OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Papás por conveniencia

Papás por conveniencia és una telenovel·la mexicana produïda per Rosy Ocampo per a TelevisaUnivision. És protagonitzat per Ariadne Díaz i José Ron. Es va estrenar a Las Estrellas el 21 d'octubre de 2024.

## Repartiment i personatges

* Ariadne Díaz com Aidé Mosqueda
* José Ron com Constantino «Tino» Guevara
* Ferdinando Valencia com Guzmán Muriel
* África Zavala com Federica
* Daniela Luján com Clara Luz Monroy
* Martín Ricca com Rudolf
* María Chacón com Alicia «Lichita» Chagoyan
* Miguel Martínez com Chano Chamorro
* Horacio Pancheri com Dámaso Rivera
* Lambda García com Facundo Topete
* Sherlyn González com Silvana del Valle
* Imanol Landeta com Felipe
* Leticia Perdigón com Bertha
* Ernesto Laguardia com Jason
* Cecilia Gabriela com Pura
* Adriana Fonseca com Paulina
* María Perroni Garza com Sofía «Chofis» Chamorro Chagoyán
* Joaquín Bondoni com Sergio «Checo» Chamorro Chagoyán
* Jonathan Becerra com El Calacas
* Victoria Viera com Circe Guevara Mosqueda
* Emilio Beltrán com Ulises Guevara Mosqueda
* Camila Núñez com Scarlet Topete Mosqueda
* Tania Nicole com Lila Guevara
* Juan Pablo Velasco com Emiliano Guevara
* Constantino Alonso com Pipe
* Mateo Saavedra com Jesús «Chuchito» Chamorro Chagoyán
* Sandra Sánchez Cantú
* Lalo Zayas com Augusto
* José Remis com Igor
* Simone Mateos
* Ximena Tello
* Natalia Álvarez
* Iván Caraza
* Lukas Urkijo

## Referències

* ↑ Maldonado, Vanessa. «Rosy Ocampo de TelevisaUnivision: Mi compromiso como mujer es insertar en las telenovelas a mujeres fuertes y empoderadas» (en castellà). produ.com, 07-03-2024. [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ González, Moisés. «Ariadne Díaz y su ex José Ron ¡volverán a protagonizar telenovela juntos!» (en castellà). People en Español, 28-02-2024. [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ Maldonado, Vanessa. «Papás por conveniencia de TelevisaUnivision aborda el tema de las familias reconstituidas, que representan el 40% de la población mexicana» (en castellà). produ.com, 24-04-2024. [Consulta: 24 abril 2024].
* ↑ González, Moisés. «Geraldine Bazán con ficción en Telemundo, Imanol Landeta regresa, y más ¡De telenovela!» (en castellà). People en Español, 23-05-2024. [Consulta: 24 maig 2024].
* ↑ López, Alicia. «Fue de las actrices más famosas en los años 2000 y ahora regresa a México para trabajar con Rosy Ocampo» (en castellà). El Heraldo de México, 21-05-2024. [Consulta: 24 maig 2024].
# Gregori (patrici)

Gregori (llatí: Gregorius; mort a Sufètula el 647) va ser un patrici de la província romana d'Orient d'Àfrica, esmentat per Teòfanes Isàuric.
Era governador quan es va produir la primera invasió musulmana. Tot recolzant-se en els «africans», que segurament eren amazics, es va revoltar contra l'Imperi declarant-se independent l'any 646, durant el regnat de Constant II. Va establir la seva capital a Safetula (Sbeitla). El 647 els musulmans van atacar la província i el van derrotar en la batalla de Safetula.

## Referències

* ↑ Shillington, Kevin. Encyclopedia of African History (en anglès). vol.1. CRC Press, 2004, p. 337. ISBN 1579582451.
# La salut del ramat del Senyor

La salut del ramat del Senyor (De salutis gregi Dominici) va ser una butlla papal de Pius V de l'1 de novembre del 1567 que promulgava «l'excomunió a perpetuïtat» de les persones que participessin en espectacles amb toros.
El document prohibia les corrides, la participació dels clerques i la possibilitat de donar sepultura cristiana als qui morissin durant la seva pràctica. El rei Felip II no va promulgar la bula impedint la seva aplicació en territori espanyol. A Espanya no només no es va aplicar, sinó que l'església fins i tot va acompanyar la canonització d'espanyols amb la celebració de la corrida de rigor, amb les portes de les catedrals fent de grada d'autoritats. Gregori XIII el 1575 va tornar a permetre els espectacles amb toros amb l'escrit Exponis nobis super.
El document es va escriure per apartar als catòlics dels "perills imminents del cos, així com de la ruïna de l'ànima" en un moment en què "en moltes ciutats i indrets no s'aturen les lluites amb toros i altres feres en espectacles públics i privats per exhibir la seva força i audàcia, el que comporta fins i tot morts humanes, mutilació de membres i perill per l'ànims". La bulla afirmava que aquests espectacles "curents i vergonyants" s'havien d'abolir perquè "no són d'homes sinó del dimoni". Per això es prohibien "sota pena d'excomunió i anatema en què s'hi participi ipso facto" en una butlla que s'havia d'aplicar a "tots i cadascun dels prínceps cristians, de qualsevol dignitat, sigui eclesiàstica o civil, fins i tot imperal o de qualsevol altra classe, es diguin com es diguin, que els soldats i qualsevol altre persona que s'enfronti amb els toros i altres feres en aquests espectacles, sigui a peu o a cavall". Afirmava que els que morissin en aquests espectacles no rebrien sepultura eclesiàstica. Finalment, apuntava que no hi podria haver "exempcions, privilegis, indults, facultats i cartes apostòliques" que deixessin sense efecte aquesta normativa.

## Referències

* ↑ Santiago Muñoz Machado. Tratado de Derecho administrativo y Derecho público general. Tomo IV: El ordenamiento jurídico. Boletín Oficial del Estado, 1 octubre 2015, p. 94–. ISBN 978-84-340-2219-5.
* ↑ «La legitimidad de la Tauromaquia» (en castellà), 30-03-2017. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ Ángel Azábal Vázquez. Sierras de Cádiz: Villaluenga. ángel Azábal Vázquez, 1997, p. 70–. ISBN 978-84-8499-971-3.
* ↑ De salutis gregi Dominici, Wikisource
# Liptako

Liptako fou un estat musulmà sorgit de la guerra santa dels peuls contra els mossis. Avui forma la regió de Liptako-Gourma a la frontera entre Burkina Faso (57%), Mali i Níger.
A Liptako els peuls (grup jelgoobe) havien vingut de Macina (al Mali), iniciant les primeres emigracions al segle xvii i establint-se vers la meitat del segle xviii sota la direcció de Birmali Sala Pate, que es va instal·lar a Bayel (prop de Wendu); es van revoltar contra els reis gurmanches (de l'ètnia mossi) que vivien a Yatenga i volien imposar el domini mossi, i els van derrotar en la batalla de Dori l'abril de 1810 sota la direcció de Brahima bi Seydou, net de Birmali, que fou proclamat rei. El va succeir el 1817 Salififou bi Hama, que va fundar la ciutat de Dori, va sotmetre als gurmanches cap al sud però no va poder conservar el nord del país ocupat pels tuaregs. Liptako es va sotmetre a Ahmadu Lobbo de Macina o Masina el 1824. El 1832 va pujar al tron Sori que va durar fins al 1861 i durant el qual es va lliurar la batalla de Kassirga el 1840; Liptako es volia sostreure del poder de Masina i es va aliar als mossis però quan aquestos van voler imposar el seu domini, els va combatre igual que a Masina. El darrer rei Ali Bori fou derrotat pels francesos a Douentza el 1894 i es va posar sota protectorat francès el 4 d'octubre de 1895.
# Maria Enzersdorf

Maria Enzersdorf (bavarès central: Maria Enzasduaf) és una petita ciutat del districte de Mödling a l'estat de la Baixa Àustria (Àustria). Té una superfície de 5.27 km²
Hi ha diversos castells i ruïnes als boscos que envolten Maria Enzersdorf, incloent el Palau de Liechtenstein (Schloss Liechtenstein), el Castell de Liechtenstein i la Torre Negra (Schwarzer Turm) al bosc circumdant i el Palau Hunyadi (Schloss Hunyadi) a la mateixa ciutat.

## Història

Maria Enzersdorf va ser molt probablement poblada pels romans i els celtes. S'esmenta per primera vegada al segle XII. Durant aquest període també va ser quan el Castell de Liechtenstein es va construir com a fortalesa contra els magiars.
La ciutat va ser destruïda el 1529 i el 1683 per primer i segon setges otomans.
De 1938 a 1954, la ciutat va formar part del districte 24 de Viena.

## Població

L'any 2018 tenia una població de 8.829 habitants.
| Any | Població | ±% |
| 1961 | 3.825 | — |
| 1971 | 8,120 | +112.3% |
| 1981 | 9,148 | +12.7% |
| 1991 | 8,594 | −6.1% |
| 2001 | 8,202 | −4.6% |
| 2011 | 8,718 | +6.3% |

## Referències

* ↑ «Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018"». Statistics Austria. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ «Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018». Statistics Austria. [Consulta: 9 març 2019].
# Sébeville

Sébeville és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sébeville era de 33 persones. Hi havia 8 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols) i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 23 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 23 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 11 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sébeville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 23 persones, 19 eren actives i 4 eren inactives. De les 19 persones actives 17 estaven ocupades (9 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 4 persones inactives 1 estava jubilada, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.
L'any 2000 a Sébeville hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 255 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sébeville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sébeville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Séchault

Séchault és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 77 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Séchault era de 77 persones. Hi havia 30 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 9 parelles sense fills i 13 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 32 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 28 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 10 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Séchault el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 50 eren actives i 10 eren inactives. De les 50 persones actives 46 estaven ocupades (34 homes i 12 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 10 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Séchault hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Séchault a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Séchault a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Séricourt

Séricourt és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Séricourt era de 52 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 8 eren parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 27 habitatges eren cases. Dels 18 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 6 tenien quatre cambres i 13 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Séricourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 35 persones, 26 eren actives i 9 eren inactives. De les 26 persones actives 22 estaven ocupades (12 homes i 10 dones) i 5 estaven aturades (5 homes). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Séricourt hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 222 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Séricourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Séricourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sàdaqa ibn Mansur

Sayf-ad-Dawla Abu-l-Hàssan Sàdaqa (I) ibn Mansur fou emir mazyàdida d'al-Hilla, a cavall entre el segle xi i el xii.

## Biografia

Va succeir com emir al seu pare Mansur ibn Dubays el 1086. Fou reconegut pel sultà seljúcida Màlik-Xah I com a senyor dels territoris de l'Iraq central a l'oest del Tigris. En la lluita entre el sultà seljúcida Muhàmmad ibn Màlik-Xah i el seu germà Barkyaruq, va donar suport al primer, i la confusió li va permetre augmentar la seva independència; va sostenir primer a Barkyaruq, però després d'una baralla amb el visir del sultà el 1101 va fer homenatge a Muhàmmad ibn Màlik-Xah, en nom del qual va llegir la khutba a Hilla, però al cap de poc ho va deixar de fer i només esmentava al califa al-Mústaddhir. Sàdaqa fou un autèntic beduí que va viure a la tenda fins al 1101, però en endavant va residir a al-Hilla.
En la confusió que regnava a l'Iraq, va ocupar Kufa (1101), Hit, Wasit (1104), Bàssora (1106), i Takrit (1106), i diverses tribus àrabs de l'Iraq van quedar sota la seva influència; se l'anomenà llavors Màlik al-Àrab (Príncep dels Beduïns). Finalment Muhàmmad es va decidir a atacar-lo i el va derrotar en la batalla d'al-Numaniyam, prop d'al-Madain, el 1108, en la qual va trobar la mort. El seu fill Dubays (II) ibn Sàdaqa fou fet presoner i no va poder retornat a al-Hilla fins al 1118.

## Referències

* Nagendra Kr Singh International encyclopaedia of Islamic dynasties, en línia a
# Timurtaşoğulları

Els timurtaşoğulları foren una dinastia de guerrers turcs al servei de l'Imperi Otomà.
El primer conegut fou Aykut Alp, (mort el 1326) pare de Kara Ali Beg que va conquerir Hereke (al golf de Nicomèdia) i es va destacar al setge d'Aydos. A la seva mort en data no esmentada el va succeir el seu fill Timurtaix (mort el 1404) que va lluitar a la vall del Tunja a Bulgària conquerint Yeñidje Kisilaghac, Hajji Khalifa i Yanboli (1367); el 1375 fou beglerbegi de Rumèlia en comptes de Lala Xahin que havia mort; va fundar l'organització dels sipahis; el 1382 va fundar les fortaleses de Monastir, Prilep, Ixtip i va creuar el Vardar; després va atacar el Karli-Ili (Etòlia i Acarnània) el 1385 i va fer una incursió contra Arta (Grècia). El 1386 va lluitar a Anatòlia a la batalla de Konya contra el beg de Karaman, en la qual es va distingir; fou nomenat governador de Germiyan en absència del príncep Yakub; el 1390 va tornar als Balcans i va conquerir Kratovo a l'est d'Uskub (Skopje); el 1391 Ala al-Din Beg de Karaman va atacar Brusa i Timurtaix el va combatre i fou fet presoner, però un temps després fou alliberat; aprofitant el moment de la batalla de Nicòpolis (25 de setembre de 1396) Ala al-Din Beg va atacar Ankara però el 1397 Timurtaix el va derrotar en la batalla d'Akçay; Ala al-Din va fugir a Konya on els habitants de la ciutat el van entregar al general otomà que el va fer matar (tot i ser cunyat del sultà) i el sulta va annexionar el seu territori (tardor de 1397); Timurtaix va ocupar llavors Kianghri, Behesni i Malatya als turcmans i Dewrigi (Tefrícia); també va ocupar Darende i Kemakh.; va lluitar en la batalla d'Ankara el 20 de juliol de 1402 on fou fet presoner. Com que havia acumulat riqueses injustificades fou alliberat tard i es va posar al servei del príncep İsa Çelebi i fou assassinat pel seu propi servidor al servei del seu germà, el futur Mehmet I. Va deixar quatre fills, tots d'alguna rellevància, dels quals hi va haver deu descendents.

## Referències

* ↑ Jefferson, John. The Holy Wars of King Wladislas and Sultan Murad: The Ottoman-Christian Conflict from 1438-1444 (en anglès). Brill, 2012, p.6. ISBN 9004219048.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 566 i 567
# Síndrome de la sella buida

La síndrome de la sella buida és un trastorn en què la hipòfisi es redueix o s'aplana, omplint la sella turca amb líquid cefalorraquidi en lloc de la hipòfisi normal. Es pot descobrir com a part de l'estudi diagnòstic dels trastorns de la hipòfisi o com a descoberta incidental quan es prenen imatges del cervell.

## Signes i símptomes

Si hi ha símptomes, les persones amb síndrome de sella buida poden tenir mal de cap i pèrdua de visió. Símptomes addicionals estarien associats amb hipopituïtarisme.
Quan és congènita, es pot trobar:
* Anormalitat dels ossicles de l'orella mitjana
* Criptorquídia
* Dolicocefàlia
* Malformació d'Arnold-Chiari tipus I
* Meningocele
* Ductus arteriós persistent
* Hipotonia muscular
* Platibàsia

## Etiologia

La causa d'aquest trastorn es divideix en:

### Primària

* Com a trastorn congènit.

### Secundària

* Per un tumor o una cirurgia que danyi la glàndula.
* El 70% dels pacients amb hipertensió intracranial idiopàtica tindran la sella buida a la ressonància magnètica

## Referències

* ↑ «Empty Sella Syndrome Information Page». National Institute of Neurological Disorders and Stroke.
* 1 2 MedlinePlus Encyclopedia Empty sella syndrome
* ↑ «Empty sella syndrome». Arxivat de l'original el 2021-11-19. [Consulta: 19 novembre 2021].
* ↑ Goldman, Lee; Schafer, Andrew I. Goldman's Cecil Medicine (en anglès). 24. Elsevier Health Sciences, 2012, p. 1256. ISBN 978-1437716047.
* ↑ Disorders, National Organization for Rare. NORD Guide to Rare Disorders (en anglès). Lippincott Williams & Wilkins, 2003, p. 530. ISBN 9780781730631.