OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roland Schröder

Roland Schröder (Köthen, 17 d'agost de 1962) és un remer alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1980.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on va guanyar la medalla d'or en la prova del quatre sense timoner del programa de rem.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món de rem, una de plata i una de bronze, el 1989 i 1990 respectivament, així com dos campionats de l'Alemanya Oriental.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Roland Schröder». [Consulta: 18 abril 2024].
* ↑ «World Rowing - Roland SCHROEDER» (en anglès). [Consulta: 18 abril 2024].
# Orla Jørgensen

Anton Oving Orla Jørgensen (Ordrup, Comtat de Copenhaguen, 25 de maig de 1904 – Gentofte, Comtat de Copenhaguen, 29 de juny de 1947) va ser un ciclista danès que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1928 a Amsterdam, on guanyà una medalla d'or en la contrarellotge per equips, formant equip amb Henry Hansen i Leo Nielsen. En la contrarellotge individual acabà el vint-i-cinquè.

## Palmarès

* 1926
** 1r a Nordisk Mesterskab, classificació per equips (amb Henry Hansen, Erik Andersen i Sv. Frederiksen)
* 1928
** Campió olímpic de contrarellotge per equips
** 1r a Fyen Rundt

## Referències

* ↑ «Olympedia – Orla Jørgensen». [Consulta: 14 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Orla Jørgensen a sitiodeciclismo.net
# Can Pedrerol de Dalt

Can Pedrerol de Dalt és un edifici de Castellbisbal (Vallès Occidental) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa pairal aïllada de planta rectangular amb planta baixa i tres pisos. La façana, plenament barroca, presenta una ordenació simètrica dels elements de la façana i un coronament mixtilini amb peces de terracota. El motllurat delimita la façana, tot accentuant el cos central més alt. La portada d'accés està formada per un arc de mig punt i està remarcada per un petit balcó al pis superior. A la banda dreta de l'immoble hi ha una àmplia galeria porxada, i a l'esquerra una capella dedicada a Santa Rita, que dona nom al polígon industrial que ara ocupa les terres del mas.

## Referències

* ↑ «Can Pedrerol de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 1r abril 2019].
# Can Peira (la Morera de Montsant)

Can Peira és un edifici d'Escaladei, al municipi de la Morera de Montsant (Priorat), protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una construcció aixecada el S.XIX sobre uns baixos destinats a magatzems i trulls. Té planta baixa i tres pisos, amb una àmplia terrassa o eixida posterior. Conserva els muntants de portes i finestres originals als baixos i la resta ha estat edificada amb pedra i maó.

## Història

La construcció no pot ser datada en el origen. L'obra nova ha de correspondre forçosament al període posterior a l'exclaustració i, segurament, amb posterioritat al 1844, quan el nucli urbà va canviar de propietaris.

## Referències

* 1 2 «Can Peira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].
# Bernhard Stübecke

Werner Miethe, (Westig, Hemer, Rin del Nord-Westfàlia, 6 de maig de 1904 - Iserlohn, 2 d'agost de 1964) fou un ciclista alemany, que va competir en carretera i en pista. Com a amateur va participar en els Jocs Olímpics de 1928 en la prova en ruta. Més endavant es va especialitzar en les curses de sis dies, malgrat no va guanyar-me cap.

## Palmarès

* 1930
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Alemanya

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bernhard Stübecke». [Consulta: 14 novembre 2024].
* ↑ Deutscher Radsport-Verband der DDR. Der Radsportler, 1967, p. 12.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Eugenio Castellotti

Eugenio Castellotti (Lodi, 10 d'octubre de 1930 - Mòdena, 14 de març de 1957) va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Eugenio Castellotti va néixer el 10 d'octubre del 1930 a Lodi, Itàlia i va morir el 14 de març del 1957 en un accident provant un monoplaça a l'autòdrom de Mòdena.

## A la F1

Va debutar a la primera cursa de la temporada 1955 (la sisena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 22 de febrer del 1955 el GP de l'Argentina al Circuit Oscar Alfredo Galvez.
Eugenio Castellotti va participar en catorze curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en tres temporades diferents, les corresponents als anys 1955, 1956 i 1957, assolí un segòn lloc com a millor classificació (en dues ocasions).

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1955 | Lancia | Lancia | Lancia | ARG Ret | MON 2 | 500 | BEL Ret | HOL 5 | GBR 6 | ITA 3 | | 3r | 12 |
| 1956 | Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG Ret | MON 4 | 500 | BEL Ret | FRA 2 | GBR 10 | ALE Ret | ITA 8 | 6è | 7.5 |
| 1957 | Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG Ret | MON | 500 | FRA | GBR | ALE | PES | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 14 | 0 | 3 | 0 | 1 | 19.5 |
# Scolitantides

Scolitantides és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels licènids (Lycaenidae), subfamília Polyommatinae. Es tracta d'un gènere monotípic que només conté una espècie, Scolitantides orion (Pallas, 1771). És present al Paleàrtic, des de la península Ibèrica fins al Japó.

## Referències

* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
# Universitat de Califòrnia a Santa Barbara

La Universitat de Califòrnia a Santa Barbara (en anglès: University of California, Santa Barbara, coneguda també com a UCSB o UC Santa Barbara) és una universitat pública i un dels 10 campus del sistema universitari de la Universitat de Califòrnia. El campus principal està situat a Santa Barbara, Califòrnia. Fundada l'any 1909 com un college de professors, es va unir al sistema de la Universitat de Califòrnia el 1944.
Està organitzada en cinc colleges oferint 87 graus per sota de graduat i 55 graus de graduat. Els programes per sota de graduat es fan en 4 anys de dedicació completa.
A aquesta universitat hi ha onze centres de recerca incloent el centre d'estudis de terratrèmols (Kavli Institute for Theoretical Physics). Cinc membres universitaris tenen el Premi Nobel.
L'equip esportiu UC Santa Barbara Gauchos juguen a la divisió NCAA.

## Referències

* ↑ «UCSB Portrait» (PDF). University of California, Santa Barbara. Arxivat de l'original el 2012-12-05. [Consulta: 16 octubre 2008].
* ↑ «Institutions - University of California - Santa Barbara». The Carnegie Foundation for the Advancement of Teaching. [Consulta: 1r febrer 2010].
* ↑ «Còpia arxivada». U.S. News & World Report. Arxivat de l'original el 2010-08-16. [Consulta: 17 agost 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Sievierodonetsk

Sievierodonetsk (ucraïnès: Сіверськодонецьк, Siverskodonetsk pronunciat) és una ciutat de la província de Luhansk a Ucraïna, situada actualment a zona ocupada per la República Popular de Luhansk de la Rússia. Està situada a la vora del riu Síverski Donets, el nom del qual pren.

## Història

Va ser fundada en 1934, com a assentament entorn d'una planta de fertilitzants. Anteriorment es coneixia com a Liskhimstroi, però a partir del 27 de gener de 1950 va prendre el seu nom actual. En 1951 se li va reconèixer la categoria de ciutat. A causa de la Guerra al Donbàs, on els separatistes controlen la ciutat de Luhansk, la capital de l'óblast va ser temporalment traslladada pel govern ucraïnès temporalment a Sievierodonetsk.

## Demografia

En el cens de 2001, el 69,85% de la població va declarar que la seva llengua materna és el rus i el 29,19% l'ucraïnès.

## Economia

És un important centre fabril, amb el 22,18% de la producció industrial de l'óblast. La principal font d'ingressos de la ciutat prové de la indústria química i compta amb 32 grans empreses industrials i 1.200 empreses privades que serveixen a la indústria. En destaquen la fàbrica química Azot i la de vidre Impulsi.

## Referències

* ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Луганська область - 2001 Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
* ↑ Северодонецк город устремленный в будушее Arxivat 2014-03-10 a Wayback Machine.; Инвест-Украина 3 (46).
# Lori Chavez-DeRemer

Lori Chavez-DeRemer (Santa Clara, 7 d'abril de 1968) és una política estatunidenca que exerceix com a membre de la Cambra de Representants dels Estats Units per al 5è districte congressional d'Oregon des de 2023. Militant del Partit Republicà, Chavez-DeRemer va ser l'alcaldessa de Happy Valley (Oregon) del 2011 al 2019.
Va ser la primera dona republicana que representava Oregon a la Cambra. A més, va ser una de les dues primeres dones hispàniques (juntament amb Andrea Salinas) a elegides al Congrés dels Estats Units per Oregon. Chávez-DeRemer va ocupar un mandat a la Cambra abans de ser derrotada el 2024 per la demòcrata Janelle Bynum.
El 22 de novembre de 2024, el president electe Donald Trump va nomenar Chavez-DeRemer com a secretària de Treball.

## Referències

* ↑ «Incoming Rep. Lori Chavez-DeRemer» (en anglès). LegiStorm. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «GOP's Chavez-DeRemer flips Oregon 5th Congressional District» (en anglès). , 13-11-2022.
* ↑ «Lori Chavez-DeRemer». National Republican Congressional Committee. Arxivat de l'original el November 13, 2022. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ Dole, Bryce «Democrat Janelle Bynum flips Oregon’s most high-profile US House district». Oregon Public Broadcasting, 08-11-2024.
* ↑ «Donald J. Trump has picked Representative Lori Chavez-DeRemer as his labor secretary.».
# Palaí xic

El palaí xic, el llenguado menut (o xic) o la golleta (Buglossidium luteum) és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Alimentació

Menja crustacis i poliquets.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic Oriental (Islàndia, Escòcia, Mar del Nord, Mar Bàltica) i de la Mediterrània (incloent-hi la mar Adriàtica).

## Referències

* ↑ TERMCAT Arxivat 2010-09-18 a Wayback Machine. (català)
* ↑ Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció rural
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Coelorinchus mediterraneus

Coelorinchus mediterraneus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 24,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 800-1200 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la mar Adriàtica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus mediterraneus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i N. Ungaro, 2002. A new grenadier (Gadiformes, Macrouridae) from the Mediterranean. Cybium 26(1):27-32.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vanneaugobius dollfusi

Vanneaugobius dollfusi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 110-115 m de fondària.
Es troba al Marroc (davant les costes d'Agadir), tot i que també n'hi ha registres a la mar Adriàtica.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Brownell C. L., 1978. Vanneaugobius dollfusi, a new genus and species of small gobiid with divided ventrals from Morocco (Pisces: Gobiodei). Trans. R. Soc. S. Africa v. 43 (pt 2). 135-145.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Brownell, C. L., 1978. Vanneaugobius dollfusi, a new genus and species of small gobiid with divided ventrals from Morocco (Pisces: Gobiodei). Trans. R. Soc. S. Africa v. 43 (pt 2): 135-145.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* ↑ Pallaoro, A. i M. Kovacic, 2000. Vanneaugobius dollfusi (Brownell, 1978) a rare fish new to the Adriatic Sea. J. Fish Biol. 57:255-257.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Plejic, T., 2007. Fische der Adria. Das romanische Element in der kroatischen Ichthyofauna. Mit Glossar der Adriafische Kroatisch-Englisch-Deutsch-Italienisch. Diploma Thesis. University of Leipzig Institute of Applied Linguistics and Translational Studies.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kaprije

Kaprije (en italià: Capri di Dalmazia) és una illa i municipi de Croàcia, al comtat de Šibenik-Knin. Es troba a la part croata de la mar Adriàtica, a l'arxipèlag de Šibenik. Té una superfície de 7,11 km²,. Només té un assentament poblat, el municipi de Kaprije. L'illa es compon de turons dividits per valls transversals i longitudinals on creixen herbes i boscos de pins escassos. S'hi conrea el raïm i les olives. Les principals indústries són l'agricultura, la pesca i el turisme. No es permeten automòbils a l'illa.
Als segles XIV i XV l'illa pertanyia a famílies nobles de Šibenik. Durant les conquestes otomanes dels segles XVI i XVII, l'illa està habitada per refugiats del continent. En aquella època, es va construir una església de Sant Pere a l'illa.

## Referències

* ↑ «Coastline lengths and areas of islands in the Croatian part of the Adriatic Sea determined from the topographic maps at the scale of 1 : 25 000» (PDF) (en anglès). Geoadria. DOI: 10.15291/geoadria.127.
* 1 2 3 4 «Kaprije on infoadriatic.com». Arxivat de l'original el 2012-07-12. [Consulta: 3 octubre 2021].
* 1 2 First Croatian online peljar
# Carrer Major (desambiguació)

«Carrer Major» té aquests significats:
* Carrer Major (Alginet)
* Carrer Major (Anglès)
* Carrer Major (Berga)
* Carrer Major (la Bisbal de Montsant)
* Carrer Major (Borredà)
* Carrer Major (Capmany)
* Carrer Major (Casserres)
* Carrer Major de Cervera
* Carrer Major de Gràcia, antiga denominació del Carrer Gran de Gràcia de la Vila de Gràcia, Barcelona
* Carrer Major de l'Hospitalet de Llobregat
* Carrer Major (la Jonquera)
* Carrer Major (Juneda)
* Carrer Major (Lleida)
* Carrer Major (el Masroig)
* Carrer Major (Ponts)
* Carrer Major de Remolins
* Carrer Major (Reus)
* Carrer Major (Sant Llorenç de Morunys)
* Carrer Major de Sarrià, carrer de Sarrià (Barcelona)
* Carrer Major de Saus
* Carrer Major de la Seu d'Urgell, carrer de la Seu d'Urgell
* Carrer Major (Tiurana)
* Carrer Major (Torroella de Montgrí)
* Carrer Major (Vallirana)
* Carrer Major (Vilanova de l'Aguda)
* Carrer Major (la Vilella Alta)
# Ribera Baixa

La Ribera Baixa és una comarca valencianoparlant del centre del País Valencià, amb capital Sueca.

## Geografia

La comarca històrica de la Ribera Baixa incloïa els municipis d'Albal, Alcàsser, Beniparrell, i Silla (part de l'Horta Sud), Alginet, i Benifaió (de la Ribera Alta), i Albalat de la Ribera no hi formava part. Aquesta comarca històrica apareix al mapa d'Emili Beüt "Comarques naturals del Regne de València" publicat l'any 1934. Limita al nord amb València i l'Horta Sud, a l'Est amb la mar Mediterrània, al Sud amb la Safor i a l'Oest amb Ribera Alta.

## Municipis

Les dades bàsiques dels «12 municipis», amb les xifres de població del padró municipal d'habitants 2023, són:
| Municipi | Habitants (2023) | Sup. (km²) | Dens. (2023) (hab./km²) |
| Sueca | 28.086 | 92,5 | 303,6 |
| Cullera | 23.753 | 53,8 | 441,5 |
| Almussafes | 8.996 | 10,8 | 833,0 |
| Sollana | 4.959 | 39,2 | 126,5 |
| Albalat de la Ribera | 3.411 | 14,3 | 238,5 |
| Corbera | 3.118 | 20,3 | 153,6 |
| Favara | 2.664 | 9,4 | 283,4 |
| Polinyà de Xúquer | 2.550 | 9,18 | 277,8 |
| Riola | 1.780 | 5,6 | 317,9 |
| Llaurí | 1.208 | 13,6 | 88,8 |
| Benicull de Xúquer | 1.134 | 3,6 | 315,0 |
| Fortaleny | 1.004 | 4,6 | 218,3 |
| Ribera Baixa | 82.663 | 276,9 | 298,6 |

## Monuments

La Ribera Baixa compta amb 12 Béns d'interés cultural (BIC), principalment al terme de Cullera. Cal destacar:
* La Torre de Rassef, a Almussafes
* El castell de Corbera
* El castell i muralles de Cullera

## Imatges de la Ribera Baixa

* Torre de Rassef, i Església de Sant Bartomeu a Almussafes
* El Portet de Sollana (Parc Natural de l'Albufera de València)
* Vistes dels camps d'arròs des de l'Ullal de Baldoví, Sueca
* Assut de la Marquesa sobre el riu Xúquer
* Castell de Cullera
* Llacuna i séquia de Sant Llorenç, i Platja del Dosser

## Referències

* ↑ «Ribera Baixa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «1996-2023: Cifres Oficials de Població dels Municipis Espanyols». [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ La Ribera Baixa: estudis comarcals de la província de València. PUV, 2018. ISBN 9788491331834.

## Vegeu també

* Riberer
* Ribera del Xúquer
* Llista de monuments de la Ribera Baixa

## Enllaços externs

* Mancomunitat de la Ribera Baixa
# Alectis alexandrinus

Alectis alexandrinus és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 100 cm de llargària total i als 3.170 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental (des del Marroc fins a Angola) i del sud de la mar Mediterrània.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rhinobatos cemiculus

Rhinobatos cemiculus és un peix de la família dels rinobàtids i de l'ordre dels rajiformes.
Pot arribar als 242 cm de llargària total i als 49,9 kg de pes.
Menja gambes, crancs, altres crustacis i peixos.
Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental (des del nord de Portugal fins a Angola) i de la mar Mediterrània.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Pomatoschistus tortonesei

Pomatoschistus tortonesei és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la mar Mediterrània: Marsala (Sicília) i oest de Líbia.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1863. Descriptions of the gobioid genera of the western coast of temperate North America. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 262-267.
* ↑ «Pomatoschistus tortonesei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P. J. 1969. A new species of Pomatoschistus (Teleostei: Gobiidae) from western Sicily. Annali del Museo Civico di Storia Naturale 'Giacomo Doria' v. 77: 221-231, Pl. 1.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller & Sanda (2008). "A new West Balkanian sand-goby (Teleostei: Gobiidae)". Journal of Fish Biology 72 (1): 259-270.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.