OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Boj na Kosovu

Boj na Kosovu (Бој на Косову, "La batalla de Kosovo") és una pel·lícula de drama bèl·lic i històric iugoslau del 1989 filmada a Sèrbia. La pel·lícula es va basar en el drama escrit pel poeta Ljubomir Simović. Representa la batalla de Kosovo històrica entre la Sèrbia medieval i l'Imperi Otomà que va tenir lloc el 15 de juny de 1389 (segons el calendari julià, el 28 de juny de 1389 pel Calendari gregorià) en un camp a uns 5 quilòmetres al nord-oest de Pristina.

## Argument

El duc serbi Lazar l'any 1389 es nega a obeir al turc sultà Murat que pretén envair Sèrbia amb un exèrcit per conquerir Europa. Encara que és conscient que és feble, sense prou homes, el duc Lazar decideix lluitar amb ell igualment. Els senyors serbis no estan units. La majoria volen lluitar, fins i tot a costa de la derrota, però alguns no ho fan. Tothom apte per a la batalla és enviat a Kosovo. La batalla de Kosovo l'any 1389 va acabar sense guanyadors, amb tots dos exèrcits derrotats i tant Lazar com Murat morts. Els turcs procedirien a envair Sèrbia però se'ls va impedir fer-se càrrec de la resta d'Europa.
La pel·lícula es va estrenar el 1989, que va marcar el 600è aniversari de la Batalla.

## Repartiment

* Miloš Žutić com a prínceo Lazar Hrebeljanović
* Gorica Popović com a Princesa Milica
* Vojislav Brajović com a Vuk Branković
* Žarko Laušević com a Miloš Obilić
* Ljuba Tadić com a Sultà Murat
* Branislav Lečić com a Baiazet
* Katarina Gojković com la donzella de Kosovo
* Neda Arnerić com a dona de peix
* Tihomir Lazić com a Lazar Musić
* Marko Baćović com a Yakub Bey
* Ivan Bekjarev com a paramunià
* Branko Cvejić com a Levčanian
* Svetozar Cvetković com a Milan Toplica
* Milena Dravić com a Velisava
* Milan Gutović com a Ivan Kosančić
* Dušan Janjićijević com a Miralem
* Rastislav Jović com Milutin el Servent
* Milutin Karadžić com el guàrdia
* Petar Kralj com a Vojiša
* Predrag Laković com a Teofan
* Toni Laurenčić com a Stefan Musić
* Irfan Mensur com a Makarije
* Radoslav Milenković com a Bogoje
* Predrag Milinković com a taberner
* Miodrag Radovanović com a Spiridon
* Nemanja Stanišić com a Stefan Lazarević
* Tanasije Uzunović com a Gerasim
* Bata Živojinović com Hamza el serbi
* Suzana Petričević com a Andja
* Dragomir Čumić
* Josif Tatić

## Referències

* ↑ Boj na Kosovu a rarewarfilms.com
* ↑ Činjenice koje niste znali o filmu "Boj na Kosovu", Fanas, 28 de juny de 2023

## Enllaços externs

* Boj na Kosovu a Dailymotion
# 1186

El 1186 (MCLXXXVI) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* L'Imperi Romà d'Orient reconeix la independència de Bulgària i Sèrbia.
* 27 de gener - Constança de Sicília es casa amb Enric (el futur Enric VI, emperador del Sacre Imperi Romanogermànic). John the Chanter esdevé bisbe d'Exeter.

## Referències

* ↑ Gerald, Hannibal Gerald Duncan. Immigration and Assimilation (en anglès). Boston, New York: D. C. Heath and Company, 1933, p. 322. ISBN 9781171863298.
* ↑ Lipson, Ephraim. Europe in the 19th & 20th Centuries (en anglès). Eighth. New Delhi, Mumbai: Allied Publishers, 1960, p. 200. ISBN 9788170231448.
* ↑ Huffman, Joseph Patrick. The Social Politics of Medieval Diplomacy: Anglo-German Relations (1066-1307) (en anglès). Ann Arbor, MI: University of Michigan Press, 2009, p. 121 (Studies in Medieval and Early Modern Civilization). ISBN 9780472024186.
* ↑ Jackson, Guida M.; Jackson-Laufer, Guida Myrl. Women Rulers Throughout the Ages: An Illustrated Guide (en anglès). Santa Barbara, CA, Denver, CO and Oxford: ABC-CLIO, 1999, p. 106. ISBN 9781576070918.
# Saintpaulia

Saintpaulia és un gènere amb 18 espècies de plantes pertanyent a la família Gesneriaceae.
Són nadiues de Tanzània i sud-est de Kenya i a l'est de l'Àfrica tropical, amb una concentració d'espècies a les muntanyes Nguru i Uluguru de Tanzània. El gènere està estretament relacionat amb Streptocarpus, segons els últims estudis filogenètics; la qual cosa suggereix que ha evolucionat directament des del subgènere Streptocarpella. El nom comú es va donar a causa d'una semblança superficial amb la vertadera violeta (viola, de la família Violaceae).
El gènere porta el nom del baró Walter von Saint Paul-Illaire (1860-1910), el comissionat del districte de la província de Tanga que "va descobrir" la planta a Tanganyika, a l'Àfrica, al 1892, i n'envià les llavors al seu pare, un aficionat botànic d'Alemanya. Dos entusiastes de la planta britànica, sir John Kirk i el reverend Nos Taylor, n'havien recollit i presentat els espècimens a la Royal Botanic Gardens Kew el 1884 i el 1887, respectivament, però la qualitat de les mostres era insuficient per permetre la descripció científica en aquell moment. El gènere Saintpaulia, original i l'espècie S. ionantha, van ser descrits científicament per J. C. Wendland el 1893.

## Referències

* ↑ Kadereit, Joachim W. Flowering Plants · Dicotyledons: Lamiales (except Acanthaceae including Avicenniaceae) (en anglès). Springer Science & Business Media, 2012, p. 81. ISBN 9783642186172.
* 1 2 S. Simiyu, P. Muthoka, J. Jefwa, B. Bytebier, T. Pearce. «The conservation status of the genus Saintpaulia in Kenya». A: Xander van der Maesen, J.M. van Medenbach de Rooy. The Biodiversity of African Plants: Proceedings XIVth AETFAT Congress 22–27 August 1994, Wageningen, The Netherlands (en anglès). Springer Science & Business Media, 2012. ISBN 9789400902855.
# Batiergins

Els batiergins (Bathyerginae) són una subfamília de rosegadors africans de la família de les rates talp. Viuen a l'Àfrica subsahariana. Els animals d'aquest grup tenen un estil de vida subterrani i solitari. Totes les espècies de rates talps vivents pertanyen a aquest grup, tret de la rata talp nua, que es classifica a la subfamília dels heterocefalins.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ H. G. Thomas, M. Scantlebury, D. Swanepoel, P. W. Bateman, N. C. Bennett «Seasonal changes in burrow geometry of the common mole rat (Rodentia: Bathyergidae)» (en anglès). Naturwissenschaften. Springer Berlin Heidelberg, 2013. DOI: 10.1007/s00114-013-1105-7. ISSN: 1432-1904.
# Eduard de Norwich

Eduard de Norwich KG (1373 - 25 d'octubre 1415) va ser fill del primer duc de York, Edmund de Langley, i la seva primera esposa, Isabel de Castella.
Va néixer a Norwich i des de la infància fou molt pròxim al seu cosí el rei Ricard II, que l'afavorí nomenant-lo Comte de Rutland el 1390 i Duc d'Aumale el 1397. Aquesta associació el va deixar apartat de la cort quan Enric IV va usurpar el tron, i el nou monarca li va retirar el títol de duc. El 1400 va participar en una conspiració contra Enric IV, però aparentment la revolta fracassà perquè ell mateix va confessar la trama al monarca per tornar a guanyar el seu favor. El 1402, a la mort del seu pare, va heretar el ducat de York.
Va casar-se amb Felipa de Mohun, una vídua que tot i tenir un fill del primer matrimoni, no va donar descendència a Eduard.
Eduard va escriure "The Master of Game", una traducció del francès del tractat de caça de més reputació a l'Edat Mitjana: el "Livre de Chasse" de Gaston Phoebus. Hi afegí 5 capítols propis.
Eduard va prendre part a la guerra contra França liderada pel rei Enric V i va morir en la batalla d'Azincourt, convertint-se en la baixa anglesa més rellevant de la batalla.
És un dels personatges més importants de l'obra teatral de Shakespeare Ricard II, i també apareix en un paper secundari a Enric V. Tot i que la seva mort és descrita per Shakespeare i d'altres com un acte d'heroisme, a veritat és que va ser un accident desafortunat: al caure del seu cavall va quedar atrapat sota una pila de cadàvers d'altres i cavalls on morí asfixiat.
# Sima Xin

    En aquest nom xinès, el cognom és Sima.
Sima Xin :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 司馬欣 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 司马欣 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Sīmǎ Xīn |
| | Wade-Giles: | Szu-ma Hsin |
Sima Xin (mort el 204 aEC) va ser un general militar de la Dinastia Qin de la història xinesa. Es va rendir a Xiang Yu després de la batalla de Julu en el 207 aEC. En 206 aEC, seguint el col·lapse de la Dinastia Qin, Xiang li va conferir el títol de "Rei de Sai" i li va atorgar una part de les terres a Guanzhong perquès les emprés com el seu feu que aquest últim en va dividir l'Imperi Qin en els Divuit Regnes.

## Biografia

En el 209 aEC, Chen Sheng i Wu Guang van començar l'Atabalat Aixecament dels Llogarets per enderrocar la Dinastia Qin. L'emperador, Qin Er Shi va posar Zhang Han al comandament de l'exèrcit imperial, amb Sima i Dong Yi servint com els seus segons, per sufocar els rebels.
En el 207 aEC, Zhang Han va atacar-hi a l'insurgent regne Zhao i assetjà les forces de Zhao a Julu. Xiang Yu del regne Chu va venir en l'ajuda de Zhao i en va derrotar-hi l'exèrcit Qin en la batalla de Julu, tot i tenir una força més petita. Zhang envià Sima a la ciutat capital, Xianyang, per demanar reforços. Això no obstant, l'eunuc Zhao Gao enredà a Qin Er Shi i l'emperador va refusar d'enviar ajuda. Sima n'escapà dels assassins de Zhao Gao al llarg del viatge de tornada i va informar a Zhang Han que el poder de l'estat de Qin havia caigut en mans de l'eunuc. Zhang reflexionà sobre la situació i es va adonar que tot i que ell havia derrotat els rebels, Zhao més tard l'inculparia per traïció i l'ajusticiaria. Per tant, es va retre a Xiang Yu.
Després de la caiguda de la Dinastia Qin en el 206 aEC, Xiang dividí l'antic Imperi Qin en els Divuit Regnes i concedí la terra de Guanzhong (cor de Qin) als tres generals rendits de Qin generals (col·lectivament coneguts com els Tres Qins). A Sima se li va donar una part de Guanzhong com a feu i va rebre el títol de "Rei de Sai". Més tard eixe any, Liu Bang (Rei de Han) n'atacà els Tres Qins i derrotà a Zhang Han. Sima i Dong Yi es van rendir a Liu.
En el 205 aEC, durant la Disputa Chu–Han, Liu Bang va ser derrotat per Xiang Yu a la batalla de Pengcheng, i Sima i Dong Yi van fer defecció cap al bàndol de Xiang. El següent any, Liu va atacar-hi Xiang a Chenggao. Liu va atraure Cao Jiu, el general defensor, a un empait i el va atacar. L'exèrcit de Chu va caure dins una emboscada al Riu Si River i en fou derrotat per les forces de Liu. Cao, Dong i Sima se suïcidarien.

## Referències

* Registres del Gran Historiador, volums 7, 8
* Llibre de Han, volums 1, 31
Plantilla:S-roy
| Precedit per: Cap | Rei de Sai 206 aEC | Succeït per: Cap |
# Phocoena

Phocoena és un gènere de cetacis odontocets, un dels tres que formen la família de les marsopes. El gènere conté quatre espècies, totes elles vivents:
* La marsopa d'ulleres, Phocoena dioptrica
* La marsopa comuna, Phocoena phocoena
* La marsopa de Califòrnia, Phocoena sinus
* La marsopa de Burmeister, Phocoena spinipinnis

## Referències

* ↑ The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre el registre fòssil.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Enlilkudurriusur

Enlilkudurriusur o Enlil-kudurrī-uṣur va ser rei d'Assíria cap als anys 1187 aC- i 1182 aC. Era fill de Tukultininurta I i germà d'Aixurnadinapli, i va succeir al seu nebot Aixurnirari III, segons la Llista dels reis d'Assíria.
Al final del seu regnat, un príncep de nom Ninurtaapal-Ekur, que les llistes reials assenyales com a "fill d'Ila-Hadda, un descendent d'Eriba-Adad I", que estava al virregnat de Karduniaix, va anar a Assur i va usurpar el tron. La seqüència dels fets devia ser potser una guerra entre Assur i Adadxumausur de Babilònia, on la victòria del segon hauria portat a la presa del poder per un partit de confiança de la dinastia babilònica. Se suposa que Enlilkudurriusur va morir en la batalla.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (ed.). Los imperios del antiguo Oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 25. ISBN 8432301183.
# Sinforiano Madroñero Madroñero

Sinforiano Madroñero Madroñero (Sancti-Spíritus, Badajoz, 1902 - Badajoz, 1936) va ser un polític socialista espanyol. Va ser el primer alcalde del PSOE de la ciutat de Badajoz, càrrec que va exercir durant dos mandats incomplets. Va ser assassinat pels militars revoltats poc després de l'inici de la Guerra Civil.
Sinforiano Madroñero era amo d'un negoci d'ultramarins al carrer Doblados de Badajoz. Fou alcalde de la ciutat dos cops, la primera vegada entre 1933 i 1934 i la segona des de febrer de 1936 fins a la presa de la ciutat per les tropes franquistes el 14 d'agost d'aquest any. Després de la presa de la ciutat, va fugir de la repressió a Portugal, sent detingut a Campo Maior per les autoritats portugueses, que col·laboraven amb el bàndol revoltat, i retornat a Espanya. Fou afusellat a Badajoz, sense judici previ, el 20 d'agost de 1936, junt al diputat socialista Nicolás de Pablo Hernández, davant del frontó on actualment hi ha l'Institut Zurbarán. L'afusellament fou dut a terme per un destacament de Falange Española dirigit pel destacat falangista local Felipe Moreno Damián.
El setembre del 1936, un mes després de la seva execució, es va celebrar un judici contra Madroñero i uns altres 14 regidors afusellats, que van ser declarats culpables de destinar diners de l'ajuntament a ajudar les milícies republicanes. Els béns de tots ells van ser embargats.
Després de la restauració democràtica a Espanya, una de les principals avingudes de Badajoz va ser dedicada a la seva memòria. En 2007, l'alcalde Miguel Celdrán, del Partit Popular va proposar la retirada del seu nom d'aquesta avinguda per dedicar-la-hi a l'ex president de la Junta d'Extremadura, Juan Carlos Rodríguez Ibarra, qui va rebutjar la proposta i la va qualificar de "vergonyant".

## Vegeu també

* Massacre de Badajoz

## Referències

* ↑ La Crónica de Badajoz «Un paseo por los escenarios de la contienda» Consultat el 26 d'abril de 2010
* ↑ Espinosa, pàg. 141
* 1 2 Espinosa, pág. 139
* ↑ Article a El País: 'Ibarra no quiere ser nombre de calle', 10 09 2007.
* 1 2 Espinosa, pàg. 140
* ↑ «Article a elPlural.com: 'Ibarra rechaza ser nombre de una calle de Badajoz', 11 09 2007». Arxivat de l'original el 2008-05-22. [Consulta: 27 octubre 2011].

## Bibliografia

* Espinosa Maestre, Francisco, La justicia de Queipo: violencia selectiva y terror fascista en la II División en 1936. Editorial Critica, 2006. ISBN 84-8432-691-8.
# Cor Caroli

Cor Caroli (Alfa dels Llebrers / α Canum Venaticorum) és l'estel més brillant de la constel·lació dels Llebrers (Canes Venatici), de l'hemisferi nord celeste. El seu nom significa 'el cor de Carles', i fou anomenada així per Edmond Halley tant en honor de Carles I d'Anglaterra, que fou executat, com de Carles II d'Anglaterra, el seu fill, que va ser restaurat com a rei després d'un interregne que seguí a la mort del seu pare.
Cor Caroli és una estrella binària amb una magnitud aparent combinada de +2,89. Les dues estrelles estan separades 19,6 segons d'arc en el cel i es poden resoldre amb petits telescopis. Està aproximadament a 110 anys llum de la Terra.
L'estrella principal, α² dels Llebrers A, és el prototip de la classe d'estrelles variables, les anomenades variables α² Canum Venaticorum. Aquestes estrelles tenen un camp magnètic molt intens, que es creu produeixen erupcions estel·lars d'enorme extensió. Degut en aquestes "taques solars" l'esclat de α² dels Llebrers varia considerablement durant la seva rotació.
La claror de α² dels Llebrers varia entre la magnitud aparent +2,84 i +2,94 amb període de 5,47 dies. El seu tipus espectral és A0. La seva companya, α² dels Llebrers B', és del tipus espectral F0, és considerada més feble, de la magnitud +5,5.
Cor Caroli marca el vèrtex de l'asterisme Diamant de Virgo.

## Referències

* 1 2 3 URL de la referència: https://raw.githubusercontent.com/astronexus/HYG-Database/master/hygxyz.csv.
# Brihuega

Brihuega és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Inclou els indrets d'Archilla, Balconete, Castilmimbre, Cívica, Fuentes de la Alcarria, Hontanares, Malacuera, Olmeda del Extremo, Pajares, Romancos, Tomellosa, Valdesaz, Villaviciosa de Tajuña i Yela.

## Història

El rei Al-Mamún de la taifa de Toledo apreciava aquesta zona pels seus rics vedats de cacera, a l'instant que va allotjar en el seu palauet de Brihuega al seu amic Alfonso, rei de Lleó, quan en 1072 aquest va ser derrotat pel seu germà Sanç II de Castella i expulsat del seu regne. Alfons VI de Castella no trigaria a fer-se, aquell mateix any, amb el regne de Castella i conquistar després per a ell, ja en 1085, tota la vall del riu Tajuña i al poc el rei va cedir Brihuega, en 1086, a l'arquebisbe Raimundo de Toledo, primer constructor de la fortalesa que presideix la vall del Tajuña. Durant molt temps la vila va estar envoltada de muralles, que va concloure ja en el segle xiii l'arquebisbe de Toledo, Rodrigo Jiménez de Rada.
Per diferents circumstàncies històriques ha estat escenari d'importants esdeveniments bèl·lics. Al desembre de 1710 va ser assaltada per les tropes de Felip V, comandades pel duc Lluís Josep de Borbó-Vendôme en un esdeveniment militar transcendent en el desenvolupament de la Guerra de Successió. Les tropes britàniques del general James Stanhope van haver de capitular. A mitjan segle xviii es va fundar en Brihuega la Real Fábrica de Paños.
Durant la Guerra Civil els seus carrers i termes van ser escenari, al març de 1937, de la batalla de Guadalajara, que va suposar una important victòria de l'Exèrcit Popular Republicà enfront de les tropes revoltades i els seus aliats, en aquest cas fonamentalment tropes italianes.

## Fills il·lustres

* Sebastián Durón (1660-1716), mestre de la Reial Capella de Carles II.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «Brihuega». [Consulta: 15 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Brihuega
# Cúmul de la Papallona

Messier 6 o el cúmul de la Papallona (M6, NGC 6405) és un cúmul obert a la constel·lació d'Escorpió. Visualment és l'objecte Messier més proper en distància angular al centre de la Via Làctia, a la constel·lació de Sagitari.
Moltes de les estrelles del cúmul són estrelles blaves calentes, de tipus B, encara que la més brillant del cúmul és una estrella gegant taronja del tipus K. Aquesta estrella, coneguda com a BM Scorpii, està classificada com a estrella variable semiregular; la seva lluentor varia des d'una magnitud +5,5 fins a magnitud +7,0. En les fotografies en color del cúmul de la Papallona, aquesta estrella taronja contrasta amb les seves veïnes blaves. L'estrella V862 Scorpii és una variable del tipus Gamma Cassiopeiae; la seva magnitud varia de 2 a 8,5.
Les estimacions sobre la distància del cúmul han variat al llarg dels anys, amb un valor mitjà proper als 1.600 anys llum, que donava una dimensió espacial d'uns 12 anys llum. Mesures més modernes mostren la seva lluentor total amb magnitud 4,2. La dimensió aparent és de 25 minuts d'arc, uns 20 anys llum.

## Història

Robert Burnham va proposar que Ptolemeu podia haver vist el cúmul de la Papallona a ull nu mentre observava el seu veí, actualment conegut com a cúmul de Ptolemeu (M7). Giovanni Battista Hodierna va ser el primer astrònom de qui es té constància que va veure el cúmul de la Papallona abans de 1656. Charles Messier el va catalogar el 1764, però no va ser fins al segle XX que se'n van mesurar algunes propietats.

## Referències

* 1 2 «Messier 6». Arxivat de l'original el 19 setembre 2018. [Consulta: 23 juliol 2018].
* ↑ «Kinematics of OB-associations and the new reduction of theHipparcosdata» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 21-11-2009, pàg. 518–523. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15484.X.
* ↑ «Messier 6». Arxivat de l'original el 19 setembre 2018. [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ Afirmat a: SIMBAD. Títol: NGC 6405. Data de consulta: 24 juliol 2018.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 6 Stefano Bertone «Gaia Data Release 2. Observational Hertzsprung-Russell diagrams» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832843.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201526370.

## Enllaços externs

* Messier 6 - SEDS Messier. (anglès)
# Bunifaziu

Bunifaziu (en francès Bonifacio) és una ciutat de Còrsega. Està situada al sud de l'illa, separada de Sardenya per l'estret de Bunifaziu, i és la comuna francesa metropolitana més meridional.

## Apunts històrics

* La ciutat va ser fundada per Bunifazi, marquès de Toscana, però va estar lligada a la república de Gènova. Per aquest motiu el dialecte que s'hi parla és lígur, i no toscà com ho és el cors.
* La part antiga de la ciutat (l'Alta Vila) és una ciutadella situada a l'extrem d'una península sobre uns penya-segats calcaris.
* L'escala del rei d'Aragó (les Escaliers du Roy d'Aragon) és una escala tallada en una falla natural del penya-segat que baixa en picat 65 m des de la ciutadella fins a una gruta inaccessible prop del mar. Està formada per 187 esglaons amb un pendent de 45°. La llegenda explica que l'escala va ser construïda en una nit pel rei d'Aragó, que assetjava la ciutat. El més probable és que fos construïda pels mateixos habitants durant el setge per accedir a un pou d'aigua potable.
* Va ser el 1420 que Alfons el Magnànim hi va enviar una flota que va partir dels Alfacs (Sant Carles de la Ràpita). Després de pacificar l'Alguer havia va conquerit Calvi, però no aconseguí la rendició de la ciutadella de Bonifacio tot i tenir-la assetjada durant mesos, car els genovesos aconseguiren socórrer la ciutat després d'una batalla al seu port. Hi ha un document d'aquest mateix setge on són esmentades les "bombardes manuals", anomenades "escopetes", que tiraven bales de plom.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 2418 | 2431 | 2695 | 2736 | 2683 | 2658 | 2890 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1978 | Michel Ferdani | |
| 1978-1989 | Xavier Sérafino | |
| 1989-2008 | Jean-Baptiste Lantieri | UMP |
| 2008- | Jean-Charles Orsucci | SE |

## Referències

* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum VI. Edicions Pàtria, 1920, p. 260-261.
* ↑ Pietro Cirneo; Giovanni C. Gregorj De rebus Corsicis libri quatuor: Accedit versio italica, 1834, p. 227–.  « “Gli Aragonesi poi dalle gabbie degli alberi e sulle torri dei navigli, senza posa, spesseggiavano con dardi, misti a bombarde metalliche a mano, introdotte in una canna simile a un fucile, chiamata 'schioppetto', con la quale chi portavala colpiva con una pallottola dì piombo spinta dalla violenza del fuoco”. » — Istoria di Corsica-De rebus corsicis (en llatí i italià). Per Pietro Cirneo.

## Enllaços externs

* Oficina de Turisme de Bunifaziu