OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 1920 Bitwa warszawska

1920 Bitwa warszawska (literalment, "La batalla de Varsòvia de 1920") és una pel·lícula bèl·lica polonesa del 2011 realitzada per Jerzy Hoffman. Es tracta de la primera pel·lícula polonesa en 3D i una de les pel·lícules més cares de la història del cinema polonès. La pel·lícula narra bàsicament els fets de la batalla de Varsòvia de 1920, quan els polonesos van fer fora l'Exèrcit Roig que marxava cap a la capital, Varsòvia. L'obra es va estrenar el 26 de setembre de 2011.

## Argument

Superproducció polonesa sobre una de les batalles més importants del primer quart de segle xx, en la qual l'exèrcit polonès es va enfrontar a les tropes russes al riu Vistula, el 1920, segant els plans de Lenin d'expandir la revolució comunista per tot Europa.

## Repartiment

* Daniel Olbrychski com a Józef Piłsudski
* Borys Szyc com a Jan Krynicki
* Natasza Urbańska com a Ola Raniewska
* Marian Dziędziel com a Tadeusz Rozwadowski
* Olga Kabo com a Sofiya Nikolayevna
* Bogusław Linda com a Bolesław Wieniawa-Długoszowski
* Jerzy Bończak com a capità Kostrzewa
* Ewa Wiśniewska com a Ada
* Aleksandr Domogarov com a Kryshkin
* Stanisława Celińska com a Zdzisia
* Adam Ferency com a txequista Bukowski
* Andrzej Strzelecki com a Wincenty Witos
* Wiktor Zborowski com a Charles de Gaulle
* Wojciech Pszoniak com a Maxime Weygand
* Viktor Balabanov com a Vladímir Lenin
* Igor Guzun com a Ióssif Stalin

## Referències

* ↑ Żebruń, Alicja. «Pierwszy polski pełnometrażowy film 3D niedługo w kinach» (en polonès). Wyobrazsobie.komputerswiat.pl, 19-09-2011. Arxivat de l'original el 2016-05-15. [Consulta: 28 setembre 2013].
* ↑ «Warsaw Gazette». Arxivat de l'original el 2015-06-21. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «Realia». Arxivat de l'original el 2012-03-12. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «Film Bitwa Warszawska 1920 3D» (en polonès). 1920.dobroni.pl. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «Osen». Arxivat de l'original el 2012-03-05. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ Film Polski
* ↑ «1920 Bitwa warszawska». The New York Times.

## Enllaços externs

* 1920 Bitwa warszawska - Lloc web oficial (polonès)
# Carmen Cabezas i Peña

Carmen Cabezas i Peña (Salamanca, 9 de juny de 1959) és una metgessa espanyola.
Llicenciada i doctora en Medicina i Recerca Traslacional per la Universitat de Barcelona, el 1r de juny de 2021 va ser nomenada Secretària de Salut Pública de la Generalitat de Catalunya per l'aleshores conseller de Salut Josep Maria Argimon, a qui va substituir en el càrrec.
Cabezas és especialista en medicina familiar i comunitària i en medicina preventiva i salut pública. Té estudis de màster en Metodologia de les Ciències de la Salut per la Universitat Autònoma de Barcelona i és diplomada en Sanitat per l'Escuela Nacional de Salud. També té un postgrau en Gestió de Qualitat de la UAB-Fundació Avedis Donabedian. És col·laboradora docent en moltes universitats catalanes, especialment en el màster de Salut Pública de la Universitat Pompeu Fabra.
Cabezas va ser tècnica de Salut Pública i directora assistencial a l'Hospitalet de Llobregat a l'Institut Català de la Salut (1990-2001) i responsable de la Unitat de Recerca en Atenció Primària de l'Institut Català de la Salut-Fundació Jordi Gol i Godina (2001-2006). Des del 2006 era la subdirectora general de Promoció de la Salut de l'Agència de Salut Pública de Catalunya, des d'on ha dirigit l'estratègia de vacunació contra la COVID-19 del govern català.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carmen Cabezas, nova secretària de Salut Pública», 31-05-2021. [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ «Carmen Cabezas, primera secretària de Salut Pública». [Consulta: 17 juliol 2021].
# Traficants de licor

Traficants de licor (títol original: Moonrunners) és una pel·lícula de la sèrie B estatunidenca dirigida per Gy Waldron i estrenada el 1975. Inspirada en la biografia del bootlegger Jerry Rushing, es tracta de la pel·lícula precursora de la sèrie The Dukes of Hazzard. Ha estat doblada al català.

## Argument

Els germans Hagg, transporten alcohol il·legalment a compte del seu oncle Jesse, enfrontats a Jake Rainey, un home de negocis interessat en aquest trànsit, i el xèrif Roscoe Coltrane, disposat a tot per detenir els germans Lee.

## Repartiment

* James Mitchum: Grady Hagg
* Kiel Martin: Bobby Lee Hagg
* Arthur Hunnicutt: Oncle Jesse Hagg
* Chris Forbes: Beth Ann Eubanks
* George Ellis: Jake Rainey
* Pete Munro: Zeebo
* Joan Blackman: Reba Rainey
* Waylon Jennings: El narrador
* Ralph Mooney: Guitarra i tambors
* Don Brooks: Harmonica
* Fred Newell: Ell mateix - guitarra / banjo
* Larry Whitemore: guitarra rítmica
* Duke Goff: guitarra baixa
* Richie Albright: percussions
* Elaine McFarlane: la barmaid de Jake Rainey
* Joey Giardello: l'home del sindicat
* Rick Hunter: el patron del Rowdy Boar's Nest
* Dick Steinborn: l'amo del Obnoxious bar
* Happy Humphrey: Tiny, l'home del syndicat
* John Chappell: Luther

## Referències

* ↑ (francès) Moonrunners a dvdtoile.com
* ↑ (francès) The Dukes of Hazzard (Sheriff, fais-moi peur !) a 720lignes.com
* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «Moonrunners». The New York Times.

## Enllaços externs

* Crèdits al començament de la pel·lícula a YouTube
# Batalla de Rosebud

La batalla de Rosebud —també coneguda com a batalla de Rosebud Creek— succeïda el 17 de juny de 1876, en el territori de Montana entre l'exèrcit dels Estats Units i una força formada per americans nadius lakota durant la Guerra de les Black Hills. Els xeienes l'anomenaren Batalla on la Xica Salvà al seu Germà, a causa d'un incident durant la baralla de Buffalo Calf Road Woman.

## Antecedents

La primera incursió a principis de març del mateix any no havia anat bé. George Crook havia confiat a Coronel Joseph J. Reynolds l'expedició de Big Horn per localitzar i atacar un poble al riu Powder en territori de Montana, però l'acció no es va desenvolupar segons el previst, i la possibilitat d'una victòria fonamental es va evaporar a causa d'errors, obligant Reynolds a dimitir en un consell de guerra. Crook estava decidit a no permetre que això tornés a passar.

## Desenvolupament tàctic

El General Crook va deixar Fort Fetterman, al territori de Wyoming, el 29 de maig de 1876 amb una columna de poc menys d'un miler de soldats del Segon i Tercer de cavalleria i Quart i Novè d'infanteria per mirar d'encerclar els guerrers hostils de les planes del nord.
Hores abans de l'alba del 17 de juny Crook va despertar els seus homes, i les 6 del matí baixaven per Rosebud Creek. Presos per sorpresa, els crow i xoixons van contraatacar els atacants lakota i xeiene, donant temps a Crook i els seus oficials per desplegar les seves forces. El capità Avery Caín, amb el quart d'infanteria i l'ajuda del novè d'infanteria, va repel·lir l'atac inicial dels lakota i va assegurar el centre, mentre el tercer de cavalleria va rebutjar l'enemic a la dreta.
La batalla es va centrar a l'esquerra, on nombrosos indis intentaven flanquejar la infanteria, la qual cosa es va traslladar a les seves forces al sud i a l'oest a través de les crestes i barrancs. el coronel Royall va començar a netejar crestes i promontoris en poder dels lakot, que van creuar el barranc de Kollmar Creek establint-se de les terres altes cap al sud-oest. Crook va ordenar Royall a retirar-se i connectar la seva dreta a l'esquerra del general per consolidar les seves forces mentre enviava un destacament de 400 homes pel Rosebud a la suposada ubicació del llogaret indi per atacar-lo i obtenir una victòria contundent, però amb les forces dividides, els atacs dels indis els van superar i es van haver de retirar.

## Referències

* ↑ Pàgina 290, Dee Brown, Bury My Heart at Wounded Knee, Henry Holt (1991), Trade paperback, 488 pàgines, ISBN 0-8050-1730-5
* ↑ Field, Ron. US Army Frontier Scouts 1840-1921 (en anglès). Osprey Publishing, 2003, p. 25. ISBN 1841765821.
* ↑ Bourke, John Gregory; Robinson, Charles M. The Diaries of John Gregory Bourke Volume 1: November 20, 1872--July 28, 1876 (en anglès). University of North Texas Press, 2003, p. 321. ISBN 1574411616.

## Enllaços externs

* Crooks report of Rosecreek Battle .pp.448-449 (anglès)
* Rosebud Recollections: eye-witness accounts of the Battle of the Rosebud (anglès)
* Battle of the Rosebud: Crook's Counterattack, 0830-1000 Arxivat 2009-07-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Muhàmmad ibn Abi-Hudhayfa

Abu-l-Qàssim Muhàmmad ibn Abi-Hudhayfa ibn Utba ibn Rabia ibn Abd-Xams —àrab: أبو القاسم محمد بن أبي حذيفة بن عتبة بن ربيعة, Abū l-Qāsim Muḥammad b. Abī Ḥuḏayfa b. ʿUtba b. Rabīʿa— fou un company del Profeta i governador d'Egipte (656-657). Va néixer a Abissínia, on els seus pares havien emigrat. El seu pare va morir en la batalla d'Aqraba el 633 contra Musàylima, i el jove Muhàmmad fou criat per Uthman ibn Affan.
Enviat a Egipte, va participar en la batalla dels Pals el 655. Per raons desconegudes es va declarar contrari al seu «padri», el califa Uthman ibn Affan, i amb un grup de partidaris va marxar contra Uqba ibn Àmir al-Juhaní que havia estat nomenat governador en lloc d'Abd-Al·lah ibn Sad, que ja havia marxat a Medina a informar el califa del seu govern i sens dubte per informar de l'hostilitat d'alguns notables a Egipte en contra del califa. Uqba fou expulsat d'al-Fustat i Muhàmmad va agafar el govern per a si mateix (655/656) i en endavant va incitar a la revolta remarcant els greuges dels musulmans contra el califa.
Uthman va enviar a Egipte Sad ibn Abi-Waqqàs, però Muhàmmad i els seus el van obligar a retornar a l'Hijaz i també van rebutjar el retorn d'Abd-Al·lah ibn Sad. Muhàmmad hauria estat el que va enviar a Medina un contingent de 600 homes contra Uthman, tot i que personalment no va participar en el seu assassinat, ja que va romandre a Egipte. Assassinat el califa (17 de juny de 656), els partidaris del difunt van començar a planejar la revenja. Les forces reunides al Said van derrotar el governador de manera greu a Kharibta (febrer del 657), però Muhàmmad fou confirmat en el govern per Alí ibn Abi-Tàlib, el nou califa.
Muàwiya ibn Abi-Sufyan, el governador de Síria, va intentar entrar a Egipte, però li fou barrat el pas per Muhàmmad, però aviat va fer un acord amb el sirià per acabar la lluita. Va deixar el govern en mans de Qays al-Hakam ibn al-Sad ibn Ibada al-Ansarí i es va entregar com a ostatge a Muàwiya, que el va fer empresonar. Muhàmmad i els altres ostatges es van poder escapar però, perseguits pel governador de Filistin, van ser atrapats i van morir tots el maig/juny del 657.

## Bibliografia

* G. Wiet, L'Egypte arabe, 1940.
# Jeff Vermeulen

Jeff Vermeulen (Zwolle, Overĳssel, 7 d'octubre de 1988) és un ciclista neerlandès, professional des del 2007 i actualment a l'equip Destil-Jo Piels Cycling Team. Combina la carretera amb la pista.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió dels Països Baixos en Derny
* 2011
** Campió dels Països Baixos en Derny
* 2012
** Campió dels Països Baixos en Derny

## Palmarès en ruta

* 2009
** 1r al Kernen Omloop Echt-Susteren
* 2012
** 1r a l'Omloop van de Glazen Stad
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2013
** 1r al Zuid Oost Drenthe Classic
** Vencedor de 2 etapes de l'Olympia's Tour
* 2015
** 1r al Zuid Oost Drenthe Classic
** 1r al Tour d'Overijssel
** 1r a la Parel van de Veluwe
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa del París-Arràs Tour
* 2016
** 1r a la Ster van Zwolle
** Vencedor d'una etapa del Tour de Loir i Cher
* 2017
** 1r a l'Omloop van de Glazen Stad

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Torre del Cap Andritxol

La Torre del Cap Andritxol (popularment Torre des Cap Andritxol) és una torre de guaita situada al Cap Andritxol, a la partió dels termes de Calvià i Andratx (Mallorca), a 180 metres sobre el nivell del mar. Està declarada Bé d'Interès Cultural.
Formava part d'un extens sistema de vigilància i senyalització de tota la costa mallorquina per combatre la pirateria, en el qual contribuïa com a torre de senyals, connectada amb la torre de na Pòpia i la de Malgrats.

## Descripció

És una torre de tipus cilíndric sense repeu, d'uns 6,7 m de diàmetre i construïda amb pedra i morter de calç. La cambra principal té coberta amb volta de maçoneria i travada amb morter, i s'hi accedeix a través d'un portal situat a 4 m d'alçada amb una escala de braó. A la cambra hi ha una fornícula, quatre espilleres i una escala que puja fins al terrat.
El 2002 va patir una restauració que, a més de reparar els danys causats pel pas del temps, també modificà elements arquitectònics. Actualment, el terrat presenta dues canoneres i un parapet a barbeta, amb una volada de tir sostenguda per set permòdols de marès tallat. En la restauració es van restituir peces del matacà i es va suplementar l'alçada dels murets superiors amb planxes d'acer patinable, actuació discutida perquè es tracta d'un material aliè a la torre.

## Història

Va ser construïda el 1582 en terrenys de Son Fortuny (propietat del marquès de la Romana) per conformar el perímetre de vigilància de la costa mallorquina; de tota manera, el 1621, en una restauració que s'hagué de fer, s'aprofità per rebaixar el parapet amb la finalitat de poder-hi col·locar una peça d'artilleria. Això permetia defensar Peguera, creuant focs amb el Castellot de Santa Ponça, i el Camp de Mar.
Amb l'erradicació de la pirateria barbaresca a començament del segle xix, la seva utilitat decaigué, i es trobava en mal estat de conservació. El 1867, l'Estat la va subhastar. El 1998 la comprà la model alemanya Claudia Schiffer, que la restaurà el 2002.

## Referències

* 1 2 «Boletín Oficial del Estado» (en castellà). Agencia Estatal Boletín Oficial del Estado, 29-08-2016.
* ↑ En realitat, la torre del Cap Andritxol i la torre de na Pòpia no tenen connexió visual, impedida per la muntanya del Cap del Llamp. Per fer possible la comunicació, hi havia una guarda permanent al cim del Cap del Llamp, indret que rep el nom de sa Talaia: Castillo Cuenca, Anabel. Análisis de visibilidad paisajística de las torres defensivas y atalayas litorales en Andratx (tesi). Universitat de les Illes Balears, 2019. Arxivat 2022-09-20 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 Aparicio, Àngel; Sastre, Vicenç. Mallorca. Torres i talaies costaneres. Palma: Institut d'Estudis Baleàrics, 2019, p. 16. ISBN 84-17389-98-7.
* ↑ «Arquitectura militar i Torres de defensa». Ajuntament de Calvià.
* ↑ «Experts en fortificacions denuncien la restauració de la torre de Cap Andritxol» (en castellà). Ultima Hora, 21-07-2005.
* ↑ «Claudia restaura la torre de Cap Andritxol». Última Hora, 26-06-2002.
# Dyrygent

Dyrygent (en polonès el director) és una pel·lícula dramàtica polonesa del 1980 dirigida per Andrzej Wajda. Va participar al 30è Festival Internacional de Cinema de Berlín, on Andrzej Seweryn va guanyar l'Ós de Plata al millor actor. També fou exhibida al Festival de Cinema de Nova York de 1980. Va guanyar la Conquilla d'Or al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1980.

## Sinopsi

Un violinista polonès coneix un director d'orquestra de fama mundial de gira pels Estats Units. Resulta que aquella conductora solia estar enamorada de la seva mare. Torna a Polònia per dirigir la seva orquestra i reprendre el seu romanç, aquesta vegada amb la filla en lloc de la mare.

## Repartiment

* John Gielgud - Jan Lasocki
* Krystyna Janda - Marta
* Andrzej Seweryn - Adam Pietryk
* Jan Ciecierski - Pare de Marta
* Maria Seweryn - Marysia
* Józef Fryzlewicz - Governador
* Janusz Gajos - Alt Funcionari
* Mary Ann Krasinski - Amic de Marta
* Anna Lopatowska - Anna
* Mavis Walker - Lilian
* Tadeusz Czechowski - Tadzio
* Marek Dabrowski - Oficial
* Stanislaw Górka - Baixista
* Jerzy Kleyn
* Elzbieta Strzalkowska
* Jerzy Szmidt
* Wojciech Wysocki - Kwiatkowski
* Stanislaw Zatloka - Rysio

## Referències

* ↑ «Berlinale 1980: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 15 d’octubre 2013. [Consulta: 16 agost 2010].
* ↑ «FILM: ANDRZEJ WAJDA'S 'ORCHESTRA CONDUCTOR'». The New York Times. [Consulta: 18 febrer 2014].
* ↑ Triunfo de Wajda y fría acogida a la película de Kubrick, El País, 25 de setembre de 1980

## Bibliografia

* Janina Falkowska. Andrzej Wajda: History, Politics, and Nostalgia in Polish Cinema. London – New York: Berghahn Books, 2007.
# Batalla de Rymnik

La batalla de Râmnic (22 de setembre del 1789) va tenir lloc a Valàquia, a prop de Râmnicu Sărat, durant la Guerra russo-turca.

## Antecedents

El 1786, Caterina II de Rússia va fer la seva entrada triomfal a la Crimea annexionada en companyia del seu aliat, l'emperador Josep II d'Habsburg del Sacre Imperi Romanogermànic. Aquests esdeveniments, juntament amb la fricció causada per mútues acusacions d'infracció del Tractat de Küçük Kaynarca, amb el qual havia acabat l'anterior guerra, inflamà l'opinió pública de Constantinoble. En 1787 el sultà Abdul Hamid I va declarar la guerra a l'Imperi Rus per recuperar els territoris perduts en les guerres anteriors i Caterina II de Rússia ho va veure com una oportunitat per ampliar els dominis sobre la costa del mar Negre,
Els turcs van aconseguir que els austríacs es retiressin de Mehadia i van conquerir el Banat (1789), però a Moldàvia el mariscal de camp Piotr Rumiantsev va prendre Iaşi i Khotin mentre Fiódor Uixakov va destruir la flota otomana a Kinburn i Fidonisi i després d'un llarg setge hivernal Otxàkiv va caure davant el Príncep Potiomkin.

## Batalla

El general rus, Alexander Suvorov, actuant conjuntament amb el general Habsburg el Príncep Josias de Coburg, van atacar l'exèrcit principal otomà sota el Gran visir Koca Yusuf Pasha, després d'una esgotadora marxa nocturna.
En una batalla campal que durà només un parell d'hores, les forces russes i habsburgues, comptabilitzades amb 25.000 efectius, van fer retrocedir els 100.000 soldats otomans, causant importants baixes. Per aquesta victòria, Suvorov va ser condecorat amb el títol de "Comte de Râmnic" (граф Рымникский). La victòria també va donar lloc a la retirada de les forces otomanes dels principats del Danubi, conduint a l'ocupació de Valàquia per part de les tropes dels habsburg.

## Conseqüències

Després de les derrotes a Focşani i Rymnik els otomans van evacuar Bessaràbia i Valàquia.
* El camp de batalla
* Monument de Suvorov a prop de Focşani
* Monument de Suvorov (detall)

## Referències

* 1 2 3 History of the campaigns of the mariscal Suworow (en anglès). Ralph Griffiths, 1799, p. 179.
* 1 2 History of the Life and Campaigns of Count A. Suworow Rymnikski (en anglès). JC Legg, 1799, p. 155.
* 1 2 Mikaberidze, Alexander. Conflict and Conquest in the Islamic World (en anglès). vol.1. ABC-CLIO, 2011, p. 774. ISBN 1598843362.
# Muhàmmad ibn Hixam

Muhàmmad ibn Hixam, conegut com a Wàdih (?-1011), fou un cap andalusí d'origen eslau.
Governador de la frontera superior a Ath-Thaghr al-Àwsat (marca mitja), amb capital a Madina Salim, i del Magrib, va dirigir una expedició al Magreb el 996, per retornar a l'obediència a l'emir maghrawa Ziri ibn Atiyya de Fes, però fou derrotat en una batalla a la riba del uadi Radat; una nova expedició la va dirigir el 997 el fill d'Almansor, Abd-al-Màlik al-Mudhàffar, que va governar el Magreb fins al 999, i llavors Wàdih el va substituir en el comandament dels territoris magrebins.
Wadih va acompanyar a Almansor a la ràtzia de 1003 contra el Comtat de Barcelona que va acabar capturant a Ermengol I d'Urgell i destruint els castells de Montmagastre, Meià i Castellolí
En 1009 es va posar a favor de Muhàmmad II al-Mahdí durant la fitna i ser derrotat pels amazics de Sulayman al-Mustaín a la batalla d'Alcalà i la batalla d'Al-Qulaiya. Muhàmmad II al-Mahdí va fugir a Tulaytula, on va seguir actuant com a Califa. El 1010 Wàdih va negociar amb els comtes catalans el seu suport a Turtuixa, i va dirigir-se a Tulaytula amb un exèrcit cristià de deu mil homes reclutat per Ramon Borrell, comte de Barcelona, Ermengol I d'Urgell, i Hug I d'Empúries. La coalició va derrotar a Sulayman a la batalla d'Aqbat al-Bakr i Muhammad II va recuperar Còrdova, tot i que Sulayman al-Mustaín va contraatacar a la batalla del riu Guadiaro, on va morir Ermengol I. Muhàmmad II fou finalment assassinat pels homes de Wàdih, que va reposar a Hixem II. Els amazighs, després de sotmetre Jayyan, Malaqa i Al-Jazira al-Khadrà finalment arriben a Qurtuba i la bloquejen el novembre de 1010, i Wàdih acaba fugint però és interceptat i mort el 1011.

## Referències

* ↑ Xavier Ballestín, Història d'Al-Andalus i del Magrib
* ↑ (castellà) biografias y vidas, Wadih
* ↑ Ballestín, Xavier. Història d'Al-Andalus i del Magrib. Edicions Universitat Barcelona, 2005. ISBN 8447528987.

## Enllaços externs

* (castellà) Biografia de Wadih
# Adelogyrinus simorhynchus

Adelogyrinus simorhynchus és una espècie extinta de tetràpode lepospòndil de la família dels adelogirínids que visqué en allò que avui en dia és Europa durant el Carbonífer inferior, fa entre 330,9 i 346,7 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Escòcia (Regne Unit). Es tracta de l'única espècie del gènere Adelogyrinus. Era relativament gros, amb el crani de 4,7 cm de llargada de mitjana. El nom genèric Adelogyrinus significa ‘capgròs obscur’, mentre que el nom específic simorhynchus significa ‘musell arromangat’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Adelogyrinus simorhynchus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ Laurin, 2004, p. 619.

## Bibliografia

* Laurin, M. «The Evolution of Body Size, Cope's Rule and the Origin of Amniotes» (en anglès). Systematic Biology, 53, 4, 2004, pàg. 594-622. DOI: 10.1080/10635150490445706.
# Ricardo Vilela

Ricardo Augusto Vilela Afonso (Bragança, 18 de desembre de 1987) és un ciclista portuguès, professional des del 2009. Actualment corre al Burgos-BH.

## Palmarès

* 2008
** Campionat de Portugal sub-23 en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 48è de la classificació general
* 2017. 50è de la classificació general
* 2019. 105è de la classificació general
* 2020. 99è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Petar Kirov

Petar Kirov (búlgar: Петър Киров) (Kaltxevo, 17 de setembre de 1942) és un lluitador búlgar, ja retirat, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla d'or en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, revalidà la medalla d'or en la mateixa prova. El 1976, als Jocs de Mont-real, disputà, sense sort, els seus tercers i darrers Jocs Olímpics.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat del món de lluita, el 1970, 1971 i 1974 i sis medalles al Campionat d'Europa de lluita, quatre d'or, una de plata i una de bronze entre el 1967 i el 1976. A nivell nacional guanyà tots els campionats búlgars del seu pes entre 1965 i 1976. El 1970 i 1971 fou nomenat atleta búlgar de l'any. Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de la selecció búlgara, així com president de la Federació de Lluita Búlgara entre 1991 i 1993.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Petar Kirov». [Consulta: 11 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 11 abril 2023].
* 1 2 Борисов, Теодор. «Спортна хроника: Петър Киров – професорът на тепиха» (en búlgar), 03-09-2020. [Consulta: 11 abril 2023].