OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep de Bofarull i Miquel

Josep de Bofarull i Miquel (Reus, 24 d'octubre de 1734 - Reus, 29 d'abril de 1809) fou un comerciant i empresari català.

## Biografia

Josep de Bofarull i Miquel era fill de Josep de Bofarull i Gavaldà i de Maria Miquel i Pagès, i germà de Casimir de Bofarull i Miquel.
Conjuntament amb un altre germà seu, Francesc de Bofarull i Miquel va continuar l'activitat econòmica familiar, sobretot el comerç de l'aiguardent, amb la raó social "José y Francisco de Bofarull". Va ser regidor degà a Reus els anys 1801, 1802 i 1803, i regidor els anys 1807 i 1808. Va dirigir la societat familiar amb encert i els plets que va tenir per reclamar deutes sempre els va guanyar. El seu germà Francesc, sempre va viure a la seva ombra, encara que va ser Síndic personer a Reus i administrador de l'Ermita de Misericòrdia. Els primers anys del segle xix Josep tenia fortuna suficient com per fer préstecs a particulars, adquirir finques i comprar censals. Al morir, va ser enterrat a l'església de Sant Francesc. Casat amb Maria Morell, va ser pare de diversos fills i filles, entre ells Vicenç de Bofarull i Morell i Francesc Policarp de Bofarull i Morell. Una filla, Josepa de Bofarull i Morell, es va casar amb Ramon de Nicolau i de Folch, cavaller i comerciant.

## Referències

* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els nobles del Baix Camp (segle xix). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 2008, p. 57-58. ISBN 9788493410889.
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. La burgesia mercantil de Reus ennoblida durant el segle XVIII. Tarragona: Diputació de Tarragona, 1994, p. 63. ISBN 8487123678.
# Cal Riera (Puig-reig)

Cal Riera és una colònia tèxtil al municipi de Puig-reig, coneguda també com a Colònia Manen, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una colònia de dimensions modestes, distribuïda en dos nivells. Al nivell inferior, al costat del riu i al sud de la colònia, trobem l'edifici de la fàbrica, i al nivell superior, a la part nord, la colònia obrera amb els edificis d'habitatges per als obrers, i els equipaments i serveis, un antic teatre o casino, actualment en estat ruïnós, l'església de la Mare de Déu de Montserrat, advocada a la Mare de Déu de Montserrat i la torre de l'amo.

## Història

Els orígens de Cal Riera, com moltes altres colònies tèxtils situades al peu dels rius Llobregat, Ter o Cardener, es remunten a l'existència d'un vell molí fariner convertit en fàbrica que aprofita l'aigua del riu com a font d'energia. En el cas de cal Riera, fou la societat Manen, Massana, Vilaseca i Llibre -formada per diferents industrials tèxtils-, que adquirí la finca de la Casa Gran de Cal Riera amb el seu molí, i les terres del seu voltant, on van construir la fàbrica i van sol·licitar el permís d'utilització d'aigües industrials.
La fàbrica ja funcionava l'any 1895 i l'any 1905 ja trobem documentada l'existència d'habitatges per als obrers i la presència de la torre de l'amo. La colònia també disposà d'altres serveis, equipaments i edificis que caracteritzen el model de colònia industrial com la botiga, el cafè, l'església o l'escola.
És destacable que Cal Riera esdevingué, sobretot durant els anys cinquanta i seixanta, una de les colònies del Berguedà on arribaren més treballadors vinguts de diferents punts d'Espanya, especialment d'Andalusia, Extremadura, Múrcia o Castella.
Cal Riera fou la primera fàbrica i colònia afectada per la crisi del tèxtil, i tancà les portes l'any 1980. A partir d'aquest moment moltes famílies van deixar la colònia es van instal·lar a poblacions properes, especialment a Navàs. Actualment la fàbrica torna a funcionar dedicada a la filatura de cotó.

## Galeria d'imatges

* Església Mare de Déu de Montserrat
* Cal Riera, municipi de Puig-reig

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 3 4 5 «Colònia Cal Riera o Cal Manent». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 27 setembre 2014].
* 1 2 «Cal Riera». Ajuntament de Puig-reig. [Consulta: 27 setembre 2014].

## Bibliografia

* Serra, Rosa; Bernadich, Anna; Rota, Montserrat. Consell Comarcal del Berguedà. Guia d'Art del Berguedà.
# Saponcourt

Saponcourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 60 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saponcourt era de 60 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 20 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 42 eren cases i 1 era un apartament. Dels 31 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 6 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 9 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saponcourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 12 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 12 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 28 eren actives i 15 eren inactives. De les 28 persones actives 27 estaven ocupades (16 homes i 11 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Saponcourt hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saponcourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saponcourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Júlia Mamea

Júlia Mamea (llatí: Julia Mamaea) era filla de Júlia Mesa i neboda (política) de Septimi Sever, cosina germana de Caracal·la i tia d'Elagàbal. Es va casar amb Gessi Marcià i va ser la mare d'Alexandre Sever.
Quan Septimi Sever va pujar al tron, Júlia Mamea va viure a la cort a Roma sota la protecció de la seva tia Júlia Domna junt amb la seva germana Júlia Soèmies. En un moment determinat, Júlia Mesa va fer circular el rumor que Elagàbal, el seu net fill de Soèmia, era en realitat fill de Caracal·la. Soèmia va donar suport al rumor i aviat Elagàbal va ser proclamar emperador per una legió, a la que convenientment s'havia fet un fort donatiu, l'any 218.
No es coneix res de la seva vida fins que apareix en companyia d'Elagàbal a Roma per protegir el seu fill Alexandre Sever de les traïdories del seu cosí i emperador.
Quan el seu fill va pujar al tron, després de la mort d'Elagàbal, el va ajudar i aconsellar. Però el caràcter de Mamea es va demostrar contrari a l'interès imperial, ja que era orgullosa, gelosa del poder, no permetia cap rival i maltractava les seves joves; aconsellava l'emperador l'acumulació de riquesa, cosa que va fer adoptar a Alexandre un sistema massa parsimoniós per compensar les legions, que va acabar provocant un motí que finalment li va ser fatal.
Va morir a la Gàl·lia el 235 assassinada pels legionaris revoltats, juntament amb el seu fill Alexandre Sever.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mamaea, Julia». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 23 setembre 2023].
# Milan Janša

Milan Janša (Jesenice, 26 de setembre de 1965) és un remer eslovè, ja retirat, que va competir entre les dècades de 1980 i 2000.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1988, 1992, 1996 i 2000. El 1988, a Seül, representant Iugoslàvia, fou vuitè en la prova del dos amb timoner del programa de rem. El 1992, a Barcelona, representant Eslovènia, guanyà la medalla de bronze en la prova del quatre sense timoner. En aquesta mateixa prova fou quart als Jocs de 1996 i 2000.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles de bronze al Campionat del món de rem, el 1989 i 1990 representant Iugoslàvia, i el 2001 representant Eslovènia.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Milan Janša». [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ «World Rowing - Milan JANSA» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-09-20. [Consulta: 23 abril 2024].
# Jacek Streich

Jacek Streich (Toruń, 12 d'octubre de 1967) és un remer polonès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on fou novè en la prova del dos amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, va guanyar la medalla de bronze en la prova del quatre amb timoner, mentre el 1996, als Jocs d'Atlanta, fou dotzè en la prova del quatre sense timoner del programa de rem.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del món de rem, una de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1991 i 1995, així com vint campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Jacek Streich». [Consulta: 17 abril 2024].
* ↑ «World Rowing - Jacek STREICH» (en anglès). [Consulta: 17 abril 2024].
* ↑ «Jacek Streich – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 17 abril 2024].
# Despacito

Despacito és un senzill del cantant porto-riqueny Luis Fonsi amb la col·laboració del raper del mateix país Daddy Yankee del disc d'estudi. El 13 de gener de 2017, Universal Music Latin llançà Despacito i el seu vídeo musical que mostra els artistes cantant al barri de La Perla (Puerto Rico), amb la participació de la model Zuleyka Rivera. La cançó fou escrita per Luis Fonsi, Erika Ender i Daddy Yankee, i fou produïda per Andrés Torres i Mauricio Rengifo.
La seua emissió fou prohibida a la televisió i ràdio de Malàisia el 2017.

## Guardons
### Nominacions

* 2018: Grammy a la gravació de l'any

## Referències

* ↑ Flores, Griselda. «Watch an Exclusive Sneak Peek at the Making of Luis Fonsi & Daddy Yankee's New Single 'Despacito'», 09-01-2017. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Luis Fonsi se siente incrédulo y agradecido por éxito de "Despacito"» (en castellà). El Nuevo Dia, 18-01-2017. [Consulta: 27 gener 2017].
* ↑ Fernandez, Suzette. «Luis Fonsi & Daddy Yankee's 'Despacito' Video Turns Up the Party: Watch», 13-01-2017. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Malaysia bans 'Despacito' on state radio, TV due to lyrics». Fox News, 20-07-2017 [Consulta: 21 juliol 2017].
# Matija Kvasina

Matija Kvasina (Nova Gradiška, Comtat de Brod-Posavina, 14 de desembre de 1981) és un ciclista croat, ja retirat, que fou professional entre el 2004 i el 2017. En el seu palmarès destaquen diferents campionats nacionals, tant en ruta com en contrarellotge.
El 2017, després de guanyar la Fletxa del sud i el campionat de Croàcia en contrarellotge, la UCI el va suspendre perquè va donar positiu per un estimulant. Se li imposà una sanció de quatre anys, fins al 2 de juliol de 2021 i va perdre els resultats obtinguts a partir del 24 de maig de 2017.

## Palmarès

* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hongria
* 2004
** Campió de Croàcia en contrarellotge
* 2005
** Campió de Croàcia en ruta
** 1r a la Volta a Sèrbia i vencedor d'una etapa
* 2006
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** 1r a la Praga-Karlovy Vary-Praga
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cuba
* 2007
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** 1r a la Gran Premi Palio del Recioto
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2008
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** 1r a la Clàssica Belgrad-Čačak
* 2010
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** 1r a la Völkermarkter Radsporttage
* 2011
** 1r al Central European Tour: Miskolc GP
** 1r a la Banja Luka-Belgrad II
* 2012
** 1r a la Volta a Romania i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Szeklerland
* 2013
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Okolo jižních Čech
* 2014
** 1r al Roine-Alps Isera Tour
* 2015
** Campió de Croàcia en contrarellotge
* 2016
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** 1r al Tour de Croàcia
* 2017
** Campió de Croàcia en contrarellotge
** 1r a la Fletxa del sud

## Referències

* ↑ published, Cycling News. «Kvasina positive for EPO stimulator at Fleche du Sud» (en anglès), 03-07-2017. [Consulta: 3 juliol 2023].
* ↑ Ferrari, Fernando. «4 años a Kvasina y positivo del iraní Rasouli» (en castellà), 06-12-2017. [Consulta: 3 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# 2033

L'any 2033 (MMXXXIII) serà un any comú que començat en dissabte del calendari Gregorià (Lletra dominical B), el 2033è any de l'Era Comuna (CE) o Era Cristiana, el 33è any del 3r mil·lenni i del 21è segle, i el 4t any de la dècada dels 2030.

## Esdeveniments i pronòstics
### Països Catalans

* Televisió de Catalunya compleix 50 anys d'emissió.

### Data desconeguda

* La fase final planejada del tren d'alta velocitat HS2 de la Gran Bretanya es preveu finalitzada.
* Hi haurà 3 eclipsis lunars de superlluna les nits del 14 d'abril al 15 d'abril i la nit del 8 d'octubre.

## Ficció
### Llibres

* Metro 2033

### Videojocs

* Metro 2033 (2010)
* The Last of Us (2013)

### Pel·lícules

* Death Racers (2008): La pel·lícula descriu una segona guerra civil americana que comença l'any 2030 i acaba el 2033 amb la construcció d'una gran presó-ciutat similar a la situació de Escape from New York.
* Tank Girl
* 2033 (pel·lícula) (2009): Una pel·lícula de ciència-ficció mexicana.

### Anime i manga

* .hack//Sign (2002-2003)

### Música

* "Drive-In Saturday" Cançó de David Bowie de 1973 descriu un món situat l'any 2033 en el que els seus habitants han oblidat com reproduir-se i necessiten mirar pel·lícules pornogràfiques antigues per recordar com es fa.

### Altres

* El vodka Svedka anuncia que en l'any 2033 Svedka serà el vodka més popular en el món.

## Referències

* ↑ «HS2: High-speed rail link 'being seriously considered'» (en anglès). BBC News, 07-01-2012.
* ↑ «Total Lunar Eclipses Worldwide – Next 10 years» (en anglès). [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-08-25. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ Dave Thompson "Drive-In Saturday". allmusic.
* ↑ Roy Carr & Charles Shaar Murray (1981).
# 22 nanòmetres

22 nanòmetres (22 nm) és una tecnologia de fabricació de semiconductors en què els components tenen una dimensió de 22 nm. És una millora de la tecnologia de 32 nm. La llei de Moore diu que la superfície és redueix a la meitat cada 2 anys, per tant el costat del quadrat de la nova tecnologia serà de $22\simeq {\frac {32}{\sqrt {2}}}$. Sabent que els àtoms de silici tenen una distància entre ells de 0,543 nm, llavors el transistor té de l'ordre de 40 àtoms de llargada.

## Tecnologia emprada

* Tecnologia de materials amb Dielèctric high-k
* Tecnologia de materials amb Dielèctric low-k
* Tecnologia de SOI (silici sobre aïllant)
* Tecnologia de litografia millorada.
* Tecnologia de transistor FinFET

## Processadors

| Fabricant | Data | CPU |
| Toshiba | 2010 | Memòria NAND |
| Hynix | 2010 | Memòria Flaix |
| Intel | 2012 | Intel Core i7, i5 |
| Fabricant | Intel | Intel | Common Platform | Common Platform |
| Nom del procés | P1270 (CPU) / P1271 (SoC) | P1270 (CPU) / P1271 (SoC) | | |
| Tipus | FinFET | FinFET | Planar | Planar |
| Primera producció | 2011 | 2011 | 2012 | 2012 |
| Oblia | 300 mm | 300 mm | 300 mm | 300 mm |
| | Valor | 32 nm Δ | Valor | 32 nm Δ |
| Pas de Fin | 60 nm | N/A | N/A | N/A |
| Amplada de Fin | 8 nm | N/A | N/A | N/A |
| Alçada de Fin | 34 nm | N/A | N/A | N/A |
| Pas de contacte de porta | 90 nm | 0.80x | 100 nm | 0.79x |
| Pas de connexió | 80 nm | 0.71x | 80 nm | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (HD) | 0.1080 µm² | 0.63x | 0.1 µm² | 0.67x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (LP) | 0.092 µm² | ?x |
| Cel·lula 1 bit de DRAM | | | 0.026 µm² | 0.67x |

## Vegeu també

* Circuit integrat
* Tecnologia SOI
* Tecnologia Dielèctric high-k
* Tecnologia Dielèctric low-k
* Tecnologia litogràfica

## Referències

* ↑ «Intel® 22 nm Technology» (en anglès). www.intel.com. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ «The Making of a 22 nm Chip» (en anglès). www.intel.com. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ Eassa, Ashraf «Will There Be Any Takers for Intel Corporation's 22-Nanometer Technology? -- The Motley Fool» (en anglès). The Motley Fool, 19-03-2017.
* ↑ «22 nm lithography process - WikiChip» (en anglès). en.wikichip.org. [Consulta: 19 març 2017].
# 24 Hores de Montjuïc 1965

L'edició de 1965 de les 24 Hores de Montjuïc fou l'11a d'aquesta prova, organitzada per la Penya Motorista Barcelona al Circuit de Montjuïc el cap de setmana del 10 i 11 de juliol. Era la segona prova de la Copa FIM de resistència d'aquell any.

## Classificació general

| Posició | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes | Km | Km/h |
| 1 | Dave Degens | Rex Butcher | Dresda Triton 650 | 631 | 2.395,244 | 99,801 |
| 2 | Carles Rocamora "La Pava" | Josep Antoni Carné | Montesa | 628 | 2.381,946 | 99,247 |
| 3 | Ellis Boyce | Tom Phillips | Velocette | 625 | 2.372,472 | 98,853 |
| 4 | Josep Maria Busquets | César Gracia | Montesa | 610 | 2.313,201 | 96,383 |
| 5 | Jordi Sirera | Enric Sirera | Montesa | 606 | 2.298,038 | 95,752 |
| 6 | Luis Yglesias | Pere Millet | OSSA | 584 | 2.213,934 | 92,247 |
| 7 | "Squalo Toti" | "Squalo Yago" | OSSA | 569 | 2.160,593 | 90,024 |
| 8 | Emilio Lacabra | Manuel Pulido | Montesa | 559 | 2.122,296 | 88,429 |
| 9 | William Purnell | Dennis Cooper | Triumph | 559 | 2.119,971 | 88,332 |
| 10 | Ralf Schick | Gerhard Zander | Honda | 556 | 2.109,077 | 87,878 |

## Guanyadors per categories

| Categoria | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes | Km | Km/h |
| 175 cc | Luis Yglesias | Pere Millet | OSSA | 584 | 2.213,934 | 92,247 |
| 250 cc | Carles Rocamora "La Pava" | Josep Antoni Carné | Montesa | 628 | 2.381,946 | 99,247 |
| Superior | Dave Degens | Rex Butcher | Dresda Triton | 631 | 2.395,244 | 99,801 |

## Trofeus addicionals

| Trofeu | Guanyador | Punts |
| Trofeu Juan Antonio Samaranch | Dave Degens - Rex Butcher | 74 |
| Trofeu Conrado Cadirat per equips de marca | Montesa | - |
| XI Trofeu "Centauro" de El Mundo Deportivo | Dresda Triton (Dave Degens - Rex Butcher) | - |

## Referències

* «Clasificaciones oficiosas» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Clasificaciones oficiales» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Les 24 Heures de Montjuich (improprement appelées parfois 24 Heures de Barcelone)» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 20 setembre 2015].
* Roig, Miquel. «24 Horas Motociclistas de Montjuïc - Dossier de Prensa» (PDF) (en castellà). dailymotos.com. Museu de la Moto de Barcelona, 19-07-2012. [Consulta: 20 setembre 2015].
# 24 Hores de Montjuïc 1968

L'edició de 1968 de les 24 Hores de Montjuïc fou la 14a d'aquesta prova, organitzada per la Penya Motorista Barcelona al Circuit de Montjuïc el cap de setmana del 6 i 7 de juliol. Era la tercera prova de la Copa FIM de resistència d'aquell any.

## Classificació general

| Posició | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes |
| 1 | Joan Antoni Rodés "Juanjo" | Ricard Fargas | Norton 750 | 635 |
| 2 | Ken G. Buckmaster | Austin Kinsella | Triumph | 631 |
| 3 | Reg Everett | Paul Smart | Ducati | 623 |
| 4 | Pere Julià | Josep Mañer | OSSA | 622 |
| 5 | "Squalo Néstor" | Alfons Sala | OSSA | 618 |
| 6 | Alan Peck | Mick Andrew | BSA | 608 |
| 7 | "Pitín" | Manuel Millet | OSSA | 606 |
| 8 | Chris Hopes | Ken Redfern | Triumph | 596 |
| 9 | Jan Strijbis | Bob Harrington | Triumph | 582 |
| 10 | Pere Castellví | Jaume Alguersuari | Bultaco | 578 |
* ↑ 2.407,062 km totalitzats, a una velocitat mitjana de 100,431 km/h.

## Trofeus addicionals

| Trofeu | Guanyador |
| Trofeu Juan Antonio Samaranch | Salvador Cañellas - Carles Rocamora |
| Trofeu Conrado Cadirat per equips de marca | OSSA |
| XIV Trofeu "Centauro" de El Mundo Deportivo | Norton (Joan Antoni Rodés "Juanjo" - Ricard Fargas) |

## Referències

* «Clasificación» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Les 24 Heures de Montjuich (improprement appelées parfois 24 Heures de Barcelone)» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 20 setembre 2015].
* Roig, Miquel. «24 Horas Motociclistas de Montjuïc - Dossier de Prensa» (PDF) (en castellà). dailymotos.com. Museu de la Moto de Barcelona, 19-07-2012. [Consulta: 20 setembre 2015].
# 24 Hores de Montjuïc 1975

L'edició de 1975 de les 24 Hores de Montjuïc fou la 21a d'aquesta prova, organitzada per la Penya Motorista Barcelona al Circuit de Montjuïc el cap de setmana del 5 i 6 de juliol. Era la primera prova de la Copa FIM de resistència d'aquell any.

## Classificació general

| Posició | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes |
| 1 | Salvador Cañellas | Benjamí Grau | Ducati 900 | 731 |
| 2 | Jacques Luc | Alain Vial | Kawasaki | 718 |
| 3 | Roger Ruiz | Christian Huguet | Japauto | 717 |
| 4 | Hubert Rigal | Jean-Claude Chemarin | Honda | 712 |
| 5 | Gary Green | Dave Potter | BMW | 711 |
| 6 | Marco Lucchinelli | Georges Fougeray | Laverda | 708 |
| 7 | Mark Stinglhamber | Jack Buytaert | Honda | 707 |
| 8 | Tom Dickie | Darryl Pendlebury | BMW | 705 |
| 9 | Josep Maria Torres | Ramon Millet | Ducati | 686 |
| 10 | Frank Glauser | Ernst Wenger | Honda | 683 |
* ↑ 2.770,965 km totalitzats, a una velocitat mitjana de 115,455 km/h.

## Trofeus addicionals

* XXI Trofeu "Centauro" de El Mundo Deportivo: Ducati (Salvador Cañellas - Benjamí Grau)

## Referències

* «Grau-Cañellas (Ducati) ganaron las "24 Horas de Montjuich"» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Les 24 Heures de Montjuich (improprement appelées parfois 24 Heures de Barcelone)» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 20 setembre 2015].
* Roig, Miquel. «24 Horas Motociclistas de Montjuïc - Dossier de Prensa» (PDF) (en castellà). dailymotos.com. Museu de la Moto de Barcelona, 19-07-2012. [Consulta: 20 setembre 2015].