OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bo Cai (rebel)

Bo Cai :
| Xinès: | Xinès: | 波才 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Bō Cái |
    En aquest nom xinès, el cognom és Bo.
Bo Cai (mort el 184 EC) va ser un general militar dels rebels del Turbant Groc durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa. Durant les primeres etapes de la revolta, Bo va derrotar les forces imperials dirigides per Zhu Jun. Durant la derrota de Zhu, ell, juntament amb Huangfu Song foren repel·lits cap a Changshe (長社). Això no obstant, durant la seva escapada, Bo va ser forçat a retirar-se per un atac de foc planejat per Huangfu Song.

## Referències

* ↑ (會帝遣騎都尉曹操將兵適至，嵩、操與朱雋合兵更戰，大破之，斬首數萬級。) Houhanshu vol. 71.
* ↑ (朱雋為黃巾波才所敗。 ... 五月，皇甫嵩、朱雋復與波才等戰於長社，大破之。) Houhanshu vol. 8.
* ↑ (雋前與賊波才戰，戰敗，嵩因進保長社。波才引大眾圍城，嵩兵少，軍人皆恐，乃召軍吏謂曰：「兵有奇變，不在眾寡。今賊依草結營，易為風火。若因夜縱燒，必大驚亂。吾出兵擊之，四面俱合，田單之功可成也。」其夕遂大風，嵩乃約敕軍士皆束苣乘城，使銳士閒出圍外，縱火大呼，城上舉燎應之，嵩因鼓而奔其陳，賊驚亂奔走。 ... ) Houhanshu vol. 71.
* ↑ (嵩、雋乘勝進討汝南、陳國黃巾，追波才於陽翟，擊彭脫於西華，並破之。餘賊降散，三郡悉平。) Houhanshu vol. 71.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
# Vattenfall Cyclassics 2014

La Vattenfall Cyclassics 2014 va ser la 19a edició de la cursa ciclista Vattenfall Cyclassics. Es va disputar el diumenge 24 d'agost de 2014 en un recorregut de 247 km, amb origen i final a Hamburg.
La victòria fou pel noruec Alexander Kristoff (Team Katusha), que s'imposà a l'esprint a l'italià Giacomo Nizzolo (Trek Factory Racing) i a l'australià Simon Gerrans (Orica-GreenEDGE).

## Equips participants

En la cursa hi prenen part 19 equips de 8 ciclistes cadascun, els 18 World Tour i 1 equip continental professional:
| Núm. | Codi | Equip |
| 1-8 | GIA | Giant-Shimano |
| 11-18 | LTB | Lotto-Belisol |
| 21-28 | KAT | Team Katusha |
| 31-38 | MOV | Movistar Team |
| 41-48 | ALM | AG2R La Mondiale |
| 51-58 | OPQ | Omega Pharma-Quick Step |
| 61-68 | TCS | Team Tinkoff-Saxo |
| 71-78 | BEL | Belkin Pro Cycling Team |
| 81-88 | BMC | BMC Racing Team |
| 91-98 | AST | Astana Qazaqstan Team |
| Núm. | Codi | Equip |
| 101-108 | TFR | Trek Factory Racing |
| 111-118 | SKY | Team Sky |
| 121-128 | LAM | Lampre-Merida |
| 131-138 | OGE | Orica-GreenEDGE |
| 141-148 | FDJ | FDJ |
| 151-158 | GRS | Garmin-Sharp |
| 161-168 | CAN | Cannondale |
| 171-178 | EUC | Team Europcar |
| 181-188 | TNE | NetApp-Endura |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps | Punts UCI |
| 1 | Alexander Kristoff (NOR) | Team Katusha | 5h 55' 24" | 80 |
| 2 | Giacomo Nizzolo (ITA) | Trek Factory Racing | m. t. | 60 |
| 3 | Simon Gerrans (AUS) | Orica-GreenEDGE | m. t. | 50 |
| 4 | Tyler Farrar (USA) | Garmin-Sharp | m. t. | 40 |
| 5 | Mark Cavendish (GBR) | Omega Pharma-Quick Step | m. t. | 30 |
| 6 | Marcel Kittel (GER) | Giant-Shimano | m. t. | 22 |
| 7 | Davide Cimolai (ITA) | Lampre-Merida | m. t. | 14 |
| 8 | Juan José Lobato (ESP) | Movistar Team | m. t. | 10 |
| 9 | Silvan Dillier (SUI) | BMC Racing Team | m. t. | 6 |
| 10 | Raymond Kreder (NED) | Garmin-Sharp | m. t. | 2 |

## Referències

* ↑ EFE «Kristoff se llevo el esprín y suma ya 14 triunfos». El Mundo Deportivo. EFE, 24-08-2014 [Consulta: 10 setembre 2014].
* ↑ «Liste des participants». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.
# Hanns Braun

Johannes "Hanns" Braun (Wernfels, Baviera, 26 d'octubre de 1886 – Croix-Fonsomme, Aisne, 9 d'octubre de 1918) va ser un atleta alemany que va competir a principis del segle xx. Era fill del conegut pintor Louis Braun.
Braun cursà estudis d'escultura, belles arts i arquitectura. El 1909, 1910 i 1912 es proclamà campió alemany dels 400 metres i arribà a posseir el rècord del món indoor dels 1000 metres, sent el primer atleta alemany que aconseguia un rècord mundial. Sobretot és recordat pels seus èxits en els dos Jocs Olímpics en què va participar, on guanyà dues medalles de plata i una de bronze.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà tres proves del programa d'atletisme: els 800 metres, on guanyà la medalla de bronze en quedar rere Mel Sheppard i Emilio Lunghi; els 1500, on quedà eliminat en la ronda preliminar; i els relleus combinats, com a membre de l'equip alemany en què també hi havia Arthur Hoffmann, Hans Eicke i Otto Trieloff.
Quatre anys més tard va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves més del programa d'atletisme: els 400 metres, en què guanyà la medalla de plata rere Charles Reidpath, els 800 metres, en què fou sisè; i els 4×400 metres relleus, on quedà eliminat en sèries.
Morí en un accident d'aviació durant la Primera Guerra Mundial prop de Saint-Quentin, Aisne.

## Referències

* 1 2 3 4 «Hanns Braun Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de maig 2019. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 3 novembre 2015].
# Atella

Atella (grec antic: Ἀτελλα) va ser una ciutat de Campània situada a la via entre Nàpols i Càpua a uns 15 km (9 milles romanes) de cadascuna, segons Esteve de Bizanci i la Taula de Peutinger.
El seu nom no apareix durant l'establiment romà a la Campània a partir de l'any 336 aC però ja devia existir com a ciutat independent. A la Segona Guerra Púnica es van posar al costat dels cartaginesos després de de la batalla de Cannes, segons Titus Livi, i va ser presa pels romans tot seguit de la conquesta de Càpua l'any 211 aC. Els ciutadans d'Atella van ser tractats de forma molt severa. Els incitadors de la revolta van ser executats de forma immediata i la resta venuts com esclaus o exiliats a llocs molt distants. L'any següent, els pocs que quedaven a la ciutat van ser expulsats a Calàtia i la ciutat va ser ocupada pels ciutadans de Nuceria Alfaterna, que havia estat destruïda per Anníbal. Era un municipi romà i Ciceró en va ser patró però no se sap per què. Amb August s'hi va establir una colònia militar romana però no va rebre títol de colònia i va restar com a municipi. Estrabó diu que era una de les ciutats més petites de la Campània.
Va ser la seu d'un bisbe fins al segle ix. El 1030 els habitants van ser traslladats a la ciutat veïna d'Aversa fundada pel comte normand Rainulf.
El nom d'Atella és conegut per un tipus de representacions còmiques que van donar lloc a la Comèdia atel·lana o Fabulae Atellanae, i que van tenir durant un temps una gran acceptació a Roma. Aquestes representacions, de temes burlescos i llicenciosos, van ser prohibides durant el regnat de Tiberi, i els actors desterrats d'Itàlia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Atella». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 febrer 2023].
# Coelorinchus macrolepis

Coelorinchus macrolepis és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes. Va ser descrit per Charles Henry Gilbert i Carl L. Hubbs el 1920.
És un peix bentopelàgic i marí d'aigües tropicals. Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ Gilbert, Charles Henry; Hubbs, Carl L. «Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions, vol. 1. Papers on collections gathered by the Albatross Philippine Expedition, 1907-1910, pt. 7: The macrouroid fishes of the Philippine Islands and the East Indies». Bulletin of the United States National Museum, 1920, pàg. 369-588. ISSN: 0362-9236.
* ↑ Capuli, Estelita Emily; Jansalin, Jeremiah Glenn. «Coelorinchus macrolepis Gilbert & Hubbs 1920» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 30 abril 2021].
* ↑ Herre, A. W.. Checklist of Philippine fishes, 1953, p. 977 (Research Report 20).

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
# NEMO (Amsterdam)

El Science Center Nemo és un centre de ciències de la ciutat d'Amsterdam als Països Baixos. Està localitzat a l'Oosterdok a Amsterdam-Centrum, entre l'Oosterdokseiland i Kattenburg. El museu té els seus orígens el 1923 i, des de 1997, és en un edifici dissenyat per Renzo Piano. Té cinc plantes d'exposicions interactives de ciències i és el major centre de ciències dels Països Baixos. Amb més de 500.000 visitants a l'any és el cinquè museu més visitat dels Països Baixos.

## Història

El museu té origina de 1923, quan l'artista Herman Heijenbrock va fundar el Museum van den Arbeid (Museu del Treball) a Rozengracht, Amsterdam. El 1954 va canviar de nom i esdevé Nint o Nederlands Instituut voor Nijverheid en Techniek (Institut Neerlandès del Treball i la Tecnologia) i, el 1997, va tornar a canviar de nom, en aquest cas newMetropolis. El nom actual, Science Center Nemo, data del 2000.

## Exposicions

Al lobby hi ha una petita cafeteria i una botiga de regals on es venen còpies a escala reduïda d'algunes atraccions de Nemo, com el gran dòmino i els experiments amb l'ADN.
Els principals temes de la primera planta són l'ADN i les reaccions en cadena. Conté una sala amb grans dominós i andròmines com una gran campana i un cotxe volador. També en la primera planta hi ha un espectacle d'una mitja hora que mostra una gran reacció en cadena.
A la segona planta hi ha una fàbrica de boles on es manen petites boles de plàstic a un circuit on els participants les agrupen per pes, grandària i color i llavors la manen a una instal·lació d'embalatge on s'empaqueten en petites caixes de metall. Hi ha cinc estacions en les quals els visitants peguen codis de barres magnètics en les caixes i les manen perquè comencin de nou el circuit. En aquesta planta hi ha també una petita cafeteria i una sala de projeccions i actuacions on es fan diversos actes i es projecten pel·lícules sobre ciència. La segona planta conté exposicions sobre el cicle de l'aigua, l'electricitat i metalls i edificis.
La tercera planta conté un gran laboratori de ciències on els visitants poden fer experiments com provar vitamina C en diverses substàncies i veure l'ADN. També hi ha una petita secció sobre diners i negocis.
En la quarta planta hi ha una secció sobre la ment humana amb problemes de lògica, i tests de memòria i els sentits. Aquesta planta és bastant fosca, la qual cosa augmenta el misteri dels voltants. La cinquena planta o plataforma superior conté una cafeteria, una zona de jocs per a nens i ofereix bones vistes de la ciutat.

## Referències

* ↑ Dades, Nemo. [Consulta: 2 de gener de 2016]
* ↑ Dades. Nemo. [Consulta: 2 de gener de 2016]
* ↑ (en neerlandès) Història.

## Vegeu també

* Rijksmuseum
* Museumplein
* Amsterdam
# Georg Gerstäcker

Georg Gerstäcker (Nuremberg, Baviera, 3 de juny de 1889 – Nuremberg, 21 de desembre de 1949) va ser un lluitador de lluita grecoromana alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes ploma de lluita grecoromana.
El 1924 es proclamà Campió d'Europa de lluita grecoromana de pes mosca.

## Referències

* 1 2 «Georg Gerstacker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2011. [Consulta: 12 setembre 2016].
# Xiahou He

Xiahou He :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 夏侯和 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 夏侯和 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Xiahou (夏侯).
Xiahou He va ser un oficial servint sota els dominis del Regne de Wei durant el període dels Tres Regnes de la Xina. Xiahou era el quart fill del famós oficial de Wei Xiahou Yuan. Se sap que Xiahou He va ser un orador molt eloqüent versat en l'art de la guerra. Arran d'una de les moltes Campanyes del Nord de Zhuge Liang, Xiahou He va sortir a la batalla sota el comandament de Sima Yi i es va enfrontar contra l'exèrcit de Shu.

## Referències

* ↑ (初，帝疾笃，朝廷属意於攸。河南尹夏侯和谓充曰：“卿二女婿，亲疏等耳，立人当立德。”充不答。及是，帝闻之，徙和光禄勋，乃夺充兵权，而位遇无替。) Book of Jin, vol.40
* ↑ Vol.40 of Book of Jin, Vol.79 of Zizhi Tongjian

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Paul Kellner

Paul Kellner (Spandau, Berlín, 6 de juny de 1890 – Berlín, 3 d'abril de 1972) va ser un nedador alemany, que va competir a començaments del segle xx.
Especialista en la modalitat d'esquena, el 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà la prova dels 100 metres esquena del programa de natació. En ella guanyà la medalla de bronze en quedar rere Harry Hebner i Otto Fahr.

## Bibliografia

* Kluge, Volker. Olympische Sommerspiele. Die Chronik I. Athen 1896 – Berlin 1936. Berlín, 1997 ISBN 3-328-00715-6

## Referències

* ↑ «Paul Kellner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 8 setembre 2016].
# Eustomias obscurus

Eustomias obscurus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.
Els adults poden atènyer fins a 22,5 cm de longitud total. És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 20-1.900 m de fondària que es troba a l'Atlàntic oriental (des de Portugal –incloent-hi les Illes Açores– fins a Guinea, i, també, des de la República Democràtica del Congo fins a Namíbia) i a l'Atlàntic occidental (des dels Estats Units fins a Cuba, i, també, davant les costes de Puerto Rico i del Brasil).

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA) Vol. 1.
* ↑ Santos, R.S., F.M. Porteiro i J.P. Barreiros, 1997. Marine fishes of the Azores: annotated checklist and bibliography. Bulletin of the University of Azores. Supplement 1. 244 p.
# Manual de la vida salvatge

Manual de la vida salvatge (títol en francès: Manuel de la vie sauvage) és una minisèrie quebequesa de drama, thriller i humor negre basada en la novel·la de Jean-Philippe Baril Guérard, una sèrie irònica sobre com aconseguir l'èxit en els negocis. Està escrita i dirigida per Guérard i la protagonitzen Antoine Pilon, Louis Morissette, Gildor Roy, Catherine Brunet, Jean-Philippe Baril Guérard, Virginie Ranger-Beauregard i Rodley Pitt. Està produïda per KOTV Productions i distribuïda per Séries Plus i consta de 6 capítols de 60 minuts. Pot veure's a Filmin subtitulada en català. Va estrenar-se el 13 de juny de 2022.

## Argument

Kevin Bédard és un millennial brillant i ambiciós expert en tecnologia que odia profundament al seu pare, un empresari ric d'un poble remot. Kevin s'instal·la a la ciutat per allunyar-se'n i, juntament amb un parell d'amics, funda una start-up per a desenvolupar una aplicació que permeti revolucionar el dol i comunicar-se amb els difunts mitjançant la seva petjada digital. El camí cap a l'èxit no serà fàcil i la ràpida expansió de l'empresa comportarà conseqüències que obligaran al seu fundador a prendre decisions ètiques qüestionables, s'enfrontant-se al costat fosc de l'ambició i descobrint que l'èxit té un preu i que s'assembla més al seu pare del que voldria admetre.

## Repartiment principal

* Antoine Pilon com a Kevin Bédard
* Virginie Ranger-Beauregard com a Ève
* Rodley Pitt com a Laurent
* Gabriel Lemire com a Arnaud
* Louis Morissette com a Damien
* Gildor Roy com a Denis
* Catherine Brunet com a Camille
* Jean-Philippe Baril Guérard com a Paul-André
* Étienne Boulay

## Referències

* 1 2 «How to survive in the wild de Christian Laurence (2022) - Unifrance». [Consulta: 5 novembre 2024].
* 1 2 3 4 «Manual de la vida salvatge - Filmin».
* ↑ «Manual de la vida salvaje (Serie de TV) (2022)» (en castellà). [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «Manuel de la vie sauvage» (en francès canadenc). [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «How to Survive in the Wild | WildBunch TV». [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «How to Survive in the Wild (2022) | Cascade Public Media» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «How To Survive In The Wild» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2024].
# Tunga penetrans

Tunga penetrans és una espècie d'insecte sifonàpter de la família Tungidae. És una puça ectoparàsita que ataca principalment la pell dels peus, s'introdueix en ella i produeix una pruïja intensa. Popularment se la coneix com a nigua tot i que aquest nom també s'utilitza per a Dermatophilus penetrans i la infecció es diu tungosi o tungiasis.
Té una grandària inferior a 1 mm, amb cap gran i forma un angle amb el ventre. Pot atacar humans, porcs i altres animals domèstics.
Se sol contreure en trepitjar en sòls mullats i bruts. Tant els símptomes com la forma del paràsit són semblades a les d'una butllofa. La forma d'eliminar-ho més casolana és trencar la borsa amb una agulla o amb una fulla d'afaitar ben netes, i estrènyer la incisió fins que s'elimini el líquid que l'embolica i surti un punt negre, que és el paràsit.
A Brasil aquesta puça es coneix vulgarment com a puça d'areia. També es denomina nigua, piqui, bestiola do pé, bestiola porco o jatecuba; als països llengua anglesa, jigger, sand flea, chigoe o burrowing flea, en neerlandès zandvlo.

## Referències

* ↑ Beaucournu, J.-C.; Degeilh, B.; Mergey, T.; Muñoz-Leal, S.; González-Acuña, D. «Le genre Tunga Jarocki, 1838 (Siphonaptera: Tungidae). I – Taxonomie, phylogénie, écologie, rôle pathogène». Parasite, 19, 4, 2012, pàg. 297–308. DOI: 10.1051/parasite/2012194297. ISSN: 1252-607X.
* ↑ Linardi, Pedro Marcos; Beaucournu, Jean-Claude; de Avelar, Daniel Moreira; Belaz, Sorya «Notes on the genus Tunga (Siphonaptera: Tungidae) II – neosomes, morphology, classification, and other taxonomic notes». Parasite, 21, 2014, pàg. 68. DOI: 10.1051/parasite/2014067. ISSN: 1776-1042. PMID: 25514594.
* ↑ «nigua». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Tunga penetrans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Tungosi», Classificació internacional de malalties (CIM-9-MC), Servei català de la Salut, Ed. Pòrtic, 2009, pàgina 301, ISBN 9788498090802
* ↑ «Tungiasis (Tunga penetrans)»
* ↑ Fotos de la «Tunga penetrans»
# Rabod von Kröcher

Rabod Wilhelm von Kröcher (Vogtsbrügge, Brandenburg, 30 de juny de 1880 - Groß Brunsrode, Baixa Saxònia, 25 de desembre de 1945) va ser un genet alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va guanyar la medalla de plata en la prova de salts d'obstacles individual del programa d'hípica, amb el cavall Dohna.

## Referències

* ↑ «Rabod Wilhelm von Kröcher Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2011. [Consulta: 28 gener 2017].
# Aulus Semproni Atratí (mestre de la cavalleria)

Aulus Semproni Atratí (llatí: Aulus Sempronius Atratinus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Semprònia, una família romana molt antiga.
L'any 380 aC va ser nomenat Magister equitum pel dictador Tit Quinti Cincinnat Capitolí, que li va encarregar de dirigir el primer atac amb la cavalleria contra els habitants de Praeneste, prop del riu Àl·lia, on els romans havien estat derrotats pels gals de Brennus a la batalla del mateix nom.
| « | Els prenestins no van poder resistir l'impacte de la cavalleria ni de la infanteria. Les seves files van ser derrotades en el primer enfrontament que van realitzar acompanyats del crit de guerra | » |
| — Titus Livi, Ab Urbe Condita, VI, 3, 28. |||

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 3, 27-28
# Rhamdioglanis frenatus

Rhamdioglanis frenatus és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir fins a 22 cm de longitud total.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Es troba a Sud-amèrica: rierols de l'illa São Sebastião (Brasil).

## Referències

* ↑ von Ihering, Rodolfo «Diversas especies novas de peixes nemathognathas do Brazil Notas preliminares» (en portuguès). Rev. Mus. Paulista (Nova sèrie S.), 1, fasc. 1, 1907, pàg. 13-39.
* 1 2 3 Garilao, Cristina V.; Torres, Armi G. «Rhamdioglanis frenatus Ihering, 1907» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: Edipucrs.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, Carl J. Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types (pdf) (en anglès), 8 de març del 2007 (Zootaxa, 1418). ISBN 978-1-86977-058-7.
# Microtus guatemalensis

Microtus guatemalensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 2.600 i 3.100 msnm a Guatemala i Mèxic. Els seus hàbitats naturals són les pastures i els boscos montans. Pot ser que sigui un animal diürn o crepuscular. Està amenaçat pel sobrepasturatge provocat pels ramats ovins. El seu nom específic, guatemalensis, significa ‘guatemalenc’ en llatí.

## Referències

* ↑ Matson, J.; Woodman, N. Microtus guatemalensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 juny 2017.
# Velothon Stockholm

El Velothon Stockholm és una competició ciclista sueca d'un sol dia que es disputa a Estocolm. Creada el 2015, ja va entrar al calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2015 | Marko Kump | Daniel Hoelgaard | Grzegorz Stepniak |

## Referències

* ↑ Nyheter, S. V. T.; Kallyny, Sandy «Polisen ber om ursäkt för Velothon» (en suec). SVT Nyheter, 15-09-2015.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cqranking.com
# Albert Preuß

Albert Preuß (29 de gener de 1864 – ?) va ser un tirador alemany que va competir a començament del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà quatre proves del programa de tir. Guanyà la medalla de bronze en la competició de fossa olímpica per equips, mentre en la prova individual fou cinquè, en la de tir al cérvol, tret simple vint-i-tresè i en la de doble tret al cérvol divuitè.

## Referències

* ↑ «Albert Preuß Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2011. [Consulta: 7 abril 2017].
# Parauchenoglanis balayi

Parauchenoglanis balayi és una espècie de peix de la família dels auquenoglanídids i de l'ordre dels siluriformes. Adult, pot assolir 39 cm de longitud total. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-28 °C).
Es troba a Àfrica: conques costaneres entre els rius Sanaga (Camerun) i Chiloango (Cabinda, Angola). També és present a la conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ Sauvage, H. E., 1879. Notice sur la faune ichthyologique de l'Ogôoué. Bull. Soc. Philomath. Paris (Ser. 7) v. 3: 90-103.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M., 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). Vol. 2.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.
* ↑ Geerinckx, T., D. Adriaens, G. G. Teugels i W. Verraes, 2004: A systematic revision of the African catfish genus Parauchenoglanis (Siluriformes: Claroteidae). Journal of Natural History v. 38: 775-803.