OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constel·lació del Telescopi

El Telescopi (Telescopium) és una petita constel·lació que identificà —i a la qual donà nom— Nicolas-Louis de Lacaille, astrònom francès del segle xviii, un estudiós dels cels de l'hemisferi sud. Aquesta constel·lació fou creada per Nicolas-Louis de Lacaille el 1752 per designar una part del cel sense denominació. Com moltes altres constel·lacions creades per Lacaille, porta el nom d'un aparell científic.

## Estrelles principals
### α Telescopii

α Telescopii, l'estrella més brillant de la constel·lació amb una magnitud aparent de 3,49. Es tracta d'una sub-gegant, devers 6 vegades més massiva que el Sol. 200 vegades més brillant, i distant del nostre sistema solar un poc menys de 250 anys llum.

### Altres estrelles

δ Telescopii agrupa una parella d'estrelles que es pot distingir a l'ull nu. Es tracta d'una coincidència, car si δ ¹ Tel (la més brillant amb una magnitud de 4,92) està situada a devers 800 anys llum, δ ² Tel (de la magnitud 5,07) es troba almenys a 1.100 anys llum. Ambdues són per elles mateixes estrelles dobles.

### Taula de les estrelles de Telescopium

| Estrella | Magnitud aparent | Magnitud absoluta | Distància (anys llum) | Tipus espectral |
| α Tel | 3,49 | -0,93 | 249 | B3IV |
| ζ Tel | 4,10 | 1,14 | 127 | G8/K0III |
| ε Tel | 4,52 | -0,97 | 409 | G5III |
| λ Tel | 4,85 | -1,21 | 531 | A0V |
| ι Tel | 4,88 | -0,55 | 398 | G9III |
| δ¹ Tel | 4,92 | -2,02 | 796 | B6IV |
| χ Tel | 4,93 | -3 | 1255 | M1II |
| η Tel | 5,03 | 1,64 | 155 | A0Vn |
| δ² Tel | 5,07 | -2,6 | 1117 | B3III |
| ρ Tel | 5,17 | 1,57 | 171 | F7V |
| κ Tel | 5,18 | 0,41 | 293 | G8/K0III |
| ν Tel | 5,33 | 1,75 | 170 | A9Vn |
| HR 6819 | aligInfotaula Constel·lació | nom = Telescopi | nomllatí = Telescopium | abbreviation = Tel | genitive = Telescopii | symbology = el Telescopi | RA = 19 | dec= −50 | areatotal = 252 | arearank = 57a | numberstars = 0 | starname = α Tel | starmagnitude = 3,49 | meteorshowers = | bordering = Ara Corona Australis Indus Microscopium (corner) Pavo Constel·lació del Sagitari | latmax = 40 | latmin = 90 | month = Agost | 5,36 | -1,43 | 743 | B3IIpe |
| HR 7289 | 5,38 | -0,69 | 534 | K3III |
| HR 6894 | 5,44 | -0,61 | 530 | K0/K1III+... |

## Objectes celestes

A la constel·lació de Telescopium s'hi pot trobar una nebulosa planetària, IC 4699, un cúmul globular, NGC 6584, i moltes galàxies, NGC 6725, NGC 6761, NGC 6754 i NGC 6851.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://www.ianridpath.com/constellations1.htm.
* ↑ «Els valors numèrics provenen de les dades mesurades pel satèl·lit Hipparcos». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 8 juny 2006].
# Delta del Cotxer

Delta del Cotxer (δ Aurigae) és un sistema estel·lar de la constel·lació del Cotxer. Està aproximadament a uns 140 anys llum de la Terra.
El component primari, δ Aurigae A, és una estrella gegant taronja del tipus K amb magnitud aparent +3,72. Té tres companyes: δ Aurigae B, amb una magnitud aparent de +9,7, distant a 115,4 segons d'arc; a 197,1 segons d'arc de A es troba δ Aurigae C, que també té magnitud +9,7. Finalment, C és, per ella mateixa, una binària, amb una companya de magnitud 11a a 93,5 segons d'arc.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «UBV photometry of stars whose positions are accurately known. VII». Astronomy and Astrophysics, 1993, pàg. 591–592.
* 1 2 3 4 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
# EW del Llangardaix

EW del Llangardaix (EW Lacertae) és un estel variable en la constel·lació del Llangardaix, situat en la part central de la mateixa a 25 segons d'arc en ascensió recta del límit amb la constel·lació d'Andrómeda. Es troba, d'acord amb la nova reducció de les dades de paral·laxi d'Hipparcos, a 821 anys llum de distància del sistema solar.

## Característiques

De tipus espectral B4IIIpe, EW del Llangardaix és una de les estrelles Be més complexes i més observades. Té una temperatura efectiva de 17.900 K i la seva lluminositat és 3.235 vegades superior a la lluminositat solar. Amb una massa set vegades major que la massa solar, posseeix una edat aproximada de 40 milions d'anys.

## Variabilitat

EW del Llangardaix és una variable eruptiva del tipus Gamma Cassiopeiae que experimenta pèrdua de massa des de la seva zona equatorial, conseqüència de la seva ràpida velocitat de rotació de 350 km/s. Està catalogat com un estel amb embolcall; l'embolcall sembla variar en un cicle d'uns 19 dies.
La lluentor de EW del Llangardaix oscil·la entre magnitud aparent +5,22 i +5,48, encara que aquesta amplitud és variable. En diferents èpoques el període ha anat canviant de 0,7364 dies en 1951 per després fluctuar entre 0,800 i 0,700 dies; en 1981 el seu període era de 0,711 dies, augmentant posteriorment a 0,722 dies. Així mateix existeix una variació a llarg termini en una escala de temps de 3000 dies. El seu espectre també indica pulsacions quasi-periòdiques d'aproximadament 1 dia. S'ha observat que l'estel és més brillant quan és més blau.
* ↑ «Studying the UV MgII resonance lines in 20 Be stars». Baltic Astronomy, 2011, pàg. 572–575.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «High and intermediate-resolution spectroscopy of Be stars. An atlas of Hγ, He I 4471 and Mg II 4481 lines» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 11-2001, pàg. 861–882. DOI: 10.1051/0004-6361:20011202.
* ↑ «Rotational Velocities of B Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 7-2002, pàg. 359–365. DOI: 10.1086/340590.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 EW Lacertae - Be star (SIMBAD)
* 1 2 3 EW Lacertae Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* 1 2 John R. Percy & Akos G. Bakos «Photometric Monitoring of Bright Be Stars. IV. 1996–1999». The Publications of the Astronomical Society of the Pacific. pp. 748–753.
* ↑ Hohle, M. M.; Neuhäuser, R.; Schutz, B. F. «Masses and luminosities of O- and B-type stars and red supergiants». Astronomische Nachrichten. p. 349.
* ↑ Tetzlaff, N.; Neuhäuser, R.; Hohle, M. M. «A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. pp. 190-200.
* ↑ EW Lacertae (General Catalogue of Variable Stars)
# Fi Sagittarii

Fi Sagittarii (φ Sgr / 27 Sagittarii / HD 173300) és un estel a la constel·lació del Sagitari. De magnitud aparent +3'17, és el novè punt més brillant a la seva constel·lació. Al costat de Nunki (σ Sagittarii), Askella (ζ Sagittarii) i τ Sagittarii, formava una part de la mansió lunar àrab Al Naʽām o Al Naʽāïm al Ṣādirah.

## Característiques

Fi Sagittarii és un estel blanc-blavenc de tipus espectral B8 catalogat com a gegant o subgegant. Té una temperatura efectiva de 12.100 K —13.490 K segons una altra font— i brilla amb una lluminositat 475 vegades superior a la lluminositat solar, incloent-hi la radiació emesa com a llum ultraviolada. La mesura del seu diàmetre angular —0,567 mil·lisegons d'arc— permet calcular el seu radi, 4,7 vegades més gran que el del Sol, xifra que concorda amb l'obtinguda a partir de la seva temperatura i lluminositat. La seva velocitat de rotació projectada és de 35 km/s, si bé aquesta xifra només és un límit inferior, perquè el valor real depèn de la inclinació del seu eix de rotació. Posseeix una massa entre 4 i 4,2 masses solars i la seva edat s'estima en 165 milions d'anys.
Fi Sagittarii es troba a 239 anys llum del sistema solar. Fa dos milions d'anys va estar-ne a només 152 anys llum, aconseguint la seva lluentor llavors magnitud +2,19.

## Referències

* ↑ «Photoelectric measures of the 4430 A diffuse interstellar band» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1963, pàg. 141–167. DOI: 10.1093/MNRAS/125.2.141.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* ↑ «Rotational Velocities of B Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 7-2002, pàg. 359–365. DOI: 10.1086/340590.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «Phi Sgr -- Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Sagittarius». A: Courier Dover Publications. Star Names — Their Lore and Meaning (en anglès), 1889, p. 563. ISBN 0-486-21079-0.
* ↑ Zorec, J.; Cidale, L.; Arias, M. L.; Frémat, Y.; Muratore, M. F.; Torres, A. F.; Martayan, C. «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff». Astronomy and Astrophysics, 501, 1, 2009. pp. 297-320.
* ↑ Abt, Helmut A.; Levato, Hugo; Grosso, Monica «Rotational Velocities of B Stars». The Astrophysical Journal, 573, 1, 2003. pp. 359-365.
* ↑ «Phi Sagittarii» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ Phi Sagittarii. Extended Hipparcos Compilation (XHIP) (Anderson+, 2012)
# GQ del Llop

GQ del Llop és una estrella variable T Tauri a uns 500 anys llum de distància situada a la constel·lació del Llop. L'estrella és jove i té al voltant del 70% de la massa del Sol.

## Sistema planetari possible

El 2005, Ralph Neuhäuser i els seus col·legues van informar un objecte subestel·lar, GQ del Llop b, que orbita l'estrella. Juntament amb 2M1207b, aquest va ser un dels primers candidats planetaris extrasolars que es van obtenir imatges directament. La imatge es va fer amb el telescopi VLT de l'Observatori Paranal, Xile, el 25 de juny de 2004. Segons la seva massa i la definició d'un planeta, GQ del Llop b pot o no ser considerat un planeta. A partir de 2006, el grup de treball de la Unió Astronòmica Internacional sobre planetes extrasolars va qualificar a GQ Lupi com un "possible company de massa planetària d'una jove estrella."
Sistema GQ del Llop :
| Companya (per ordre des de l'estrella) | Massa | Semieix major (ua) | Període orbital (dies) | Excentricitat | Inclinació | Radi |
| b | 1–36 M$_J$ | — | — | — | — | — |

## Referències

* ↑ Is this a Brown Dwarf or an Exoplanet? New Young Sub-stellar Companion Imaged with the VLT Arxivat 2008-05-07 a Wayback Machine., ESO Press Release 09/05, April 7, 2005. Accessed on line June 13, 2008.
* ↑ Lists of Extrasolar Planets Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine., IAU Working Group on Extrasolar Planets, August 28, 2006. Accessed on line June 13, 2008.
* ↑ Planet : GQ Lup b, Extrasolar Planets Encyclopaedia. Accessed on line June 13, 2008

## Enllaços externs

* The low-mass companion of GQ Lup, E.W. Guenther, R. Neuhaeuser, G. Wuchterl, M. Mugrauer, A. Bedalov, and P.H. Hauschildt, Astronomische Nachrichten 326, #10 (December 2005), pp. 958–963. doi:10.1002/asna.200510461. Bibcode: 2005AN....326..958G (alemany)
* R. Neuhaeuser (2005). "Homogeneous comparison of directly detected planet candidates: GQ Lup, 2M1207, AB Pic". arXiv:astro-ph/0509906v1. (anglès)
# Gamma Sculptoris

Gamma Sculptoris (γ Scl / HD 219784 / HR 8863) és un estel en la constel·lació de l'Escultor. Amb magnitud aparent +4,41, és el tercer estel més brillant en la constel·lació, només superat per α Sculptoris i β Sculptoris. Es troba a 182 anys llum de distància del Sistema Solar.
Gamma Sculptoris és un gegant taronja de tipus espectral K1III o G8III amb una temperatura superficial de 4552 K. Té una lluminositat bolomètrica 74 vegades major que la del Sol i el seu radi —calculat a partir del seu diàmetre angular de 2,13 ± 0,03 mil·lisegons d'arc— és gairebé 13 vegades més gran que el radi solar. És semblant a altres coneguts gegants com Pòl·lux (β Geminorum) o Wei (ε Scorpii), però està més allunyat que aquests. La seva massa és aproximadament un 60 % major que la del Sol i té una edat aproximada de 1300 milions d'anys.
Gamma Sculptoris té una metal·licitat —abundància relativa d'elements més pesats que l'heli— lleugerament inferior a la del Sol ([M/H] = -0,05). Els continguts d'alumini, níquel i vanadi són molt semblants als valors solars, però sodi i silici són més abundants que en el nostre estel.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol. 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 0. Data de publicació: 1982. Autor: Nancy Houk.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 1-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* 1 2 Wolfgang Gieren «The abundances of nearby red clump giants*» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 07-11-2007, pàg. 553–566. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2007.11852.X.
* 1 2 Gamma Scl -- Star (SIMBAD)
* 1 2 Gamma Sculptoris (Stars, Jim Kaler)
* ↑ Gamma Sculptoris Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Richichi, A.; Percheron, I.; Khristoforova, M. «CHARM2: An updated Catalog of High Angular Resolution Measurements». Centre de Données astronomiques de Strasbourg. pp. 773-777 (Taula consultada en CDS).
* 1 2 Liu, Y. J.; Zhao, G.; Shi, J. R.; Pietrzyński, G.; Gieren, W. «The abundances of nearby red clump giants». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. pp. 553-566.
# Gamma de l'Orada

Gamma de l'Orada (γ Doradus) és el tercer estel més brillant de la constel·lació de l'Orada després de α Doradus i β Doradus, amb una magnitud aparent de +4,26. Es troba a 66 anys llum de distància del Sistema Solar.
Gamma de l'Orada és un estel blanc-groc de la seqüència principal de tipus espectral F1V —de vegades classificada F0-F5V— i 7000 K de temperatura en la seva superfície. La seva lluminositat és entre 6 i 7 vegades major que la lluminositat solar. A partir de la seva lluminositat i temperatura s'estima una massa per a Gamma de l'Orada 1,6 vegades major que la massa solar i un radi 1,7 vegades més gran que el del Sol.
Gamma de l'Orada és un estel variable la lluentor del qual fluctua entre +4,23 i +4,27, durant dos cicles de 17,5 i 18,1 hores, sent el prototip d'una classe de variables que porten el seu nom, variables Gamma Doradus. Són estels de menor massa i lluminositat que les variables Delta Scuti i presenten períodes de variació més llargs que aquestes. Sembla que els mecanismes de variació són diferents en tots dos tipus.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Michael W. McElwain «Characterization of Dusty Debris Disks: The IRAS and Hipparcos Catalogs» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-05-2007, pàg. 1556-1571. DOI: 10.1086/509912.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 «New measurements of rotation and differential rotation in A-F stars: are there two populations of differentially rotating stars?» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 6-2012, pàg. A116. DOI: 10.1051/0004-6361/201118724.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Robert Rich «Spectroscopy of New High Proper Motion Stars in the Northern Sky. I. New Nearby Stars, New High-Velocity Stars, and an Enhanced Classification Scheme for M Dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2003, pàg. 1598–1622. DOI: 10.1086/345972.
* ↑ Gamma Doradus (SIMBAD)
* 1 2 Gamma Doradus (Stars, Jim Kaler)
* ↑ Gamma Doradus (VizieR, SIMBAD)
# Yves Lampaert

Yves Lampaert (Izegem, 10 d'abril de 1991) és un ciclista belga, professional des del 2013. Actualment corre a l'equip Quick-Step Floors. En el seu palmarès destaca el campionat nacional de contrarellotge sub-23 del 2012 i, els Tres dies de Flandes Occidental de 2015 i l'A través de Flandes de 2017. El mateix 2017 va guanyar una etapa a la Volta a Espanya. El 2018 fou el primer en revalidar la victòria a l'A través de Flandes.

## Palmarès

* 2012
** Campió de Bèlgica sub-23 en contrarellotge
** Campió de Flandes Occidental en ruta sub-23
** Campió de Flandes Occidental en contrarellotge sub-23
** Vencedor d'una etapa dels Dos dies de Gaverstreek
** 2n a la París-Roubaix sub-23
* 2013
** 1r al Grote Prijs van de Stad Geel
* 2014
** 1r a l'Arnhem Veenendaal Classic
* 2015
** 1r als Tres dies de Flandes Occidental i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Ster ZLM Toer
* 2016
** Campió del món en contrarellotge per equips
* 2017
** Campió de Bèlgica en contrarellotge
** 1r a l'A través de Flandes
** 1r a la Gullegem Koerse
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 2018
** Campió del món en contrarellotge per equips
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r a l'A través de Flandes
* 2019
** 1r a la Volta a Eslovàquia
** 1r a la Gullegem Koerse
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 2020
** 1r als Tres dies de Bruges-De Panne
* 2021
** Campió de Bèlgica en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 2024
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 113è de la classificació general
* 2017. 136è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 2018. 80è de la classificació general
* 2019. 133è de la classificació general
* 2022. 120è de la classificació general. Vencedor d'una etapa Porta el mallot groc durant 1 etapa
* 2023. 104è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net

## Referències

* ↑ EFE «El belga Lampaert gana en solitario la A Través de Flandes». El Mundo Deportivo. EFE, 22-03-2017 [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Lampaert primero que repite en la clásica A Través de Flandes». El Mundo Deportivo, 28-03-2018 [Consulta: 2 abril 2018].
# William Derek Clayton

William Derek Clayton (Croydon, 24 de juliol de 1926 - 8 de setembre de 2023) fou un botànic i destacat agrostòleg anglès. Va desenvolupar la seva carrera científica com a taxonomista del Reial Jardí Botànic de Kew.

## Honors
### Gènere

* (Poaceae) Arundoclaytonia Davidse & R.P.Ellis 1987

### Espècies

* (Orchidaceae) Stichorkis claytoniana Marg.

## Referències

* ↑ «Arundoclaytonia en el Dicc. Etimològic de Pastures». Arxivat de l'original el 2008-09-14. [Consulta: 29 octubre 2014].
* ↑ Richardiana 10(1): 4 (3 - 6 & 8 - 10; fig. 1) 2009
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Brummitt, RK; CE Powell. 1992. Authors of Plant Names. Reial Jardí Botànic de Kew. ISBN 1-84246-085-4
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Tim Walz

Tim Walz (West Point, 6 d'abril de 1964) és un militar, mestre i polític estatunidenc, governador de Minnesota des de 2019. Veterà de la Guàrdia Nacional de l'Exèrcit dels Estats Units i antic professor, és conegut per les seves conviccions progressistes i per defensar polítiques d'esquerra. De jove es va incorporar com a soldat a la Guàrdia Nacional dels Estats Units per a poder pagar els estudis superiors i, posteriorment, va exercir de professor en una escola de secundària, on va conèixer la seva esposa, Gwen Whipple. Es van traslladar a Minnesota, on va ensenyar geografia i va entrenar l'equip de futbol americà d'un institut, aconseguint que aquest guanyés el campionat estatal de 1999.
La seva entrada a la política es va produir el 2006, quan va ser elegit congressista per Minnesota a la Cambra de Representants dels Estats Units, càrrec que va revalidar en diverses ocasions. Durant aquest període, va captar l'atenció de l'ala esquerra del Partit Demòcrata en representar l'Amèrica treballadora, rural i blanca, defensant idees progressistes.
És membre del Partit Demòcrata-Agrari-Laborista de Minnessota i de l'Associació de Governadors Demòcrates. Va ser elegit governador de Minnesota en les eleccions de 2018 i, des de llavors, ha promogut una agenda progressista que inclou àpats escolars gratuïts, mesures per abordar la crisi climàtica i reduccions d'impostos per a la classe mitjana. Ha defensat els drets reproductius de les dones, tot i que també ha adoptat una posició més conservadora en defensar els interessos agrícoles i donar suport al dret a posseir armes. El 2022, va ser reelegit per a un nou mandat de quatre anys.
L’agost de 2024, Kamala Harris, candidata a la presidència dels Estats Units pel Partit Demòcrata, el va triar com el seu candidat a vicepresident, descartant els altres dos aspirants, el governador de Pensilvània, Josh Shapiro, i el senador Mark Kelly, però van perdre les eleccions amb contundència enfront Donald Trump.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Kamala Harris tria el progressista Tim Walz, governador de Minnesota, com a número 2». 324cat. 3cat, 06-08-2024. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ Martí, Pep. «Harris tria Walz com a número dos: en què canviarà la cursa cap a la Casa Blanca?». Nació, 06-08-2024. [Consulta: 6 agost 2024].
* 1 2 Sagrera, Berto. «Qui és Tim Walz, el nou 'número dos' de Kamala Harris: un progressista tranquil». El Nacional, 06-08-2024. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ «Kamala Harris tria Tim Walz com candidat a la vice-presidència dels EUA». VilaWeb, 06-08-2024. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ Mir de Francia, Ricardo. «Kamala Harris escull Tim Walz, un governador de l'Amèrica rural, com a candidat a la vicepresidència». Regió 7, 06-08-2024. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ Mahtesian, Charlie. «The Stunning Geography of Trump’s Victory» (en anglès). Politico, 08-11-2024. [Consulta: 9 novembre 2024].