OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rosario la Cortijera

Rosario la Cortijera és una pel·lícula dramàtica espanyola en blanc i negre del 1935 dirigida per León Artola amb guió de Antonio Paso Jr. i Joaquín Dicenta basat en una sarsuela de Manuel Paso. Es tracta d'un remake de la pel·lícula homònima dirigida per José Buchs Echeandia el 1923, amenitzada amb cançons cantades pels protagonistes, coneguts cantants de l'època, i que va suposar el debut cinematogràfic de la cantant Estrellita Castro.

## Sinopsi

Rosario viu feliç al cortijo del senyor Marquès, situat a la devesa de la província de Salamanca al costat del seu pare, les seves cançons i el seu promès, Rafael, un dels vaquers. D'Amèrica ve Manuel, protegit del senyor Marquès, convertit en torero famós. Manuel és cosí de Rosario i no es veien des de nens. Un dels vaquers odia a Rafael ja que el senyor Marquès el va nomenar majoral. I, per a venjar-se, excita la seva gelosia amb la història d'un romanç entre Rosario i Manuel; història que no és, del tot, inventada. Rosario s'enamora de Manuel i menysprea Rafael. La jove s'escapa amb el torero a Sevilla, però aquest s'aprofita d'ella i l'abandona. Rafael, aleshores, també acudeix a Sevilla a la recerca dels dos amants i reta el torero en duel.

## Repartiment

* Estrellita Castro ... Rosario
* Niño de Utrera ... Rafael
* Elva Roy ... Carmela
* Rafael Durán ... Manuel
* Alfredo Corcuera ... Varillas
* Emilio Portes ... José
* Moisés Arciniega Mendi ... Garrocha
* Antonia Arévalo ... Prudencia
* Ignacio Rubio ... Marqués

## Comentaris

Es tracta d'una pel·lícula dramàtica de caràcter folklòric habitual en aquella època en què destaquen el rodatge en exteriors i les estampes taurines, obra dels germans Porchet, però que es veu deslluït pel muntatge final fet per León Artola.

## Referències

* ↑ Rosario la Cortijera a Cervantes Virtual
* ↑ Rosario la Cortijera a ABC
* ↑ Rosario la Cortijera a dequevalapeli.com

## Enllaços externs

* Escena de la pel·lícula a YouTube
* Estrellita Castro cantant a la pel·lícula a YouTube
* Estrellita Castro canta "Las cosas del cariño" a la pel·lícula a YouTube
* Fotogrames de la pel·lícula a la Filmoteca de Catalunya
# Cabaret Songs

Cabaret Songs per a veu i piano van ser compostos per Benjamin Britten entre 1937 i 1939 sobre uns poemes de WH Auden.
Britten i WH Auden varen col·laborar en nombroses ocasions, sobretot com a col·legues a la GPO Film Unit, però també en diverses cançons de cabaret. Quatre d'aquestes, no es van publicar fins al 1980, quatre anys després de la mort de Britten: Tell me the Truth About Love, Funeral Blues, Johnny i Calypso.
La seva inspiració va sorgir de la veu i la personalitat de l'actriu i cantant de revista Hedli Anderson, que després es casaria amb el poeta Louis MacNeice, amiga de Britten i una intèrpret amb una àmplia gamma vocal. El 1937, Hedli Anderson va causar una gran impressió a Britten quan va fer el paper de The Singer a The Ascent of F6, un obra de teatre d'Auden i Christopher Isherwood per a la qual Britten havia escrit la música incidental, inclòs el blues Stop all the clocksd, que va reelaborar per ella amb el títol de Funeral Blues.
La composició de Britten, que fusiona jazz, blues i paròdies d'altres estils musicals, coincideixen perfectament amb els poemes. Tell me the Truth About Love té una clara influència de Cole Porter, algunes de les seves cançons eren molt admirades per Britten (i Pears). Johnny és una extensa balada dissenyada específicament per mostrar els dons histriònics d'Hedli. Calypso va ser escrita el 1939, quan Britten i Pears ja eren a Amèrica, igual que Auden, quan Hedli, que s'havia quedat a Anglaterra, va escriure a Britten per demanar-li una altra cançó de cabaret.
Peter Pears, acompanyat de Britten o altres pianistes, va interpretar de tant en tant alguna d'elles, tot i que no van arribar a gravar-ne cap.

## Referències

* 1 2 Mitchell, Donald «Blues and Cabaret Songs». Ressenya del disc amb Jill Gomez i Martin Jones. Unicorn‐Kanchana, 1993.
* ↑ Vignoles, Roger «Cabaret Songs - Britten, Gershwin, Dankworth & Others (Live At Dartington)». Ressenya del disc amb Sarah Walker i Roger Vignoles. Meridian, 1982.
* ↑ Walker, Lucy. «Cabaret Songs» (en anglès). brittenpears.org. Arxivat de l'original el 16 de juny 2020. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ Carpenter, Humphrey. Benjamin Britten: A Biography. Faber & Faber, 1993, p. 578. ISBN 9780571143252.
# Can Rossell (Sant Esteve de Palautordera)

Can Rossell és un edifici al municipi de Sant Esteve de Palautordera a la comarca del Vallès Oriental. Està situada prop de can Giol i Ca l'Estrada, actualment dins la trama urbana del municipi. És catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Es desconeix amb exactitud la data de construcció, si bé es conserva un pergamí on s'esmenten diverses dates relacionades amb Can Rossell o bé dels Rossells, la més antiga és de 1280.
És un edifici aïllat, de planta baixa, un pis i golfes, amb coberta a dos vessants i no té fonaments. La façana és de composició simètrica, té les finestres petites i de pedra, algunes són noves, la porta d'entrada és un arc de mig punt amb pedra. A l'altura del primer pis hi ha un rellotge de sol. A un costat de la casa hi ha uns afegits amb contraforts, que serveixen de quadres. Enganxada i formant part de la mateixa casa, hi ha la casa dels masovers, la qual es comunica amb l'edifici principal per dalt i per les quadres.
A la porta d'entrada hi ha la inscripció: IMSAM. Aquestes podrien significar per a molts que la casa hauria estat un convent o quelcom lligat amb l'església. Hi ha també una finestra amb uns caps en relleu, posats sota en lloc de sobre. En una finestra de baix hi ha la data de 1595. La casa s'ha anat eixamplant, l'última reforma es va fer fa a principi del segle xx.

## Referències

* ↑ Gutiérrez Espartero, Daniel. «Can Rossell. Sant Esteve de Palautordera | Mapes de Patrimoni Cultural» (en diputació de barcelona). Mapes de Patrimoni Cultural, 01-11-2022. [Consulta: 6 novembre 2024].
* 1 2 3 «Can Rossell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Seven Sonnets of Michelangelo

Seven Sonnets of Michelangelo (Set sonets de Michelangelo), op. 22, és un cicle de cançons compostes per Benjamin Britten entre el març i l'octubre de 1940.
Va ser la primera obra composta per a Peter Pears, després vindrien molts més, tant cançons com personatges d'òpera. Britten i Pears es van conèixer arran de la mort d'un amic comú, el 1937. El maig de 1939 marxaven tots dos cap a Amèrica, primer a Canadà i després als Estats Units, per fer una sèrie de concerts i estudiar algunes ofertes de treball que li havien fet a Britten. L'esclat de la guerra els va trobar allà i no van tornar a Europa fins al 1942; llavors es van declarar oficialment objectors de consciència.

## Referències

* ↑ Evans, Peter. The Music of Benjamin Britten. London, Melbourne and Toronto: J. M. Dent & Sons Ltd., 1979, p. 80–84. ISBN 0-460-04350-1.
# Sant Sadurní de Palol d'Onyar

Sant Sadurní de Palol és una església del terme de Palol d'Onyar, al municipi de Quart (Gironès), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de nau única cobert amb volta seguida lleugerament apuntada i capçalera poligonal. Al mur oest s'obre un arc que comunica amb l'anomenada capella del Roser, decorada amb plafons de ceràmica del segle xviii que representen escenes de miracles. Als peus hi ha el cor de construcció posterior i l'entrada original que comunicava amb el castell. El parament està emblanquinat. Al mur lateral hi ha l'entrada actual, amb un portal rectangular amb quarts de columna als brancals i trencaaigües amb figures a les mènsules. Al costat de l'absis s'alça el campanar de planta quadrada i coberta piramidal (1627).

## Història

L'església fou l'antiga capella del castell de Palol, al qual està adossada. Quan es convertí en parròquia s'obrí una nova entrada al mur de llevant. Poc després del 1716 es bastí una capella dedicada a la Verge del Roser decorada.

## Referències

* 1 2 «Sant Sadurní de Quart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Hub Tech Factory

Hub Tech Factory, coneguda oficialment com a Hub Tech Factory SL, és una empresa de la indústria de l'automòbil amb seu a Barcelona i constituïda el 19 de juliol de 2021. La societat explota les plantes d'EV Motors de Barcelona i Montcada i Reixac.

## Accionariat

L'empresa té l'estructura accionarial que tot seguit es descriu:
* 60% Sustainable Mobility Vehicles, filial d'EV Motors.
* 40% O&J Automotive Netherlands, filial de Chery.
Anteriorment, QEV Technologies havia tingut una participació del 28,73% de l'empresa.

## Actius

Els actius de l'empresa són els que es detallen tot d'una:
* Actius productius, entre els quals maquinària, equips i sistemes, etc., ubicats a les instal·lacions de Nissan Motor Ibérica a Barcelona, Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca. Els actius de Sant Andreu de la Barca van ser traslladats a la planta de Montcada.
* Actius immobiliaris, atès que és subarrendatària dels terrenys i els edificis de les plantes de Nissan a Catalunya. La propietat d'aquests actius és el Consorci de la Zona Franca i l'empresa arrendatària Goodman Duero Logistics.

## Referències

* ↑ «Documento informativo de incorporación al segmento de negociación BME Growth de BME MTF Equity de la totalidad de las acciones de EV Motors, S.A.». . Bolsas y Mercados Españoles Sociedad Holding de Mercados y Sistemas Financieros, 10-2024 [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ «Adenda al documento informativo de incorporación al segmento de negociación BME Growth de BME MTF Equity de la totalidad de las acciones de EV Motors, S.A.». . Bolsas y Mercados Españoles Sociedad Holding de Mercados y Sistemas Financieros, 10-10-2024 [Consulta: 6 novembre 2024].

## Enllaços externs

* CGT Hub Tech Factory
# Va passar a la vora del riu

Va passar a la vora del riu (en suec: Händelser vid vatten) és un drama de televisió escandinau fet per a SVT i ITV Studios per Piv Bernth i Apple Tree Productions. És una adaptació de Maren Louise Käehne i Karin Arrhenius de la novel·la Händelser vid vatten de Kerstin Ekman de 1993. Està dirigida per Arrhenius i Mikael Marcimain, i protagonitzada per Pernilla August.
Va estrenar-se a Suècia el 13 de gener de 2023 i va estar en competició al Festival de Göteborg. La sèrie va tenir dates d'estrena el març de 2023 a França i Alemanya, i a l'estat espanyol va ser el 27 de febrer de 2024. Pot veure's a Filmin subtitulada en català.

## Sinopsi

L'acció està ambientada a Svartvattnet durant dos períodes, el 1973 i el 1991. A les muntanyes del nord de Suècia, prop del petit poble de Svartvattnet, es troben dos turistes assassinats en una tenda de campanya el 1973. Annie descobreix els seus cadàvers mentre es dirigeix cap a una comuna aïllada amb la seva filla petita Mia. El policia local Åke i el doctor Birger comencen a investigar el crim però són substituïts per detectius d'Estocolm. Entre els sospitosos hi ha residents locals i membres de la comuna. Les repercussions dels assassinats no resolts encara es fan sentir 18 anys després. La Mia torna a Svartvattnet per visitar l'Annie, que ara ensenya a l'escola local. Annie continua perseguida per les morts, intentant trobar el culpable. Més tard, Annie es troba morta, inicialment es creia que era accidental o suïcida.

## Repartiment

| Personatge | Intèrpret (1973) | Intèrpret (1991) |
| Annie Raft | Asta Kamma August | Pernilla August |
| Mia Raft | Alva Adermark | Alba August |
| Birger Torbjörnsson | Sven Boräng | Rolf Lassgård |
| Dan Ulander | Christian Fandango Sundgren | Andreas Kundler |
| Johan Brandberg | Liam Gabrielsson Lövbrand | Erik Ehn |
| Björne Brandberg | Lucas Grimstedt | Jesper Sjölander |
| Barbro Torbjörnsson | Liv Mjönes |
| Petrus | Magnus Krepper | Magnus Krepper |
| Ylja Happolati | Alma Pöysti | Anitta Suikkari |

## Referències

* ↑ «Ocurrió a orillas del río (TV Series 2023- ) - Seasons — The Movie Database (TMDB)».
* ↑ «”Händelser vid vatten” visas på prestigefulla franska Series Mania» (en suec), 09-02-2023. [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «"Blackwater - Im Schatten der Vergangenheit": ARD versteckt schwedische Krimiserie im Nachtprogramm» (en alemany). [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «Ocurrió a orillas del río - Serie - 2023 | Actores | Premios - decine21.com» (en espanyol europeu), 31-10-2024. [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «Va passar a la vora del riu - Filmin».
* ↑ Kanter, Jake. «‘The Killing’ Producer Piv Bernth To Adapt Kerstin Ekman Crime Novel ‘Blackwater’ For Sweden’s SVT — EFM» (en anglès americà), 26-02-2020. [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ Nyheter, S. V. T. «Pernilla August om varför ”Händelser vid vatten” är en klassiker» (en suec), 13-01-2023. [Consulta: 5 novembre 2024].
# Robert Silverberg

Robert Silverberg (Brooklyn, Nova York, 15 de gener de 1935) és un escriptor nord-americà dins el gènere de la ciència-ficció. Moltes són les anècdotes que d'ell explica Isaac Asimov, particularment en els seus reculls de contes i en el document Sobre la ciència-ficció; per exemple, diu que tenien el costum de trucar-se per telèfon cada vegada que visitaven una biblioteca, per fer recompte dels títols de cadascun que hi havia en aquesta biblioteca, i sempre n'hi havia més d'Isaac Asimov. Va col·laborar en diverses revistes del gènere, com per exemple durant el primer cicle de Venture Science Fiction.

## Enllaços externs

* Sumari bibliogràfic (anglès)
# Trastorn mineral i ossi associat a la malaltia renal crònica

El trastorn mineral i ossi associat a la malaltia renal crònica (TMO-MRC, en anglès CKD–MBD) és una de les moltes complicacions associades a la malaltia renal crònica (MRC). Representa un trastorn sistèmic del metabolisme mineral i ossi a causa de la MRC manifestat per un o una combinació dels següents:
* Anormalitats del metabolisme del calci, del fòsfor (fosfat), de l'hormona paratiroidal o de la vitamina D
* Anomalies en la remodelació, mineralització, volum, creixement lineal o resistència òssies
* Calcificació vascular o d'altres teixits tous
El TMO-MRC explica, almenys en part, l'elevada morbiditat i mortalitat dels pacients amb MRC, vinculant la malaltia renal i òssia amb complicacions cardiovasculars. És una qüestió de discussió si el TMO-MRC es pot considerar una síndrome real o no.
El TMO-MRC amplia el "vell" concepte d'"osteodistròfia renal", que ara s'hauria de limitar a descriure la patologia òssia associada a la MRC. Així, l'osteodistròfia renal actualment es considera "una" mesura del component esquelètic del TMO-MRC que és quantificable per histomorfometria de la biòpsia òssia. Recentment s'han publicat noves directrius.

## Referències

* ↑ Consulta 10/24 a Termcat
* 1 2 3 «Definition, evaluation, and classification of renal osteodystrophy: a position statement from Kidney Disease: Improving Global Outcomes (KDIGO).». Kidney International, vol. 69, 11, 2006, pàg. 1945–53. DOI: 10.1038/sj.ki.5000414. PMID: 16641930.
* 1 2 ((KDIGO Clinical Practice Guideline for the Diagnosis, Evaluation, Prevention, and Treatment of Chronic Kidney Disease-Mineral and Bone Disorder (CKD-MBD))) «Introduction and definition of CKD–MBD and the development of the guideline statements». Kidney International Supplements, vol. 76, Suppl 113, 2009, pàg. S3–S8. DOI: 10.1038/ki.2009.189. PMID: 26746396.
* ↑ «Is chronic kidney disease-mineral bone disorder (CKD-MBD) really a syndrome?». Nephrol Dial Transplant, vol. 29, 10, 2014, pàg. 1815–20. DOI: 10.1093/ndt/gft514. PMID: 24516228.
* ↑ «When, how, and why a bone biopsy should be performed in patients with chronic kidney disease». Semin Nephrol, vol. 34, 6, 2014, pàg. 612–25. DOI: 10.1016/j.semnephrol.2014.09.004. PMID: 25498380.
* ↑ «KDIGO 2017 Clinical Practice Guideline Update for the Diagnosis, Evaluation, Prevention, and Treatment of Chronic Kidney Disease–Mineral and Bone Disorder (CKD-MBD)». Kidney International Supplements, vol. 7, 1, 7-2017, pàg. 1–59. DOI: 10.1016/j.kisu.2017.04.001. PMC: 6340919. PMID: 30675420.
# Alexsandra Soldatova

Aleksandra Soldatova (Sterlitamak, Rússia, 1 de juny de 1998) és una Gimnasta rítmica russa, guanyadora de dos medalles d'or per equips en el Campionat Mundial de Gimnàstica Rítmica 2014 i 2015 que se celebra en la ciutat d'Stuttgart.
A més de forma individual, ha obtingut dos medalles de plata en els exercicis de maces i ar, també en el Mundial de 2015.

## Referències

* ↑ «Yana Kudryavtseva (RUS), Russia golden again at Stuttgart Rhythmic Worlds». International Federation of Gymnastics, 10-09-2015.
# Habar jeclo

Habar Jeclo (somali: Habarjeclo), conegut històricament com a Habr Toljaala, és un important clan de Somali del nord de la família issaq. Els seus membres formen la confederació juntament amb els Ibran, Sanbuur i Tolje'lo. Són coneguts com les guineus de l'est. Viuen a la part oriental de Somalilàndia entre Berbera i Sanaag.

## Subclans

* Musa Abokor
** Barre Adrahman
** Reer Yonis
* Mohamed Abokor
** Noah
** Adam
** Yeesif
* Samane Abokor
* Sanbuur
* Cibraan
* Aduruxmiin
* Adan Mohamed
* Ahmed Faarah
* Alah Magan Abdulle
* Ali Barre
* Ba'iide
* Farah Ba'iide
* Ahmed Farah Ba'iide
* Bayle Faarah
* Eibraan
* Fahiye Farah
* Idarays
* Omar Jibriil
* Reer Daahir
* Reer Dood
* Reer Yoonis
* Samane Abokor
* Solomadow
* Sanbuur
* Uduruhmiin
* Yeesif
* Ibreem Yeesif

## Referències

* ↑ Haggenmacher, Gustav Adolf. G. A. Haggenmacher's Reise Im Somali-lande, 1874: Mit Einer Originalkarte (en alemany). J. Perthes, 1876.
* ↑ Abbink, J. The Total Somali tribe Genealogy: A Preliminary Sketch (en anglès). African Studies Centre, 1999.
* ↑ الصومال (en anglès). The Society, 1954.
# Virebent

Virebent és el nom d'una família d'arquitectes i fabricants de Tolosa de Llenguadoc; també és el nom de la seva manufactura d'ornaments arquitectònics de terracota modelada.
* Auguste Virebent (1792-1857)
* Gaston Virebent (1837-1927)
* Jacques-Pascal Virebent (1746-1831)
* Jean-François Virebent (1788-1854)
# Jordi Muñoz i Mendoza

Jordi Muñoz i Mendoza (València, 1979) és un politòleg valencià.
Establert a Barcelona des de 1997, es va doctorar en Ciències Polítiques per la Universitat Pompeu Fabra. Va començar com a investigador post-doctoral a la Universitat Autònoma de Barcelona, i des de 2014 treballa com a professor al Departament de Ciències Polítiques de la Universitat de Barcelona, on actualment és professor agregat. Ha realitzat estades de recerca a universitats com Göteborg (2012), Yale (2007-2008) i Essex (2004 i 2005).
Muñoz s'ha especialitzat en l'estudi empíric de les actituds i preferències polítiques, i és un expert en enquestes, demoscòpia i tractament de dades. Forma part del grup «Democràcia, eleccions i ciutadania». La seva línia de recerca es basa en comportaments polític i política comparada.
Ha publicat a revistes com Comparative Political Studies, European Political Science Review, Electoral Studies, European Union Politics, Nations and Nationalism, Ethnic and Racial Studies i Regional & Federal Studies i col·labora amb diversos mitjans de comunicació. Entre 2021 i 2024 fou director del Centre d'Estudis d'Opinió, en substitució de Jordi Argelaguet, el qual feia 10 anys que estava al càrrec. El setembre del 2024 fou rellevat en el càrrec pel politòleg Joan Rodríguez Teruel.

## Publicacions

* Principi de realitat. Una proposta per a l'endemà del Procés (L'Avenç, 2020)
* La construcción política de la identidad española: ¿del nacionalcatolicismo al patriotismo democrático? (Centre d'Investigacions Sociològiques, Premi de l'Associació espanyola de ciències polítiques a la millor obra de 2011-2012)

## Referències

* ↑ «Jordi Muñoz Mendoza. Facultat de Dret (UB)». [Consulta: 8 juny 2020].
* ↑ «Potser hi ha por a ‘fer país' des del Govern valencià». Diari la Veu, 19-11-2016.
* ↑ «Directori de la Universitat de Barcelona». [Consulta: 4 novembre 2024].
* 1 2 «Nomenaments» (en anglès). Generalitat de Catalunya, 2021. [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ «L'independentista convençut que té aquesta qüestió com a primera prioritat no és majoritari a Catalunya». Crític, 04-12-2014.
* ↑ ACN. «El politòleg Jordi Muñoz, nou director del Centre d'Estudis d'Opinió - 18 oct 2021». [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ «El govern nomena Joan Rodríguez Teruel director del CEO». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ «Referèndum i amnistia són dos eixos de mobilització necessaris». Catarsi Magazín, 03-06-2020.
# Roser Poveda Pastor

Roser Poveda Pastor (Barcelona, 10 de juny de 1933 - Barcelona, 25 d'octubre de 2021), més coneguda com la Rosor, va ser una activista del moviment veïnal de Nou Barris i de la lluita pels drets de les dones.

## Biografia

Va néixer a Barcelona l'any 1933.
Poveda va presidir l’Associació de Veïns del Turó de la Peira als anys 90, quan l'esfondrament al número 33 del carrer de Cadí va destapar el problema de l’aluminosi a la ciutat. Conjuntament amb Pilar Espuña va fundar la vocalia de dones de l’associació de veïns de Nou Barris. Més endavant es va encarregar de l‘àmbit de la dona dins la FAVB.
Va morir el 25 d'octubre de 2021. Entitats i veïns la recorden com una lluitadora incansable en la defensa dels drets socials i de les dones.

## Referències

* ↑ «Comiat de la Roser Poveda», 26-10-2021. [Consulta: 27 octubre 2021].
* 1 2 «Mor Roser Poveda, lluitadora incansable del Turó de la Peira». [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ «La Rosor Poveda i el ‘bon viure’ (pàgina 12)». [Consulta: 11 desembre 2021].
# Al-Hilal SC Bengasi

L'Al-Hilal SC Bengasi (àrab: نادي الهلال الرياضي, Nādī al-Hilāl ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu del Creixent’) és un club de futbol libi de la ciutat de Bengasi. Al-Hilal significa ‘el Creixent’.

## Palmarès

* Lliga líbia de futbol:
** Segon classificat: 1964–65, 2000
* Copa líbia de futbol:
** 2000–02
** Finalista: 1976–77, 1997–98, 2003–04, 2016-17, 2017-18

## Referències

* ↑ «Lybia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Lybia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fundació del club