OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castelloneries

Castelloneries fou un programa de Ràdio Castelló (EAJ-14) de la Cadena SER, que s'emetia setmanalment, cada dissabte, i es va mantenir en antena, ininterrompudament, del 25 d'abril de 1965 al 10 de desembre de 1983, amb guió i direcció de Francesc Vicent Doménech, Quiquet de Castàlia (Castelló de la Plana, 1935-2004), que va ser el realitzador del programa durant divuit anys i tres mesos, des del número 1 fins al 943 (període 24-4-1965 al 30-7-1983).
Pilar Alfonso Escuder va rellevar el fundador del programa durant quatre mesos, des del programa 944 fins al 962, quan es va acabar (període al 6-8-1983 al 10-12-1983).
Segons la careta de presentació, s'hi pretenia exaltar «la història, la tradició, els hòmens i les terres de Castelló i les seues comarques». El programa va nàixer en 1965 com un espai bilingüe, en castellà i valencià, però en els anys setanta va esdevenir un programa informatiu i cultural en valencià.

## Premis

* Premi Pàtria de la Fundació Huguet, 1970.
* Premi de periodisme "Ciutat de Castelló", 1977, pel programa 601, dedicat a l'escriptor Josep Barberà i Ceprià.
* Premi de periodisme "Ciutat de Castelló", 1978, per la sèrie Tombatossals

## Referències

* ↑ «Castelloneries». Arxiu sonor Radio Castellon Cadena SER. Repositori Universitat Jaume I. [Consulta: 19 gener 2012].
* ↑ «Homenatge al programa radiofònic "Castelloneries", de Francesc Vicent». Vilaweb, 10-12-2026. [Consulta: 18 gener 2012].
# 180 nanòmetres

180 nanòmetres (180 nm) és una tecnologia de fabricació de semiconductors en què els components tenen una dimensió de 180 nm. És una millora de la tecnologia de 250 nm. La llei de Moore diu que la superfície és redueix a la meitat cada 2 anys, per tant el costat del quadrat de la nova tecnologia serà de $180\simeq {\frac {250}{\sqrt {2}}}$. Sabent que els àtoms de silici tenen una distància entre ells de 0,543 nm, llavors el transistor té de l'ordre de 331 àtoms de llargada.

## Tecnologia emprada

Aquesta tecnologia va ser la primera on la longitud de porta dels transistors (180 nm) era més curta que la llum utilitzada en la litografia (193 nm).
Tecnologia de litografia millorada.

## Processadors

| Fabricant | Data | CPU |
| Intel | 1999 | Coppermine |
| AMD | 2000 | Athlon Thunderbird |
| Intel | 2002 | Celeron |
| Motorola | 2002 | PowerPC 7445, 7455 |
| Fabricant | Intel | Intel | Fujitsu | Fujitsu | TSMC | TSMC | Motorola | Motorola | IBM | IBM | NEC | NEC | Samsung | Samsung | TI | TI | TI | TI | AMD | AMD |
| Nom del procés | P858 | P858 | CS-80 | CS-80 | | | HiPerMOS 6 | HiPerMOS 6 | CMOS-8S3 | CMOS-8S3 | | | | | C07a | C07a | GS30 | GS30 | | |
| Primera producció | 1999 | 1999 | 2000 | 2000 | 2000 | 2000 | 2000 | 2000 | 1998 | 1998 | 2000 | 2000 | 2001 | 2001 | | | 2000 | 2000 | 1999 | 1999 |
| Capes de Metal | 7 | 7 | 6 | 6 | 6 | 6 | 7 | 7 | 7 | 7 | | | | | 6 | 6 | 5 | 5 | | |
| | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 220 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ | Value | 250 nm Δ |
| Pas de contacte de porta | 480 nm | 0.96x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Pas de connexió | 500 nm | 0.82x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM | 5.59 µm² | 0.54x | 4.18 µm² | ?x | 4.65 µm² | 0.62x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x |

## Vegeu també

* Circuit integrat
* Tecnologia litogràfica

## Referències

* ↑ «0.18 µm CMOS Standard Cell | ON Semiconductor» (en anglès). www.onsemi.com. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ «Foundry technologies 180-nm CMOS, RF CMOS and SiGe BiCMOS» (en anglès). IBM. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ «180 nm lithography process - WikiChip» (en anglès). en.wikichip.org. [Consulta: 19 març 2017].
# Matti Hautamäki

Matti Antero Hautamäki (Oulu, Finlàndia 1981) és un saltador amb esquís finlandès, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 14 de juliol de 1981 a la ciutat d'Oulu, població situada al centre de Finlàndia. És germà del també saltador Jussi Hautamäki.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova per equips i la medalla de bronze en el salt individual del trampolí llarg. Així mateix fou sisè en la prova de salt curt. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia) aconseguí afegir al seu palmarès dues noves medalles de plata en les proves de salt individual curt i salt llarg per equips, a més de finalitzar cinquè en el salt individual llarg. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà) finalitzà quart en la prova de salt llarg per equips i vint-i-sisè en el salt individual llarg.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat quatre medalles en el Campionat del Món d'esquí nòrdic, destacant la medalla d'or obtinguda el 2003 amb l'equip finlandès. Així mateix ha guanyat 16 proves de la Copa del Món de l'especialitat i s'ha adjudicat dues vegades el Torneig Nòrdic de salt amb esquís (2002 i 2005, aconseguint la victòries en les quatre proves aquest últim any).

## Enllaços externs

* (finès) Portal personal
* (anglès) www.fis-ski.com - Matti Hautamäki Arxivat 2010-04-16 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Matti Hautamäki». [Consulta: 2 juny 2024].
# Ca Gomà del Pati

Ca Gomà del Pati és un edifici d'habitatges de la plaça del Pati de Valls (Alt Camp) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres amb baixos comercials i cinc plantes més.
En cadascuna de les plantes hi ha tres obertures, a la planta baixa central correspon a la porta d'entrada i als dos laterals hi ha locals comercials, tots tenen els arcs amb motllura rebaixats, Les portes balconeres dels pisos segon, tercer i quart responen a un mateix disseny: muntants i llindes -lleugerament corbes- amb peces de pedra motllurades;a més, totes aquestes obertures tenen les portes amb llibrets de fusta. A la tercera planta el balcó és corregut i descansa en sis mèdules; els altres sis balcons de les plantes superiors també disposen d'un parell de mènsules. El ferro de la barana és convencional. A la cinquena planta hi ha tres finestres de gran obertura amb arcs rebaixats. La construcció queda rematada per una àmplia cornisa volada que es recolza en quinze mènsules.
La distància entre els forjats de cadascuna de les plantes no és la mateixa; ja en tota la façana hi ha uns rectangles arrebossats; 9, 12, i 10 rengles d'aquests rectangles. Entre la quarta i cinquena planta també hi ha una cornisa amb sanefa i 8 mènsules.
Tot el conjunt arquitectònic al podem considerar noucentista.

## Referències

* 1 2 3 4 «Edifici Pl. Pati, 2». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Gex

Gex és un municipi francès, situat al departament de l'Ain i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'1 de gener del 2021 tenia 13.078 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Llista de Creus de Sant Jordi/2013/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Maria Assumpció Balaguer i Golobart | Q456611 | actriu de teatre, televisió i de cinema | actor de televisió actor de cinema |
| Raimon Carrasco i Azemar | Q547427 | empresari català i 34è president del FC Barcelona | emprenedor empresari |
| Antoine Gallimard | Q2853970 | | editor executiu d'empresa |
| Romà Gubern Garriga-Nogués | Q3822596 | | escriptor crític de còmics |
| Narcís Comadira i Moragriega | Q9048758 | poeta català | pintor periodista poeta escriptor |
| Ricard Fernàndez Deu | Q9068978 | | periodista polític presentador de televisió advocat |
| Daniel Giralt-Miracle i Rodríguez | Q11916574 | Historiador i critic d'art | historiador de l'art historiador crític d'art professor d'universitat |
| Pepita Llunell i Sanahuja | Q11940875 | | compositor empresari actor |
| Ramon Gomis de Barbarà | Q11944595 | metge i escriptor català | metge escriptor |
| Andreu Gispert i Llavet | Q16166539 | economista espanyol | economista |
| Anna Santamaria i Tusell | Q16167087 | Professora de català, Fundadora Òmnium Terrassa | professor de català activista cultural |
| Pere Balsells i Jofre | Q16174112 | empresari i mecenes català | empresari mecenes |
| Daniel Martínez de Obregón | Q16190437 | empresari espanyol | empresari |
| Julio Sorigué Zamorano | Q17094316 | Empresari de Catalunya | empresari |
| Jordi Roch i Bosch | Q17094326 | Metge i gestor musical | metge |
| Josep Maria Bosch i Aymerich | Q17094346 | Arquitecte i empresari de Catalunya | enginyer arquitecte empresari |
| Francesc Piñas i Brucart | Q19290926 | casteller de la Colla Vella Xiquets de Valls | casteller |
| Joan Planes Vila | Q19299974 | empresari espanyol | empresari |
| Jordi Rius i Garriga | Q19300221 | Cardiòleg espanyol | metge |
| Josep Maria Queraltó i Bonell | Q19300527 | empresari espanyol | empresari |
| Josep Raimon Prous Cochs | Q19300648 | empresari català (1930-2020) | empresari |
| Concepció Mata i Fuentes | Q19998222 | | |
| Josep Lluís Rovira Escubós | Q20004631 | economista català | economista |
| Maria Martorell i Codina | Q20101088 | mestra i directiva del moviment coral a Catalunya | |
| Montserrat Maspons i Bigas | Q20101239 | | |
# Pont Vasco da Gama

El pont Vasco da Gama és el pont més recent sobre el riu Tajo, en l'àrea de la Gran Lisboa, que connecta Montijo i Sacavém, a prop del parc das Nações, on es va realitzar l'Expo 1998. Inaugurat el 4 d'abril de 1998, el pont és el segon més llarg d'Europa (només superat pel pont de Crimea), amb els seus 17,2 km (12.345 m de viaductes i 4.840 m d'accessos), dels quals deu són sobre les aigües de l'estuari del Tajo. L'amplada de la carretera és de 30 metres, i la longitud de la llum més grossa és de 420 metres. Es va construir com a alternativa al pont 25 d'abril per al trànsit que circula entre el nord i el sud del país, per la zona de la capital portuguesa. Tot i haver desviat una part significativa del trànsit que no necessitava passar pel centre de Lisboa, ràpidament es va fer clara la necessitat d'una tercera travessia del riu Tajo, més cap a l'oest.
En el plans de construcció, era menester prendre cura especial amb l'impacte mediambiental, ja que el pont passa a prop del parc Natural de l'Estuari del Tajo, una important àrea de nidificació d'aus aquàtiques. Va ser també necessari reallotjar uns tres-cents famílies. El nom del pont commemora els cinc-cents anys de l'arribada de Vasco da Gama a l'Índia, el 1498.

## Referències

* ↑ «El Puente Vasco da Gama, el más largo de Europa» (en castellà). Structuralia. [Consulta: 23 juliol 2023].
* 1 2 «El puente que unió Lisboa con la modernidad cumple 15 años» (en castellà). El País [Madrid], 29-03-2013. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Ponte Vasco da Gama devia ter dobro dos carros» (en portuguès de Portugal). CM Jornal, 29-03-2013. [Consulta: 23 juliol 2023].
# Tímids anònims

Tímids anònims (títol original en francès, Les Émotifs anonymes) és una pel·lícula francobelga de 2010 dirigida per Jean-Pierre Améris.

## Argument

Angelique és una xocolatera extremadament tímida que ha treballat durant set anys d'amagat per una pastisseria del poble. Recollint èxit sota el nom de l'Ermità, Angelique ha estat feliç elaborant bona xocolata a casa seva i evitant el reconeixement directe del seu esforç. Malauradament, el propietari de la pastisseria mor i, amb ell, també mor el secret de l'Ermità i de l'Angelique. Així doncs, sense feina, Angelique es presenta a "La fàbrica de Xocolata" per sol·licitar un lloc com a xocolatera. El problema però, és que Jean-René, el director de la fàbrica, pateix la mateixa timidesa que ella i l'entrevista de feina per qualsevol dels dos és un autèntic calvari d'intencions, desitjos i nervis. Confosa per una comercial, Angelique es veu obligada a vendre els productes de "La fàbrica" a les botiques del poble. D'altra banda, Jean-René es veu atret per la seva nova treballadora. D'aquesta manera, dues persones increïblement introvertides veuran la seva estabilitat emocional capgirada i la seva timidesa provocarà més d'un embolic.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge |
| Benoît Poelvoorde | Jean-René Van Den Hugde |
| Isabelle Carré | Angélique Delange |
| Lorella Cravotta | Magda |
| Lise Lamétrie | Suzanne |
| Swann Arlaud | Antoine |
| Pierre Niney | Ludo |

## Producció

El rodatge d'aquesta pel·lícula va tenir lloc principalment a Roanne i a París. De la capital, en destaca la Rue du Faubourg-Montmartre, la seva Zona Universitària i la Galerie Vivienne. A més, algunes escenes com la del Restaurant-piano-bar "Le Cintra" o els exteriors de la casa de l'Angelique, es van filmar a Lió. Per acabar, l'escena del casament es va rodar al Castell de Montgeroult.

## Referències

* ↑ «Tímids anònims». Ésadir.cat. [Consulta: 7 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Tímids anònims a Fotogramas (castellà)
* Tímids anònims a You Tube (català)
# Narcís Saderra i Vilallonga

Narcís Saderra i Vilallonga fou un compositor i organista de música religiosa. Va tocar l'orgue a la col·legiata de Sant Feliu (Girona) aproximadament durant 58 anys. Aquest orgue va ser construït pel fra Antoni Llorens al segle xvii.

## Obres

* Rosari per a 3 veus i Acompanyament

## Bibliografia

* ↑ Aviñoa, Xosé; Carbonell, Jaume; Cortés, Francesc. Història de la Música Catalana, Valenciana i Balear. Vol III. 1a edició: Setembre de 2000. Edicions 62, p. 235. ISBN 84-297-4747-8.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 6: Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. 1ª Edició, Setembre 2012. UAB Servei de Publicacions, p. 576. ISBN 978-84-490-2891-5.
# Primera divisió espanyola de futbol 1994-1995
## Classificació general

| Lloc | Equip | J | G | E | P | GF | GC | DG | PTS. |
| 1 | Reial Madrid | 38 | 23 | 9 | 6 | 76 | 29 | 47 | 55 |
| 2 | RC Deportivo | 38 | 20 | 11 | 7 | 68 | 32 | 36 | 51 |
| 3 | Betis | 38 | 15 | 16 | 7 | 46 | 25 | 21 | 46 |
| 4 | FC Barcelona | 38 | 18 | 10 | 10 | 60 | 45 | 15 | 46 |
| 5 | Sevilla FC | 38 | 16 | 11 | 11 | 55 | 41 | 14 | 43 |
| 6 | RCD Espanyol | 38 | 14 | 15 | 9 | 51 | 35 | 16 | 43 |
| 7 | Real Zaragoza | 38 | 18 | 7 | 13 | 56 | 51 | 5 | 43 |
| 8 | Athletic de Bilbao | 38 | 16 | 10 | 12 | 39 | 42 | -3 | 42 |
| 9 | Real Oviedo | 38 | 13 | 13 | 12 | 45 | 42 | 3 | 39 |
| 10 | Valencia CF | 38 | 13 | 12 | 13 | 53 | 48 | 5 | 38 |
| 11 | Reial Societat | 38 | 12 | 14 | 12 | 56 | 44 | 12 | 38 |
| 12 | Racing de Santander | 38 | 13 | 10 | 15 | 42 | 47 | -5 | 36 |
| 13 | Celta de Vigo | 38 | 11 | 14 | 13 | 36 | 48 | -12 | 36 |
| 14 | Atlètic de Madrid | 38 | 13 | 9 | 16 | 56 | 54 | 2 | 35 |
| 15 | CD Tenerife | 38 | 13 | 9 | 16 | 57 | 57 | 0 | 35 |
| 16 | SD Compostela | 38 | 11 | 12 | 15 | 44 | 56 | -12 | 34 |
| 17 | Albacete Balompié | 38 | 10 | 14 | 14 | 44 | 61 | -17 | 34 |
| 18 | Sporting de Gijón | 38 | 8 | 12 | 18 | 42 | 67 | -25 | 28 |
| 19 | Real Valladolid | 38 | 8 | 9 | 21 | 25 | 63 | -38 | 25 |
| 20 | CD Logroñés | 38 | 2 | 9 | 27 | 15 | 79 | -64 | 13 |
| Lliga de Campions | Recopa d'Europa | Copa de la UEFA | Descens |
Llegenda: J-partits jugats, G-guanyats, E-empatats, P-perduts, GF-gols a favor, GC-gols en contra, DG-diferència de gols, PTS-punts

## Resultats

* Lliga de Campions: Reial Madrid
* Recopa d'Europa: RC Deportivo i Real Zaragoza
* Copa de la UEFA: Betis, FC Barcelona, Sevilla FC
* Descensos: CD Logroñés
* Ascensos: UD Salamanca, UD Mérida, Rayo Vallecano

## Màxims golejadors

| Iván Zamorano | Real Madrid | 28 |
| Meho Kodro | Reial Societat | 25 |
| Davor Šuker | Sevilla | 17 |
| Vladimir Gudelj | Celta de Vigo | 17 |
| Bebeto | Deportivo La Coruña | 16 |
| Juan Eduardo Esnáider | Real Zaragoza | 16 |

## Vegeu també

* Equips de la temporada 1994/95 de la Primera Divisió Espanyola
# Joan Baptista Capell i Blanc

Joan Baptista Capell i Blanc (Torregrossa, Pla d'Urgell, 15 d'agost de 1769 - Trillo, Guadalajara, 26 de juliol de 1801), conegut com a Joan B. Capell, va ser un cantant i compositor català.
Joan B. Capell va pertànyer a una família de pagesos de Torregrossa on ella era el segon de sis germans. Estigué relacionat amb el món de la música des de ben petit, i Teresa Sales i Aldomà li costejà els estudis musicals. Es va traslladar a Madrid on va ocupar el càrrec de baix a la capella de l'encarnació. Entra al món de la música a través el baix, això, li va permetre accedir a diferents càrrecs per tot Espanya. Finalment, es va instal·lar a Trillo, on fou mestre de la Confraria de Nostra Senyora de la Soledat fins a la seva mort.

## Biografia

Joan Baptista Capell i Blanc va néixer el 15 d'agost del 1969 en el si d'una família pagesa de Torregrossa, una petita població de la comarca del Pla d'Urgell, i era el segon de sis germans. De molt jove es traslladà a Lleida sota la protecció de Teresa Sales i Aldomà que li costejà els estudis musicals i, un cop finalitzats, es traslladà a Madrid on va ocupar el càrrec de baix a la capella de l'Encarnació. Poc temps després, el 1792, tornà a Lleida per saldar els seus deutes amb Teresa Sales, fet que vindria a demostrar la prosperitat que havia aconseguit a la capital de l'Estat espanyol.
El novembre del 1798 va obtenir la plaça de baix a la Capella Reial de Madrid, càrrec que va desenvolupar només durant tres anys i quatre mesos, i per fer-ho Capel va haver de prendre els ordes menors; disposava d'un sou de sis mil rals anuals i l'opció a ocupar la primera vacant a les cordes.

### Instal·lació a Trillo i defunció

Anys més tard, s'instal·là a Trillo, Guadalajara (Castella - la Manxa), on fou mestre de la Confraria de Nostra Senyora de la Soledat i on morí el 26 de juliol de 1801, amb trenta-dos anys. Fou enterrat a la capella major de la parròquia d'aquesta localitat.
Segons han comentat alguns autors, va ser molt estimat entre els seus contemporanis tant per la seva notable veu i excel·lent escola de cant com per la seva personalitat.

## Obres seleccionades

* Goigs a Nostra Senyora del Pilar a 8 veus
* Missa a 8 veus amb acompanyament de violins, oboès i trompes

## Referències

* BS. III, p. 86.
* JME. DMEHA, p. 125.
* JR. XII, juliol 1973.
* R. i Torres, C. Sol. Gent de Ponent. Lleida: Diari la Mañana, 2005.
# Safari Aitana

Safari Aitana és un zoològic situat entre Penàguila, Alcoleja i Sella, reconegut com a centre d'acolliment oficial per l'organisme CITES (Alacant) des de 1975.
El safari es troba a la Serra d'Aitana, d'ací el seu nom, on Juan Sevila i Maria van Soldt van voler establir un parc per tal de dedicar les seues vides als animals. Així, el van inaugurar el 1975.
El safari compta amb espècies dels cinc continents que es troben al seu hàbitat o en semillibertat, els quals poden ser vistos des del cotxe. Actualment, el fill dels fundadors és qui dirigeix el parc.
El parc no és membre d'EAZA ni AIZA.

## Referències

* ↑ «Safari Aitana - Comunitat Valenciana». [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «Safari Aitana en Penàguila, Alicante | Actividades en familia» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «Asociación Ibérica de Zoos y Acuarios. Lista de Miembros». Arxivat de l'original el 15 de setembre de 2011.
* ↑ «EAZA». Arxivat de l'original el 2021-01-28. [Consulta: 27 febrer 2021].
# Ignasi Gironella i Bosch

Ignasi Gironella i Bosch (Espanya, segles XIX i XX) fou un compositor i instrumentista de viola.
Va ser autor de sardanes i de ballables, entre les quals va destacar la polca «La automovilista».
L’any 1906 va obtenir un premi per la composició de la sardana «Vidamor», en la 3ª Festa de la Música Catalana, la qual es va celebrar a Barcelona.
Dins la seva obra podem trobar fantasies d’òperes de R. Wagner i G. Verdi. Aquestes es conserven manuscrites en diferents arxius de la província de Barcelona: l'Hemeroteca Municipal de Granollers, la col·lecció particular de Josep Martos a Manresa i el fons patrimonial de l'orquestra Els Fatxendes, a l’arxiu històric de Sabadell.
Entre altres composicions de sardanes es troben «Goig de vida», «Jorn de festa», «L’empordanesa», «La font dels Enamorats», «La picarol», «Primavera».

## Referències

* ↑ Músics per la cobla. (18 de novembre de 2022). GIRONELLA I BOSCH, IGNASI. Músics per la cobla. {{format ref}} https://musicsperlacobla.cat/compositor.php?autor_id=840
* ↑ Vilar i Torrens, Josep Mª. «Gironella i Bosch, Ignasi». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002.
# Vall de Vinaixa

La Vall de Vinaixa és un Espai natural protegit amb un relleu ondulat i amb la presència d'alguns turons als municipis d'Omellons i Vinaixa (Les Garrigues). Presenta una barreja agrícola i forestal molt interessant que en potencia la diversitat i conté espècies d'elevat valor natural com l'àguila cuabarrada. La declaració d'aquest espai té com a objectiu principal la conservació d'aquesta espècie.

## Medi físic

L'espai natural de la Vinaixa es caracteritza per una morfologia ondulada del terreny, on dominen les margues calcícoles i els elements calcaris en general.

## Biodiversitat

La funció principal dels espais naturals protegits de Catalunya és conservar mostres representatives de la fauna, la flora i els hàbitats propis del territori, de manera que es puguin desenvolupar els processos ecològics que donen lloc a la biodiversitat (l'àmplia varietat d'ecosistemes i éssers vius: animals, plantes, els seus hàbitats i els seus gens).
L'espai natural presenta una vegetació amb una barreja agrícola i forestal molt interessant que en potencia la diversitat i conté espècies d'elevat valor natural com l'àguila cuabarrada (Hieraeetus fasciatus).

### Vegetació i flora

La vegetació és dominada per masses boscoses de pi blanc (Pinus halepensis), matollars de garric (Quercus coccifera), combinats amb àrees agrícoles on es cultiva l'olivera i l'ametller, amb algunes clapes de cereal.

### Fauna

En aquest espai hi habita l'àguila cuabarrada (Hieraaetus fasciatus). En el cas de l'ENP Vall de Vinaixa les espècies presents són: Circaetus gallicus, Aquila chrysaetos, Hieraaetus pennatus, Hieraaetus fasciatus, Burhinus oedicnemus, Bubo bubo, Caprimulgus europaeus, Alcedo atthis, Calandrella brachydactyla, Galerida theklae, Lullula arborea, Anthus campestris, Oenanthe leucura, Sylvia undata, Emberiza hortulana.
L'agricultura és segurament l'activitat humana més estesa en aquest espai natural protegit.

## Declaració, planificació i gestió

L'Espai Natural Protegit de la Vall de Vinaixa va ser incorporat al PEIN pel Decret 328/1992, pel qual es va aprovar el PEIN. Aquest Espai va ser declarat espai Natura 2000 l'any 2006 mitjançant l'Acord del Govern 112/2006, de 5 de setembre, que aprova la xarxa Natura 2000 a Catalunya (DOGC 4735, de 6-10-2006).

## Aspectes socioeconòmics d'interès

Usos del sòl: Boscos - 48,33% Terres agrícoles i àrees antròpiques - 38,83% Vegetació arbustiva i herbàcia - 12,84%

## Impactes i vulnerabilitat natural
### Impacte

Entre els impactes que es troben en aquest espai destaquen les activitats extractives i la pressió urbanística.

### Vulnerabilitat natural

L'àguila cuabarrada es mostra vulnerable a les alteracions en l'hàbitat i a la freqüentació humana de les zones sensibles.

## Referències

* ↑ «Vall de Vinaixa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Vall de Vinaixa». Departament de Medi Ambient i Habitatge de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 març 2015].