OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mosaic muntanyenc de boscos i pastures d'Angola

El mosaic muntanyenc de boscos i pastures d'Angola és una ecoregió situada al costat interior orientada a l'est del cinturó de muntanyes que es troba paral·lela a la costa d'Angola, 50-100 km cap a l'interior.

## Ubicació i descripció

Aquestes pistes interiors estan cobertes majoritàriament amb pastures i sabana. Antigament el bosc va cobrir una àrea molt més gran, però avui dia només hi sobreviuen pegats, principalment als barrancs profunds i als pics més alts a les províncies de Huambo i Kwanza-Sud, com el Morro do Moco, i a la Serra da Chela a Huíla.
La zona té un estiu humit i una mica de boira i precipitacions durant tot l'any perquè l'aigua és bastant abundant, encara que en l'estació seca es pot obtenir en alguns llocs només per l'excavació en el llit de sorra dels rius.

## Flora

Els incendis són habituals durant l'estació seca i les herbes seques es cremen i després es renoven. Els arbres no són tan vulnerables als incendis. La flora del bosc té similituds amb altres cadenes muntanyoses que s'estenen arreu d'Àfrica. Les plantes a la zona interior inclouen arbustos com Erica, arbust de sucre (Protea) i Cliffortia, i herbes com Themeda triandra, Tristachyas, Hyparrhenias, Festuca, i Monocymbium.

## Fauna

La fauna inclou un nombre d'espècies d'aus única de les terres altes, com ara Batis margaritae, francolí de Swierstra (Francolinus swierstra), cossifa angolesa (Xenocopsychus ansorgei) Pternistis griseostriatus (Francolinus griseostriatus) i papamosques angolès (Dioptrornis brunneus). Algunes d'aquestes espècies tenen parents propers en altres boscos del continent, més indicis que aquests boscos antigament van ser molt més estesos. Els turons eren la llar de grans mamífers com zebres i antílops fins fa poc.

## Amenaces

Les terres altes són una de les parts més densament poblades d'Angola per la qual cosa el bosc és vulnerable a l'autorització per a l'explotació forestal, mentre que algunes pastures, excepte quan són molt pantanoses, s'està buidant per a l'agricultura. A més les muntanyes han estat escenari de molts conflictes i pobresa durant la Guerra Civil angolesa i, com a conseqüència la vida silvestre ha estat poc estudiada o protegida. La principal ciutat de la regió és Huambo.

## Referències

* ↑ World Wildlife Fund. «Angolan montane forest-grassland mosaic». WildWorld Ecoregion Profile. National Geographic Society, 2001. Arxivat de l'original el 2010-03-08.
* ↑ «Angolan montane forest-grassland mosaic». Terrestrial Ecoregions. World Wildlife Fund.
* «World Wildlife Fund report». Terrestrial Ecoregions. World Wildlife Fund.
# Industria de Turbo Propulsores

El grup franc-anglès Industria de Turbo Propulsores S. A. o ITP, és una indústria nascuda a Espanya dedicada principalment a la construcció i manteniment de motors d'aviació, i a la construcció de turbines de gas.

## Història

A Zamudio, (País Basc), a Sevilla (Andalusia), i amb oficines centrals a Madrid, i queden les restes de l'antiga ENMASA, que és l'embrió espanyol del grup. L'any 1989 va ser adquirida pel grup SENER Aeronautica (França) amb una participació del 53,125%, i el grup Rolls-Royce (Regne Unit) amb una participació del 46,875%. S'incorporà al grup Eurojet per desenvolupar el projecte de l'Eurojet EJ200 per l'Eurofighter Typhoon.
A part de continuar amb el manteniment de motors d'aviació a Espanya, el grup funda la societat Eurojet Turbo GbmH, per donar assistència tècnica i manteniment a la nova motorització. També intervé en altres projectes aeronàutics com el Europrop TP400, el Honeywell AS907 (actual HTF7000), Rolls-Royce BR715, i el Snecma Atar Plus.

## Fets destacats

* 1989 – Fundació del grup.
* 1992 – Participació en el desenvolupament del Trent 700/800 (Rolls-Royce).
* 1998 – Expansió a Mèxic.
* 2001 – Millora de les toveres d'admissió.
* 2005 – Plena responsabilitat tecnològica pel Trent 1000 (Rolls-Royce).
* 2008 – Expansió d'operacions als Estats Units, Malta i Regne Unit.
* 2009 – Expansió de les operacions de Disseny i Fabricació al Regne Unit.
* 2010 – ITP és líder en cossos de turbina, participació en el Trent XWB (Rolls-Royce).

## Vegeu també

* Turbina de gas
* Turboreactor
* Turbohèlix
* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Referències

* ↑ Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008, p. 965. ISBN 84-612-7902-6.
* ↑ Grup ITP, qui som (anglès)

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008. ISBN 84-612-7902-6.

## Enllaços externs

* Pagina del grup amb seu als Estats Units (anglès)
# José Carlos Lazo Romero

José Carlos Lazo Romero (nascut el 16 de febrer de 1996) és un futbolista professional andalús que juga com a lateral esquerre a l'Albacete Balompié.

## Carrera de club

Nascut a Sanlúcar de Barrameda, Província de Cadis, Andalusia, Lazo es va incorporar al planter del Reial Madrid l'any 2002, procedent de l'Atlético Sanluqueño CF. Ascendit al filial a Segona Divisió B per l'entrenador Zinedine Zidane el 5 de juliol de 2015, va debutar com a sènior el 22 d'agost entrant com a substitut a la segona part d'Enzo Zidane en un 5-1 a casa contra el CD Ebro.
Lazo va marcar el seu primer gol com a sènior el 16 de gener de 2016, marcant l'últim en una golejada per 4-0 contra el CF Rayo Majadahonda. L'1 de setembre va ser cedit al Vila-real CF per un any, i també va ser destinat a l'equip B a la tercera divisió.
El 27 de juliol de 2017, Lazo es va unir al Recreativo de Huelva, també en un contracte temporal. El 13 de juliol de l'any següent, va signar un contracte indefinit amb el Getafe CF de la Liga, però va ser cedit al CD Lugo a Segona Divisió el 6 d'agost.
Lazo va fer el seu debut com a professional el 26 d'agost de 2018, substituint Iriome i marcant l'empat en un empat a 1 a 1 davant el Granada CF. El 20 d'agost següent, es va incorporar a la UD Almeria encara a la segona divisió, també amb un contracte temporal.
El 8 de maig de 2020, Lazo va acordar un contracte permanent de quatre anys amb els rojiblancos. Va aconseguir l'ascens a la primera divisió el 2022 com a campió, i va debutar a la categoria als 26 anys el 14 d'agost de 2022, substituint Largie Ramazani en una derrota a casa per 2-1 contra el Reial Madrid.
El 24 d'agost de 2022, Lazo va signar un contracte de cinc anys amb el RCD Espanyol de primera divisió.

## Palmarès

Almeria
* Segona Divisió: 2021–22

## Referències

* ↑ «Rafa Benítez mima a los tres jóvenes jugadores de 'La Fábrica'» (en castellà). Diari AS, 16-07-2015. [Consulta: 6 agost 2018].
* ↑ (en castellà) , 05-07-2015.
* ↑ (en castellà) , 22-08-2015.
* ↑ «Lazo, cedido por el Real Madrid, completa el plantel del Villarreal B» (en castellà). Golsmedia, 01-09-2016. [Consulta: 6 agost 2018].
* ↑ «Carlos Lazo llega cedido al Recre por una temporada» (en castellà). Recreativo Huelva, 27-07-2017. Arxivat de l'original el 25 de juliol 2018. [Consulta: 6 agost 2018].
* ↑ «José Carlos Lazo, jugador del Getafe» (en castellà). Marca, 13-07-2018. [Consulta: 6 agost 2018].
* ↑ «Lazo cedido al Lugo» (en castellà). Getafe CF, 06-08-2018. [Consulta: 6 agost 2018].
* ↑ «El Lugo saca oro en Granada» (en castellà). Marca, 26-08-2018. [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ «Oficial: Lazo se va cedido al Almería» (en castellà). Marca, 20-08-2019. [Consulta: 20 agost 2019].
* ↑ «Lazo signs new Almeria contract to 2024 after loan spell from Getafe CF». UD Almería, 08-05-2020. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Lazo, nou jugador blanc-i-blau». RCD Espanyol, 24-08-2022. [Consulta: 24 agost 2022].

## Enllaços externs

* José Carlos Lazo Romero a BDFutbol
* José Carlos Lazo Romero, Fitxa a Soccerway
# Louis Chaillot

Louis Chaillot (Chaumont, 2 de març de 1914 - Aubenas, 28 de gener de 1998) va ser un ciclista en pista francès, que fou professional entre 1937 i 1951.
Com a ciclista amateur va participar en dos Jocs Olímpics. El 1932, a Los Angeles, guanyà una medalla d'or en la prova de tàndem, formant parella amb Maurice Perrin i una de plata en la velocitat individual. El 1936, a Berlín, tornà a pujar al podi en aconseguir una medalla de bronze en la prova de velocitat individual.
Com a professional destaquen dos campionats nacionals de mig fons i un de velocitat.

## Palmarès

* 1932
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Los Angeles en tàndem
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Los Angeles en velocitat individual
* 1936
** 1r al Gran Premi Cyclo-Sport de velocitat
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Berlín en velocitat individual
* 1937
** Campió de França de velocitat
* 1944
** Campió de França de mig fons
* 1946
** Campió de França de mig fons

## Referències

* ↑ «CHAILLOT Louis». [Consulta: 3 novembre 2024].
* 1 2 «Olympedia – Louis Chaillot». [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Louis Chaillot a sitiodeciclismo.net
# Jayapura

Jayapura és la capital i la ciutat més gran de la província indonèsia de Papua. La ciutat va ser coneguda com a Hollandia des de la seva fundació en 1910 fins a 1962. Està situada en la costa septentrional de l'illa de Nova Guinea i té una superfície de 935,92 km². La ciutat limita amb l'oceà Pacífic i la badia de Yos Sudarso al nord, amb la província de Sandaun de Papua Nova Guinea a l'est, amb la Regència de Keerom al sud i amb la Regència de Jayapura a l'oest. És la ciutat més poblada de la part indonèsia de Nova Guinea, amb una població de 256.705 habitants segons el cens de 2010; l'estimació oficial més recent (a gener de 2014) és de 315.872 habitants.
Jayapura és la quarta ciutat més gran per la seva economia a Indonèsia oriental -després de Makassar, Denpasar i Manado- amb un PIB estimat en 2016 de 19,48 bilions de rupies. També és la segona ciutat indonèsia més cara per a viure, després de Jakarta.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-10-01. [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ Biro Pusat Statistik, Jakarta, 2011.
* ↑ Plantilla:Cite publication
* ↑ https://www.industry.co.id/read/3866/bps-delapan-kota-ini-dengan-biaya-hidup-paling-mahal-di-indonesia
# Josep Antoni Maseras i Sala

Josep Antoni Maseras i Sala (Barcelona, 9 de maig de 1922 - Barcelona, 25 de novembre de 2008) fou un pilot i dirigent esportiu de motociclisme català. Practicant de diverses disciplines motociclistes, des de la regularitat a la resistència i les pujades de muntanya, fou un dels pioners del motocròs a la península Ibèrica. Al llarg de la seva vida ocupà diversos càrrecs directius i participà en l'organització de nombrosos esdeveniments esportius a Catalunya.

## Trajectòria esportiva

Maseras treballà a Derbi durant sis anys en la secció de prototips i després passà a Sanglas, on fou responsable de la promoció de pilots novells de la marca durant 12 anys. Durant la seva etapa a Derbi, formà equip amb Josep Rabasa, els germans Romañà i Antoni Agramunt en diverses competicions. Guanyà el primer Gran Premi del Ral·li de 1.000 km (1953) i les pujades a Sant Genís de Vilassar en les categories de 250 cc i 350 cc amb sidecar (de la qual establí el rècord de velocitat). Guanyà la Pujada a l'Arrabassada amb rècord a la categoria de 500 cc amb sidecar. Obtingué la medalla d'or del Ral·li Canes-Ginebra-Canes i guanyà a Scarborough, Mònaco, Panticosa, Bilbao, Costa Brava, Aragó i Montseny. Guanyà també la Pujada a Vallvidrera, la Pagasarri de Bilbao i la Pujada al coll de Sóller. Fou subcampió d'Espanya de regularitat (1954) i campió d'Espanya per equips. Guanyà diverses edicions de les 24 Hores de Montjuïc en categories inferiors i la Volta a Mallorca.
Pel que fa al fora d'asfalt, disputà nombrosos campionats estatals i estrangers de motocròs i participà diverses vegades en els Sis Dies Internacionals d'Enduro (aleshores anomenats ISDT). Guanyà el Trofeu Nacional i la medalla d'or del Reial Moto Club de Catalunya (RMCC).

## Tasca organitzativa

Josep Antoni Maseras fou president de la comissió esportiva de la federació catalana de motociclisme, directiu de la federació espanyola i comissari tècnic, cronometrador, director de competició i comissari esportiu en diverses curses internacionals, entre elles el Gran Premi d'Espanya de motocròs 250cc celebrat al circuit del Vallès. Anteriorment havia organitzat també aquest Gran Premi al circuit de Santa Rosa durant dos anys. Rebé la medalla de plata al mèrit esportiu de la federació espanyola.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Josep Antoni Maseras Sala». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Todo Terreno/Enduro». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 264-265. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «El VIII Gran Premio de España de moto-cross, reunirá en el Circuito del Vallès la mejor inscripción de su historia» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 13-03-1969. [Consulta: 1r gener 2011].
# Lienden

Lienden és un poble de la província holandesa de Gelderland. Forma part del municipi de Buren i es troba a uns 9 km al sud de Veenendaal.
Lienden va ser un municipi independent fins al 1999, quan es va fusionar amb Buren.

## Història

Va ser esmentada per primera vegada l'any 970 com a Liendna. El nom pot referir-se al til·ler (Tilia), però l'etimologia no està clara. El poble es va originar al llarg de l'Oude Rijn, però el riu es va convertir en no navegable cap al 1200. L'Església Reformada Holandesa es va construir cap al 1400, i la torre data del 1450. El 1840, acollia 829 persones.
A la localitat hi ha el molí fariner De Zwaan que data de 1644. Va ser restaurat els anys 1939-1940 i 1990. El molí de vent és intermedi entre les antigues torres i els molins de pedra posteriors.

## Galeria

* L'heerlijkheid de Lienden el 1626
* De Zwaan
* Església: la Mare de Déu
* Parc eòlic al Zilverlandseweg

## Vegeu també

* FC Lienden

## Referències

* ↑ «Lienden - (geografische naam)» (en neerlandès). Etymologiebank. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ Ronald Stenvert & Sabine Broekhoven. «Lienden» (en neerlandès). Waanders. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Lienden» (en neerlandès). Plaatsengids. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «De Zwaan» (en neerlandès). Molendatabase. [Consulta: 21 març 2022].
# Molenbeek-Saint-Jean

Molenbeek-Saint-Jean (en neerlandès Sint-Jans-Molenbeek) és una de les 19 municipis de la Regió de Brussel·les-Capital. L'1 de gener de 2006, tenia 79877 habitants. La seva superfície és de 5,89 km². El municipi és densament poblat: té uns 13000 hab/km², el doble de la mitjana brussel·lesa.
Molenbeek-Saint-Jean limita amb els municipis de Brussel·les, Anderlecht, Dilbeek, Berchem-Sainte-Agathe, Koekelberg i Jette.

## Molenbeekesos cèlebres

* Joseph Diongre (1878-1963) - arquitecte modernista
* Geo Norge (1898-1990) - poeta
* Serge Creuz (1924-1996)- pintor
* Toots Thielemans - músic de jazz
* Georges Berger (1918-1967) - pilot de curses automobilístiques
* Jean Muno (1924-1988) - escriptor
* Abdelhamid Abaaoud (1987-2015) - activista armat islamista
* Thierry Zéno (1950) - cineasta
* Herman Teirlinck (1879-1967) - escriptor
* Franky Vercauteren (1956) - futbolista

## Enllaços externs

* Molenbeek-Saint-Jean - Lloc web oficial (neerlandès)
# Kętrzyn

Kętrzyn (en alemany: Rastenburg) és una ciutat de Polònia, es troba al voivodat de Vàrmia i Masúria des del 1999, abans formava part del voivodat d'Olsztyn. És la capital del comtat de Kętrzyn. Li van atorgar el nom actual el 1950 en honor de Wojciech Kętrzyński.

## Història

Els pobladors originals de la zona foren la tribu bàltica dels estis, mencionats per Tàcit a Germània. El poble de Rastenburg fou establert el 1329 dins l'Estat Monàstic dels Cavallers Teutònics, i va aconseguir els drets de ciutat el 1357.
Més endavant, la població formà part de la província alemanya de Prússia Oriental, denominada en alemany Rastenburg, i en polonès Rastembork. La regió fou escenari de combats durant totes dues guerres mundials. El 1914 va lliurar-s'hi la batalla dels llacs de Masúria durant la campanya de Tannenberg.
El quartel de comandament militar d'Adolf Hitler durant la Segona Guerra Mundial, el Wolfsschanze, es trobava prop d'un bosc a l'est de Rastenburg. Al búnquer hi va tenir lloc l'atemptat fallit del 20 de juliol de 1944 contra Hitler. El 1945 la zona fou devastada tant pels alemanys que se'n retiraven com pels soviètics durant l'ofensiva del Vístula-Oder. Les runes del Woflsschanze, dinamitades pels alemanys en retirada, són actualment un punt turístic de la ciutat.
Rastenburg fou ocupada per l'Exèrcit Roig el 1945 cap al final de la Segona Guerra Mundial. En finalitzar la guerra, la zona va quedar sota administració polonesa segons l'acord de la Conferència de Potsdam. Els residents alemanys que no havien estat evacuats a temps foren posteriorment expulsats cap a l'oest i reemplaçats per polonesos. El 1950 la població fou reanomenada Kętrzyn en honor de l'activista polonès Wojciech Kętrzyński.

## Galeria d'imatges

* Església de Sant Jordi a Kętrzyn, d'estil gòtic bàltic.
* Monument a Kętrzyn a Wojciech Kętrzyński.
* Castell de Kętrzyn.
# Taxi (pel·lícula de 1996)

Taxi és una pel·lícula espanyola de 1996 rodada pel director Carlos Saura amb guió de Santiago Tabernero on mostra una banda de taxistes racistes i homòfobs a Madrid.

## Sinopsi

Un grup de taxistes, autodenominat “la família”, es dedica a netejar la ciutat de Madrid de negres ("merda"), homosexuals, transsexuals i transvestits ("peix") i toxicòmans ("carn"), durant les seves patrulles nocturnes. Un d'ells, Velasco, té una filla, Paz, que ha suspès els parcials i ha decidit deixar d'estudiar. Velasco, enfadat, l'obliga a treballar amb ell en el taxi: ella fa el servei de dia i ell treballa de nit.
Dani és el fill d'un membre de la família: Remi. No havia tornat a veure a Paz des que eren uns nens, i ara s'enamoren i comencen a sortir junts.
En una escena de la pel·lícula, la família, juntament amb Dani i Pau visiten al marit de Reme a l'hospital: un taxista retirat que es va quedar paralític per culpa d'una parella de toxicòmans que li van disparar a la medul·la, i que no va morir gràcies a un dels membres, Calero, un taxista expolicia, que passava per allí en aquest moment. Aquesta va ser la raó per la qual el grup es va decidir a lliurar la seva particular batalla, i Dani està gairebé convençut que ha de fer el mateix.
A poc a poc Paz s'assabenta de les aventures del seu xicot, el seu pare i els seus amics, cosa que desaprova rotundament. És llavors quan l'expolicia la veu com un perill, i tement que els denunciï decideix matar-la.

## Repartiment

* Ingrid Rubio - Paz
* Carlos Fuentes Cuervo - Dani
* Ágata Lys - Reme
* Ángel de Andrés López - Velasco
* Eusebio Lázaro - Calero
* Paco Maestre - "Niño"
* Pilar Ordóñez - Transvestit

## Premis

* Premi Unión de Actores a la millor interpretació revelació per Íngrid Rubio
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1996: Menció Especial per Íngrid Rubio.

## Referències

* ↑ Cecilia Vera, Silvia Badariotti Cómo hacer cine, Volum 5, p. 177
* ↑ Extremista, marginal y violento: los tópicos del taxista que perpetuó el cine, El Español, 30 de juliol de 2018
* ↑ Taxi a Fotogramas
* ↑ Los actores se premian, ABC, 16 de gener de 1997
* ↑ Íngrid Rubio al web del Festival de Sant Sebastià

## Enllaços externs

* Taxi a Historia de nuestro cine, rtve.es a la carta
# Làurion

Làurion (en grec antic Λαὐρειον i també Λαύριον, en llatí Laurium) eren unes muntanyes que s'aixecaven a l'Àtica, al sud de la regió, una mica al nord del cap Súnion, que tenien mines de plata. Eren més aviat turons no gaire alts, coberts de matolls. El nom fa referència probablement als arbres que es van haver de tallar per aconseguir el mineral, ja que Λαύρα ("laúra") en grec significa carreró, passadís, és a dir una mina que es va explotar obrint vies per a extreure'n la plata.
Queden gran quantitat de restes de les mines i de les fortificacions que les defensaven, i també de la ciutat de Làurion, que era probablement el lloc on habitaven els miners i les seves famílies. Es dubta de si realment hi va haver una ciutat o les edificacions eren només magatzems i espais per processar el mineral, però tant Suides com Foci parlen de Làurion com un lloc (τόπος), que sembla que significa alguna cosa més que una muntanya. El nom s'ha conservat en la paraula corrompuda Legrana o Alegraná, llogaret al costat del monestir de Mendeli.
Les mines de plata, segons Xenofont, s'explotaven des de l'antiguitat i es processaven a la ciutat de Thorikos. La possessió d'un gran subministrament de plata va ser una de les causes de la prosperitat d'Atenes. Les mines eren propietat de l'estat que les cedia o arrendava per un temps limitat a companyies o particulars, i cobrava un 24% del producte. Poc abans de les Guerres mèdiques hi havia gran quantitat de diners a les arques d'Atenes, producte de les mines, i Temístocles va convèncer els atenencs d'utilitzar-los per a construir trirrems, cosa que va fer augmentar la flota fins a tres-centes naus, i obtenir el gran poder naval que va permetre de guanyar la batalla de Salamina, segons diuen Heròdot i Plutarc.
En temps de Xenofont les mines ja no produïen tant com en èpoques anteriors, i a l'època de Filip II de Macedònia hi va haver problemes entre els arrendataris i l'estat per la seva poca rendibilitat. Les mines es van exhaurir al segle i, i durant un temps es van fondre les escòries per segona vegada, segons Estrabó. Quan Pausànies va visitar el lloc un segle després, va dir que en aquell lloc hi havia hagut unes importants mines de plata.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Laurium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 gener 2021].
# Dieidolycus gosztonyii

Dieidolycus gosztonyii és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 2.008-2.165 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Isla Nueva (Xile).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Anderson M. E., 1988. Biology of the Antarctic Seas 19. Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. I. The Antarctic and Subantarctic regions. Antarct. Res. Ser. v. 47. 59-113.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Diary-X

Diary-X (comunament abreujat dx) era un servei de diari en línia, creat i administrat per Stephem Deken, que permetia als usuaris de crear i mantenir tant diaris personals com públics. Es va llançar l'any 2000 i entre la meitat i les tres quartes parts dels seus usuaris tenien entre 14 i 19 anys. L'ús bàsic era gratuït, tot i que per una petita tarifa els usuaris podien enviar les seves entrades per correu electrònic. A principis de 2006, el disc dur del servidor va fallar i, com que no hi havia còpia de seguretat, tot el lloc web i els diaris de tots els usuaris es van perdre.

## Vegeu també

* LiveJournal

## Referències

* ↑ Yim, Su-Jin «Teens' Inner Lives Go Public Online». Newhouse News Service [Washington], 26-12-2001.
* ↑ Katz, Frances «Living Online». The Atlanta Journal and Constitution, 03-01-2002, p. B.2.
* ↑ Sulak, Ashli «Loss of online journal a blow to many». Waco Tribune-Herald, 19-03-2006.