OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vall de Salazar

Vall de Salazar (Zaraitzu ibarra en euskera) és una vall pirinenca a Navarra. Està situada en la part nord-est de la província, a la merindad de Sangüesa. Al nord, limita amb la frontera francesa (territori històric de Zuberoa, al departament dels Pirineus Atlàntics), a l'est amb la vall de Roncal, al sud amb l'almiradí de Navascués i Urraulgoiti i a l'oest amb la vall d'Aezkoa (comarca d'Auñamendi).
Aquesta entitat historico-administrativa coincideix amb una veritable vall natural o geogràfica. Al nord s'hi alça la serra d'Abodi (1520 m). Algunes altures importants de la vall són el pic d'Orhi (2018 m), Vileta (1408 m), Montenia (1237 m), Lizarraga (1204 m), Askomurrua (1026 m), Remendia (1381 m) i Aburua (1030 m). Otsagabia és la localitat més poblada de la vall, la seva zona principal és la del riu Salazar pel seu pas en penya-segats rocallosos i bells llocs. D'aquest lloc procedeix el cognom Salazar.

## Municipis

* Ezpartza-Zaraitzu
* Ezkaroze
* Galoze
* Gorza
* Itzaltzu
* Otsagabia
* Orontze
* Sartze
* Jaurrieta

## Demografia

Evolució de la població de la Vall de Salazar després de 1975 :
| Municipis | 1975 | 1981 | 1986 | 1991 | 1996 | 2001 | 2005 |
| Ezpartza-Zaraitzu | 199 | 160 | 159 | 136 | 122 | 103 | 100 |
| Ezkaroze | 466 | 431 | 400 | 365 | 364 | 358 | 363 |
| Galoze | 149 | 135 | 142 | 133 | 124 | 121 | 118 |
| Gorza | 122 | 113 | 106 | 90 | 79 | 72 | 65 |
| Itzaltzu | 84 | 54 | 52 | 49 | 49 | 45 | 46 |
| Jaurrieta | 415 | 391 | 359 | 321 | 268 | 238 | 225 |
| Otsagabia | 826 | 777 | 721 | 676 | 701 | 666 | 651 |
| Orontze | 66 | 70 | 70 | 57 | 53 | 56 | 55 |
| Sartze | 121 | 112 | 106 | 111 | 84 | 79 | 81 |
| TOTAL | 2448 | 2243 | 2115 | 1938 | 1844 | 1738 | 1704 |

## Referències

* ↑ Font : Institut d'Estadística de Navarra
# Bellatrix

Bellatrix (Gamma d'Orió / γ orionis) és una estrella que ja es coneixia en l'antiguitat, és a dir, es veu a ull nu, i no té descobridor específic. El seu nom prové de les dones guerreres de l'Amazones.

## Característiques

Aquesta estrella pertanyent a la constel·lació d'Orió, és el tercer estel més brillant d'aquesta constel·lació. És una estrella gegant blava, de tipus espectral B2 III, és a dir, és una estrella relativament calenta, amb unes abrasadores temperatures superficials de 21.000 K. En comparació amb les seves companyes de la constel·lació del Caçador, està situada a una distància més propera a la Terra, a uns 240 anys llum. Això no obstant, si la comparem amb altres estels com α centauri és molt més llunyana, ja que α centauri està a una distància de 4,37 anys llum, a més a més de ser la més propera a la Terra.
Coordenades: 05$^h$ 25$^m$ 07,9$^s$; +06° 20′ 59″

## Referències

* ↑ «Spectroscopic analysis of southern B and Be stars» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 1r agost 2006, pàg. 252–262. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2006.10655.X.
* ↑ «The interstellar Ca II distance scale» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 15-09-2009, pàg. 833–840. DOI: 10.1051/0004-6361/20079144.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* 1 2 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ «Carbon, nitrogen, and oxygen abundances in early B-type stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 3-1992, pàg. 673–700. DOI: 10.1086/171116.
# Pleosporàcies

Pleosporaceae és una família de fongs ascomicets alguns d'ells fitopatògens. La relació taxonòmica d'aquesta família amb els seus gèneres associats encara no està determinada.

## Gèneres

* Alternaria
* Cochliobolus Drechsler
* Crivellia Shoemaker & Inderbitzin
* Decorospora (Pat.) Inderbitzin, Kohlm. & Volkm.-Kohlm
* Extrawettsteinina M.E. Barr
* Falciformispora K.D. Hyde
* Kriegeriella Höhn
* Lewia M.E. Barr & E.G. Simmons
* Macrospora Fuckel
* Platysporoides (Wehm.) Shoemaker & C.E. Babc.
* Pleospora Rabenh. ex Ces. & De Not.
* Pseudoyuconia Lar. N. Vailjeva
* Pyrenophora Fr.
* Setosphaeria K.J. Leonard & Suggs
* Zeuctomorpha Sivan., P.M. Kirk & Govindu
# Sea Diamond

El Sea Diamond va ser un creuer de la companyia Louis Cruises que es va enfonsar a la caldera volcànica de l'illa de Santorini l'abril de 2007. Abans havia navegat amb el nom de Birka Princess per a la companyia Birka Line entre els anys 1986 i 2006. Originalment anomenat Birka Princess, el vaixell va ser construït per l'empresa estatal Valmet finlandesa a la seva drassana Vuosaari a Hèlsinki amb un cost de 350 milions de marcs finlandesos 58,9 € milions). Va ser lliurada el 1986 i va operar per a Birka Line al mercat de creuers del Mar Bàltic, navegant en creuers de 24 hores entre Estocolm a Suècia i Åland a Finlàndia. Entre 1990 i 2003 també va fer creuers més llargs pel Mar Bàltic durant la temporada d'estiu.
Entre 1992 i 2002, l'exterior del vaixell es va utilitzar per retratar el vaixell fictici MS Freja a la telenovel·la de la televisió sueca Rederiet.

## Referències

* ↑ «Santorini Shipwreck Is an Environmental Disaster Waiting To Happen, Greek Activist Warns | The Weather Channel - Articles from The Weather Channel | weather.com» (en anglès americà). [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Vessel SEA DIAMOND Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine. - DNV Exchange
* 1 2 Micke Asklander. «M/S Birka Princess (1986)» (en suec). Fakta om Fartyg. [Consulta: 8 gener 2008].
* ↑ Turister saknas efter "Frejas" förlisning Arxivat 10 April 2007 a Wayback Machine. - Aftonbladet (suec)
# Núria Graham

Núria Graham (Vic, 25 de juny de 1996) és una cantautora catalana que empra principalment l'anglès i també el català. És filla d'un irlandès i d'una catalana.

## Discografia

* 2013: First Tracks (reeditat el 2015)
* 2015: Bird Eyes
* 2016: In the cave
* 2017: Does It Ring a Bell?
* 2020: Marjorie
* 2023: Cyclamen

### Bird Eyes

Bird Eyes és el primer treball discogràfic de llarga durada de Graham, editat per El Segell del Primavera el 2015. Segons la pàgina web de la mateixa autora és un disc "sòlid, clàssic, sense cotilles temporals, addictiu. Pop majúscul."
Núria Graham s'endinsa en un marc compositiu i interpretatiu propi. Aquest àlbum d'estudi l'ha convertit en una de les veus més sol·licitades per tot el territori català durant el 2015. És un disc sofisticat pel que fa al so, amb la veu i la guitarra elèctrica en primer pla sobre ambients electrònics o acústics, i habitat per lletres sensuals i captivadores.

### Col·laboracions

* 2016: Col·labora a la cançó “Daisy (Al·leluia)” del disc Ós Bipolar de Quimi Portet.
* 2018: Col·labora a la cançó “Jordi” del disc Parnàs de Roger Mas.
* 2022: Col·labora a la cançó “A final de mes” del disc Voltes i voltes de Maria Jaume.

## Referències

* ↑ «Discografia».
* ↑ «Adrià Puntí, Calexico, Núria Graham, Andrea Motis & Joan Chamorro Group, Germà Negre i Txarango actuaran aquest estiu al Fòrum Romà d'Empúries». web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 21 de juny 2015. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «Mercè 2015». Dossier. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 26 juliol 2015].
* ↑ «Quimi Portet - Ós bipolar». [Consulta: 6 abril 2016].
* ↑ Osona.com. «Així sona «Jordi», la primera cançó del nou disc de Roger Mas amb Núria Graham | Osona.com». [Consulta: 7 gener 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Núria Graham
* Entrevista a Núria Graham Arxivat 2016-02-14 a Wayback Machine.
# Paolo Totò

Paolo Totò (Fermo, Marques, 22 de gener de 1991) és un ciclista italià, professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Sangemini-MG.Kvis.

## Palmarès

* 2011
** 1r a la Targa Crocifisso
* 2014
** 1r al Trofeu Gruppo Meccaniche Luciani
** 1r al Trofeu Alta Valle del Tevere
** 1r al Giro del Casentino
** 1r al Gran Premi de la Indústria del Cuir i de la Pell
* 2016
** 1r al Gran Premi Colli Rovescalesi
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Albània
* 2018
** 1r al Gran Premi Laguna
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Secundino Esnaola

Secundino Esnaola Berrondo (Zumarraga, Guipúscoa, 21 de maig de 1878 - Sant Sebastià, Guipúscoa, 22 d'octubre de 1929) va ser un director de cor i compositor basc.
El seu primer contacte amb la música tingué lloc a l'església parroquial de Santa María de la Asunción de Zumárraga. Juan Lino de Leturia va ser el seu primer mentor, amb qui va realitzar el seu primer aprenentatge de solfeig. Des d'edat molt primerenca va mostrar inclinació i destresa en el cant.
La seva potent veu va causar admiració a Bergara, on va ser seminarista. Després es va traslladar al Seminari Conciliar de Salamanca, on la seva inclinació innata pel món vocal el va portar a formar i dirigir un cor amb els seus companys.
Amb 21 anys va deixar el seminari i va tornar a Sant Sebastià on va treballar com a ajudant del director de música i cant de l'església parroquial de San Vicente. Allà va donar classes de solfeig i cant, i alhora va cursar estudis d'harmonia amb Bonifacio Echeverría i de contrapunt i fuga amb Julio Valdés.
El 1902, a la mort de Norberto Luzuriaga (Luxu), va ser nomenat director de l'Orfeó Donostiarra, i al cap de poc guanyà el Concurs Internacional d'Orfeons de Royan. Va injectar saba nova a l'Orfeó, permetent l'admissió de dones i nens, malgrat les protestes dels seus detractors. Norberto va convertir l'Orfeó Donostiarra en un dels millors cors de la història del món, que tenia en el Gran Casino de San Sebastián el lloc preferit per oferir recitals. Essent ja un gran director de prestigi reconegut, va continuar estudiant per a ser mestre de cant. També va compondre petits obres religioses. El Govern francès el va distingir amb el títol d'Officier d'Instruction Publique i, l'espanyol, amb la Creu d'Alfons XII. La vila de Zumárraga el va anomenar "Fill Predilecte" el 3 de juliol de 1927, quan portava 25 anys dirigint l'Orfeó. Aquell dia van arribar a Zumarraga els dos-cents components de l'Orfeó Donostiarra de l'època i van interpretar un recital a l'església. Després de la celebració d'un gran homenatge a l'ajuntament, es va fer un recital públic al frontó municipal.
El seu funeral, fet a Sant Sebastià, es va convertir en una mostra grandiosa de dolor i màxim reconeixement popular.
A Zumarraga, localitat natal de Secundino Esnaola, hi ha un carrer que porta el seu nom. A San Sebastià, un carrer del barri de Gros i una placeta adjacent porten també el nom de qui fou director de l'Orfeó Donostiarra.
Com a professor, va tenir molts alumnes com per exemple, el seu conciutadà José Luis Iturralde Pérez (1908/85).

## Referències

* ↑ Esnaola, Secundino consultat el 12-01-2009
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 629. (ISBN 84-7291-255-8)

## Enllaços externs

* Esnaola, Secundino (castellà)
* Secundino Esnaola (1902-1929) Arxivat 2013-11-23 a Wayback Machine. (anglès)(basc)(castellà)
* «Secundino Esnaola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sedrida

Santa Sedrida (Sǣþrȳð en anglés antic; fl. anys 660), també coneguda com a Sæthryth, Sethrida o Saethrid, va ser una santa cristiana del segle VII. Era la fillastra del rei Anna de l'Ànglia Oriental. Va ser una monja benedictina a l'abadia de Faremoutiers-en-Brie, a la Gàl·lia, quan la seua abadessa era la seua fundadora santa Fara, a qui va succeir posteriorment en el càrrec. Les santes Sexburga, Etelburga, Eteldreda i Witburga era germanastres de Sedrida.
La seua festivitat se celebra el 7 de gener, encara que anteriorment se celebrava el 10 del mateix mes.

## Referències

* 1 2 «saintpatrickdc.org». Arxivat de l'original el 2012-02-22. [Consulta: 12 novembre 2017].
* ↑ Online, Catholic. «St. Saethryth - Saints & Angels - Catholic Online» (en anglès). [Consulta: 12 novembre 2017].
* ↑ Online, Catholic. «Saint Feast Days in January - Saint Feast Days - Saints & Angels - Catholic Online» (en anglès). [Consulta: 12 novembre 2017].

## Enllaços externs

* «PASE Index of Persons». Arxivat de l'original el 2017-11-13. [Consulta: 12 novembre 2017].
# Brachyhypopomus bennetti

El Brachyhypopomus bennetti és una espècie de peixos elèctrics del gènere dels brachyhypopomus descoberta a l'Amazònia central.

## Referències

* ↑ John Sullivan, Jansen Zuanon & Cristina Cox Fernandes (2013). "Two new species and a new subgenus of toothed Brachyhypopomus electric knifefishes (Gymnotiformes, Hypopomidae) from the central Amazon and considerations pertaining to the evolution of a monophasic electric organ discharge". ZooKeys (327): 1–34. doi:10.3897/zookeys.327.5427. PMC 3807744. PMID 24167419.
* ↑ Bates, Mary. «New Electric Fish Found, Are Wired Differently». National Geographic. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2013. [Consulta: 11 setembre 2013].
# Carl David Anderson

Carl David Anderson (Nova York, EUA, 1905 – San Marino, 1991) fou un físic estatunidenc descobridor de l'anti-electró (positró) i del muó, guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1936.

## Biografia

Nascut el 3 de setembre de 1905 a la ciutat nord-americana de Nova York, en una família d'origen suec, va estudiar física a l'Institut Tecnològic de Califòrnia, on va obtenir el doctorat l'any 1930. Posteriorment, el 1939, va esdevenir catedràtic del departament de física d'aquesta universitat.
Carl David Anderson morí l'11 de gener de 1991 a la població de San Marino, situada a l'estat nord-americà de Califòrnia.

## Recerca científica

Aviat va destacar pels seus treballs d'investigació sobre els fotoelectrons produïts per raigs X; la radiació còsmica, en col·laboració amb Robert Andrews Millikan; els raigs gamma i la radioactivitat induïda.
Fotografiant els rastres de raigs còsmics amb la càmera de boira, va descobrir l'any 1932 una partícula que va batejar amb el nom de positró, anomenada també electró positiu per tenir la mateixa càrrega positiva que un protó i la mateixa massa que un electró, i l'existència de la qual havia estat predita uns anys abans per Paul Adrien Maurice Dirac.
L'any 1936 fou guardonat, juntament amb Victor Franz Hess, tot i que per motius diferents, amb el Premi Nobel de Física pel descobriment del positró.
El 1938, va descobrir una altra partícula elemental, de nou en estudis de raigs còsmics amb càmera de boira, el muó. Originalment, pensava que es tractava del mesó pió predit per Hideki Yukawa l'any 1935. El 1950, va aportar proves de l'existència de partícules V carregades i neutres.

## Publicacions

* C.D. Anderson (1933). "The Positive Electron". Physical Review 43 (6): 491. Bibcode:1933PhRv...43..491A. doi:10.1103/PhysRev.43.491.
* C.D. Anderson (1932). "The Apparent Existence of Easily Deflectable Positives". Science 76 (1967): 238–9. Bibcode:1932Sci....76..238A. doi:10.1126/science.76.1967.238.PMID 17731542.

## Enllaços externs

* «Carl David Anderson» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Sant German de la Prada

Sant German de la Prada (francès: Saint-Germain-Laprade) és un municipi francès del departament de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Geografia

El municipi de Sant German de la Prada s'estén per 2.811 hectàrees prop del massís del Meygal fins a les portes de Le Puy-en-Velay . En comparació amb altres ciutats, es troba a 9 km de Puy-en-Velay, a 75 km de Saint-Étienne i a 132 km de Clermont-Ferrand. La seva altitud mitjana és d'uns 677 metres (altitud mínima 601 metres - altitud màxima 920 metres). L’abadia de Doue, a dos quilòmetres de distància, situada al cim de la muntanya homònima, va tenir un paper important en la vida local.

## Població

La població del municipi és relativament jove, amb una lleugera tendència a l’envelliment de la piràmide d’edat respecte la dècada anterior. Té una població de 3.666 habitants (2019), amb un 33,3% menors de trenta anys, 41,7% entre 30 i 60 anys i 25% de més de seixanta anys. La densitat de població és de 130,5 habitants per km².

## Divisió territorial

El municipi de Saint-Germain-Laprade és membre de la Comunitat d'aglomeració Puy-en-Velay, una institució pública de cooperació intermunicipal amb fiscalitat pròpia creada el 26 de desembre de 2016, la seu de la qual es troba a Le Puy-en-Velay. Aquest últim també és membre d'altres grups intermunicipals.

## Referències

* 1 2 «Dossier complet − Commune de Saint-Germain-Laprade (43190)» (en francès). Institut national de la statistique et des études économiques. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «Commune de Saint-Germain-Laprade (43190) − COG | Insee». [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «BANATIC, la base nationale sur l'intercommunalité» (en francès). Arxivat de l'original el 2023-01-29. [Consulta: 7 maig 2023].
# Frontera entre el Níger i Benín

La frontera entre el Níger i Benín és la línia fronterera en sentit est-oest que separa el nord de Benín del sud de Níger a l'Àfrica central, separant el departament beninès d'Alibori, de les regions nigerines de Dosso i Tillabéri. Té 266 km de longitud. Separa l'extrem nord de Benín (Alibori) del Níger (Diffa). A la seva part oriental és marcada pel riu Níger i fa trifini Benín-Níger-Nigèria a les proximitats de Guené (Benín) i del port fluvial de Gaya al Níger. A l'oest acaba al trifini entre ambdós països amb Burkina Faso. Va ser demarcada per l'administració francesa durant el període colonial, durant la qual va separar dos territoris de l'Àfrica Occidental Francesa, la colònia de Dahomey i el Níger.
Sobre la porció que segueix el curs del riu Níger i del sector del riu Mekrou, aquesta frontera va ser objecte d'un litigi que, a petició d'ambdues parts, es va resoldre mitjançant una sentència de la Cort Internacional de Justícia el 12 de juliol de 2005. El conflicte afectava unes vint illes del riu Níger. Benín argumentava que se li havia de retornar totes les illes, mentre que Níger en demanava una part. Sobre la base de l' uti possidetis juris i, per tant, sobre la llei colonial francesa, però també sobre l'establiment del thalweg (línia de sondatges més profunds) dels rius interessats, el Tribunal va adjudicar nou illes a Benín i setze a Níger, inclosa la de Lété, que va ser particularment disputada.

## Referències

* ↑ «Benín». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Niger». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «L'arrêt au format PDF sur le site de la Cour internationale de justice». Arxivat de l'original el 2015-12-16. [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ «Article de droitpublic.net résumant l'arrêt de la CIJ». Arxivat de l'original el 2018-03-01. [Consulta: 28 febrer 2018].

## Bibliografia

* (anglès) Fabio Spadi, « The ICJ Judgment in the Benin-Niger Border Dispute: the interplay of titles and 'effectivités' under the uti possidetis juris principle Arxivat 2006-09-29 a Wayback Machine. », in Leiden Journal of International Law, 2005, numéro 18, p. 777-794
# Kristen Thorsness

Kristen Thorsness (Anchorage, 10 de març de 1960) és una exremadora estatunidenca que va competir durant la dècada de 1980.
Començà a remar a la Universitat de Wisconsin, on es graduà el 1982. El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen tres medalles de plata al Campionat del món de rem.

## Referències

* 1 2 «Kristen Thorssness Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
# Shyril O'Steen

Shyril O'Steen (Seattle, 5 d'octubre de 1960) és una ex-remadora estatunidenca que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i una de bronze al Campionat del món de rem.
Estudià a la Universitat de Washington i a la de Chicago, on es doctorà en ecologia i biologia evolutiva.

## Referències

* 1 2 «Shyril O'Steen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
# Kristine Norelius

Kristine Norelius (Seattle, 26 de desembre de 1956) és una ex-remadora estatunidenca que va competir durant la dècada de 1980. Es germana del també remer Mark Norelius.
Començà a remar a la Universitat de Washington, i formà part de l'equip que havia de prendre part en els Jocs de Moscou de 1980. El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen tres medalles de plata al Campionat del món de rem.

## Referències

* 1 2 3 «Kristine Norelius Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
# Kortrijk Koerse

La Kortrijk Koerse és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a Bèlgica des de l'any 2022. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 1.1.
Es disputa anualment pels voltants de la vila de Kortrijk. La primera vencedora fou la belga Julie De Wilde.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2022 | Julie De Wilde | Susanne Meistrok | Silvia Persico |
| 2023 | Daria Pikulik | Julie De Wilde | Valentine Fortin |
| 2024 | Sofie van Rooijen | Chiara Consonni | Daria Pikulik |

## Referències

* ↑ «Julie de Wilde se impone en la Konvert Kortijk Koerse» (en castelà). biciciclismo, 19-08-2022. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «Live: 2024 Konvert Kortrijk Koerse» (en anglès). procyclinguk, 23-08-2024. [Consulta: 9 novembre 2024].

## Enllaços externs

* [ Kortrijk Koerse - Lloc web oficial]
# Jeanne Flanagan

Jeanne Flanagan (New Haven, 8 de maig de 1957) és una ex-remadora estatunidenca que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata i una de bronze al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Jeanne Flanagan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2012. [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA