OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi del Japó

El GP del Japó de Fórmula 1 es va començar a disputar la temporada 1976 al Circuit de Fuji, on es van córrer les dues primers temporades, però greus problemes de seguretat van fer que es passés a disputar al circuit de Suzuka fins a l'edició de la temporada 2007.
Les edicions del 2007 i del 2008 van disputar-se al Circuit de Fuji però a partir de l'edició del 2009 es tornen a córrer al circuit de Suzuka.

## Guanyadors

| Any | Pilot | Equip | Circuit | Resultats |
| 2016 | Nico Rosberg | Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 2015 | Lewis Hamilton | Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 2014 | Lewis Hamilton | Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 2013 | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Suzuka | Resultats |
| 2012 | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Suzuka | Resultats |
| 2011 | Jenson Button | McLaren - Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 2010 | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Suzuka | Resultats |
| 2009 | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Suzuka | Resultats |
| 2008 | Fernando Alonso | Renault | Fuji | Resultats |
| 2007 | Lewis Hamilton | McLaren - Mercedes | Fuji | Resultats |
| 2006 | Fernando Alonso | Renault | Suzuka | Resultats |
| 2005 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 2004 | Michael Schumacher | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 2003 | Rubens Barrichello | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 2002 | Michael Schumacher | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 2001 | Michael Schumacher | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 2000 | Michael Schumacher | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 1999 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 1998 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | Suzuka | Resultats |
| 1997 | Michael Schumacher | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 1996 | Damon Hill | Williams - Renault | Suzuka | Resultats |
| 1995 | Michael Schumacher | Benetton - Renault | Suzuka | Resultats |
| 1994 | Damon Hill | Williams - Renault | Suzuka | Resultats |
| 1993 | Ayrton Senna | McLaren - Ford | Suzuka | Resultats |
| 1992 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | Suzuka | Resultats |
| 1991 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | Suzuka | Resultats |
| 1990 | Nelson Piquet | Benetton - Ford | Suzuka | Resultats |
| 1989 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | Suzuka | Resultats |
| 1988 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | Suzuka | Resultats |
| 1987 | Gerhard Berger | Ferrari | Suzuka | Resultats |
| 1978 - 86 | No es va disputar | No es va disputar | No es va disputar | No es va disputar |
| 1977 | James Hunt | McLaren - Ford | Fuji | Resultats |
| 1976 | Mario Andretti | Lotus - Ford | Fuji | Resultats |

## Enllaços externs

* Japanese Grand Prix (Web no oficial)
# Castell de Rochers-Sévigné

El Castell de Rochers-Sévigné, antiga residència bretona de Madame de Sévigné, és un palauet gòtic del segle xv situat a les proximitats de Vitré a Ille-et-Vilaine.
El petit castell va ser edificat sobre un pujol rocós -d'on prové el seu nom- pels avantpassats d'Henri de Sévigné, aristòcrata bretó que el 1644 es va unir en matrimoni amb Marie de Rabutin-Chantal, futura Marquesa de Sévigné. La residència es va construir amb planta en forma de L i posseeix dues torres. Està dotada, a més, d'una capella de planta octogonal, construïda per la marquesa el 1671, estables i dependències afegits en el segle xvii.
El jardí d'estil francès va ser creat el 1689 i restaurat el 1982. El conjunt està vorejat per un parc poblat d'arbres i la marquesa li va posar nom a totes les seves avingudes. Madame de Sévigné, que posseïa moltes propietats, residiria llargues temporades en aquest castell després de la mort del seu marit. En aquesta residència va escriure moltes de les famoses cartes dirigides a la seva filla.
La propietat pertany encara a descendents de la família Sévigné. Es pot visitar la capella i una part del palauet on hi ha retrats i objectes de la família.

## Vegeu també

* Castell de Vitré

## Referències

* ↑ «Château de Rochers-Sévigné» (en francès). France-voyage. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2013. [Consulta: 20 agost 2013].
# Nedjemibre

Nedjemibre fou un efímer faraó de la dinastia XIII d'Egipte que regnà durant el Segon Període Intermedi. El seu nom vol dir 'Dolç és el cor de Ra'. És esmentat únicament al Papir de Torí. El seu regnat fou de menys d'un any.

## Referències

* ↑ K.S.B. Ryholt, The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period, c.1800–1550 BC, Carsten Niebuhr Institute Publications, vol. 20. Copenhagen: Museum Tusculanum Press, 1997, excerpts available online here.
* ↑ Thomas Schneider: Lexikon der Pharaonen, Albatros, Düsseldorf 2002, ISBN 3-491-96053-3
# Teresa Padrós Casañas

Teresa Padros Casañas (Palau-solità i Plegamans, 12 d'octubre del 1955) és una política catalana i exalcaldessa de Palau-solità i Plegamans, càrrec al qual va accedir l'any 1995, després d'un empat amb Convergència i Unió, que havia governat des del restabliment de la democràcia.
Va introduir-se al món de la política el 1989 quan es va afiliar al PSC, i sis anys més tard, el 1995, es va presentar com a cap de llista per primer cop assolint l'alcaldia.
L'any 2001 fins al 2003 es va convertir en presidenta del Consell Comarcal del Vallès Occidental.
Fins al 2019 va ser presidenta la l'agrupació local del PSC a Palau-solità i Plegamans i presidenta del Consell de la federació PSC-Vallès Occidental Sud, així com Consellera Nacional del PSC.
Va ser alcaldessa del 1995 fins al 2007 en que va ser Diputada adjunta de l'Àrea Social de la Diputació de Barcelona fins al 2011 en que va retornar a l'alcaldia de Palau-solità i Plegamans fins a la seva jubilació l'any 2019.

## Referències

* ↑ «Historial d'alcaldes». Arxivat de l'original el 4 gener 2019. [Consulta: 7 juny 2017].
* 1 2 Plegamans, Ajuntament de Palau-solità i. «La ràdio analitza l'inici del nou mandat». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «Teresa Padrós renuncia a la presidència del Consell Comarcal». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Plegamans, Ajuntament de Palau-solità i. «El nou Ple Municipal escull Teresa Padrós com a Alcaldessa de Palau-solità i Plegamans». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Plegamans, Ajuntament de Palau-solità i. «El nou Ple Municipal investeix a Teresa Padrós com a Alcaldessa de Palau-solità i Plegamans». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «Teresa Padrós será investida como Alcaldesa de Palau de Plegamans.» (en castellà), 13-06-2015. [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Biografia de Teresa Padrós Arxivat 2019-01-04 a Wayback Machine., Partit dels Socialistes de Catalunya.
* Partit dels Socialistes de Palau-solità i Plegamans
* Teresa Padrós: "La Generalitat s'ha de posar les piles i aprovar els pressupostos. No podem estar amb picabaralles..." | Entrevista Alcaldes.eu (10/05/2019) Arxivat 2020-03-24 a Wayback Machine.
# Rosalie Gangué

Rosalie Gangué (31 de maig de 1975) és un atleta (corredora de mitja distància) txadiana que va competir internacionalment pel Txad. Va ser la primera dona a representar el Txad als Jocs Olímpics.
Gangué va representar el Txad als Jocs Olímpics d'estiu del 1992 a Barcelona. Tenia 17 anys i va competir als 800 metres, però no es va classificar per a la següent ronda. També va competir als 1500 metres on va acabar la 10a, per tant, tampoc es va classificar.

## Referències

* ↑ «First female competitors at the Olympics by country» (en anglès). Olympedia.
* ↑ «Rosalie Gangue» (en anglès). Sports Reference LLC. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 6 juliol 2020].
# Lee Chun-soo

Lee Chun-Soo (en coreà: 이천수) (Incheon, 9 de juliol de 1981) és un futbolista sud-coreà, que ocupa la posició de davanter.
Hi destaca al campionat local, que li obri les portes a actuar al Mundial del 2002, celebrat precisament el seu país. Qualla una bona experiència al torneig mundial, i el 2003, fitxa per la Reial Societat, sent el primer sud-coreà en actuar a la primera divisió espanyola. Però, no qualla a l'equip basc, que el cedeix al CD Numancia. A les postres, el 2005 retorna al seu país, a les files de l'Ulsan Hyundai Horang-i. Just eixe any el seu equip s'imposa al torneig domèstic, amb un hat-trick del davanter en el partit d'anada de les finals. Va ser nominant Jugador Més Valuòs de la K-League.
La temporada 07/08 viu la segona experiència europea, ara al Feyenoord neerlandès, on tampoc té massa fortuna. De nou a Corea, milita cedit al Suwon Samsung Bluewings i al Chunnam Dragons. El 2009 marxa a l'Al-Nassr.

## Selecció

Lee Chun-Soo ha estat internacional amb la selecció sud-coreana en 79 ocasions, tot marcant deu gols. Amb el combinat del seu país hi ha participat en els Mundials de 2002 i 2006, a la Copa Àsia del 2000 i del 2007, així com a la Copa d'Or del 2002.
També ha jugat en dues Olimpíades: Sydney 2000 i Atenes 2004.

## Referències

* ↑ «이천수, 전남과 연봉계약.."상위 수준"» (en korean). Yonhap, 13-06-2009.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Adriana Soto

Adriana Angela Estefania Soto (Mendoza, 12 d'abril de 1999) és una jugadora d'hoquei sobre patins argentina.
Davantera, començà a practicar l'hoquei sobre patins als sis anys. S'inicià al Club Maipú-Giol i competí amb el primer equip a la Lliga Nacional A1 argentina, aconseguint un subcampionat (2016), i al Campionat Sud-americà de clubs. La temporada 2021-22 fitxà pel Deportivo Liceo, amb el qual debutà a l'OK Lliga. Dues temporades després s'incorporà al Club Patí Fraga. En la seva primera temporada, guanyà la Lliga de Campions de la WSE, primer títol oficial de l'entitat fragatina, i aconseguí el subcampionat de l'OK Lliga.
Internacional amb la selecció argentina des del 2018, guanyà el campionat del Món celebrat a San Juan el 2022, anotant un gol a la final. També ha aconseguit un Campionat Panamericà (2018) i un Campionat Sud-americà (2019).

## Palmarès
### Clubs

* 1 Lliga de Campions de la WSE (2023-24)

### Selecció argentina

* 1 medalla d'or als Campionats del Món d'hoquei sobre patins (2022)
* 1 medalla d'argent als Campionats del Món d'hoquei sobre patins (2019)
* 1 medalla d'or als Campionats Panamericans d'hoquei sobre patins (2018)
* 1 medalla d'or als Campionats Sud-americà d'hoquei sobre patins (2019)

## Referències

* ↑ Moyano, Florencia. «Adriana Soto, talento y proyección en el hóckey patín mendocino» (en castellà). Los Andes, 21-09-2016. [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ Varela, María. «Argentina, con la liceísta Adriana Soto, campeona femenina» (en castellà). La Opinión de la Coruña, 14-11-2022. [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ Moreno, Pedro. «El sueño de toda una plantilla hecho realidad» (en castellà). Diario del Alto Aragón, 01-05-2024. [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ «Hockey sobre patines: Las Aguilas campeonas del mundo» (en castellà). Olé, 13-11-2022. [Consulta: 17 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Adriana Soto - Rinkhockey.net
# Johannes Thingnes Bø

Johannes Thingnes Bø (Stryn, Noruega, 16 maig del 1993) és un biatleta noruec. Entre els seus resultats destaquen la medalla d'or a la prova individual als Jocs Olímpics d'Hivern de 2018 així com múltiples victòries a les diferents proves de la copa del món de Biatló des de 2013. És germà menor del també biatleta noruec Tarjei Bø.

## Referències

* ↑ «Johannes Thingnes BOE» (en anglès). biathlonworld.com. [Consulta: 20 febrer 2020].
# Lauren Holiday

Lauren Nicole Holiday (Indianapolis, Indiana, Estats Units; 30 de setembre de 1987) és una exfutbolista estatunidenca. Jugava com a davantera i el seu últim equip va ser el F.C. Kansas City de la National Women's Soccer League dels Estats Units.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Pale Blues | Estats Units | 2009 |
| Boston Breakers | Estats Units | 2010 - 2011 |
| F.C. Kansas City | Estats Units | 2013 - 2015 |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| National Women's Soccer League | F.C. Kansas City | Estats Units | 2014 |
| National Women's Soccer League | F.C. Kansas City | Estats Units | 2015 |

### Campionats internacionals

| Títol | Equip | Seu | Any |
| Torneig Quatre Nacions | Selecció dels Estats Units | R.P. de la Xina | 2007 |
| Jocs Olímpics | Selecció dels Estats Units | Pequín | 2008 |
| Copa d'Algarve | Selecció dels Estats Units | Portugal | 2008 |
| Torneig Quatre Nacions | Selecció dels Estats Units | R.P. de la Xina | 2008 |
| Copa d'Algarve | Selecció dels Estats Units | Portugal | 2010 |
| Copa d'Algarve | Selecció dels Estats Units | Portugal | 2011 |
| Torneig Quatre Nacions | Selecció dels Estats Units | R.P. de la Xina | 2011 |
| Jocs Olímpics | Selecció dels Estats Units | Londres | 2012 |
| Copa d'Algarve | Selecció dels Estats Units | Portugal | 2013 |
| Copa Mundial de Futbol | Selecció dels Estats Units | Canadà | 2015 |
| Copa d'Algarve | Selecció dels Estats Units | Portugal | 2015 |

### Distincions Individuals

| Distinció | Any |
| Bota d'Or de la National Women's Soccer League | 2013 |
| Futbolista Femenina de l'any als Estats Units | 2014 |

## Referències

* ↑ Fitxa de la jugadora en Women.soccerway.com

## Per a més informació

* Grainey, Timothy (2012), Beyond Bend It Like Beckham: The Global Phenomenon of Women's Soccer, University of Nebraska Press, ISBN 0803240368
* Lisi, Clemente A. (2010), The U.S. Women's Soccer Team: An American Success Story, Scarecrow Press, ISBN 0810874164
* Nash, Tim (2016), It's Not the Glory: The Remarkable First Thirty Years of U S Women's Soccer, Lulu Press Inc, ISBN 1483451526
* Stevens, Dakota (2011), A Look at the Women's Professional Soccer Including the Soccer Associations, Teams, Players, Awards, and More, BiblioBazaar, ISBN 1241047464

## Enllaços externs

* Ficha de la jugadora Arxivat 2017-02-16 a Wayback Machine. en Fifa.com
* Ficha de la jugadora en Ussoccer.com (anglès)
# FC Lantana Tallinn

El FC Lantana Tallinn fou un club de futbol estonià de la ciutat de Tallinn.

## Història

El Lantana Tallinn neix quan la família Belov compra els drets del club Nikol Tallinn a finals de 1994. Els colors originals eren el negre i el blanc a franges verticals, amb pantalons i mitjons negres, tot i que es canviaren a blau cel i blau reial a partir del 1998.
Va jugar als estadis Viimsi Staadion i Kadrioru Staadion. Fou campió estonià les temporades 1995-96 i 1996-97.
El club era representatiu de la minoria russa a Estònia, i molts dels seus futbolistes eren russos que no podien jugar amb al selecció de futbol d'Estònia.
Va ser dissolt a finals del 1999.
Evolució del nom:
* 1992: FC Nikol
* 1994: FC Nikol-Marlekor
* 1995: FC Lantana-Marlekor
* 1996: FC Lantana

## Palmarès

* Lliga estoniana de futbol: (2)
** 1995-96, 1996-97
* Supercopa estoniana de futbol: (1)
** 1997-98

## Futbolistes destacats

* Andrei Krasnopjorov
* Maksim Gruznov
* Artur Kotenko
* Urmas Hepner
* Pavel Londak

## Enllaços externs

* Imatges de la Recopa d'Europa de 1999: Lantana Tallinn 0-1 Hearts
# Memorial Marco Pantani

El Memorial Marco Pantani és una cursa ciclista professional que es disputa a la regió d'Emília-Romanya, a Itàlia. La cursa serveix per retre homenatge a Marco Pantani, mort el febrer de 2004. Es disputa en una sola etapa, amb inici a Cesenatico i final a Cesena, ciutat natal de Pantani, després de recórrer al voltant de 180 km.
La cursa es va començar a disputar el mateix any de la mort de Pantani, el 2004, i des de llavors s'ha disputat ininterrumpudament durant el mes de juny. Des del 2011 es disputa a la fi de setembre o els primers dies d'octubre. El primer vencedor fou Damiano Cunego. Fabio Felline, Sonny Colbrelli i Alexey Lutsenko l'han guanyat en dues ocasions.
Les males condicions meteorològiques van obligar a suspendre l'edició del 2022.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2004 | Damiano Cunego | Franco Pellizotti | Luca Mazzanti |
| 2005 | Gilberto Simoni | Luca Mazzanti | Emanuele Sella |
| 2006 | Daniele Bennati | Luca Mazzanti | Ruslan Pidgorni |
| 2007 | Franco Pellizotti | Luca Mazzanti | Pasquale Muto |
| 2008 | Enrico Rossi | Damiano Cunego | Ruslan Pidgorni |
| 2009 | Roberto Ferrari | Giovanni Visconti | Valerio Agnoli |
| 2010 | Elia Viviani | José Rodolfo Serpa Pérez | Manuel Belletti |
| 2011 | Fabio Taborre | Davide Rebellin | Daniel Martin |
| 2012 | Fabio Felline | Elia Viviani | Giovanni Visconti |
| 2013 | Sacha Modolo | Enrico Rossi | Andrea Piechele |
| 2014 | Sonny Colbrelli | Grega Bole | Fabio Chinello |
| 2015 | Diego Ulissi | Giovanni Visconti | Vincenzo Nibali |
| 2016 | Francesco Gavazzi | Matteo Busato | Paolo Totò |
| 2017 | Marco Zamparella | Diego Ulissi | Egan Bernal Gómez |
| 2018 | Davide Ballerini | David Gaudu | Francesco Gavazzi |
| 2019 | Aleksei Lutsenko | Diego Rosa | Guillaume Martin |
| 2020 | Fabio Felline | Ethan Hayter | Aliaksandr Rabuixenka |
| 2021 | Sonny Colbrelli | Vincenzo Albanese | Alexander Aranburu Deba |
| 2022 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2023 | Aleksei Lutsenko | Marc Hirschi | Pàvel Sivakov |
| 2024 | Marc Hirschi | Lorenzo Milesi | Vincenzo Albanese |
| 2025 | | | |

## Referències

* ↑ «Mémorial Marco Pantani (Ita) - Cat.1.1». [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «Mémorial Marco Pantani - La course a été annulée en raison de la météo», 17-09-2022.

## Enllaços externs

* Web oficial (italià)
# París-Chauny

La París-Chauny és una competició ciclista francesa que es disputa anualment al juliol entre París i Chauny (Aisne). Creada el 1922 es disputa de manera amateur. El 2015 va entrar a formar part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| edicions amateurs ||||
| 1980 | Guy Bricnet | André Fossé | Patrice Collinet |
| 1981 | Patrice Collinet | Jean-Marc Follet | Bernard Stoessel |
| 1982 | Claude Saelen | Bernard Stoessel | Philippe Miotti |
| 1983 | Piers Hewitt | Ian Manson | Franck Pineau |
| 1984 | Claude Carlin | Philippe Tesnière | Jean-Luc Braillon |
| 1985 | Thierry Casas | Rusty Lopez | Daniel Maquet |
| 1986 | Laurent Masson | Philippe Brenner | Patrice Malard |
| 1987 | Marc Meilleur | Marc Poncel | Didier Champion |
| 1988 | Greg Oravetz | Jean-Marie Corteggiani | Lawrence Roche |
| 1989 | Philippe Lauraire | Claude Carlin | Jean-Cyril Robin |
| 1990 | Olaf Lurvik | Laurent Eudeline | Jacques Dutailly |
| 1991 | John Hugues | Matt Newberry | Paul Slane |
| 1992 | Adam Szafron | Czesław Rajch | Bruno Thibout |
| 1993 | Frédéric Pontier | Emmanuel Mallet | Ludovic Auger |
| 1994 | Gordon Fraser | Edouard Terrier | Frédéric Gabriel |
| 1995 | Franck Morelle | Jean-Claude Thilloy | Jérôme Leroyer |
| 1996 | Jean-François Lafille | Hervé Henriet | Vincent Templier |
| 1997 | Florent Brard | Vincent Klaes | Arnaud Auguste |
| 1998 | Jean-Michel Thilloy | Mickaël Fouliard | Vincent Templier |
| 1999 | Franck Morelle | Stéphane Augé | Jean-Claude Thilloy |
| 2000 | Miika Hietanen | Mickael Olejnik | Sylvain Lajoie |
| 2001 | Christophe Guillome | Tony Cavet | Cédric Loué |
| 2002 | Aleksei Levdanski | Mickaël Buffaz | Shinichi Fukushima |
| 2003 | Pascal Carlot | David Pagnier | Stéphane Pétilleau |
| 2004-2005 edicions no realiztades ||||
| 2006 | Guillaume Lejeune | Franck Charrier | Thomas Nosari |
| 2007 | Tomasz Smoleń | Mateusz Taciak | Kévin Lalouette |
| 2008 | Tony Cavet | Martial Locatelli | Mateusz Taciak |
| 2009 | Benoît Daeninck | Sander Maasing | Guillaume Malle |
| 2010 edició no realitzada ||||
| 2011 | Grégory Barteau | Mickael Olejnik | Émilien Clère |
| 2012 | Gert Jõeäär | Jimmy Turgis | Benoît Sinner |
| 2013 | Benoît Daeninck | Yann Guyot | Simon Pellaud |
| 2014 | Marc Sarreau | Marc Fournier | Flavien Dassonville |
| edicions professionals ||||
| 2015 | Maxime Vantomme | Ronan Racault | Alberto Cecchin |
| 2016 | Dieter Bouvry | Anthony Giacoppo | Kévin Le Cunff |
| 2017 | Thomas Boudat | Grégory Habeaux | Anthony Turgis |
| 2018 | Ramon Sinkeldam | Dion Smith | Quentin Jauregui |
| 2019 | Anthony Turgis | Robin Carpenter | Nans Peters |
| 2020 | Nacer Bouhanni | Alexander Krieger | Danny van Poppel |
| 2021 | Jasper Philipsen | Alberto Dainese | Andrea Pasqualon |
| 2022 | Simone Consonni | Dylan Groenewegen | Jason Tesson |
| 2023 | Jasper Philipsen | Jason Tesson | Paul Penhoët |
| 2024 | Arnaud Démare | Paul Penhoët | Milan Fretin |
| 2025 | | | |

## Referències

* ↑ Palmarès a sitiodeciclismo.net
* ↑ Palmarès a firstcycling.com

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine.
# Taco van der Hoorn

Taco van der Hoorn (Rotterdam, 4 de desembre de 1993) és un ciclista neerlandès, professional des del 2015, actualment a l'equip Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 2021.

## Palmarès

* 2016
** 1r al Gran Premi Paul Borremans
** Vencedor d'una etapa a l'An Post Rás
* 2017
** 1r a la Copa Sels
* 2018
** 1r al Primus Classic
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** Vencedor d'una etapa al BinckBank Tour
* 2021
** 1r al Circuit de Houtland
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Tour del Benelux
* 2022
** 1r a la Brussels Cycling Classic
* 2024
** 1r a l'Elfstedenrace

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2021. 107è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 2022. 125è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Intermarché: «En 2022 queremos ganar grandes carreras»», 15-01-2022. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ esport3. «Taco Van der Hoorn, sorprenent guanyador de la tercera etapa del Giro», 10-05-2021. [Consulta: 12 maig 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Taco van der Hoorn a ProCyclingStats
# Bowser

Bowser, conegut al Japó com Rei Koopa (japonès: クッパ), és un personatge fictici dels videojocs de Mario. Es tracta d'una tortuga amb pues a la closca i banyes i és el gran enemic de Mario i Luigi (encara que en alguns jocs Bowser i Mario lluiten junts contra un enemic comú, com en el cas del joc Mario & Luigi: Superstar Saga i Super Mario RPG: Legend of Seven Stars).
Bowser va ser creat pel dissenyador i productor de Nintendo Shigeru Miyamoto. Miyamoto havia imaginat per primera vegada a Bowser com un bou, basat en el Rei Bou de la pel·lícula d'animació de Toei Alakazam the Great. Tanmateix, el dissenyador de Nintendo Takashi Tezuka va assenyalar que el personatge s'assemblava molt més a una tortuga que a un bou. Aleshores, Miyamoto i Tezuka van començar a redissenyar el seu aspecte per reflectir un líder de les Koopa Troopas semblants a les tortugues. En el seu disseny final, Miyamoto va comentar que podria fer que Bowser "es vegi genial ara".
Bowser ha capturat a la Princesa Peach en innombrables ocasions i ha tractat de conquerir el Regne Xampinyó/"Dels Fongs" (Mushroom Kingdom) des de la seva aparició en Super Mario Bros., encara que els seus plans sempre fracassen. Sent una representació de la força bruta, en general, Mario assoleix derrotar-lo usant la intel·ligència, aprofitant els elements del lloc on lluiten.
La seva primera aparició va ser al joc Super Mario Bros. per la consola NES de Nintendo, l'any 1985.

## Referències

* ↑ Masahiro Sakurai. «Còpia arxivada» (en japonès). Nintendo, 03-07-2007. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2021. [Consulta: 18 octubre 2009].
* ↑ David Oxford. «Iwata Asks:The Birth of Bowser». Ds.Kombo. Arxivat de l'original el 17 setembre 2010. [Consulta: 23 agost 2010].
* ↑ «Iwata Asks Volume 8- Flipnote Studios-An Animation Class 4.My First Project: Draw a Rug». Arxivat de l'original el 25 maig 2012.2009-08-11
* ↑ Super Mario Bros. Instruction Manual.. Nintendo, p. 14.
* ↑ Nintendo Entertainment Analysis and Development. Super Mario Bros. 3. Nintendo. Famicom. (en japonès).

## Enllaços externs

* Bowser a Giant Bomb
* Bowser a Play Nintendo