OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de reis de Galícia

El Regne de Galícia s'origina a conseqüència de la divisió que el rei Alfons III d'Astúries fa del Regne d'Astúries entre els seus fills. Així Garcia rep el Regne de Lleó, Ordoni rep Galícia, i Fuela rep Astúries.

## Dinastia Astur-lleonesa

* 910-924: Ordoni I o Ordoni II de Lleó, rei de Lleó (914-924)
* 924-925: Fruela II, rei d'Astúries i rei de Lleó, germà de l'anterior
* 925-926: Alfons Froilaz, fill de l'anterior
* 926-929: Sanç Ordoni, fill d'Ordoni I
929 integració al Regne de Lleó
* 960-966: Sanç I de Lleó, fill de Ramir II de Lleó i rei de Lleó (956-958)
966 integració al Regne de Lleó
* 982-999: Beremund II de Lleó, nebot de l'anterior i rei de Lleó (985-999)
999 integració al Regne de Lleó

## Dinastia Ximena

1065 separació del Regne de Lleó
* 1065-1071: Garcia I, fill de Ferran I de Castella i Sança I de Lleó
* 1071-1072: Sanç II de Castella, germà de l'anterior i rei de Castella. Usurpador del tron gallec al seu germà Garcia. A la seva mort els dos títols passen al seu germà Alfons VI de Lleó.
unió al Regne de Lleó, Alfons VI de Lleó utilitzarà el títol de rei de Galícia conjuntament amb el de Castella i Lleó per posteriorment desaparèixer

## Dinastia Borgonya

* 1111-1157: Alfons VII de Castella, la seva mare Urraca I de Castella el nomenarà rei de Galícia als set anys.
a la seva mort el títol de rei de Galícia resta integrat en el de rei de Lleó, així el duen els seus successors Ferran II i Alfons IX; quan aquest regne és incorporat al Regne de Castella amb Ferran III el títol serà usat fins al 1833

## Portugal
### Dinastia Borgonya

* 1369-1373: Ferran I de Portugal, aclamat rei de iure de Galícia i de Lleó per diverses ciutats.

### Dinastia Avís

* 1475: Alfons V de Portugal i Joana la Beltraneja, són aclamats reis de iure de Galícia per després ser derrotats en la batalla de Toro el 1479 i que va comportar perdre qualsevol opció de successió dinàstica al Regne de Castella per a ells.
# Kaarlo Mäkinen

Kaarlo Mäkinen (Mariehamn, 14 de maig de 1892 - Turku, 11 de maig de 1980) va ser un lluitador finlandès, que va competir durant la dècada de 1920. Combinà la lluita lliure i la lluita grecoromana. Disputà tres edicions dels Jocs Olímpics, 1920, 1924 i 1928.
El 1920, als Jocs d'Anvers, quedà eliminat en sèries de la categoria del pes ploma de lluita lliure. El 1924, als Jocs de París, guanyà la medalla de plata en la competició del pes gall del programa de lluita. La darrera participació en uns Jocs fou a Amsterdam, el 1928, on guanyà la medalla d'or en la competició del pes gall de lluita lliure.
També guanyà dues medalles al Campionat del món de lluita, una de plata el 1921 i una de bronze el 1922, ambdues en el pes gall de lluita grecoromana. A nivell nacional va guanyar 4 títols, dos en estil lliure i dos en grecoromana.

## Referències

* 1 2 3 «Kaarlo Mäkinen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 15 juny 2018].
# 1757
## Esdeveniments
### Resta del món

* 6 de maig - Praga (República Txeca): l'exèrcit de Prússia va guanyar a l'exèrcit del Sacre Imperi en la Batalla de Praga en el curs de la Guerra dels Set Anys.
* 23 de juny - Palashi (Bengala Occidental, l'Índia): la Companyia Britànica de les Índies Orientals obté una victòria definitiva en la batalla de Plassey durant la Guerra dels Set Anys contra el Nabab de Bengala i la Companyia Francesa de les Índies Orientals.
* 9 d'agost - Lake George (Nova York) (estat de Nova York, EUA): els anglesos es rendeixen després de la batalla de Fort William Henry i posteriorment els aliats indis dels francesos els van massacrar, durant la Guerra Franco-Índia.
* 5 de novembre - Rossbach (Saxònia-Anhalt, Alemanya): l'exèrcit de Prússia va guanyar la batalla de Rossbach en el curs de la Guerra dels Set Anys.

## Naixements
### Resta del món

* 4 de maig, Énguera, la Canal de Navarrés: Manuel Tolsà, arquitecte i escultor valencià neoclàssic (m. 1816).
* 10 d'agost, Xàtiva, la Costera: Joaquim Llorenç Villanueva i Astengo, polític i sacerdot valencià (m. 1837).
* Cervera: Marià de Sabater i de Vilanova, marquès de Capmany i escriptor

## Necrològiques
### Països Catalans

* 15 de setembre: Viena (Arxiducat d'Àustria): Francesc de Castellví i Obando, militar austriacista i historiador català (n. 1682).

### Resta del món

* 9 de gener: Bernard le Bovier de Fontenelle, escriptor i filòsof francès (n. 1657)
* 26 de febrer, Amsterdam: Maria Moninckx, artista i pintora botànica neerlandesa de l'Atles de Moninckx (n. ca. 1673).
* 27 de març: Mannheim (Alemanya): Johann Stamitz, compositor, violinista i director d'orquestra txec.(n. 1717)
* 23 de juliol: Domenico Scarlatti, compositor i clavecinista italià (n. 1685).
* 11 d'agost: José Pradas Gallén, compositor barroc espanyol (n. 1757)
* 17 d'octubre: René Antoine Ferchault de Réaumur, físic francès (n. 1683)
* 12 de novembre: Colley Cibber, actor poeta i dramaturg anglès (n. 1671)

## Referències

* ↑ «Manuel Tolsà Sarrión | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ van der Hut, Margreet. «Moninckx, Maria» (en dutch). Digital Women's Lexicon of the Netherlands, 17-09-2019. [Consulta: 7 gener 2022].
* ↑ Dictionnaire des compositeurs.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-559-8.
* ↑ «Domenico Scarlatti | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 maig 2020].
# Skadi

A la mitologia nòrdica, la geganta Skadi (o Skaði) era la deessa de l'hivern i caçadora amb arc. Era filla del gegant Þjazi, i quan aquest va ser assassinat pels ansos, la geganta Skadi va marxar a Asgard a la recerca de venjança. Temorós d'enfrontar-se a la deessa de l'hivern, Odin li va oferir posar els ulls del seu pare al firmament perquè hi brillessin convertits en estrelles, casar-la amb un déu i fer-la riure. L'única condició que els déus van imposar a Skaði fou que triaria el seu futur marit veient-li només els peus. Ella esperava elegir Balder, però va errar el destí i va escollir Njǫrðr, un déu de la mar i els vents. No estaven fets l'un per l'altre i, finalment, es van separar. Hi ha qui afirma que es va casar amb Ull, déu dels patins de neu i el tir amb arc. Altres diuen que va tenir amb Odin diversos fills. Sigui com sigui, Skaði dona nom a Esca[n]dinàvia, una península de la qual hom creia, antigament, que era una illa (una àvia -aquest mot vol dir illa en germànic-): Skadin-àvia és l'Illa de Skadi.
# Aukusti Sihvola

Aukusti Sihvola (Sippola, 7 de març de 1895 - Luumäki, 18 de juny de 1947) va ser un lluitador finlandès, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes pesant del programa lluita lliure.

## Referències

* ↑ «Aukusti Sihvola Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 5 octubre 2018].
# Synthetoceras tricornatus

Synthetoceras tricornatus és una espècie extinta de mamífer artiodàctil de la família Protoceratidae del període Miocè de Nord-amèrica. Feia 2 metres de longitud. Synthetoceras posseïa banyes damunt del cap i en el musell que probablement servien per lluitar. El seu nom específic, tricornatus, significa 'proveït de tres banyes'.

## Referències

* ↑ Entrada «Synthetoceras tricornatus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Sergio Marazzi

Sergio Marazzi (Milà, 1941) és un investigador italià, estudiós de la geografia alpina i autor del llibre Atlante orografico delle Alpi - SOIUSA Suddivisione Orografica Internazionale Unificata del Sistema Alpino (en catala: Atles de l'orografia dels Alps SOIUSA Subdivisió Orogràfica Unificada del Sistema Alpí), en col·laboració amb el Club Alpí Italià.
La SOIUSA se centra a trobar un punt de connexió normalitzat i estandarditzat entre les classificacions de muntanyes dels Alps descrites en les diferents guies nacionals de muntanya, com ara les del Club Alpino Italiano (Da rifugio a rifugio i Guida dei monti d'Italia), la suïssa del Schweizer Alpen-Club, l'eslovena de la Planinska zveza Slovenije, les de diverses editorials (Arthaud,Didier-Richard, Bergverlag Rudolf Rother, etc.) i les tradicionals seccions alpines de la Partició dels Alps (presentada al IX Congrés Geogràfic Italià de l'any 1924 i oficialitzada el 1926, on es trobaven incongruències i errors geogràfics que la feien obsoleta) i en la necessitat d'una actualització precisa.

## Obra escrita
### Llibres

* Marazzi, Sergio. Atles de l'orografia del Mont Blanc (en italià). Pavone Canavese Itàlia: Priuli & Verlucca, 1991.
* Marazzi, Sergio. en col·laboració amb el Club Alpino Italiano. Atlante orografico delle Alpi. SOIUSA Suddivisione Orografica Internazionale Unificata del Sistema Alpino (en italià). Scarmagno Itàlia: Priuli & Verlucca, 2005, p. 416 pp. (Quaderni de cultura alpina 82 - 83). ISBN 978-88-8068-273-8.

### Articles

* Ambiente Società Territorio - Geografia nelle scuole - Rivista de l'Associazione Italiana di Insegnanti di Geografia 4/2001
* L'Universo - Rivista del Istituto Geografico Militare di Firenze 4/2002
* Lo Scarpone - Rivista del Club Alpino Italiano 5/2003
* Lo Scarpone - Rivista del Club Alpino Italiano 6/2005

## Referències

* ↑ Marazzi, Sergio. en col·laboració amb el Club Alpino Italiano. Atlante orografico delle Alpi. SOIUSA Suddivisione Orografica Internazionale Unificata del Sistema Alpino (en italià). Scarmagno (Torí) Itàlia: Priuli & Verlucca, 2005, p. 416 pp. (Quaderni de cultura alpina 82 - 83). ISBN 978-88-8068-273-8.
* ↑ SOIUSA presentada amb el patrocini del Club Alpino Italiano CAI Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. 23 gener 2006.
* ↑ Lo Scarpone - La rivista del Club Alpino Italiano p.2 Març 2006 Alpi: un'aria nuova Anzi, antica Arxivat 2012-01-23 a Wayback Machine.>
* ↑ Conferenza sulla SOIUSA Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. 6 aprile 2006 "Le Alpi cambiano nome?"
# Zàssovskaia

Zàssovskaia - Зассовская (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del Labà, afluent del riu Kuban, davant de Mostovskoi. És a 24 km al sud de Labinsk i a 158 km al sud-est de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa el khútor de Vessioli i els possiolki de Podgorni i Sotsgorodok.

## Història

Zàssovskaia neix a l'assentament fortificat d'Ardjinskoie, fundat pel general Grigori Zas el 1839. Aquella fortalesa va ser rebatejada en honor del general (Zàssovskoie). El 1853 començà a crear-se un petit poble al costat de l'assentament, que esdevingué l'actual stanitsa, que va rebre el seu nom en honor del mateix general. Fins al 1920 formava part de l'otdel de Labinsk de la província de Kuban. El 1861 tenia ja 1.192 habitants. El 1875 s'hi construí la primera església.
# Iekaterina Kórbut

Iekaterina Valérievna Kórbut (en rus: Екатери́на Вале́рьевна Ко́рбут); nascuda a Taixkent el 9 de febrer de 1985, és una jugadora d'escacs russa, que té el títol de Gran Mestre Femenína (WGM) des de 2001, i el de Mestre Internacional des de 2007.
Tot i que està inactiva des de l'abril de 2009, a la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2021, hi tenia un Elo de 2448 punts, cosa que en feia el jugador número 285 absolut de Rússia. El seu màxim Elo va ser de 2468 punts, a la llista d'abril de 2008 (posició 1161 al rànquing mundial).

## Biografia

Kórbut va aprendre a jugar als escacs als nou anys, i des del principi va ser entrenada per l'entrenador i àrbitre uzbek Serguei Pintxuk. Es va mudar a Sant Petersburg amb la seva família i el seu entrenador, quan tenia 13 anys, i allà hi va estudiar economia. Va entrenar amb en Marat Makàrov, i en torneigs amb l'MI Oleg Biriukov.

## Resultats destacats en competició

L'octubre de 2000 acabà en tercer lloc al Campionat d'Europa Sub-18 celebrat a Chalkidiki. El març de 2003 va guanyar el Campionat de Rússia femení Sub-20, celebrat a Essentuky, al Caucas Nord, empatada al primer lloc amb Natàlia Pogónina. El desembre d'aquell mateix any va guanyar el torneig Admiralteiski de Sant Petersburg. En el Campionat de Rússia Sub-20 de 2004, a Samara, hi empatà al primer lloc amb Natàlia Pogónina.
El novembre de 2004, Kochi, al sud de l'Índia, es va proclamar Campiona del món Sub-20 amb una puntuació de 10,5 sobre 13, per damunt d'Elisabeth Pähtz i l'índia Karavade Eesha. Tot i que no es va assegurar el títol fins a l'última volta, es va mantenir invicta durant tot el torneig. Fou la primera russa Campiona del món júnior des que el 1988 ho fos Alissa Gal·liàmova. El desembre de 2006, a Gorodets, óblast de Nijni Nóvgorod, es proclamà Campiona femenina de Rússia.

### Participació en competicions per equips nacionals

El 2007 va participar a Iekaterinburg amb l'equip femení rus, al tercer tauler, al Campionat del món per equips, on les russes guanyaren la medalla d'argent, rere l'equip xinès. També el 2007, formà part de l'equip rus que, a Iràklion, guanyà el Campionat d'Europa per equips, competició en què també va rebre una medalla d'argent individual per a la seva puntuació de 5 de 7.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Iekaterina Kórbut» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 18 octubre 2011].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Iekaterina Kórbut «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 18 octubre 2011].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 17 octubre 2011].
* ↑ Superfinal del campionat d'escacs femení de Rússia de 2006 (rus)

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Iekaterina Kórbut a «chessmetrics.com». [Consulta: 18 octubre 2011]. (anglès)
* Bartelski, Wojciech. «Fitxa de Iekaterina Kórbut a OlimpBase» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: 18 octubre 2011].
# Karel Albert

Karel Albert (Anvers, 16 d'abril, 1901 - Liedekerke (Brabant Flamenc), 23 de maig, 1987), va ser un compositor belga, conegut sobretot per la seva música per al teatre.

## Biografia

Albert va néixer a Anvers i va estudiar inicialment al "Royal Conservatoire" d'Anvers, i més tard particularment amb Marinus De Jong. De 1924 a 1933 va treballar com a assessor musical i director del "Vlaamsche Volkstooneel", per després convertir-se en assistent de direcció a la secció flamenca del Servei Nacional de Radiodifusió de Bèlgica (NIR), Brussel·les, càrrec que va ocupar fins a la seva jubilació, el 1961. Després d'aquest any va treballar com a crític musical per al setmanari "Het toneel", i va centrar la seva atenció en la composició. Va ser conegut sobretot per la música escènica que va compondre per al "Vlaams Volkstoneel" i el "Théâtre du Marais" de Brussel·les.

## Estil

La música anterior d'Albert, gran part de la qual va ser escrita amb el pseudònim "K. Victors", era propera a l'estil expressionista d'Arnold Schoenberg, tot i que Albert preferia el terme "constructivista", referint-se a la seva obra com a "música que s'esforçava per ser música pura", línies que representen ni més ni menys que un valor plàstic. Aquestes "construccions", destinades a la realització d'un "art comunitari", van començar a aparèixer ja l'any 1922, encara que el més característic pertanyen al període de 1926 a 1937. Durant la dècada de 1940 va evolucionar gradualment cap a un estil més tradicional i neoclàssic. L'última fase de la seva composició va estar marcada per un gir cap a l'atonalitat i el serialisme. Albert va començar a explorar la tècnica dodecafònica en el segon moviment del seu Quintet per a flauta, oboè i trio de corda (1954), i va intensificar aquesta tendència en el Tema i variacions per a piano (1955), Tercera Sonata per a piano (1956), i Bloeiende lotus (1956), formant finalment una obra completa en una fila de dotze tons amb l'obra orquestral De nacht (1956), seguida de la Suite per a orquestra (1958) i una successió de peces i cançons de música de cambra.

## Referències

* 1 2 Mertens & Volborth-Danys 2001.
* 1 2 3 Vanacker 2001.

## Fonts

* Mertens, Corneel i Diana von Volborth-Danys. 2001. "Albert, Karel". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, segona edició, editat per Stanley Sadie i John Tyrrell. Londres: Macmillan Publishers.
* Vanacker, Jeroen. 2001. "Albert, Karel". Índex CeBeDeM de compositors afiliats (Consulta el 25 de novembre de 2012).
# Chang'an (pel·lícula)

Chang'an (xinès simplificat: 长安三万里, pinyin: Cháng'ān sān wàn lǐ), també coneguda com 30.000 milles de Chang'an, és una pel·lícula xinesa de drama històric d'animació en 3D de 2023 dirigida per Xie Junwei i Zou Jing. Segueix la història de l'amistat de dècades de Li Bai i Gao Shi, enmig de la transició que patí la dinastia Tang on passà de la màxima prosperitat a l'agitació causada per la rebel·lió liderada per An Lushan, un dels generals més afavorits de l'emperador Xuanzong. La pel·lícula va ser produïda per Light Chaser Animation Studios, Alibaba Pictures, Tianjin Maoyan Weiying Culture Media, Weibo Corporation, en associació amb China Film Co., Ltd.. La pel·lícula es va estrenar a la Xina el 8 de juliol de 2023. Amb 168 minuts de durada, la pel·lícula és considerada juntament a la japonesa Kono Sekai no Katasumi ni com la pel·lícula d'animació més llarga estrenada a les sales.
A la pel·lícula van aparèixer un total de 48 poemes de diversos poetes del període Tang.

## Estrena

Chang'an va ser estrenada el 8 de juliol de 2023, a la Xina continental, i el 25 d'agost, a Hong Kong i Macau. La pel·lícula es va estrenar als Estats Units i al Canadà el 6 d'octubre de 2023, distribuïda per Niu Vision Media.
Douban, l'influent lloc web de ressenyes de pel·lícules xineses, qualifica el drama amb un 8,3 sobre 10, una de les puntuacions més altes rebudes per pel·lícules d'animació de gran estrena.

## Taquilla

Chang'an va recaptar 1.823 milions de iuans a la taquilla xinesa, la qual cosa la converteix en la segona pel·lícula d'animació xinesa més taquillera de la història.

## Referències

* 1 2 «"For us, by us": the Tang dynasty-inspired animated film putting Chinese audiences first». South China Morning Post, 06-08-2023.
* ↑ «Animated movie Chang'an is poetry in motion». Chinadaily.com, 06-07-2023.
* ↑ «Niu Vision Media's website on "Chang'an"». .
* ↑ 澎湃新闻. «《长安三万里》火了，影院背诗现象惹争议», 14-07-2023. [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «有孩子在电影院里背唐诗，是美好还是闹心？_娱乐频道_中国青年网». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «zh:长安三万里». maoyan.com. Arxivat de l'original el 2023-07-03. [Consulta: 2 octubre 2023].
# Solomun

Mladen Solomun (Travnik, Bòsnia i Hercegovina, 27 de desembre de 1975), més conegut amb el nom artístic de Solomun, és un punxadiscos i productor de música electrònica, guanyador de 3 DJ Awards en la categoria Deep House.

## Referències

* ↑ «Solomun». Resident Advisor. [Consulta: 27 juliol 2019].
* ↑ «DJ Awards – 2015». [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «DJ Awards – 2013». Arxivat de l'original el 4 d’abril 2023. [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «DJ Awards – 2012». Arxivat de l'original el 4 d’abril 2023. [Consulta: 22 juny 2016].
# Estudis Romànics

Estudis Romànics (ER) és una revista especialitzada que fou fundada en 1947 per Ramon Aramon. Després d'uns anys de publicació irregular, se'n reprengué la publicació regular l'any 2000 amb el número 22. El número 21 conté els índexs generals dels vint primers volums.
Des de l'any 2000 fins a 2014 fou dirigida per Antoni Badia i Margarit, membre emèrit de la Secció Filològica de l'IEC, A partir del número 26 (2004) fou codirigida per Joan Veny, que n'és el director actual junt amb José Enrique Gargallo de director adjunt. La direcció de la revista compta amb la col·laboració del Comitè de Redacció i l'assessorament del Consell Científic.
La revista és considerada de categoria "A" en el rànking CARHUS + 2014 Arxivat 2015-07-06 a Wayback Machine..
Els Estudis Romànics, de publicació anual, estan dedicats a la lingüística, la filologia, la crítica literària i les literatures de l'Europa llatina, sense limitacions de tema, de metodologia ni de cronologia. Recullen aportacions globals i particulars de cada llengua.
En el format actual, els volums dels ER consten de tres parts:
* Articles.
* Recensions.
* Crònica.
Les col·laboracions en els ER estan redactades preferentment en qualsevol llengua romànica (o també en alemany o en anglès). La llengua oficial de la Redacció és el català.
Els volums són consultables per internet a través del Portal de Publicacions de l'IEC (vegeu "enllaços externs").

## Referències

* ↑ «Estudis Romànics». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Estudis Romànics Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. a l'IEC

## Enllaços externs

* Portal de la Publicació Arxivat 2016-09-19 a Wayback Machine. a l'IEC
* «Obra de Estudis Romànics» a Dialnet.
# Àcid salicílic

L'àcid salicílic (o en nomenclatura IUPAC àcid 2-hidroxibenzoic) rep aquest nom dels salzes (en llatí salix), ja que es va extreure per primera vegada de l'escorça d'aquest gènere d'arbres.
És un sòlid incolor que acostuma a cristal·litzar en agulles. Té una bona solubilitat en etanol i èter.

## Síntesi

Industrialment s'obté del diòxid de carboni i fenòxid de sodi per substitució electrofílica el posterior alliberament de la sal de l'àcid mitjançant l'addició d'un àcid fort (amb el que es coneix com a síntesi de Kolbe).

## Usos mèdics i cosmètics

L'àcid salicílic és l'additiu clau en molts productes per a la cura de la pell en tractament de l'acne, psoriasis, durícies de la pell i berrugues. També és ingredient de diversos xampús contra la caspa. L'ús directe d'una solució salicílica pot produir hiperpigmentació en la pell.
Com alleujador de la febre es fa servir des de 1763.
L'aspirina (àcid acetilsalicílic) es pot preparar a través de l'esterificació del grup hidroxil-fenòlic de l'àcid salicílic.
El subsalicílic en combinació amb el bismut formen un alleujadora estomacal popular (subsalicílic de bismut) que ajuden a controlar la diarrea, basques i flatulències.
Com a antisèptic bucal actua sobre les mucoses.

## Vegeu també

* Àcid acetilsalicílic
* Salicilat de benzil
* Salicilat d'etil
* Salicilat d'isoamil
# Lovick Bransby Friend

El General Major Sir Lovick Bransby Friend KBE, CB, PC (25 d'abril de 1856 - 19 de novembre de 1944) fou un militar britànic i jugador de criquet.

## Biografia

Friend va néixer a Halfway Street (Sidcup), Kent, i va ser educat al Cheltenham College i a la Reial Acadèmia Militar de Woolwich. Posteriorment va ser oficial dels Royal Engineers el 1873.
Com a jugador de criquet, era batedor dretà, a més de, ocasionalment, wicket-keeper, jugant tant amb el Kent County Cricket Club com amb el Marylebone Cricket Club: també va jugar futbol pels Royal Engineers, equip amb el qual va disputar la final de la FA Cup de 1878.
El 1883 Friend es va convertir en instructor a la Reial Acadèmia Militar de Sandhurst, mentre que el 1885 passà a ser secretari del Comitè Experimental dels Royal Engineers. Més tard prendria part en la batalla d'Omdurman, al Sudan, el 1898, on era director d'Obres i Magatzems de l'exèrcit egipci des del 1900. El 1906 seria nomenat assistent director d'obres de fortificació, mentre que el 1908 passà a ser Comandant de les defenses costaneres d'Escòcia.
El 1912 fou nomenat General Major a càrrec de ladministració de la comandància d'Irlanda, mentre que el 1914 passà a ser-ne Comandant en Cap: fou substituït del càrrec a conseqüència de l'alçament de Pasqua, el 1916. Entre aquell any i la seva jubilació, el 1920, fou el president de la Comissió de Reclamacions de l'exèrcit britànic a França. Va morir el 19 de novembre de 1944.

## Referències

* 1 2 Warsop, Keith. The Early F.A. Cup Finals and the Southern Amateurs. Tony Brown, Soccer Data, 2004, p. 79–80. ISBN 1-899468-78-1.
* 1 2 3 4 5 6 Liddell Hart Centre for Military Archives
* ↑ cricinfo profile
* 1 2 «cricketarchive profile». Arxivat de l'original el 2011-08-05. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «Sporting Chronicle». Arxivat de l'original el 2007-08-24. [Consulta: 26 gener 2016].