to receive inflatable module». The Washington Post, 16-01-2013.
* ↑ Robison, Jennifer «North Las Vegas-based Bigelow Aerospace lands $17.8 million NASA contract». Las Vegas Review-Journal, 16-01-2013.
* ↑ Dreier, Hannah «Space station to get $18 million balloon-like room». Associated Press, 17-01-2013. Arxivat 10 de febrer 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-02-10. [Consulta: 26 agost 2022].

## Enllaços externs

* Bigelow Expandable Activity Module Installation Animation - NASA Television on YouTube
# Converses del Miliu

El programa Converses del Miliu va ser emès entre 1932 i 1936 per Ràdio Barcelona.
L'emissió de Lliçons de català va comptar amb diversos precedents notables en el panorama radiofònic català. Durant els quatre anys previs a la Guerra Civil espanyola, en temps de la Segona República espanyola, Ràdio Barcelona va produir el programa Converses del Miliu, que no només va ser retransmès per les ones de ràdio, sinó que també es va publicar en fascicles escrits, fet que reafirma l'efecte i la rellevància dels programes dins la societat catalana . Aquest projecte tenia l'objectiu principal de depurar el català d'interferències i divulgar-ne la versió normativa establerta per Pompeu Fabra i l'Institut d'Estudis Catalans.
El programa era protagonitzat pel locutor Josep Torres Vilalta, conegut popularment com a Toresky, qui a més de fer de narrador, interpretava el personatge del Míliu que representava un nen de 8 anys. Un altre col·laborador destacat era el professor Artur Balot, que aportava els seus coneixements lingüístics per enriquir les emissions. Posteriorment, Balot va recopilar aquests diàlegs i els va publicar en el llibre titulat Lliçons de català, convertint així les emissions de Ràdio Barcelona en un recurs de referència per als estudiosos i interessats en el perfeccionament de la llengua catalana.
Aquestes iniciatives de divulgació radiofònica no només van servir per fer arribar la normativa a un públic ampli, sinó que també van contribuir a enfortir el coneixement i la preservació de la llengua catalana en una època de canvis i modernització cultural.

## Referències

* ↑ Martorell, Daniel Casals i «L'acció conjunta de la premsa i de la radiodifusió en l'ensenyament del català al final del franquisme: "Lliçons de català" (1975), d'El Noticiero Universal i Radio Peninsular de Barcelona». Anuari de Filologia. Estudis de Lingüística, 11, 30-12-2021, pàg. 71–90. DOI: 10.1344/AFEL2021.11.5. ISSN: 2014-1408.
# Moglicë

Moglicë és un poble i un antic municipi del comtat de Korçë, al sud-est d'Albània. A la reforma del govern local de 2015 es va convertir en una subdivisió del municipi Maliq. La població al cens de 2011 era de 951 habitants. La unitat municipal està formada pels pobles Moglicë, Gopesh, Dobërçan, Maliq-Opar, Gurkuq, Bardhas, Zerec, Dushar, Torovec, Shpatmal, Peshtan, Lumaj, Protopapë, Osojë, Gurshqipe, Kucakë i Nikollarë.
Les obres de la central hidràulica de Moglicë al riu Devoll i la carretera que hi porta concentren uns 400 treballadors a prop del poble, que compta amb 1 mercat petit i almenys 2 bars.

## Referències

* ↑ «Law nr. 115/2014» (en albanès) p. 6372–6373. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ 2011 census results Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* ↑ Greece – Albania Neighbourhood Programme Arxivat 2012-03-27 a Wayback Machine.
# Sofoklís Venizelos

Sofoklís Venizelos (en grec: Σοφοκλής Βενιζέλος) (Khanià 3 de novembre de 1894 - 7 de febrer de 1964) va ser un polític grec que va servir dues vegades com a primer ministre de Grècia.
Segon fill d'Elevthérios Venizelos, Sofoklis va servir amb distinció en l'exèrcit grec durant la Primera Guerra Mundial i les fases inicials de la campanya de l'Àsia Menor, assolint el grau de capità d'artilleria. Va dimitir de l'exèrcit després d'haver estat elegit com a membre del parlament pel Partit Liberal del seu pare en les eleccions de 1920. El 1941, després que Grècia estigués ocupada per les tropes alemanyes, es converteix en ambaixador als Estats Units, on representa el govern grec en exili basat en El Caire. Es va convertir en ministre d'aquest govern el 1943, i el seu primer ministre el 1944.
Després del final de la guerra, va tornar de nou a Grècia on va convertir-se en vicepresident del partit liberal, liderat per Themistoklis Sofoulis i en ministre del primer govern de postguerra encapçalat per Georgios Papandreu. El 1948 va assumir la conducció del partit i va ser ministre en una sèrie de governs liberals de curta durada dirigits per Papandreu i Nikolaos Plastiras; en dos d'aquests governs va ser també primer ministre.
El 1954, la seva llarga amistat amb Georgios Papandreu es va deteriorar, i Venizelos va formar el Partit Democràtic Liberal. Les diferències es van resoldre el 1958, i el 1961 funda amb Papandreu el partit Unió del Centre, al qual servirà fins a la seva mort el 1964. La seva tomba es troba al costat de la del seu pare a l'illa de Creta.

## Referències

* ↑ «Sophocles Venizelos» al web Find a grave (troba una tomba)
* ↑ «Η “ωραία ζωή” του Σοφ. Βενιζέλου» Arxivat 2006-09-28 a Wayback Machine. Fitxa biogràfica, Editorial Kairatos, [consulta 31d'octubre de 2013]
# Patinatge sobre gel

El patinatge sobre gel consisteix a desplaçar-se sobre el gel mitjançant la utilització d'un patí sobre gel.

## Història

Un estudi de Federico Formenti de la Universitat d'Oxford suggereix que la forma de patinatge sobre gel més antiga succeí al sud de Finlàndia fa uns 4.000 anys.
Segons sembla, els patins sobre gel foren inventats pels holandesos cal al segle xiii o xiv, fabricats amb una fulla de metall molt afilat a la part de sota de la bota per evitar el fregament amb el terra. En línies generals els patins actuals han romàs d'igual forma.

## Esports basats en el patinatge sobre gel

Són diversos els esports que basen una de les seves característiques en el patinatge sobre gel. A saber:
* Hoquei sobre gel: esport d'equip que es juga sobre el gel, amb l'objectiu de marcar gols introduint un puck (una mena de disc o pastilla) dins de la porteria de l'equip rival, xutant-la amb un estic.
* Bandy: esport d'equip que es juga sobre el gel, amb estics, una petita pilota i regles similars a les de l'hoquei sobre herba.
* Patinatge artístic sobre gel: esport que es practica en categoria individual (masculí o femení), sincronitzat, parelles mixtes o grups, que consisteix a realitzar girs, salts i altres moviments sobre el gel de forma artística i rítmica al compàs de la música.
* Ringette: esport d'equip jugat sobre gel, on l'objectiu és marcar gols disparant un disc dins de la porteria contrària utilitzant un estic llarg i sense fulla.
* Patinatge de velocitat sobre gel: competició consistent en curses els participants recorren certes distàncies en el menor temps possible. Algunes variants:
** Patinatge de velocitat en pista curta
** Patinatge de velocitat sobre gel marató
** Short Track
* Patinatge nòrdic o Tour skating: és una activitat recreativa molt estesa als països nòrdics, com Suècia, Noruega o Finlàndia, on els participats recorren llargues distàncies patinant sobre el gel natural.
* Bandy
* Patinatge artístic
* Hoquei gel
* Ringette
* Patinatge de velocitat
* Patinatge nòrdic

## Referències

* ↑ van Voorbergen, Bert. «The virtual ice Skates museum - Ice skates and their history (1)». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 18 setembre 2006]. Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine.
* ↑ «The first humans travelling on ice: an energy-saving strategy?».

## Enllaços externs

* Diccionari de patinatge sobre gel Arxivat 2008-06-05 a Wayback Machine.
* Documents científics Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* NHL
# Sant Romà de Sau

Sant Romà de Sau és una entitat de població del municipi de Vilanova de Sau, a la comarca d'Osona. L'antic nucli de la població va ser abandonat pels seus habitants i va quedar submergit quan el 1962 es va construir l'embassament de Sau que havia de cobrir l'antic poblat i també dues colònies tèxtils, el pont medieval i les masies pròximes al poble.
Els seus orígens situen l'antiga població de Sau en el segle X. Tot i ser un poble petit, comptava amb unes quantes masies, unes poques cases, un molí, una església romànica i un pont de finals del segle xiv. Aquest, amb cinc arcs, quatre pilastres i tres arcons, va ser el pont més notable dels que creuaven el riu Ter. El nombre màxim d'habitants ascendia a 1.138 persones l'any 1857, i en el moment de l'abandonament del poble la xifra havia quedat reduïda a unes 300. L'església vella, actualment mig enderrocada, sobresurt de les aigües del pantà en èpoques de sequera, fet que l'ha convertit en un punt d'atracció turística.
Arran de l'expropiació de terres per a la construcció de l'embassament el 1951, els habitants de Sau van anar marxant del nucli i va iniciar-se la formació de la nova població de Sant Romà en el Mas de l'Arbós, una finca situada en un turó prop de la vall inundada. Aquesta nova població la conformen una vintena de cases, on hi vivien tant els treballadors com els enginyers. El mateix any va començar a construir-se l'església nova al lloc on hi havia els habitatges dels enginyers i dirigents de les obres de l'embassament, amb plànols de l'arquitecte Josep Maria Pericas i Morros.
A més dels allotjaments (actualment estan en mal estat) i l'església també hi ha una escola i una caserna de la Guàrdia Civil, edificis que estan abandonats. El Bisbat de Vic és propietari de l'església i la seva rectoria, que mantenen la seva activitat i es conserven en bon estat, mentre que la població és propietat de l'Agència Catalana de l'Aigua. Segons les dades de l'Idescat del 2021, el nombre oficial d'habitants era de 38 persones.

## Referències

* 1 2 3 Sant Romà de Sau a enciclopedia.cat
* 1 2 Antic poble de Sant Romà i pont medieval (desaparegut) - Vilanova de Sau - Pobles de Catalunya
* 1 2 3 4 5 Poble Vell de Sant Romà de Sau a PoblesAbandonats
* ↑ Costa-Pau, Aniol «La sequera fa emergir Sant Romà de Sau: acompanyem l'últim veí del poble que avui és un pantà». Ara [Consulta: 13 març 2023].

## Vegeu també

* Església vella de Sant Romà de Sau
* Església nova de Sant Romà de Sau

## Enllaços externs

* ¿Y si reviviera el pueblo de Sant Romà de Sau?, reportatge fotogràfic, 15/1/2023 (castellà)
# Estàtua de Nelson Mandela (Pretòria)

L'Estàtua de Nelson Mandela a Pretòria és una escultura que es troba a la capital de Sud-àfrica, als jardins de la seu del Govern sud-africà. Ret homenatge a Nelson Mandela (1918-2013), símbol de l'oposició a l'apartheid i primer president negre de Sud-àfrica (1994-1999).
És obra dels escultors Andre Prinsloo i Ruhan Janse van Vuuren, l'estàtua més gran del món amb la figura de Nelson Mandela.

## Descripció

Amb nou metres d'altura i 4,5 tones de bronze, l'estàtua representa Nelson Mandela somrient, amb camisa, amb els braços oberts, que sembla donar la benvinguda a la multitud amb una posa que recorda l'estàtua del Crist Redemptor de Rio de Janeiro (Brasil).

## Ubicació

L'estàtua es troba a la banda de baix de l'esplanada davant dels edificis de la Unió (seu del Govern sud-africà) de Pretòria.

## Història

L'escultura va costar 564.000 euros. Es va erigir en el lloc de l'Estàtua de James Barry Hertzog, que es traslladà jardí de la Union (Seu del Govern).
Fou encarregada al juny del 2013 pel Consell Nacional del Patrimoni, i fou aprovada en concret per Paul Mashatile, ministre d'Arts i Cultura, i per Dali Tambo, fill d'Oliver Tambo. La va inaugurar al desembre del 2013 el president Jacob Zuma, davant l'expresident Thabo Mbeki, pocs dies després del funeral de Nelson Mandela.
La inauguració va coincidir amb el centenari dels Edificis de la Unió i amb la celebració del Dia de la Reconciliació.

## Notes i referències

* ↑ «Une statue géante de Nelson Mandela à la manière du Christ Rédempteur» (en francés), 16-12-2013. [Consulta: 14 octubre 2024].
* ↑ «Inauguration d’une statue géante de Mandela à Pretoria - Jeune Afrique.com» (en francés). [Consulta: 16 octubre 2024].
* ↑ «Nelson Mandela statue unveiled in Pretoria by Zuma» (en anglés). BBC News, 16-12-2013.
# Jordi II de Grècia

Jordi II de Grècia fou Rei de Grècia (1922-1925 i 1935-1947). Nasqué al Palau reial de Tatoi a la rodalia d'Atenes el 1890 i morí a causa d'una parada cardíaca el 1947 a la mateixa ciutat.
Fill del rei Constantí I de Grècia i de la princesa Sofia de Prússia. Casat i posteriorment separat de la princesa Elisabet de Romania, no tingué descendència.
Obligat a abandonar el país després del desastre bèl·lic contra els turcs i les desavinences amb el primer ministre Venizelos (1925), s'exilià a Londres. Pogué restablir la monarquia el 1935 gràcies a la col·laboració amb el general Metaxàs i l'establiment d'una dictadura (1936-1941). Arran de l'ocupació alemanya de Grècia, passà a Creta i posteriorment a Egipte per acabar exiliant-se a Londres (1941). Tornà a Grècia l'any 1946 després de la victòria de l'opció monàrquica en les Eleccions legislatives i el referèndum posterior. Creà la Creu de Vol 1945 com a reconeixement als pilots per accions de valor en vol durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen & Philip Stöver (2010) Elections in Europe: A data handbook, p830 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ «Jordi II de Grècia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lequeu

Lequeu (grec antic: Λέχαιον Lékhaion) és un dels ports més antics de l'antiga Grècia, situat al Golf de Corint del Peloponès. Depenia de l'antiga ciutat de Corint.
El port és utilitzat des del segle vii aC i es connecta amb Corint per una ruta revelada per l'arqueologia i protegida per llargs murs. Estava connectat pel Diolkos que permetia als vaixells d'anar a l'altre port de Corint, Cèncrees, al Golf Sarònic. El 390 aC, una mora espartana fou delmada per l'atenès Ifícrates a la batalla de Lequeu. El 355 aC es van dur a terme treballs per engrandir el port.
Queden restes de la basílica més gran de Grècia (224 m de llarg), que va ser construïda l'any 450 dC sota el regnat de l'emperador Marcià i destruïda el 551 per un terratrèmol.

## Referències

* ↑ Hadler, Anna; et alii. «Lechaion, the ancient harbour of Corinth (Peloponnese, Greece) destroyed by tsunamigenic impact». A: International Workshop on Active Tectonics, Earthquake Geology, Archaeology and Engineering (en anglès). Aquisgrà: RWTH, 2011, p. 70-73.

## Bibliografia

* Engels, Donald W. Roman Corinth: an Alternative Model for the Classical City (en anglès). Chicago: University of Chicago Press, 1990. ISBN 0-226-20870-2.
* Mee, Christopher; Spawforth, Antony. Greece. An Oxford Archaeological Guide (en anglès). Oxford: Oxford University Press, 2001, p. 165–166.
* Scheer:, Rudolf. «Kenchreai». A: Siegfried Lauffer (Ed.). Griechenland. Lexikon der historischen Stätten (en alemany). Múnic: Verlag C. H. Beck, 1989, p. 376–377.
* Stroud, Ronald S. «Lechaion Corinthia, Greece». A: Richard Stillwell et al. (Ed.). The Princeton Encyclopedia of Classical Sites (en alemany). Princeton: Princeton University Press, 1976. ISBN 0-691-03542-3.
# Eleccions legislatives gregues de 1920

Les eleccions legislatives gregues de 1920 se celebraren l'1 de novembre de 1920. L'oposició unida guanyar al Partit Liberal i Dimítrios Gúnaris va formar el govern que cauria el 1922 després de la derrota grega davant els turcs.
| Resultats de les eleccions legislatives gregues de 1920 | Resultats de les eleccions legislatives gregues de 1920 | Resultats de les eleccions legislatives gregues de 1920 | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Resultats de les eleccions legislatives gregues de 1920 | Resultats de les eleccions legislatives gregues de 1920 | Resultats de les eleccions legislatives gregues de 1920 | No. | % | +− % | No. | +− |
| | Partit Liberal | Elevthérios Venizelos | 375.803 | 50,23 | | 118 | |
| | Oposició Unida | Dimítrios Gúnaris | 368.673 | 49,29 | | 250 | |
| | Independents | | 2.465 | 0,55 | | | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 746.946 | 100 | | 369 | |
| Vots nuls | Vots nuls | Vots nuls | | | | | |
| Total | Total | Total | | | | | |
| Participació | Participació | Participació | % | | | | |
| Electorat | Electorat | Electorat | | | | | |
| Font: Fundació Nacional de Recerca "Elevthérios K. Venizelos" Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.; Texts d'Història Constitutional (Institut Grec d'Història Constitucional) ||||||||
# Hotel 987 Barcelona

L'Hotel 987 Barcelona és un establiment hoteler situat al carrer de Mallorca, 288, de Barcelona, propietat d'una cadena catalana amb establiments a Praga i Barcelona. De quatre estrelles, té de 88 habitacions distribuïdes en 7 plantes.

## Història

L'edifici, amb façana noucentista, fou construït l'any 1918 per l'arquitecte Alfons B. Miracle com a residència habitatge de Tomàs Mayol. Al cap d'uns anys, s'hi afegiren dos nous pisos, i va acollir el despatx de l'empresari Jaume Castell i Lastortras (1916-1984), conseller-gerent entre d'altres, de Productos Selectos del Cerdo La Piara i de Laboratoris Funk SA.
El 1984 n'encarregà la remodelació a Francesc Mitjans i Miró, que el transformà en les oficines de l'empresa La Piara. Posteriorment, va ser adquirit per la cadena 987 Hotels i va obrir el 2007, després d'una reforma obra de l'arquitecte Josep Juanpere.

## Referències

* 1 2 3 4 Gallardo, Francisco «El Eixample fosforito». El País, 28-11-2009.
* 1 2 3 «Combinación de tendencias». Revista Restaura. Arxivat de l'original el 03-09-2014.
* ↑ «Jaime Castell Lastortras, empresario». El País, 07-07-1984.
* ↑ «La Barcelona de Porcioles». CAU: construcción, arquitectura, urbanismo, setembre-octubre 1973, pàg. 42.
# Herpetarius humilis

Herpetarius humilis és una espècie extinta de mamífer teri de la família dels driolèstids que visqué a Nord-amèrica durant el Juràssic superior, fa entre 145 i 152,1 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units.

## Referències

* 1 2 Entrada «Herpetarius» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 16 novembre 2024].
# Anund Gårdske

Anund Gårdske va ser rei de Suècia cap al 1070 segons la Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum d'Adam de Bremen. Segons aquesta font, provenia de la Rus de Kíev, presumiblement d'Aldeigjuborg. La paraula Gårdske denota que el rei procedia de Gardariki, empraven els nòrdics per a designar a la Rus de Kíev.
Com a cristià es va negar a dur a terme el sacrifici públic als déus nòrdics, presumiblement al temple d'Uppsala, i en conseqüència va ser deposat. "Va deixar l'assemblea de govern anomenada Thing amb alegria, per haver estat trobat digne de patir deshonra pel nom de Jesús". Això va passar poc abans de la finalització de la crònica d'Adam de Bremen a mitjan dècada de 1070.
Una hipòtesi suggereix que Anund i Inge el Vell eren la mateixa persona, ja que diverses fonts esmenten a Inge com a cristià fervent, i la saga Hervarar descriu com Inge també va ser rebutjat per negar-se a administrar els blóts i que va ser exiliat a Västergötland.

## Referències

* 1 2 The article Anund in Nationalencyklopedin.
* ↑ «Anund från Ryssland». tacitus.nu/svenskhistoria. Arxivat de l'original el 2016-01-06. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ The article Anund in Nationalencyklopedin.
* ↑ Adam av Bremen (1984), Historien om Hamburgstiftet och dess biskopar. Stockholm: Proprius, p. 252 (Book IV, Scholion 140).
* ↑ The article Inge in Nordisk familjebok (1910).
# Klos (Elbasan)

Klos és un poble i un antic municipi del comtat d'Elbasan, al centre d'Albània. Amb la reforma del govern local de 2015 es va convertir en una subdivisió del municipi Cërrik. La població al cens de 2011 era de 3.262 habitants. El municipi està format pels pobles Klos, Selvias, Qyrkan, Lumas, Qafë, Floq, Trunç i Banjë.

## Referències

* ↑ «Law nr. 115/2014» (en albanès) p. 6368–6369. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Population and housing census - Elbasan 2011». INSTAT. [Consulta: 25 setembre 2019].
* ↑ «Population data on Elbasan County website». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 15 juliol 2011].
# Unió Econòmica Eurasiàtica

La Unió Econòmica Eurasiàtica (UEE) és una unió econòmica formada pels països de Rússia, el Kazakhstan, Belarús, Armènia i el Kirguizstan. Fou establerta l'1 de gener de 2015 segons el tractat que firmaren els dirigents rus, kazakh i belarús el 29 de maig de 2014. Els tractats que pretenien la incorporació d'Armènia i el Kirguizstan foren firmats el 9 d'octubre i el 23 de desembre de 2014, respectivament. L'accessió d'Armènia tingué lloc el 2 de gener de 2015 i la del Kirguizstan l'agost del 2015.

## Membres

| País membre | Capital | Superfície | Població |
| Armènia | Erevan | 29.743 | 3.009.800 |
| Belarús | Minsk | 207.600 | 9.648.533 |
| Kazakhstan | Astanà | 2.724.900 | 15.217.711 |
| Kirguizstan | Bixkek | 198.500 | 5.895.100 |
| Rússia | Moscou | 17.124.442 | 142.914.136 |
| Total | - | 20.086.685 | 170.790.180 |

### En negociacions

* Tadjikistan
* Síria

### Possibles candidats

* Turkmenistan
* Uzbekistan

## Referències

* ↑ «Law Portal». [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Таджикистан и Евразийский экономический союз» (en russisch). Arxivat 2015-05-18 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 11 agost 2015].
* ↑ Hashimova, Umida. «Will Tajikistan Ever Join the Eurasian Economic Union?» (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «Syria wants to join Russia-led Eurasian Economic Union – prime minister». RT, 21-07-2015. [Consulta: 21 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Lloc oficial (anglès)
* Eurasian Economic Commision, eec
* Legal portal of the Eurasian Economic Union, EAEU

## Vegeu també

* Comunitat d'Estats Independents