OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eta Scuti

Eta Scuti (η Sct / HD 175751 / HR 7149 / HIP 93026) és un estel a la constel·lació de l'Escut, l'escut. De magnitud aparent +4,83, és la sisena més brillant de la seva constel·lació, després de α, β, ζ, γ i δ Scuti. S'hi troba a 207 anys llum del sistema solar.
Eta Scuti és una gegant taronja de tipus espectral K2III amb una temperatura efectiva entre 4.645 i 4.710 K. És 54 vegades més lluminosa que el Sol i té un diàmetre unes 11 vegades més gran que el diàmetre solar, comparable al de la coneguda Pòl·lux (β Geminorum), la gegant taronja més propera a nosaltres. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 3,0 km/s.
Eta Scuti ostenta un contingut metàl·lic comparable al solar, sent el seu índex de metal·licitat [Fe/H] entorn de +0,02. Quant a la seva edat, aquesta s'estima en 2.800 milions d'anys. Amb una massa estimada de 1,42 masses solars, la seva cinemàtica correspon a la d'un estel pertanyent al denominat «corrent d'Hèrcules»; aquest és un grup gran estels en les rodalies del Sistema Solar amb una velocitat de rotació entorn del centre galàctic que difereix significativament de la que tenen la gran majoria dels estels de la Via Làctia.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Caroline Soubiran «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 3-2008, pàg. 91–101. DOI: 10.1051/0004-6361:20078788.
* ↑ Eta Sct -- Star (SIMBAD)
* ↑ Massarotti, Alessandro; Latham, David W.; Stefanik, Robert P.; Fogel, Jeffrey «Rotational and Radial Velocities for a Sample of 761 HIPPARCOS Giants and the Role of Binarity». The Astronomical Journal, 135, 1, 2008. pp. 209-231.
* 1 2 L. da Silva, L. Girardi, L. Pasquini, J. Setiawan, O. von der Lühe, J.R. de Medeiros, A. Hatzes, M. P. Döllinger & A. Weiss «Basic physical parameters of a selected sample of evolved stars». Astronomy and Astrophysics, 458, 2, 2006. pp. 609-623.
* ↑ Hekker, S.; Meléndez, J. «Precise radial velocities of giant stars. III. Spectroscopic stellar parameters». Astronomy and Astrophysics, 475, 3, 2007. pp. 1003-1009.
* ↑ Soubiran, C.; Bienaymé, O.; Mishenina, T. V.; Kovtyukh, V. V. «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants». Astronomy and Astrophysics, 480, 1, 2008. pp. 91-101 (Tabla consultada en CDS).
# John Lander

John Lander (anglès: John Gerard Heath Lander) (Liverpool, 7 de setembre de 1907 - Hong Kong, 25 de desembre de 1941) fou un remer anglès que va competir durant la dècada de 1920.
Nascut a Liverpool, va estudiar a la Shrewsbury School i formà part de la tripulació de Shrewsbury que guanyà la Ladies' Challenge Plate de la Henley Royal Regatta el 1924. Posteriorment estudià al Trinity College de la Universitat de Cambridge, on remà pel First Trinity Boat Club. Formant equip amb Edward Vaughan Bevan, Richard Beesly i Michael Warriner va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928, on guanyà la medalla d'or en la prova del quatre sense timoner del programa de rem.
En deixar Cambridge marxà a treballar a Hong Kong. Morí durant la batalla de Hong Kong, el dia de Nadal de 1941, sent l'únic medalista d'or britànic mort durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «John Lander Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 6 desembre 2018].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Chen Jing

Chen Jing (en xinès simplificat: 陈静; xinès tradicional: 陳靜; pinyin: Chén Jìng) (Wuhan, República Popular de la Xina 1968) és una jugadora de tennis taula xinesa, nacionalitzada taiwanesa, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 20 de setembre de 1968 a la ciutat de Wuhan, població situada a la província xinesa de Hubei.

## Carrera esportiva

Va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova individual femenina i la medalla de plata en la prova de dobles, fent parella amb Jiao Zhimin, en representació de la República Popular de la Xina.
En representació de Taiwan va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova individual i finalitzà cinquena en la prova de dobles fent parella amb Chen Chiu-Tan. En els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova individual femenina i finalitzà novena en la prova de dobles fent parella amb Xu Jing.
# Filament CLG J2143-4423 A

El Filament ClG J2143-4423 A és un filament de galàxies situat de forma prospectiva a la constel·lació de la Grua que es desenvolupa al voltant del proto-cúmul de galàxies ClG J2143-4423 de qui pren la denominació.
Representa una de les estructures més grans de l'univers observable amb unes dimensions d'uns 300 milions d'anys llum de longitud i 50 milions d'anys llum d'amplada. Situat a una distància d'aproximadament 11 mil milions d'anys llum (que equival a una distància mòbil d'aproximadament 18,9 mil milions d'anys llum) (redshift z = 2,38). La distància en què es troba suposa que una estructura tan gran ja s'havia desenvolupat només després de 2.800 milions d'anys després del big-bang. Per tant, l'existència d'una estructura d'aquest tipus en una època relativament primerenca de la història de l'Univers desafia els models actuals de com ha evolucionat l'Univers en si.

## Referències

* 1 2 «NASA - Top Story: Giant Galaxy String Defies Models of how Universe Evolved» (en anglès). Arxivat de l'original el 2004-12-09. [Consulta: 4 juliol 2020].
* 1 2 Palunas, Povilas; Teplitz, Harry I.; Francis, Paul J. «The Distribution of Lyα-Emitting Galaxies at z = 2.38» (en anglès). The Astrophysical Journal, 602, 2, 2004, pàg. 545. DOI: 10.1086/381145 [Consulta: 5 febrer 2018].
* 1 2 Francis, Paul J.; Palunas, Povilas; Teplitz, Harry I. «The Distribution of Lyα-emitting Galaxies at z=2.38. II. Spectroscopy» (en anglès). The Astrophysical Journal, 614, 1, 2004, pàg. 75. DOI: 10.1086/423417 [Consulta: 5 febrer 2018].
# Qu'est-ce que le tiers état ?

Qu'est-ce que le Tiers-État ? (lit. ‘Què és el Tercer Estat?’) és un pamflet publicat per l'abbé Sieyès el gener de 1789 com preludi a la convocatòria dels Estats generals de 1789.
Siéyès hi presenta i critica la situació del moment, i indica les reformes necessàries, especialment que el vot de cadascun dels ordres es faci proporcionalment a la seva representació real dins la nació (favorable al Tiers-État, que representava un 98% dels francesos). Dona les premises de l'adveniment d'una assemblea nacional constituent.
Del text de Siéyès se'n van vendre 30.000 exemplars en 4 setmanes.

## Referències

* ↑ Histoire de France Larousse, Paris 1998, ISBN 2-03-209020-1

## Enllaços externs

* Audiolivre : Siéyès, Qu'est-ce que le Tiers-État ? Arxivat 2014-02-02 a Wayback Machine.
# Tossal Petit

El Tossal Petit és una muntanya de 126,7 metres que és al municipi de Torroella de Montgrí, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eta de la Màquina Pneumàtica

Eta de la Màquina Pneumàtica (η Antliae) és una estrella binària de la [[constel·lació] de la Màquina Pneumàtica]]. Està aproximadament a 106 anys llum de la Terra.
La component primària, η Antliae A, és una gegant blanca-groga del tipus F de la magnitud aparent +5,23. La seva companya, η Antliae B, està a 31 segons d'arc i és de la magnitud aparent +11,3.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 Robert Rich «Spectroscopy of New High Proper Motion Stars in the Northern Sky. I. New Nearby Stars, New High-Velocity Stars, and an Enhanced Classification Scheme for M Dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2003, pàg. 1598–1622. DOI: 10.1086/345972.
* ↑ Matthias Ammler-Von Eiff «Cerro Armazones spectroscopic survey of F dwarfs» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2014, pàg. 2815–2823. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1333.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
# John Loaring

John Loaring (Winnipeg, 3 d'agost de 1915 - Windsor, 21 de novembre de 1969) va ser un atleta canadenca, especialista en curses de tanques, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va disputar tres proves del programa d'atletisme. En els 400 metres tanques va guanyar la medalla de plata, en acabar rere l'estatunidenc Glenn Hardin, mentre en els 4x400 metres fou quart i en els 400 metres sisè.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or als Jocs de l'Imperi Britànic de 1938. En la cursa de les 440 iardes tanques va aconseguir un temps de 52,9", rècord canadenc fins al 1966. Aquests èxits van fer que fou guardonat amb el trofeu JW Davies com a atleta canadenc de l'any 1938.
L'esclat de la Segona Guerra Mundial va posar fi a la seva carrera atlètica. Entre el 1940 i el 1947 va servir a la Royal Canadian Navy. El 1941 va sobreviure a l'enfonsament del cuirassat Fiji a les aigües de la Mediterrània durant la batalla de Creta.
El 2015 fou incorporat al Canada's Sports Hall of Fame.

## Millors marques

* 400 metres. 48.0" (1938)
* 400 metres tanques. 52.6" (1938)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – John Loaring». [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ «John Wilfrid Loaring | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-11-28. [Consulta: 22 abril 2022].
* 1 2 JOHN WILFRID LOARING a windsorpubliclibrary
* ↑ «| Hall of Famers Search». [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Indiana University Press

Indiana University Press, dita igualment IU Press, és una editorial universitària dels Estats Units associada a la Universitat d'Indiana i amb seu a Bloomington (Indiana). Fou fundada el 1950 i centra la seva activitat en les humanitats i les ciències socials. Publica uns 140 nous llibres cada any, gestiona 29 revistes acadèmiques i manté un catàleg d'aproximadament 2.000 obres. El 2011 fou classificada en 28è lloc (de 50) entre les principals editorials de ciències polítiques dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «IU professor edits new book on zombies» (en anglès). Universitat d'Indiana, 10 setembre 2014.
* ↑ Garand, J. C.; Giles, M. W. «Ranking Scholarly Publishers in Political Science: An Alternative Approach» (en anglès). PS: Political Science and Politics, 44, 2, 2011, pàg. 6.
# Sant Pere del Tarter

Sant Pere del Tarter és una església que està situada en un trencall de la carretera general 3, entre les poblacions de Ransol i Soldeu, en la zona d'urbanitzacions del Tarter (parròquia de Canillo, principat d'Andorra). Aquest espai correspon a un antic poble, constituït per cases disperses conegut com a Prada Redó i l'església queda arran de l'antic camí ral que anava de Canillo a Soldeu. Va ser construïda al segle xvi el que és atestat en una autorització atorgada pel bisbe d'Urgell Joan Despés el 22 de març de 1527. En l'edifici hi ha gravada la data 1545 que probablement correspon a l'acabament de les obres. Va ser restaurada l'any 1966.

## Descripció

Es tracta d'una església de planta rectangular amb un absis quadrat que no s'aprecia des de l'exterior. La coberta és de dos vessants, de fusta i llosa de pissarra, sobre entramat de fusta, excepte a l'absis, cobert per una volta de canó.
Els murs estan construïts amb pedres irregulars d'origen local, de les quals només estan lleugerament treballades les dels angles. Les façanes laterals i posterior tenen el parament a la vista, mentre que la façana principal es conserva l'arrebossat de calç. Aquesta està orientada al nord-oest, de cara a l'antic camí, en ella s'obre l'única porta d'accés a l'edifici, situada en posició central i flanquejada per dues finestres. Totes tres obertures estan rematades per un arc rebaixat i emmarcades per un arrebossat lliscat de major qualitat que la resta. Una tercera finestra, quadrangular, s'obre a l'alçada del cor. Per sobre de la façana sobresurt el campanar que és d'espadanya senzilla amb arc de mig punt.

## Referències

* ↑ «Sant Pere del Tarter». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 1r octubre 2016].

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Inventari d'esglésies. Alt Urgell i Andorra. Barcelona: Arxiu Gavín, 1980.
* Bascompte Grau, Domènec; Castillo, Virginia; Fantova, Maria Antonia; Sirès, Montse; Vela, Sussana. Arxiu Comunal de Canillo. Andorra la Vella: Ministeri de Turisme i Cultura, 1999. ISBN 99920-0-226-3.

## Vegeu també

* Llista d'esglésies catòliques d'Andorra
# Pedro Lucas de Allende

Pedro Lucas de Allende y Vicentelo (Córdoba, 19 d'octubre de 1742 - Córdoba, 15 d'abril de 1801) va ser un destacat comerciant i funcionari colonial argentí de finals del segle xviii.

## Biografia

Allende va néixer a la ciutat de Córdoba, Governació del Tucumán, (Argentina) el 19 d'octubre de 1742, fill del general Tomás de Allende y Losa i de Bernardina Vicentelo de la Rosa y Carranza.
Es va establir primerament a la ciutat de Salta des d'on va estendre operacions comercials a Alt i Sota Perú. El 7 de juny de 1776 va ser nomenat pel virrei del Perú Manuel d'Amat i Juniet sergent major del regiment Mare de Déu de la Vinya.
Allà es va casar amb Maria Javiera de Torres y Funes amb qui va tenir 14 fills: els coronels Tomàs Bailón i Faustino Allende, del prevere Dr. José Saturnino Allende i de José Manuel, Lucas Antonio, Maria Teresa, Teresa, Mauricia, Maria Josefa, Manuela Javiera, José Pío Alberto, Martín Diego Estanislao, Maria Bernardina i Maria Genuaria de Allende y Torres.
Tornat a Córdoba, en crear-se en 1783 la Intendència de Córdoba del Tucumán va ser ascendit a coronel i designat síndic procurador de la ciutat sota l'administració del seu primer governador intendent Rafael de Sobremonte. El significatiu progrés de la ciutat durant el govern de Sobremonte deu molt a l'enorme fortuna influència i esforç d'Allende.
Va ingressar com Cavaller de la Reial Orde de Carles III d'Espanya el 27 de novembre de 1795 i va provar la seva hidalguía en 1796.
Va morir a Córdoba el 15 d'abril de 1801. Les seves restes van ser sepultades a l'església de Sant Domingo de la qual va ser patró i protector.

## Referències

* ↑ Fill de Lucas de Allende i d'Águeda de Llosa Bravo.
* ↑ Filla de Francisco Vicentelo de la Rosa y Ibarguren i d'Ana de Carranza y Herrera.

## Bibliografia

* José Torre Revello, El Marqués de Sobre Monte, Peuser, 1946.
* Ana Inés Punta, Córdoba borbónica: persistencias coloniales en tiempo de reformas (1750-1800), Universidad Nacional de Córdoba, 1997.
* Vicente Osvaldo Cutolo, Nuevo diccionario biográfico argentino (1750-1930), Editorial Elche, 1968.
* Yaben, Jacinto R., Biografías argentinas y sudamericanas, 1938

## Enllaços externs

* Apellidos Allende
* Pedro Lucas de Allende y Vicentelo (genealogía)
# Les Forques (Agramunt)

Les Forques és una muntanya de 483 metres que es troba al municipi d'Agramunt, a la comarca catalana de l'Urgell.
# Josep Fusimaña Fábregas

Josep Fusimaña Fàbregas (Roda de Ter, 31 de març de 1908 - Shubino, Crimea, 13 de març de 1943) va ser un obrer, polític i militar català.

## Biografia

Treballador de la Companyia Barcelonina d'Electricitat, va ser membre del sindicat UGT i de l'Agrupació Socialista de Barcelona. Durant la fets revolucionaris d'octubre de 1934 va formar part del Comitè revolucionari —al costat d'Antonio Olarte i Desiderio Trilles— que es va constituir a Barcelona.
El juliol del 1936, coincidint amb l'esclat de la Guerra civil, va participar en la fundació del Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC). Durant la contesa seria comissari polític de la 11a Divisió, unitat elit de l'Exèrcit republicà manada pel comunista Enrique Líster. Posteriorment seria comissari del XV Cos d'Exèrcit, que va tenir una destacada actuació durant la batalla de l'Ebre. Es va exiliar d'Espanya cap al final de la guerra, instal·lant-se a la Unió Soviètica.
Va arribar a l'URSS a l'abril de 1939, acompanyat de la seva esposa i la seva filla. Allí va assistir a una escola de formació política, mentre treballava com a obrer. Després de la invasió alemanya de la Unió Soviètica es va unir a l'Exèrcit Roig. S'integraria com a comissari polític en una unitat partisana liderada pel comandant espanyol Domingo Hungría. Fusimaña aconseguiria el grau de capità en l'Exèrcit soviètic, i posteriorment va obtenir el comandament d'una unitat de guerrillers. El 1943 va ser llançat en paracaigudes sobre Crimea amb la missió d'actuar rere les línies alemanyes. No obstant això, després d'un dur combat contra efectius alemanys, resultaria mort al costat de tota la seva unitat.

## Referències

* ↑ Arbeloa, 2015, p. 536.
* ↑ Engel, 1999, p. 288.
* ↑ Engel, 1999, p. 273.
* ↑ Álvarez, 1994, p. 130.
* 1 2 Vilanova Fuentes, 2005, p. 549.
* ↑ Serrano, 2005, p. 238.
* ↑ Serrano, 2005, p. 254.
* ↑ Pons Prades, 1975, p. 505.
* ↑ Fernández, 1973, p. 227.

## Bibliografia

* Álvarez, Santiago. Negrín, personalidad histórica. Madrid: Ediciones de la Torre, 1994.
* Arbeloa, Víctor Manuel. El quiebro del PSOE (1933-1934): Del gobierno a la revolución. ACCI (Asoc. Cultural y Científica Iberoameric.), 2015. ISBN 978-84-15705-66-6.
* Engel, Carlos. Historia de las brigadas mixtas del Ejército Popular de la República. Almena Ediciones, 1999.
* Fernández, Alberto. Españoles en la Resistencia. Zero, 1973.
* Pons Prades, Eduardo. Republicanos españoles en la 2.ª Guerra Mundial. Barcelona: Editorial Planeta, 1975.
* Serrano, Secundino. La última gesta: los repúblicanos que vencieron a Hitler (1939-1945). Aguilar, 2005.
* Vilanova Fuentes, Antonio. Los olvidados: los exilados españoles en la Segunda Guerra Mundial. Instituto Chihuahuense de Cultura, 2005.
# Tupaia de Horsfield

La tupaia de Horsfield (Tupaia javanica) és una espècie de tupaia de la família dels tupàids. Aquesta tupaia és endèmica d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ «tupaia de Horsfield». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ Cassola, F «Tupaia javanica» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 16-05-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-2.rlts.t41496a22280464.en.
# Djamel Belmadi

Djamel Belmadi (àrab:جامل بلماضي) (Champigny-sur-Marne, 27 de març de 1976) és un futbolista franco-algerià, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera al Paris St Germain, tot debutant al gener del 1996 contra el Gueugnon. La campanya següent la passa al Martigues, i la 97/98 a l'Olympique de Marsella. La temporada següent recala a l'AS Cannes.
L'agost de 1999 signa de nou per l'Olympique, però és cedit al Celta de Vigo, de la primera divisió espanyola, on roman mitja temporada. De nou a Marsella, gaudeix de certa regularitat durant les següents temporades.
Al mercat d'hivern de la temporada 02/03 és cedit al Manchester City FC, anglès, tot debutant el 29 de gener de 2003 davant el Fulham FC. No té massa reeixida al Manchester, on només és titular en dues ocasions. Al retornar a Marsella, no té lloc a l'equip provençal i marxa a Qatar, on milita als equips d'Al-Ittihad i Al-Kharitiyath.
El mes de juliol del 2005, realitza diverses proves en equips britànics, com ara Celtic FC, Wigan Athletic FC o Sunderland AFC, incorporant-s'hi finalment al Southampton FC. Tot i iniciar una bona campanya, les lesions van afectar el seu posterior rendiment.
El 2007 deixa el Southampton i retorna a França, per jugar amb el Valenciennes.

## Selecció

Belmadi ha estat internacional amb Algèria en 20 ocasions, tot marcant cinc gols. Va participar en la Copa d'Àfrica del 2004.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine.
# Peixa-Sommés

Peixa-Sommés (o Peixa-Somers) és una partida de l'Horta de Lleida, de Lleida.
Hom pot trobar per primer cop escrit el nom antic del terme, «Coma de Pixaçomes», el 1690. Aquest nom és la forma aglutinada de pixes-somes, significa «cascadetes poc abundoses», i de la seva evolució deriven el nom doble actual.
Està situada a una alçada oscil·lant entre els 195 i els 211 metres sobre el nivell del mar. Una petita part de la partida, al seu nord-est, forma el Barri de Les Basses de la ciutat de Lleida, juntament amb part de la partida d'Alpicat. És creuada pel riu Noguerola. És una partida de molt baixa població, dedicada principalment al conreu d'arbres fruiters; si bé unes poques famílies hi tenen la segona residència. L'autovia A-2 en travessa el terme en el seu vessant nord d'oest a est, i els camins municipals de l'Albi, del Burro i de Darrere de la Bassa en formen la principal xarxa viària. Peixa-Sommés disposa de transport públic municipal, línia L14 - Agrònoms.
Limita:
* Al nord i a l'oest amb el municipi d'Alpicat.
* Al nord-est amb la partida de Canet.
* A l'est amb la partida de Boixadors.
* Al sud amb la partida d'Alpicat.

## Referències

* ↑ Coromines i Vigneaux, Joan. Onomasticon Cataloniae. Volum VI. Barcelona: Edicions Curial, 1996, p. 234. ISBN 84-7256-852-0.
* ↑ Institut Català de Cartografia

## Enllaços externs

* «Mapa general de Lleida. Partides». Ajuntament de Lleida. Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 28 juny 2011].
* «Xarxa de camins municipals del terme de Lleida» (pdf). Oficina municipal de l'Horta de Lleida. Arxivat de l'original el 2010-09-21. [Consulta: 24 maig 2011].
* «Mapa de les partides de Lleida» (gif). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 22 agost 2014].
* «Plànol Línia L14 - Agrònoms». Moventis - Autobusos de Lleida. Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 28 juny 2011].
# Tossal del Perico

El Tossal del Perico és una muntanya de 329 metres que es troba al municipi de Bellpuig, a la comarca catalana de l'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya