OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pigerins

Els pigerins (Pygaerinae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels notodòntids (Notodontidae).

## Gèneres

* Allata
* Caschara
* Clostera
* Coscodaca
* Ginshachia
* Gonoclostera
* Gluphisia
* Metaschalis
* Micromelalopha
* Pterotes
* Pygaera
* Rhegmatophila
* Rosama
* Spatalia

## Galeria

* Clostera albosigma
* Clostera anachoreta larva
* Clostera anachoreta
* Clostera curtula
* Clostera pigra

## Referències

* ↑ «BioLib - Pygaerinae» (en anglès). [Consulta: 4 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Funet: Pygaerinae (en)
# Ptilodon

Ptilodon és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels notodòntids (Notodontidae).

## Llista d'espècies

* Ptilodon americana Harvey, 1877.
* Ptilodon amplius Schintlmeister i Fang, 2001.
* Ptilodon atrofusa (Hampson, 1892).
* Ptilodon autumnalis Schintlmeister, 1997.
* Ptilodon capucina (Linnaeus, 1758)
* Ptilodon cucullina (Denis i Schiffermüller, 1775)
* Ptilodon flavistigma (Moore, 1879).
* Ptilodon hoegei (Graeser, 1892).
* Ptilodon ladislai (Oberthür, 1879).
* Ptilodon pseudorobusta Schintlmeister i Fang, 2001.
* Ptilodon robusta Matsumura, 1924.
* Ptilodon saturata (Walker, 1865).
* Ptilodon severin Schintlmeister, 1989.

## Galeria

* Ptilodon capucina
* Ptilodon capucina
* Ptilodon capucina

## Referències

* ↑ «BioLib - Ptilodon» (en anglès). [Consulta: 4 novembre 2024].
# Rafael Mendiluce Elizondo

Rafael Mendiluce Elizondo (31 de juliol de 1939 - 29 de maig de 2014) va ser un jugador i entrenador de futbol basc. Va jugar a la Reial Societat B entre 1957 i 1962, com a davanter, marcant 16 gols en 78 partits. El 1962 va debutar amb el primer equip. Va jugar a la Reial Societat des del 1962 fins al 1973, quan es va retirar. Hi va marcar un total de 32 gols en 302 partits.
Més tard entrenaria l'equip juvenil de la Reial Societat i la Reial Societat B entre 1982 i 1985.

## Vegeu també

* Els herois de Puertollano

## Referències

* ↑ Un modesto con zurda de seda Mundo Deportivo 4 agost 2009
* 1 2 Fallece Rafael Mendiluce (Rafael Mendiluce Died); Realsociedad.com 24 maig 2014 (castellà)

## Enllaços externs

* Rafael Mendiluce Elizondo a BDFutbol
# Antonio Aige Pascual

Antonio Aige Pascual (Lleida, 14 de juny de 1922 - 21 d'agost de 2006) va ser un polític català, president de la Diputació de Lleida i governador civil durant el franquisme.
Llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona, va exercir com a lletrat durant 12 anys en l'Organització Sindical de Lleida i va ser degà del Col·legi d'Advocats de Lleida.
Va ser president de la Diputació de Lleida i procurador en Corts. Va deixar el càrrec a la Diputació quan el 231 de maig de 1968 fou nomenat governador civil de la província de Logronyo. En 1971 fou nomenat governador civil de la província de Tarragona, càrrec que va ocupar fins al 9 d'abril de 1976.
Entre altres càrrecs, va ser president de l'Institut Nacional de Previsió, secretari general de la Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Lleida i va presidir la Junta Delegada de la Quinta de Salut La Alianza i l'Institut d'Estudis Ilerdencs.
Entre altres condecoracions ha rebut la gran creu de l'Orde de Sant Ramon de Penyafort, l'Orde d'Alfons X el Savi, la gran creu de l'Orde del Mèrit Civil, l'Orde de Cisneros, l'Orde del Mèrit Agrari i fou cavaller de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem.

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Decreto 1125/1968, de 31 de mayo, por el que se nombra Gobernador civil de la provincia de Logroño a don Antonio Aíge Pascual.
* ↑ Real Decreto 688/1976, de 9 de abril por el que se dispone el cese de don Antonio Aige Pascual como Gobernador civil y Jefe provincial de Tarragona.
* ↑ Muere Antonio Aige, ex presidente de la Diputación de Lleida y ex gobernador civil de Logroño y Tarragona, Europa Press, 22 d'agost de 2006
* ↑ Orden de 18 de julio de 1966 por la que se concede el ingreso en la Orden Civil de Alfonso X el Sabio a don Antonio Aige Pascual.
* ↑ Mor Antonio Aige, expresident de la Diputació de Lleida i exgovernador civil de Logronyo i Tarragona
# Mahmud Tardjuman

Mahmud Tardjuman (? Baviera - 1575, Praga), fou un diplomàtic otomà. Nascut a Baviera de família noble alemanya fou fet presoner pels otomans a la batalla de Mohacs de 1526 quan era patge de Lluís II d'Hongria, fou enviat a l'escola de palau a Istanbul. Coneixia diverses llengües i després de 1550 va servir com intèrpret de la cort otomana. amb títol d'agha. El 1573 fou nomenat cap d'intèrprets. i rebé el títol de bei. Com a ambaixador va servir a la cort de Joan Segimon d'Hongria i la seva vídua Isabel (1553-1554), després va dirigir una missió especial a França (1569) i el 1570 fou designat ambaixador a Venècia per negociar i lligar la cessió de Xipre per part dels venecians; però les negociacions van fracassar i va esclatar la guerra i fou retingut a Verona no podent tornar a Istanbul fins al 1573. El 1574 fou enviat a Viena i el 1575 a Praga on va morir. Seria l'autor d'una “història d'Hongria” en turc, titulada Tarikh-i Ungurus.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, edició francesa, volum VI, pàgines 72 i 73.

## Enllaços externs

* Enciclopèdia de l'Islam, versió anglesa en línia
# Man Chong

Man Chong :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 滿寵 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 满宠 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Man.
Man Chong (mort el 242 EC), nom estilitzat Boning (伯寧), va ser un oficial administratiu de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa.

## Biografia

Originalment un erudit de Shanyang, ell va esdevenir un estrateg sota el senyor de la guerra Cao Cao. En la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, Man era un antic amic de Xu Huang, i quan Cao Cao va batallar contra Yang Feng (al qual servia Xu Huang), ell va ser enviat per convèncer a Xu de fer defecció cap a les forces de Cao Cao. Later, Man Chong es convertí en governador de Runan, i va ajudar a Cao Ren a defendre Fancheng (en l'actualitat un districte de Xiangfan, Hubei) de Guan Yu i les seves forces de Shu a la batalla de Fancheng en el 219, exercint d'assessor de Cao Ren.
Històricament, Man Chong va convèncer Cao Ren de no retirar-se indicant que la inundació seria només temporal i no duraria molt de temps. Man Chong també va assenyalar que l'avantguarda de Guan Yu ja havia avançat cap al Comtat de Jia (郏) encara que la seva força principal no va gosar seguir-lo, perquè tenia por de quedar aïllada per darrere i ser atacada des d'ambdós costats.
En el 228, Man Chong va participar en una fracassada invasió per 3 direccions de Wu Oriental. Man Chong va tenir el mèrit també de fer el suggeriment de construir un nou castell en un lloc estratègic molt lluny del mar, a Hefei, per reduir al mínim l'avantatge de la marina de guerra de Wu. Sun Quan va envair Hefei de nou en el 233, però era tan vacil·lant de xafar terra que es va quedar al vaixell durant 20 dies. Quan va baixar a terra, va ser emboscat per Man Chong, i va perdre uns pocs centenars d'homes front a ell abans de tornar al vaixell i retirar-se. Durant la quarta batalla de Hefei del 234, Man Chong era el responsable de la defensa del Gran castell de Hefei (amb tot, Man Chong no era físicament allí), tot i que la seva proposta de reforçar al general Zhang Wing (que hi era al comandament de tropes dins de Castell Hefei) va ser rebutjada per Cao Rui, se les va arreglar per cremar els moltons de les forces de Wu que hi eren reunits per prendre la ciutat. Com a resultat, les forces de Wu forces es van retirar abans que Cao Rui portés l'exèrcit principal a Hefei.
Malgrat que era un home just davant de l'autoritat, ell també va ser un home que no podia deixar el poder. Durant els seus últims anys, va estar involucrat en la lluita de poder amb Wang Ling, i finalment, va caure en desgràcia en la cort.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Referències

* Chen Shou. Registres dels Tres Regnes, Capítol 26, Biografia de Man Chong.
# Stauropus

Stauropus és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels notodòntids (Notodontidae).

## Taxonomia

* Subgènere Benbowia Kiriakoff, 1967
** Stauropus callista (Schintlmeister, 1997)
** Stauropus camilla (Schintlmeister, 1997)
** Stauropus kiriakoff (Holloway, 1983)
** Stauropus takamukuanus (Matsumura, 1925)
** Stauropus virescens (Moore, 1879)
* Subgènere Chlorostauropus Kiriakoff, 1968
** Stauropus alternus Walker, 1855
** Stauropus viridissimus Bethune-Forner, 1904
* Subgènere Miostauropus Kiriakoff, 1964
** Stauropus mioides (Hampson, 1904)
* Subgènere Palaeostauropus Okagaki & Nakamura, 1953
** Stauropus obliterata Wileman & Del sud, 1917
* Subgènere Stauropus
** Stauropus abitus Kobayashi, M. Wang & Kishida, 2007
** Stauropus basalis Moore, 1877
** Stauropus berberisae Moore 1888
** Stauropus fagi (Linnaeus, 1758)
** Stauropus major Van Eecke, 1929
** Stauropus picteti Oberthür, 1911
** Stauropus sikkimensis Moore, 1865
** Stauropus skoui Schintlmeister, 2008
** Stauropus teikichiana Matsumura, 1929
*** Stauropus teikichiana boreas Kobayashi & Kishida, 2007
*** Stauropus teikichiana fuscus Kobayashi & M. Wang, 2007
*** Stauropus teikichiana notus Kobayashi & Kishida, 2007
* Subgènere Desconegut
** Stauropus basinigra (Moore, [1866])

## Galeria

* Stauropus fagi, larva
* Stauropus fagi
* Stauropus fagi

## Referències

* ↑ «BioLib - Stauropus» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Funet: Stauropus
* Biodiversidad Virtual. Stauropus (castellà)
# Euridamant

Euridamant (en grec antic Έυρίδαμας), va ser segons la mitologia grega un heroi fill d'Iros i Demonassa. Era de la ciutat de Ctímene, a la Tessàlia. Apol·loni de Rodes diu que era fill de Ctímen i havia nascut a Dolòpia, una regió de Tessàlia on vivien els dolops.
L'Argonautica Orphica, Higí i Apol·loni de Rodes l'inclouen a la llista dels argonautes, que es van embarcar amb Jàson a la recerca del velló d'or.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Demonassa». [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ Higí. Faules, 14, 5
* ↑ Apol·loni de Rodes. Argonàutiques. I, 67
# Medalla del 800è Aniversari de Moscou

La Medalla del 800è Aniversari de Moscou (rus: Медаль «В память 800-летия Москвы») és una medalla creada per commemorar la fundació de la ciutat de Moscou l'any 1147 (realment el 1147 Moscou va ser mencionada per primera vegada en un document com a propietat del Gran Duc Iuri Dolgoruki). Va ser la primera de les medalles instituïdes en honor dels aniversaris de les ciutats (les altres van ser Leningrad i Kíev). Va ser instituïda el 20 de setembre de 1947 per Stalin.
Era atorgada a tots els ciutadans soviètics que vivien a Moscou o als seus suburbis durant 5 o més anys al 1947, o que havien participat en la defensa de Moscou durant la Gran Guerra Patriòtica:
* Obrers, enginyers i treballadors de les industrials, el transport i l'economia municipal de Moscou
* Científics i treballadors de l'art, la literatura, educació i sanitat pública
* Treballadors de les institucions estatals, altres organitzacions socials del Partit, sindicats i del Komsomol que s'hagin distingit en la realització dels treballs de la reconstrucció de la capital i que hagin col·laborat al desenvolupament de la seva indústria, treball, economia municipal, establiments culturals, científics o educatius
* Als militars
* Als jubilats, invàlids de guerra i invàlids industrials
* Treballadores de la llar que tenen un paper significatiu en les escoles i les institucions infantils
* Als que hagin viscut a Moscou o els seus suburbis almenys durant 5 anys

## Història

La medalla va ser instituïda mitjançant Decret de la Presidència del Soviet Suprem de l'URSS del 20 de setembre de 1947, publicant-se a la Gaseta del Soviet Suprem de l'URSS nº.34 de 1947, en commemoració del 800è Aniversari de la fundació de la ciutat de Moscou. La seva posició va ser completada amb el Decret de la Presidència del Soviet Suprem de l'URSS del 23 de juny de 1951.
La seva concessió és feta en nom de la Presidència del Soviet Suprem de l'URSS pels comitès executius ciutadans de Moscou, així com pels dirigents d'empreses i organitzacions del PCUS.
Penja a la dreta del pit, i se situa després de la Medalla del 50è Aniversari de la Milícia Soviètica.
Els autors del disseny de la medalla van ser pintors Ivan Dubàssov i Samuïl Tultxinski.
Va ser atorgada sobre unes 1.733.400 vegades. Juntament amb la medalla s'atorgava un certificat acreditatiu.

## Disseny

Una medalla de coure de 37mm de diàmetre. A l'anvers figura la imatge de perfil de Iuri Dolgoruki amb casc, mirant cap a l'esquerra. A la part inferior hi ha la inscripció ОСНОВАТЕЛЬ МОСКВЫ ЮРИЙ ДОЛГОРУКИЙ" ("El Fundador de Moscou Iuri Dolgoruki").
Al revers apareix la imatge del Kremlin. A sota hi ha un escut amb la falç i el martell, amb unes banderes i unes llances als costats. A sota hi ha branques de llorer. A les puntes hi ha les dates "1147" i "1947". A la part superior de la medalla hi ha la inscripció "В ПАМЯТЬ 800-ЛЕТИЯ МОСКВЫ" ("En la memòria dels 800 anys de Moscou").
La medalla penja d'un galó pentagonal. La cinta és la meitat verda i la meitat blanca. Sobre la par blanca hi ha 3 franges en vermell.
# Potencial absolut d'elèctrode

En electroquímica, el potencial absolut d'elèctrode, d'acord amb una definició de la IUPAC, és el potencial d'elèctrode d'un metall mesurat respecte a un sistema de referència universal (sense cap tipus d'interfície addicional metall-dissolució).

## Definició

D'acord amb una definició més específica presentada per Trasatti, el potencial d'elèctrode absolut és la diferència d'energia electrònica entre un punt dins del metall (nivell de Fermi) d'un elèctrode i un punt fora de l'electròlit en el qual està submergit l'elèctrode (un electró en repòs en el buit).
Aquest potencial és difícil de determinar amb precisió. Per aquesta raó, s'utilitza normalment com a potencial de referència l'elèctrode normal d'hidrogen (o SHE). El potencial absolut del SHE és 4,44 ± 0,02 V a 25 °C. Per tant, per a qualsevol elèctrode a 25 °C:
    $E_{(abs)}^{M}=E_{(SHE)}^{M}+(4.44\pm 0.02)~V$
on:
    E és el potencial de l'elèctrode, V
    M indica l'elèctrode fet de metall M
    (abs) indica el potencial absolut
    (SHE) indica el potencial d'elèctrode en relació l'elèctrode normal d'hidrogen.

## Vegeu també

* Potencial d'elèctrode
* Potencial normal d'elèctrode
* Potencial Galvani
* Potencial Volta

## Referències

* ↑ IUPAC Gold Book - potencial absolut d'elèctrode
* ↑ Sergio Trasatti, "El potencial absolut d'elèctrode: una nota explicativa (Recomanacions de 1986)", Unió Internacional de Química Pura i Aplicada, Pure & Appl Chem, Vol 58, N º 7, pp 955-66, 1986. http://www.iupac.org/publications/pac/1986/pdf/5807x0955.pdf (pdf)
# HD 104067 b

HD 104067 b (també coneguda com a HIP 58451 b) és un planeta extrasolar que gira al voltant de la nana taronja HD 104067, situada a aproximadament 68 anys llum en la constel·lació del Corb. Aquest planeta té com a mínim una sisena part de la massa de Júpiter i triga una setena part d'un d'any en orbitar l'estella, que es troba a 0,26 ua. Tanmateix i a diferència de la majoria de la resta, la seva excentricitat no és coneguda. Tampoc ho és la seva inclinació. Aquest planeta va ser descobert per HARPS el 19 d'octubre del 2009, juntament amb altres 29 planetes. També és el primer planeta a ser descobert en aquesta constel·lació.

## Referències

* 1 2 Stéphane Udry «The HARPS search for southern extra-solar planets. XXIX. Four new planets in orbit around the moderately active dwarfs HD 63765, HD 104067, HD 125595, and HIP 70849» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-2011, pàg. A54. DOI: 10.1051/0004-6361/200913580.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
Coordenades: 11$^h$ 59$^m$ 10,0100$^s$; −20° 21′ 13,609″
# Diana Pizzavini

Diana Pizzavini (Pavia, 6 d'agost de 1911 - 23 de gener de 1989) va ser una gimnasta artística italiana que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Diana Pizzavini Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 1r juny 2018].
# El escándalo

El escándalo és una pel·lícula dramàtica espanyola, que juntament amb Raza i El destino se disculpa una de les pel·lícules més valorades per la crítica del director de cinema espanyol José Luis Sáenz de Heredia. Es basa en un text de Pedro Antonio de Alarcón s basa en un text de Pedro Antonio de Alarcón i va constituir un dels èxits de l'any 1943 en Espanya gràcies al suport del públic. Fou protagonitzada per Armando Calvo, Manuel Luna i Mercedes Vecino.

## Sinopsi

En la dècada del 1860 Fabián Conde, un senyoret acostumat a viure la vida sense plantejar-se el futur ni tenir en compte el mal moral que les seves accions puguin tenir en la societat que l'envolta, s'adona del terrible error de la seva existència i el seu buit espiritual.

## Repartiment

* Armando Calvo - Fabián Conde
* Manuel Luna - Diego
* Mercedes Vecino - Matilde
* Guillermo Marín - Lázaro
* Trini Montero - Gabriela
* Porfiria Sanchíz - Gregoria
* Juan Domenech - Gutiérrez
* Carlos Muñoz - Juan de Moncada
* Guillermina Grin - Beatriz de Haro
* Manuel París - Felipe Núñez
* Manuel Arbó - Don Jaime de la Guardia
* Joaquín Roa - Un caballero
* Concha Fernández - Leonor
* José Sáez de Tejada - Demetrio
* Juana Mansó - Francisca
* Ricardo Calvo - Padre Manrique
* José Luis Sáenz de Heredia - Croupier
* José Portes - Alcalde
* Manuel Requena

## Premis

Va obtenir el primer premi als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1944.

## Referències

* ↑ El escándalo a sensacine.com
* ↑ El escándalo a ABC
* ↑ Labanyi & Pavlović p.236
* ↑ Santiago Pozo Arenas La industria del cine en España: legislación y aspectos económicos, 1896-1970, p. 56-57, Universitat de Barcelona, 1984

## Bibliografia

* Labanyi, Jo & Pavlović, Tatjana. A Companion to Spanish Cinema. John Wiley & Sons, 2012.

## Enllaços externs

* NO-DO nº 44 A, 1 de novembre de 1943, 02:57 Imatges de l'estrena d' El escándalo (sense so).
* El escándalo a Historia de nuestro cine
# Rhabdalestes brevidorsalis

Rhabdalestes brevidorsalis és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes. Va ser descrit pel zoòleg francès Jacques Pellegrin el 1921.

## Morfologia

* Els adults poden assolir 3,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Txad i el Camerun a Àfrica.

## Referències

* ↑ Hoedeman, J. J., 1951. Studies on African characid fishes I. The tribe Alestidi. Beaufortia Núm. 3: 1-8.
* 1 2 3 Casal, Christine Marie V.; et alii «Rhabdalestes brevidorsalis (Pellegrin, 1921)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Blache, J., 1964. Les poissons du bassin du Tchad et du bassin adjacent du Mayo Kebbi. Étude systématique et biologique. Mém. O.R.S.T.O.M. 4(2):483 p.
* ↑ Olaosebikan, B.D. i A. Raji, 1998. Field guide to Nigerian freshwater fishes. Federal College of Freshwater Fisheries Technology, New Bussa, Nigèria. 106 p.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
# Rhynchetria

Rhynchetria és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Rhynchetria damasales, que es troba a Java.

## Referències

* ↑ Nuss, M. «GlobIZ search», 2003–2011. [Consulta: 29 desembre 2018].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Rhynchetria damasales". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.
# Robert de Luzarches

Robert de Luzarches (nascut a Luzarches, a la vora de Pontoise el 1180 i mort a Amiens el 1222), va ser un arquitecte medieval gòtic francès.
Va ser eclesiàstic, pel que es creu que la seva gran preparació en l'arquitectura la va rebre dins dels estudis rebuts a l'església.
Va ser l'arquitecte de l'antic convent de l'abadia de Port-Royal des Champs, al sud-oest de París, construït en l'estil cistercenc. Tanmateix, se'l recorda sobretot com a l'arquitecte que va començar la construcció de la catedral d'Amiens al voltant de l'any 1220 sota el mandat del bisbe Evrard de Fouilloy.
La pedra central del laberint —paviment de la catedral d'Amiens— és molt interessant perquè hi ha un resum narratiu de la fundació de la catedral, inscrit sobre una tira de coure, es troba al centre de la nau, una creu dona orientació dels punts cardinals i al seu entorn hi ha quatre personatges: els tres arquitectes de la catedral: Robert de Luzarches, Thomas i Renaud de Cormont així com el bisbe Evrard de Fouilloy.

## Referències

* ↑ «Historia de la catedral de Amiens, Francia» (en castellà). [Consulta: 21 febrer 2011].
* ↑ Lely, Sandrine (2004) p.75
* ↑ «Catedral de Amiens» (en castellà). Artehistoria. Arxivat de l'original el 2011-08-31. [Consulta: 16 febrer 2011].

## Bibliografia

* Lely, Sandrine « Architecture et peinture à Port-Royal des Champs », in Chroniques de Port-Royal nº 54, 2004.