OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ardaric

Ardaric (en llatí Ardaricus) va ser rei dels gèpids, una tribu germànica, durant el segle v.
Jordanes diu que havia aportat una gran quantitat de soldats a l'exèrcit d'Àtila, i el menciona entre els generals que acompanyaven als huns a la batalla dels Camps Catalàunics. Assegura que era un dels seguidors més lleials d'Àtila, que "l'apreciava per damunt de tots els altres generals". La batalla va acabar amb la retirada de les forces dels huns.
A la mort d'Àtila l'any 453, el seu fill gran Ellak va assumir el poder, però els altres dos germans, Dengizich i Ernakh li van disputar. Ardaric va aprofitar l'ocasió, i aliant-se amb els ostrogots va encapçalar la revolta contra els fills d'Àtila i els va derrotar en la batalla de Nedao, cosa que va posar fi a la supremacia dels huns a Europa. Ardaric es va instal·lar a Dàcia, on va constituir un regne.

## Referències

* ↑ Fields, Nic. The Hun : scourge of God AD 375-565. Oxford: Osprey, 2006, p. 16-18. ISBN 9781846030253.
# Verdun (Mosa)

Verdun és un municipi francès, situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. És conegut per ser l'indret on es signà el Tractat de Verdun l'any 843 i en 1916 durant la primera guerra mundial va tenir lloc la batalla de Verdun.

## Fills il·lustres

* Henry Madin (1696-1748) compositor musical del Barroc
* Jean-François Gerbillon (1654-1707) missioner jesuïta, amb una important activitat a la Xina de la dinastia Qing.

## Referències

* ↑ Robertshaw, Andrew. Somme 1 July 1916: Tragedy and Triumph (en anglès). Osprey Publishing, 2006, p. 12. ISBN 1846030382 [Consulta: 28 gener 2015].
# Hou Hsiao-hsien

Hou Hsiao-hsien (en xinès tradicional: 侯孝賢; en xinès simplificat: 侯孝贤; en pinyin: Hóu Xiàoxián) és un cineasta de Taiwan que al llarg de la seva carrera ha rebut diversos premis. Vinculat a la Nova Onada del cinema taiwanès.
Hou Hsiao-hsien va néixer al comtat de Mei de la província de Guangdong (República Popular de la Xina) el dia 8 d'abril de 1947. Poc després del seu naixement, amb motiu de la Guerra Civil, el seu pare es va traslladar al nord de l'illa de Taiwan i l'any següent es reuneix amb la seva esposa i fills.
De nen va estar influenciat per la visió de teatre de titelles en un temple proper a casa seva. Després de la mort dels seus ascendents va anar a la capital a treballar fins que, acabat el servei militar, Hou va anar a estudiar a l'Acadèmia Nacional d'Arts on es va graduar l'any 1972. S'inicià en el món del cinema com a ajudant de realització. La Filmoteca de Catalunya ha dedicat una retrospectiva a aquest cineasta en el marc de l'Asian Film Festival Barcelona (2017).

## Filmografia

* "The Assassin" (刺客聶隱娘, 2015).
* "10+10" (també conegut com sota el títol de la Belle Époque, 黃金之弦, 2011).
* ”Chacun son Cinéma“ (To Each His Cinema) (浮光掠影─每個人心中的電影院, 2007).
* ”The Flight Of The Red Balloon” (紅氣球, 2007).
* ”Three Times” (最好的時光, 2005).
* ”Café Lumière”(珈琲時光, 2004).
* “Millennium Mambo” (千禧曼波, 2001).
* ”Flowers of Shanghai” (海上花, 1998).
* ”Goodbye South, Goodbye” (南國再見，南國, 1996).
* ”Good Men, Good Women” (好男好女, 1995).
* ”The Puppet Master“ (戲夢人生, 1993).
* ”A City of Sadness!” (悲情城市, 1989).
* ”Daughter of the Nile” (尼羅河女兒, 1987).
* “Dust in the Wind” (戀戀風塵, 1986).
* “A Time to Live and a Time to Die” (童年往事, 1985).
* ”A Summer at Grandpa's” (冬冬的假期, 1984).
* ”The Boys from Fengkuei” (風櫃來的人, 1983).
* ”The Green, Green Grass of Home” (在那河畔青草青, 1983).
* ”The Sandwich Man” (兒子的大玩偶, 1983).
* ”The Son's Big Doll “S”” (1983).
* ”Blind of Love” (1981).
* ”Lovable You” (就是溜溜的她, 1980).

## Referències

* ↑ «The go-between». The Guardian, 16-06-2005. Arxivat de l'original el 6 octubre 2017. [Consulta: 16 abril 2017].
* ↑ «Hou Hsiao-hsien's Acclaimed Films». They Shoot Pictures, Don't They?. Arxivat de l'original el 6 agost 2016. [Consulta: 6 febrer 2017].
* ↑ Asian Film Festival. Barcelona: Hou Hsiao-hsien a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Kemp, Philip. Cine, toda la historia (en castellà). Barcelona: Blume, 2016, p. 437. ISBN 9788498018912.

## Enllaços externs

* https://www.casaasia.eu/actividad/detalle/219407-ciclo-de-cine-retrospectiva-de-hou-hsiao-hsien Arxivat 2017-12-04 a Wayback Machine.?
* https://www.timeout.cat/barcelona/ca/cine/parlem-amb-hou-hsiao-hsien-el-mestre-de-marionetes
# Bandera del Territori del Nord

La bandera del Territori del Nord és la bandera oficial del territori federal australià del Territori del Nord i va onejar per primer cop el primer de juliol de 1978 a la ciutat de Darwin. La bandera està formada per una franja vertical negra al costat del pal que conté els cinc estels que formen la constel·lació de la Creu del Sud en blanc, i la resta del vol de color vermell ocre que conté l'emblema floral del territori, la rosa del desert, format per set pètals blancs i un estel negre de set puntes al centre simbolitzant els set estats de la mancomunitat d'Austràlia. El disseny és de l'artista australià Robert Ingpen.
Com que el Territori del Nord mai va tenir estatus colonial ni bandera prèvia, es va decidir que es crearia un disseny original. La bandera va ser dissenyada per Robert Ingpen, un artista destacat originari de Drysdale, Victoria. Ingpen va utilitzar una sèrie de dissenys suggerits pel públic com a base per al seu disseny final.[1]

## Disseny

El disseny difereix de la resta de banderes australianes al no seguir el model del pavelló blau degut a que el Territori del Nord mai va tenir estatus colonial ni bandera prèvia, pel que es va decidir per un disseny original que més tard va seguir la bandera del Territori de la Capital Australiana el 1993. La bandera, dissenyada per l'artista australià Robert Ingpen, està formada per una franja vertical negra al costat del pal que conté els cinc estels que formen la constel·lació de la Creu del Sud en blanc, i la resta del vol de color ocre que conté l'emblema floral del territori, la rosa del desert (Gossypium sturtianum), format per set pètals blancs i un estel negre de set puntes al centre simbolitzant els set estats de la mancomunitat d'Austràlia. És l'única bandera australiana que no conté el color blau marí.
La bandera està regida per la Flag and Emblem Act 1985 que va entrar en vigor el 14 d'octubre de 2015 i que estipula les normes d'ús dels emblemes del territori.

### Colors

La Flag and Emblem Act 1985 estableix els colors en negre, blanc i vermell ocre, fixant el model Pantone per l'ocre. extrapolant-los a altres models queda de la següent forma:
| Model de color | Negre | Blanc | Ocre |
| Pantone | Black 6 C | Blanc | 159 C |
| RGB | 0, 0, 0 | 255, 255, 255 | 199, 91, 18 |
| CMYK | 0-0-0-100 | 0-0-0-0 | 0-54-91-22 |
| RAL | 9005 | NA | 2009 |
| HTML | #000000 | #FFFFFF | #C75B12 |

## Vegeu també

* Símbols del Territori del Nord
* Llista de les banderes d'Austràlia

## Referències

* ↑ «Sturt's Desert Rose» (en anglès). Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 15 març 2024].
* 1 2 «The NT flag» (en anglès). Northern Territory Government of Australia. [Consulta: 15 març 2024].
* ↑ «FLAG AND EMBLEM ACT 1985» (en anglès). Department of the Chief Minister and Cabinet. [Consulta: 15 març 2024].
* ↑ «Northern Territory Flag Color Codes» (en anglès). FlagColorCodes.com. [Consulta: 15 març 2024].
# Azotobàcter

Azotobacter és un gènere de bacteris mòtils, aeròbics que viuen de forma lliure als sòls, tenen un paper important en el cicle del nitrogen, capturen nitrogen atmosfèric i el transformen en ions d'amoni que resta als sòls en forma disponible per a les plantes. Azotobacter també és un organisme model per a la recerca científica i es fa servir com biofertilitzant, additiu alimentari i en alguns biopolímers. Es troben en sòls de pH neutre i alcalí, a l'aigua i associats amb algunes plantes.

## Referències

* ↑ Gandora V., Gupta R. D., Bhardwaj K. K. R. «Abundance of Azotobacter in great soil groups of North-West Himalayas». Journal of the Indian Society of Soil Science, 46, 3, 1998, pàg. 379–383. Arxivat de l'original el 2012-09-06 [Consulta: 25 desembre 2010].
* ↑ Martyniuk S., Martyniuk M. «Occurrence of Azotobacter Spp. in Some Polish Soils». Polish Journal of Environmental Studies, 12, 3, 2003, pàg. 371–374. Arxivat de l'original el 2011-07-15 [Consulta: 25 desembre 2010]. Arxivat 2011-07-15 a Wayback Machine.
* ↑ Tejera N., Lluch C., Martínez-Toledo M. V., González-López J. «Isolation and characterization of Azotobacter and Azospirillum strains from the sugarcane rhizosphere». Plant and Soil, 270, 1–2, 2005, pàg. 223–232. DOI: 10.1007/s11104-004-1522-7.
* ↑ Kumar R., Bhatia R., Kukreja K., Behl R. K., Dudeja S. S., Narula N. «Establishment of Azotobacter on plant roots: chemotactic response, development and analysis of root exudates of cotton (Gossypium hirsutum L.) and wheat (Triticum aestivum L.)». Journal of Basic Microbiology, 47, 5, 2007, pàg. 436–439. DOI: 10.1002/jobm.200610285. PMID: 17910096.

## Enllaços externs

* «Azotobacter».
# Frontera entre Líbia i Egipte

La frontera entre Líbia i Egipte és la línia fronterera en sentit nord-sud que separa l'oest d'Egipte de l'est de Líbia a l'Àfrica Septentrional. És una línia gairebé rectilínia de 1.115 km de longitud delimitada pel meridià 25 a l'Est travessant el desert de Líbia.

## Traçat

La frontera terrestre comença al golf de Sollum a la costa de la mar Mediterrània. Després, es mou cap al sud al llarg d'una sèrie de segments i arcs de cercles fins que arriba a 29° 14′ N, 25° 00′ E﻿ / ﻿29.233°N,25.000°E﻿ / 29.233; 25.000. Des d'aquest punt, segueix el meridià 25 a l'Est fins al trifini amb els límits Egipte-Sudan i Líbia-Sudan, per 22° 00′ N, 25° 00′ E﻿ / ﻿22.000°N,25.000°E﻿ / 22.000; 25.000. A més de la costa mediterrània, la frontera travessa zones desèrtiques. Separa les governacions egípcies de Wadi al Jadid al sud i Matruh dels districtes libis d'Al Kufrah, Al Butnan i Al Wahat.

## Història

L'Egipte va ser conquerit per l'Imperi Otomà en 1517, i Líbia en 1551. La influència otomana va decaure al segle XVIII; el control de l'Imperi es restaura a Líbia el 1835 i a Egipte en 1840, amb el Tractat de Londres. En 1864, durant la reorganització administrativa de l'imperi, Líbia va esdevenir el vilayet de Tripolitània. La frontera amb el Kedivat d'Egipte seguia una línia generalment nord-oest / sud-est.
Egipte fou envaït pel Regne Unit en 1882. En els anys següents, els britànics van arribar a un acord amb l'Imperi Otomà, que establia el meridià 25 a l'Est com la frontera occidental entre Egipte i les províncies otomanes.
El 1912, després de la guerra italo-turca, Líbia va ser conquerida per Itàlia. La frontera entre les dues entitats està determinada per dos tractats entre Itàlia i el Regne Unit, el 1925 i el 1926.
Egipte es va independitzar el 28 de febrer de 1922 i el Regne de Líbia el 24 de desembre de 1951; el traçat de la frontera fou modificat després de llurs independències.

## Referències

* ↑ «Egypt». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Lybia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Yves Lacoste, « Sahara, perspectives et illusions géopolitiques »], Hérodote n°142, 3e trimestre 2011, page 34.
* ↑ J. H. W. Verzijl International Law in Historical Perspective, Volum 6, p. 516

## Enllaços externs

* (anglès) PDF Libya - Egypt Boundary Arxivat 2012-03-31 a Wayback Machine., International Boundary Study, No. 61 – 5 décembre 1966 (The Geographer Office of the Geographer Bureau of Intelligence and Research)
* International Boundaries of Libya W. B. K. Shaw, A: The Geographical Journal, Vol. 85, No. 1 (Jan., 1935), pp. 50-53
# Joan Aguilera Herrera

Joan Aguilera Herrera (Barcelona, 22 de març de 1962) és un jugador de tennis professional català retirat.
Va guanyar cinc títols individuals en el circuit ATP, entre els quals destaca el Masters Sèries d'Hamburg l'any 1990, que li van permetre arribar al setè lloc del rànquing individual mundial. Va formar part de l'equip espanyol de la Copa Davis.

## Palmarès
### Individual: 9 (5−4)

* Llegenda (pre/post 2009)
* Grand Slams (0−0)
* Tennis Masters Cup / ATP Finals (0−0)
* ATP Masters Series / ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP International Series Gold / ATP World Tour 500 (2−1)
* ATP International Series / ATP World Tour 250 (0−2)
* Títols per superfície
* Dura (0−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (5−4)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 19 de setembre de 1983 | Bordeus, França | Terra batuda | Pablo Arraya | 5−7, 5−7 |
| Guanyador | 1. | 23 d'abril de 1984 | Ais de Provença, França | Terra batuda | Fernando Luna | 6−4, 7−5 |
| Guanyador | 2. | 7 de maig de 1984 | Hamburg, Alemanya Occidental | Terra batuda | Henrik Sundström | 6−4, 2−6, 2−6, 6−4, 6−4 |
| Guanyador | 3. | 19 de juny de 1989 | Bari, Itàlia | Terra batuda | Marián Vajda | 4−6, 6−3, 6−4 |
| Finalista | 2. | 14 d'agost de 1989 | Sent-Vincent, Itàlia | Terra batuda | Franco Davín | 2−6, 2−6 |
| Guanyador | 4. | 16 d'abril de 1990 | Niça, França | Terra batuda | Guy Forget | 2−6, 6−3, 6−4 |
| Guanyador | 5. | 7 de maig de 1990 | Hamburg (2) | Terra batuda | Boris Becker | 6−1, 6−0, 7−6 |
| Finalista | 3. | 30 de juliol de 1990 | Sanremo, Itàlia | Terra batuda | Jordi Arrese | 2−6, 2−6 |
| Finalista | 4. | 24 de setembre de 1990 | Palerm, Itàlia | Terra batuda | Franco Davín | 1−6, 1−6 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 | 1990 | 1991 | Títols | V − D |
| Open d'Austràlia | A | A | A | A | A | NC | A | A | A | A | A | 0 / 0 | 0 – 0 |
| Roland Garros | A | A | 1R | 4R | 3R | 2R | A | A | A | 2R | 1R | 0 / 6 | 7 – 6 |
| Wimbledon | A | A | A | A | A | A | A | A | A | 3R | 1R | 0 / 2 | 2 – 2 |
| US Open | A | A | A | 2R | A | A | A | A | A | 1R | A | 0 / 2 | 1 – 2 |
| Total Victòries−Derrotes | 2−2 | 4−9 | 15−11 | 31−18 | 16−18 | 5−14 | 7−8 | 11−13 | 20−10 | 31−19 | 4−18 | 146 – 140 | 146 – 140 |
| Rànquing a final d'any | – | 227 | 19 | 79 | 255 | 141 | 166 | 64 | 19 | 295 | 1118 | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; NC: No celebrat ||||||||||||||

## Enllaços externs

* Joan Aguilera Herrera a l'ATP (anglès)
* Joan Aguilera Herrera a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Joan Aguilera Herrera a la Copa Davis (anglès)
# Equimins

Els equimins (Echimyinae) són una subfamília de rosegadors de la família de les rates espinoses. Aquest grup conté una trentena d'espècies vivents repartides en vuit gèneres i oriündes de Sud-amèrica. Els representants d'aquest grup són rates espinoses grans, arborícoles i pròpies d'hàbitats boscosos. Els equimins (amb la possible excepció de la rata arborícola cresta-roja) presenten entre dos i cinc parells de mamelles als flancs, entre els colzes i el maluc.

## Referències

* ↑ «Mammalian Diversification: From Chromosomes to Phylogeography (A Celebration of the Career of James L. Patton)» (PDF) (en anglès). University of California Press, 2005. [Consulta: 15 febrer 2015].
# Neophoca

Neophoca és un gènere de pinnípedes que viuen als mars de la regió d'Oceania. Actualment només n'hi ha una espècie vivent, el lleó marí australià (N. cinerea), però el gènere també inclou N. palatina, una espècie del Plistocè coneguda a partir d'un crani trobat a Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 Würsig, B. G. i Thewissen, J. G. M.. Encyclopedia of marine mammals (Previsualització de Google Llibres) (en anglès). edició il·lustrada. Gulf Professional Publishing, 2002, p. 464. ISBN 0125513402.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Septsarges

Septsarges és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 54 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Septsarges era de 54 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 35 eren cases i 1 era un apartament. Dels 22 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 6 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Septsarges el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 29 eren actives i 11 eren inactives. Les 29 persones actives estaven ocupades(18 homes i 11 dones).. De les 11 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Septsarges hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 735 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Septsarges a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Septsarges a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Dècada del 1730

La dècada del 1730 comprèn el període que va des de l'1 de gener del 1730 fins al 31 de desembre del 1739.

## Esdeveniments

* Inici del Gran Despertar, moviment religiós protestant al Regne Unit i a les colònies americanes.
* Comença a França el moviment artístic del Rococó.
* Invenció del sextant.

## Personatges destacats

* Climent XII, papa de Roma
* Jordi II d'Anglaterra, rei de la Gran Bretanya
* Felip V, rei d'Espanya
* Lluís XV, rei de França
* Xas de Pèrsia: Tahmasp II (1723-1732), Abbas III, (1732-1736) i Nadir Shah

## Referències

* ↑ Curtis, 1991, p. 135.
* ↑ Ducher, 1988, p. 136.
* ↑ «Who really invented the sextant?» (en anglès). Ocean Navigator. Maritime Publishing, 1 gener 2003. [Consulta: 1 desembre 2024].

## Bibliografia

* Curtis, A. K. The 100 Most Important Events in Christian History (en anglès). Fleming H. Revell, 1991. ISBN 978-0-8007-5644-4.
* Ducher, R. Caractéristique des Styles (en francès). Flammarion, 1988. ISBN 2-08-011539-1.
# Idiorophus

Idiorophus és un gènere extint de mamífers marins de la família dels fisetèrids. Era un parent proper del catxalot d'avui en dia.
Conté les espècies següents:
* Idiorophus bolzanensis (Dal Piaz, 1916), de protònim Scaldicetus bolzanensis, del Miocè inferior
* Idiorophus patagonicus (Lydekker, 1894), l'espècie tipus, de protònim Physodon patagonicus

## Bibliografia

* Kellogg, R. «Two physeteroid whales from California» (en anglès). Contributions to Palaeontology from the Carnegie Institution of Washington, 1, 1925, pàg. 1-35.
# Antoni Soler

Antoni Soler és el nom dels següents personatges:

## per any de naixement

* Antoni Soler i Ramos (Olot, 1729 – El Escorial, 1783) compositor català
* Antoni Soler i Clariana (Reus 1835 - 1896) advocat i polític català
* Antoni Soler Rosselló (Reus, 1899 - segle XX) dibuixant català
* Antoni Soler Perera (Badalona, 1927-1997), ebenista i fuster, primer constructor en sèrie de patins de vela (1960 a 1987, a Badalona)
* Joan Antoni Soler i Rafart, conegut com a Toni Soler, (Bassella, 1947 – 1998) pilot de motociclisme català
* Antoni Soler i Ricart (Barcelona, 1951) professor, escriptor i pacifista català
* Toni Soler i Guasch (Figueres, 1965) periodista i escriptor català
# Desigualtats de Clarkson

En matemàtiques, les desigualtats de Clarkson, que porten el nom de James A. Clarkson, són resultats de la teoria dels espais L$^p$. Donen límits per a les normes L$^p$ de la suma i la diferència de dues funcions mesurables a L$^p$ en termes de les normes L$^p$ d'aquestes funcions individualment.

## Declaració de les desigualtats

Fem que (X, Σ, μ) sigui un espai de mesura; fem que f, g: X → R siguin funcions mesurables en L$^p$. Llavors, per a 2 ≤ p < +∞,
    $\left\|{\frac {f+g}{2}}\right\|_{L^{p}}^{p}+\left\|{\frac {f-g}{2}}\right\|_{L^{p}}^{p}\leq {\frac {1}{2}}\left(\|f\|_{L^{p}}^{p}+\|g\|_{L^{p}}^{p}\right).$
Per a 1 < p < 2,
    $\left\|{\frac {f+g}{2}}\right\|_{L^{p}}^{q}+\left\|{\frac {f-g}{2}}\right\|_{L^{p}}^{q}\leq \left({\frac {1}{2}}\|f\|_{L^{p}}^{p}+{\frac {1}{2}}\|g\|_{L^{p}}^{p}\right)^{\frac {q}{p}},$
on
    ${\frac {1}{p}}+{\frac {1}{q}}=1,$
per exemple, q = p ⁄ (p − 1).
El cas p ≥ 2 és una mica més fàcil de demostrar, ja que és una simple aplicació de la desigualtat triangular i la convexitat de
    $x\mapsto x^{p}.$

## Referències

* Clarkson, James A «Uniformly convex spaces» (en anglès). Transactions of the American Mathematical Society, 40(3), 1936, pàg. 396–414. DOI: 10.2307/1989630.
* Hanner, Olof «On the uniform convexity of L$^p$ and ℓ$^p$» (en anglès). Arkiv för Matematik, 3(3), 1956, pàg. 239–244. DOI: 10.1007/BF02589410.
* Friedrichs, K. O «On Clarkson's inequalities» (en anglès). Communications on Pure and Applied Mathematics, 23, 1970, pàg. 603–607. DOI: 10.1002/cpa.3160230405.

## Enllaços externs

* «Clarkson Inequality» (en anglès). Planet Math.
# Lutra

Lutra és un gènere de mamífers aquàtics de la subfamília de les llúdries. Conté nombroses espècies extintes, però només dues de vivents: la llúdria comuna (L. lutra) i la llúdria de Sumatra (L. sumatrana). Alguns autors també hi inclouen Lutra nippon, una llúdria japonesa que la UICN classifica com a subespècie de la llúdria comuna.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 8 febrer 2011].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :