OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associated Board of the Royal Schools of Music

L'Associated Board of the Royal Schools of Music (ABRSM) és una organització d'examinacions i avaluacions musicals de Regne Unit, creada en 1889 i actualment activa a més de 90 països. També són una organització de caritat, que dona gran part dels seus beneficis a iniciatives educatives en tot el món.
L'ABRSM va ser creada l'any 1889 per Alexander MacKenzie i George Grove. Tenien com a objectiu oferir una alternativa imparcial i autoritzada a les institucions examinadores de propietat privada. En 1892, el sistema es va instal·lar a la colònia del Cap i el 1895 el sistema es va començar a expandir globalment. Els exàmens van començar a guanyar popularitat al segle xx, i es van anar expandint a escala global. En l'actualitat, més de 650.000 candidats es presenten als exàmens en més de 90 països diferents.
L'organització ofereix diferents tipus de qualificacions. Als exàmens de caràcter teòric, els candidats es presenten a un examen escrit, de duració variable dependent del nivell. Els exàmens pràctics estan compostos de quatre parts: una on es toquen tres peces preparades, un altre amb escales o arpegis, una peça a primera vista i proves auditives. Una vegada fets els exàmens, els candidats reben una fulla amb els resultats desglossats i un diploma en cas d'aprovar l'avaluació. Hi ha tres qualificacions segons els resultat de l'examen passed (⅔ dels punts totals), mèrit (⅘ dels punts) i distintion (13/15 dels punts).
L'ABRSM ofereix diferents productes per la preparació i realització dels exàmens. Existeixen els llibres d'examen, a on es poden trobar 9 peces seleccionades com a opció per l'examen. També venen altres llibres, com llibres d'escales i arpegis, llibres de lectura a primera vista i llibres de melodies. A més a més, per la preparació de les proves auditives, es pot comprar una subscripció a una web o aplicació amb exercicis interactius i de pràctica.

## Enllaços externs

* Associated Board of the Royal Schools of Music - Lloc web oficial
# Ksar (poble)

Un ksar o qsar (amazic: aghrem; àrab: قصر, qaṣr, pronunciat localment qṣar o gṣar), en plural ksars o qsars o, seguint el plural àrab, ksur o qsur (àrab: قصور, quṣūr, localment qṣūr o gṣūr), és un terme que descriu els pobles amazics que, generalment, consisteixen en cases adossades, sovint amb graners col·lectius i altres estructures (mesquites, banys, forn, botigues). Aquests pobles són freqüents a les zones del nord d'Àfrica on hi ha oasis. Normalment, els ksur estan situats dalt de turons per a tenir una millor defensa, i solen estar envoltats per una sola paret. El material de construcció n'és normalment la tova. No s'ha de confondre la idea del ksar amb un graner; el ksar pot contenir graners, però no és només això.
Els ksur són la manifestació més important de l'arquitectura amaziga.
Ksar és una paraula àrab sovint transliterada qsar (plural qsur). Aquesta paraula forma part de noms de llocs en països com el Marroc, Algèria o Tunísia, sobretot a la serralada de l'Atles i a la vall del riu Draa. La paraula alcàsser, palau fortificat d'origen àrab, deriva de ksar.

## Llocs anomenats Ksar

* Al-Ksar es-Seghir, comuna del Marroc
* Kasr al-Kabir, ciutat del Marroc, escenari de la batalla de Kasr al-Kabir.
* El Ksar, ciutat de la governació de Gafsa a Tunísia.

## Enllaços externs

* Panorama 360° Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine..
* Documentació completa dels ksour tunisencs Arxivat 2010-05-13 a Wayback Machine..
# Yannick Pelletier

Yannick Pelletier (Biel/Bienne, 22 de setembre de 1976) és un jugador d'escacs suís. Obtingué el títol de Gran Mestre Internacional el 2001. El seu màxim Elo ha estat de 2624 punts, a la Llista FIDE de gener de 2003.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'agost de 2019, hi tenia un Elo de 2565 punts, cosa que en feia el jugador número 3 (en actiu) de Suïssa. El seu màxim Elo va ser de 2624 punts, a la llista de gener de 2003 (posició 69 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Ha estat sis cops campió de Suïssa, els anys 1995, 2000, 2002, 2010, 2014 i 2017, i diversos cops campió de Suïssa per equips amb el SG Biel.
El 2001 va empatar als llocs 1r-4t amb Tamaz Gelashvili, Mark Hebden i Vladimir Tukmakov al 9è Obert de Neuchâtel
Pelletier participa habitualment, com a jugador local, al fortíssim Torneig de Biel, amb resultats acceptables: el 2005, fou 3r al 38è Festival Internacional de Biel. El 2006, fou 5è al 39è Festival Internacional de Biel.

## Competicions internacionals per equips

Pelletier ha representat Suïssa en nombroses competicions internacionals per equips, i des de 1996, ha jugat en totes les edicions dels Campionats d'Europa per equips, i de les Olimpíades d'escacs.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica». ChessBase, 31-07-2007. [Consulta: 15 juny 2010]. L'article inclou un reportatge sobre l'edició de 2007 del Torneig de Biel, i una partida que Pelletier guanya contra Magnus Carlsen (anglès)
* ↑ Nota biogràfica a Chessgames.com (anglès)
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Suïssa"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 31 juliol 2019].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Yannick Pelletier «benoni.de». Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 13 febrer 2015]. (alemany)
* ↑ «Llista campions de Suïssa». [Consulta: 13 gener 2016].
* ↑ «9ème Open de Neuchâtel». Neuchatel-Echecs.ch. Arxivat de l'original el 2011-07-07. [Consulta: 11 abril 2011].
* ↑ «Històric de reportatges, resultats, classificació final, i fotos, de totes les edicions del Festival Internacional de Biel» (en anglès). lloc web oficial. Arxivat de l'original el 12 de juliol 2011. [Consulta: 21 setembre 2010].
* ↑ El torneig es jugà del 17 al 27 de juliol de 2005; hi participaren 6 jugadors, en una lliga a doble volta. La classificació fou: 1r i 2n, ex aequo, Borís Guélfand i Andréi Volokitin, 3r. Yannick Pelletier, 4t. Hikaru Nakamura, 5è Christian Bauer i 6è Magnus Carlsen.
* ↑ El torneig es jugà del 22 de juliol al 4 d'agost de 2006; hi participaren 6 jugadors, en una lliga a doble volta. La classificació fou: 1r Aleksandr Morozevitx, 2n Magnus Carlsen 3r Teymur Rəcəbov, 4t Andrei Volokitin, 5è Yannick Pelletier, 6è Lázaro Bruzón.
* ↑ Dades de Pelletier a Olimpbase Arxivat 2011-12-15 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Yannick Pelletier a «chessmetrics.com». [Consulta: 8 febrer 2010]. (anglès)
# Companyia de Rouen

La Companyia de Rouen fou una companyia comercial francesa que va administrar les possessions a la zona dels rius Senegal i Gàmbia. Fou fundada per Guillaume Joseph Mustelier i el 1709 va comprar la companyia Reial del Senegal per 240.000 lliures.
Mustelier va morir el 1711 i el va succeir Pierre de Richebourg durant dos anys. Llavors va retornar al govern l'eficient director André Brüe que va tenir a La Courbe com ajudant al front del magatzem del Galam. Va fer nombroses exploracions pel país (va seguir explorant el Bambouk) i va fundar el fort de Saint Joseph (al país del Galam a l'alt Senegal) i el Fort de Saint Pierre (al riu Faleme). El 17 de gener de 1717 va signar un tractat amb l'emir de Trarza Ali Chandori, que el va autoritzar a construir un fort a Portendick. Brüe també va imposar als portuguesos permetre un establiment francès (principalment per comerciar amb esclaus) a l'illa de Bissao (la moderna Bissau) a la desembocadura del riu Geba; tanmateix els indígenes li van cedir l'illa de Boulam (Bolama en portuguès) on va planejar establir una colònia agrícola i industrial, que més tard fou abandonada.
El 1718 la societat de John Law, Companyia Francesa de les Índies Orientals, va comprar la societat per 1.600.000 lliures, i va confirmar a Brüe al front; això demostrava tant la bona situació financera de la societat com la bona gestió de Brüe. En aquest moment les possessions franceses eren:
* Saint Louis del Senegal
* Gorée i el Cap Verd
* Rufisque
* Portudal
* Albreda (Gàmbia)
* Fort Saint Joseph (Galam)
* Fort Saint Pierre (Faleme)

## Notes

* ↑ aquestos dos forts eren de fet dos magatzems fortificats que no exercien cap influència política sobre els territoris veïns, i especialment el primer només servien per la compra d'esclaus per enviar a Saint Louis; al cap d'uns anys foren abandonats

## Referències

* Présences françaises outre-mer (XVIe-XXIe siècles). Tome I, Académie des Sciences d'Outre-Mer, sota la direcció de Philippe Connichon, Pierre Geny i Jean Nemo
# Reacció de Baylis-Hillman

La reacció de Baylis-Hillman és una reacció química en la que un aldehid reacciona amb un grup electro-atraient α,β-insaturat per donar un alcohol al·lílic. Aquesta reacció també es coneix com a reacció de Morita-Baylis-Hillman (MBH) i està catalitzada per amines terciàries (típicament DABCO: 1,4-diazabiciclo[2.2.2]octà) i fosfines.

## Mecanisme

La reacció comença amb l'atac nucleofílic del DABCO 1 sobre el compost carbonílic α,β-insaturat 2, generant l'espècie zwitteriònica 3. Aquest compost pot atacar l'aldehid per donar el β-cetoalcohol 4. L'eliminació del DABCO i la protonació del grup alcòxid porten a l'obtenció de l'alcohol al·lílic 5.

## Referències

* ↑ Morita, K.; Suzuki, Z.; Hirose, H. Bull. Chem. Soc. Jpn. 1968, 41, 2815.
* ↑ Baylis, A. B.; Hillman, M. E. D. Patent alemanya 2155113, 1972.
* ↑ Per un article de revisió sobre la reacció de Baylis-Hillman vegeu: Basavaiah, D.; Anumolu, J. R.; Satyanarayana, T. Chem. Rev. 2003, 103, 811-891.doi:10.1021/cr010043d

## Bibliografia

* Clayden, J.; Greeves, N.; Warren, S.; Wothers, P., Organic chemistry, Oxford University Press, 2001.

## Enllaços externs

* Organic-chemistry.org (anglès)
# Pochade

    No ho confongueu amb la veu castellana "puchada", ni amb l'expressió també castellana "pochada", probablement derivada de la primera i que ni tan sols apareix en el DRAE.
Una "pochade" (del francès "poche", butxaca) és un determinat esquema pictòric originari d'un tipus de tècnica ràpida associada a la modalitat de pintura a l'aire lliure. Així, a diferència tècniques més properes a l'art lineal com el croquis o l'esbós, amb la pochade s'intenten capturar els colors i l'atmosfera d'una escena desvinculant-se d'una "correcta" representació dels espais, les figures o dels detalls que hi apareixen. Elements aquests darrers que són omesos o sacrificats en favor de la captura d'una il·luminació canviant. Previs doncs a la confecció de l'obra definitiva.
Anthea Callen —en el seu llibre dedicat a l'impressionisme— després de situar l'aparició del terme "pochade" en els catàlegs de certs galeristes entre finals del s.XIX e inicis del s.XX, rastreja una definició de pochade del 1884 que ve a dir el següent: "gargotejar un esbós, dibuixar ràpidament, pintar un esquema amb pocs tocs enèrgics que mantinguin la vivesa d'allò representat. Paisatge animat amb figures animosament esbossades."
L'origen del terme pochade sembla remetre a la utilització d'un suport pictòric de format petit i portàtil. Tal com de fet ho entendrien, per exemple, pintors com Robert Henri i James Wilson Morrice, en utilitzar uns petits panells de fusta que podien ser encabuts en la butxaca de les seves jaquetes juntament als tubs de pintura a l'oli que utilitzarien per tacar-los. D'altra banda, paisatgistes com John Constable, realitzarien pochades a la mateixa mida de l'obra final prevista; mentre que altres com Carl Melegari i Anthony Bridge, les prendrien ja per definitives (cosa que d'altra banda, pot ser vista com una mera reafirmació d'un tipus de gènere pictòric ja en circulació per part de galeristes i col·leccionistes d'art).
Finalment —tot i que en anglès i en àmbits propers a l'escenografia o al dibuix animat, les pochades són designades a través de paraules com "art-concept", "color-concept" o "concept art"— el terme pochade continua apareixent tant per anomenar aquest tipus d'esbossos així com per donar nom a certes capces de pintura a l'aire lliure o galeries d'arreu.

## Referències

* ↑ DRAE (traducció catalana desconeguda pel GREC) (http://lema.rae.es/drae/?val=pochada)
* ↑ Callen, A.. The Art of Impressionism: Painting Technique & the Making of Modernity (en anglès). Yale University Press, 2000, p. 35.

## Vegeu també

* Esbós
* Croquis
* Apunt
* Disseny de nivells
# Gliese 777 c

Gliese 777 c, també conegut com a Gliese 777 Ac o simplement HD 190360 c, és un planeta extrasolar situat a uns 52 anys llum de distància, a la constel·lació del Cigne. El planeta va ser descobert orbitant l'estel primari de Gliese 777 a una distància de 0,128 ua, el juny de 2005 usant el mètode de la velocitat radial. Al seu moment va ser anomenat «el planeta extrasolar més petit descobert», que actualment ja no ho és. Amb una massa 18 vegades major que la de la Terra, és probable que siga un Neptú ardent o un planeta terrestre gegant (una superterra).

## Referències

* 1 2 Gregory W. Henry «Five New Multicomponent Planetary Systems» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 10-10-2005, pàg. 638–658. DOI: 10.1086/432901.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 190360 c» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system Gliese 777 hosts at least 2 planets. Note that the system is a multiple star system. It hosts at least 2 stellar components.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «Gliese 777A c». Extrasolar Visions. Arxivat de l'original el 26 octubre de 2020. [Consulta: 2 juliol 2008].

## Enllaços externs

* «Gl 777 / HR 7670 / BD+29 3872 ABab». SolStation. [Consulta: 2 juliol 2008].
* «Notes for planet HD 190360 c». The Extrasolar Planets Encyclopaedia. [Consulta: 2 juliol 2008].
# La Victoria de Acentejo

La Victoria de Acentejo és un municipi situat al nord de l'illa de Tenerife, a les illes Canàries.

## Història

Abans de l'arribada dels castellans, Acentejo era una comarca que pertanyia al menceyat de Taoro. El 25 de desembre de 1494 va tenir lloc la batalla definitiva de la conquista de Tenerife. Després de la derrota de l'exèrcit invasor dels castellans en la primera batalla d'Acentejo, d'on procedeix el nom del poble veí de La Matanza de Acentejo i a causa d'una epidèmia, provocada pels cadàvers dels combatents deixats a la intempèrie en aquesta batalla i sobretot a la batalla d'Aguere, que va delmar greument a la població guanxe i va deixar sense forces als supervivents, situació coneguda com la gran modorra, l'adelantado Alonso Fernández de Lugo va derrotar els guanxes en la segona batalla d'Acentejo i en referència a aquesta victòria els castellans van donar nom a aquest lloc.
# Sestrica

Sestrica és un municipi d'Aragó a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca d'Aranda.

## Referències

* ↑ «Sestrica - Comarca del Aranda». [Consulta: 9 novembre 2024].
# Pogonolycus marinae

Pogonolycus marinae és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 130-137 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Terra del Foc (Xile i l'Argentina).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Norman J. R., 1937. Coast fishes. Part II. The Patagonian region. Discovery Reps. v. 16. 1-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lloris, D., 1988. Haushia marinae gen. n., sp. n. (Osteichthyes, Zoarcidae), capturada en la Isla de los Estados (Argentina). Miscellània Zoològica v. 12 (1988): 245-250.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Lloris, D. i J. Rucabado, 1991. Ictiofauna del canal Beagle (Tierra de Fuego), aspectos ecológicos y análisis biogeográfico. Publ. Espec. Inst. Esp. Oceanogr. 8, Madrid, Estat espanyol. 182 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gliese 849 b

Gliese 849 b, (abreviat Gj 849 b), també anomenat HIP 109388 b, és un planeta extrasolar que orbita al voltant de l'estrella nana roja Gliese 849. Està situat a la constel·lació d'Aquari, a, aproximadament 28,61 anys llum de distància a la Terra.

## Descobriment

Aquest planeta extrasolar, va ser descobert l'agost de 2006, als Estats Units, per l'astrònom Geoffrey Marcy i el seu equip. Com pràcticament tots els exoplanetes, va ser descobert gràcies a la tècnica de la velocitat radial, és a dir, mesurant la influència gravitacional del planeta en el seu estel.

## Característiques

HIP 109388 b, és un planeta relativament semblant a Júpiter, amb un 0,82% de la seva massa, i un radi 0,974 vegades el del planeta més gran del sistema solar. La seva distància mitjana a l'estel al voltant de la qual orbita, o sigui, el seu semieix major, és de 2,35 ua, el que és aproximadament el mateix que 372,5 milions de quilòmetres, i, es calcula que, el seu període orbital és, estimadament, d'uns 1890 dies. A diferència d'altres planetes extrasolars, es coneixen certes dades, com, per exemple, la seva densitat, que és de 1177 kg/m³, o també, a seva gravetat, que està estimada en 22,4 m/s².

## Vegeu també

* Llista d'estrelles amb planetes extrasolars confirmats

## Enllaços externs

* http://media4.obspm.fr/exoplanets/base/etoile.php?nom=Gj+849 Arxivat 2009-11-25 a Wayback Machine. ,L'Enciclopèdia de Planetes Extrasolars Arxivat 2009-11-23 a Wayback Machine.: Ítem del planeta Arxivat 2007-12-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Referències

* 1 2 John Asher Johnson «A Long-Period Jupiter-Mass Planet Orbiting the Nearby M Dwarf GJ 849» (en anglès). Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 850, 12-2006, pàg. 1685–1689. DOI: 10.1086/510500.
* 1 2 3 Silvano Desidera «The GAPS programme at TNG. XLVI. Deep search for low-mass planets in late-dwarf systems hosting cold Jupiters». Astronomy and Astrophysics, 9-2023. DOI: 10.1051/0004-6361/202346476.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 Sanjib Sharma «The radial velocity experiment (RAVE): fourth data release». Astronomical Journal, 5, 17-10-2013. DOI: 10.1088/0004-6256/146/5/134.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet GJ 849 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 13 desembre 2020].
Coordenades: 22$^h$ 09$^m$ 40,35$^s$; −04° 38′ 26,6″
# Resolució 1786 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1786 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de novembre de 2007. El Consell va decidir nomenar Serge Brammertz, exdirector de la investigació internacional sobre l'assassinat de l'ex Primer Ministre del Líban, com a fiscal del Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia, el mandat del qual va començar l'1 de gener de 2008.
El Consell afirmà que el mandat de quatre anys per al Brammertz seria sotmès a una resolució anterior en funció de la finalització del treball del Tribunal, recordant que la resolució 1503 (2003) havia demanat al tribunal que prengués tot el possible mesures per completar totes les activitats de prova en primera instància a la fi de l'any 2008 i acabar el seu treball durant el 2010.
Serge Brammertz, un exfiscal belga, va actuar com a fiscal adjunt a la Cort Penal Internacional, abans d'esdevenir comissari de la Comissió Internacional d'Investigació Independent de les Nacions Unides que investiga l'atemptat de 2005 que va assassinar l'ex-primer ministre libanès Rafik Hariri. Substitueix en el càrrec a Carla del Ponte, que va notificar el secretari general Ban Ki-moon a principis d'aquest any que no volia ser renovada per un altre mandat com a fiscal, d'acord amb una carta de 12 de novembre del Sr. Ban al Consell (document S/2007/678), que va presentar la candidatura del Sr. Brammertz al càrrec.

## Referències

* ↑ «Security Council appointys Serge Brammertz, former lead investigator of Lebanese Prime Minister's Death to head internationa». United Nations, 28-11-2007.
* ↑ James Gow, Rachel Kerr, Zoran Pajic Prosecuting War Crimes: Lessons and legacies of the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org