OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aléxandros Zaïmis

Aléxandros Zaïmis (en grec: Αλέξανδρος Ζαΐμης) (9 de novembre de 1855 - 15 de setembre de 1936) va ser un ministre Grec ostentant càrrecs com el de ministre de l'Interior i Ministre de Justícia, i de l'Alt Comissionat de Creta. Va exercir com a Primer Ministre en sis ocasions.

## Joventut i família

Va néixer a Atenes, era el fill de Thrasívulos Zaïmis, ex Primer Ministre de Grècia, i Mourouzi Eleni. El seu germà era Asimakis Zaïmis. I també era el net d'Andreas Zaïmis, un altre ex primer ministre de Grècia, i tenien relació de parentesc amb la família Kalavrytan notables en la Guerra d'Independència grega. D'un costat de la mare era descendent d'una noble família de grecs d'Istanbul. La seva família vivia a Kerpini, Kalavrita a la prefectura de Acaya.
Va estudiar Dret a la Universitat d'Atenes i la Universitat de Heidelberg.

## Carrera política

Aléxandros es va involucrar en la política després de la mort del seu pare, que era membre del Parlament de Kalavrita. Es va convertir en un membre del Parlament el 1885. I va exercir el càrrec de Ministre de l'Interior i ministre de Justícia en el govern Theódoros Diligiannis i fou líder de la Cambra. Es va convertir en primer ministre per primera vegada el 1897.

### Nomenament com a Alt Comissionat

El 1906, va ser nomenat com Ipatos Armostis (Alt Comissionat) de Creta, i va presidir el govern durant un període crític de la història de l'illa abans de la unió de Creta amb Grècia el 1908.

### Reelegit primer ministre

Aléxandros Zaïmis va ser reelegit com a primer ministre cinc vegades. El 1917, Zaïmis va servir com a primer ministre sota el regnat de Constantí I, mentre que Elevthérios Venizelos va dirigir un govern rival que va controlar el nord de Grècia. Sota la pressió de la Triple Entesa, va renunciar el juny del mateix any.
Com a conservador moderat, fou novament triat primer ministre el 1926 fins a 1928 en un govern de coalició de conservadors i moderats.
Zaïmis va ser triat com el quart i últim president de la Segona República Hel·lènica el 1929. Va ser reelegit el 1933. No obstant això, només dos anys després del seu segon mandat, va ser deposat fora de l'oficina del primer ministre Georgios Kondilis, qui va abolir la República i es va proclamar regent a l'espera dels resultats d'un referèndum sobre la restauració de la monarquia. Aquest referèndum va donar lloc al fet que Jordi II sigues recolzat per gairebé el 98% per cent dels vots, un total de vots inversemblantment alt, que només podria haver estat obtinguda mitjançant frau.

## Mort i Llegat

Va morir el 15 de setembre de 1936 a Viena, Àustria, i va ser enterrat en el primer cementiri d'Atenes. Estava casat, sense fills. El llegat polític de la seva família va ser continuada pels seus germans i cosins.

## Referències

* ↑ «Literature Study Guides - By Popularity - eNotes.com» (en anglès). [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ Svolopoulos, The Period of Autonomy, p. 479.
# Sopar d'amics

Sopar d'amics (francès: Le code a changé; literalment, "El codi ha canviat," fent referència al codi d'entrada per la porta exterior del complex d'apartaments on té lloc gran part de la pel·lícula) és una pel·lícula francesa de 2009 dirigida i escrita per Danièle Thompson..¡ Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula se centra en un sopar que té lloc cada any entre un grup d'amics parisencs durant la "Fête de la Musique". En Piotr, el marit de Marie-Laurence, que és un advocat amb excés de feina, està de permís sabàtic, així que li correspon organitzar el sopar. El sopar no surt com estava previst: Lucas es baralla amb la seva dona Sarah, Melanie decideix que aquest és el moment perfecte per confessar la seva aventura extramatrimonial al seu marit Alain. Juliette, la germana de Marie-Laurence, ve amb un convidat sorpresa, Erwann, el seu nou company, que és trenta anys més gran que ella. L'arribada d'Henri, el pare de Juliette i Marie-Laurence, suposa un nou trastorn perquè Juliette no parla amb ell.

## Repartiment

* Karin Viard com a Marie-Laurence 'ML' Claverne
* Dany Boon com a Piotr
* Marina Foïs com a Mélanie Carcassonne
* Patrick Bruel com el doctor Alain Carcassonne
* Emmanuelle Seigner com Sarah Mattei
* Christopher Thompson com a Lucas Mattei
* Marina Hands com a Juliette
* Patrick Chesnais com Erwann
* Blanca Li com a Manuela
* Laurent Stocker com a Jean-Louis Mauzard
* Pierre Arditi com a Henri
* Jeanne Raimbault com a Doris
* Marc Rioufol com a Daniel Laurent
* Isabelle Cagnat com a Madame Bollet
* Michèle Brousse com a Madame Andrieux
* Michel Motu com a M. Andrieux
* Guillaume Durand com ell mateix

## Llocs de rodatge

* La porta d'accés al pati és la del 10, rue du Jourdain a París 20è (aquest carrer s'obre a la rue de Belleville).
* El pati utilitzat és el del 105, rue de Belleville a París 19è.
* La casa es troba en un dels patis del 151, rue de Belleville a París 19è.
* Es va rodar una escena al Pure Café, un altre A les Taules de la Font (que des d'aleshores s'ha convertit en Les Petites indécises) a l’11è districte, un tercer a Zéphyr, al 20è, rue du Jourdain.
* La Halle aux Oliviers de Bellevilloise, situada al 20è, va servir d'escenari per a l'escena final.

## Referències

* ↑ «LE CODE A CHANGÉ». ALLOCINÉ. [Consulta: 29 agost 2021].
* ↑ Sopar d'amics a esadir.cat
* ↑ Danièle Thompson raconte Le Code a changé, Premiére, 1 de setembre de 2024
* ↑ «Le Pure Café - LE CODE A CHANGÉ». www.parisfaitsoncinema.com. Arxivat de l'original el 2023-06-05. [Consulta: 14 novembre 2024]..
* ↑ «La Halle aux Oliviers - LE CODE A CHANGE». www.parisfaitsoncinema.com. Arxivat de l'original el 2016-09-17. [Consulta: 14 novembre 2024]..

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Foci II de Constantinoble

Foci II de Constantinoble (en grec Φώτιος Βʹ) va ser Patriarca de Constantinoble de l'any 1929 al 1936.
Va néixer l'any 1874 en una de les Illes dels Prínceps a la Propontis, i portava el nom de Dimitrios Maniatis (Δημήτριος Μανιάτης). Quan va acabal l'educació primària va estudiar a Filipòpolis.
Va estudiar també teologia a la Universitat d'Atenes i filosofia a la Universitat de Múnic. Parlava grec, turc, búlgar, francès i alemany amb fluïdesa.
L'any 1902 va ser ordenat diaca i se li va posar el nom de Foci. Va ser nomenat ardiaca i ordenat sacerdot a Filipòpolis, on va arribar al rang de protosincel·le. Aleshores va ser nomenat Exarca Patriarcal de Filipòpolis càrrec que va exercir entre els anys 1906 i 1914, i s'ocupava de les esglésies de Bulgària, que havien estat expulsades de l'Església Ortodoxa. L'any 1914 el va atacar una multitud de búlgars, que el van ferir greument i va estar a punt de morir.
L'any 1915 va ser elegit bisbe ajudant d'Irenòpolis i ordenat bisbe. L'any 1924 va ser nomenat metropolità de Filadelfia (actualment Alaşehir), i membre del Sant Sínode. El 7 d'octubre de 1929 va ser elegit patriarca ecumènic, càrrec que va ocupar el mateix dia. Durant el seu Patriarcat, les relacions entre Grècia i Turquia van millorar gràcies a les accions polítiques d'Elevthérios Venizelos i Kemal Atatürk. Durant el seu mandat es va celebrar el 1500è aniversari del Tercer Concili ecumènic d'Efes (431-1931). També va propiciar el diàleg entre totes les Esglésies Ortodoxes.
Malalt, patia una greu malaltia intestinal, va morir el diumenge 29 de desembre de 1935 amb 61 anys.

## Referències

* ↑ «Φώτιος Β´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 22 agost 2023].
# Xiahou Ying

    En aquest nom xinès, el cognom és Xiahou.
Xiahou Ying :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 夏侯嬰 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 夏侯婴 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Xiàhóu Yīng |
| | Wade-Giles: | Hsia-hou Ying |
Xiahou Ying (mort el 172 aEC) va ser un Ministre Majoral (Taipu 太僕) que va exercir durant el principi de la Dinastia Han. Ell també va participar en la Disputa Chu–Han en el bàndol de Liu Bang (després l'Emperador Gaozu de Han) i va contribuir a la fundació de la dinastia Han.

## Biografia

Xiahou era un nadiu de Pei (avui en dia Comtat de Suixi (Anhui)). En els seus primer anys, va treballar a l'oficina del comtat de Pei, i va estar a càrrec dels cavalls i els carruatges. Era un amic íntim de Liu Bang. Una vegada, Liu li va gastar una broma i el va acabar lesionant. Se suposava que Liu anava a ser castigat, però Xiahou el va ajudar a encobrir l'incident i va ser batussat i empresonat en el seu lloc.
Xiahou es va unir Liu quan aquest últim va començar una revolta per enderrocar a la Dinastia Qin. Va servir com auriga personal de Liu i va lluitar amb coratge al camp de batalla. Liu el va concedir el títol de "Duc de Teng" (滕公) en reconeixement per les seves habilitats. Després de la caiguda de la Dinastia Qing, Xiang Yu va dividir l'antic Imperi Qin en els Divuit Regnes. Liu va esdevenir el Rei de Han i va ser traslladat a Hanzhong en la remota regió de Bashu (avui en dia Sichuan). Xiahou va seguir a Liu a Hanzhong i més tard va rebre el títol de "Marquès de Zhaoping". Va servir a Han com a Ministre Cotxer.
Durant la Disputa Chu–Han (una lluita de poder entre Liu Bang i Xiang Yu), Xiahou participà activament en moltes batalles. En el 205 aEC, Liu va ser derrotat per Xiang a la batalla de Pengcheng i va ser forçat a retirar-se. Durant la retirada, Liu va tractar d'abandonar als seus dos fills per tal d'alleugerir la càrrega del seu carruatge. Xiahou que estava conduint el carruatge de Liu, el va detenir cada vegada que ho va intentar. Liu va acabar enutjant-se amb Xiahou, i el va amenaçar de matar-lo. Això no obstant, tots ells van aconseguir escapar.
Liu finalment en derrotà a Xiang Yu i va esdevenir Emperador Gaozu de Han. Xiahou va seguir a Gaozu per reprimir les revoltes dels vassalls. Durant la batalla de Baideng contra els Xiongnu, Xiahou va ajudar a Gaozu a escapar del perill novament. Després de la mort de Gaozu, Xiahou va continuar servint com a Ministre Cotxer durant el regnat de l'Emperador Hui de Han. Després que va finalitzar la Pertorbació del Clan Lü, Xiahou i altres van ajudar a Liu Heng a pujar al tron per convertir-se en l'Emperador Wen de Han. Xiahou va continuar servint fins a la seva mort i l'Emperador Wen li va concedir el títol pòstum de "Marquès de Wen" (文侯).

## Descendents

Segons el capítol 5 del Romanç dels Tres Regnes, Xiahou Dun era un descendent de Xiahou Ying.

## Referències

* Registres del Gran Historiador, volum 95
* Llibre de Han, volum 41
# Vallmanya (Tordera)

Vallmanya és un poble del municipi de Tordera (Maresme), al sector oriental del massís del Montnegre, a la capçalera de la riera de Vallmanya, afluent per la dreta, de la Tordera, aigua avall de la vila.
La seva església parroquial (Sant Miquel de Vallmanya) depèn de la d'Hortsavinyà., de la Diòcesi de Girona.
El terme d'aquesta població, històricament pertanyent al Vescomtat de Cabrera (primer de la Vegueria de Girona i al Segle XVII del Corregiment de Girona) va ser incorporat al municipi d'Hortsavinyà el 1836, juntament amb Sant Pere de Riu. Més endavant, el 1929, va passar a formar part del municipi de Tordera en incorporar-s'hi el municipi de Vallmanya.

## Referències

* ↑ «Vallmanya (Tordera)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# Protector de mugrons

Els protectors de mugrons són discs de plàstic lleugers i buits usats dins del sostenidor per ajudar a corregir els mugrons plans o invertits, ja sigui per preparar o després de la lactància. També es poden utilitzar per protegir els mugrons sensibles o recollir la llet quan el nadó no ha acabat l'alletament. Els protectors de mugrons funcionen aplicant una pressió suau però ferma a la regió que envolta el mugró per estirar les adherències subjacents i treure el mugró. Els protectors de mugrons es poden confondre amb les mugroneres, però les mugroneres estan destinades a l'ús durant la lactància materna, mentre que els protectors es fan servir per preparar o després de la lactància materna.

## Ús

Un protector de mugrons es compon de seccions internes i exterior que s'uneixen i tanquen el mugró. La secció interna, que envolta el mugró i pressiona el teixit mamari que l'envolta, sovint està revestida de material tou, com la silicona. La secció exterior rígida separa el mugró del sostenidor i la roba, i deixa un espai que pot recollir la llet. El protector és lleugerament còncau per ajustar-se a la forma del pit. Malgrat això, encara es pot veure de vegades sota una roba ajustada. Els protectors se separen per rentar-los, la qual cosa s'ha de fer sovint, ja que el protector també tendeix a fer suar la mama i pot augmentar el creixement dels bacteris i causar irritació.
Si s'utilitza els protectors per ajudar a preparar la mare a la lactància materna, el millor és fer-ho durant l'embaràs perquè el protector pot augmentar la fuita de llet materna o calostre. D'altra banda, algunes dones duen protectors de mugrons per recollir fuites de llet mentre alleten al nadó a l'altre pit. Si s'utilitzen per corregir els mugrons plans o invertits, normalment es porten els dipòsits durant el tercer trimestre (fins a 10 hores diàries) a mesura que la comoditat de la mare ho permet.

## Crítica

Algunes investigacions suggereixen que els protectors de mugrons utilitzats en els mugrons invertits poden dificultar o no afectar la capacitat de la mare per alletar amb èxit. Un estudi de dones amb mugrons invertits o no protràctils no va trobar cap diferència estadísticament significativa en la reeixida de la lactància materna entre l'ús de protectors de mugrons i sense fer res.

## Referències

* 1 2 3 Woessner, Candace. Breastfeeding Today (en anglès), 1r de gener de 1995, p. 220–221.
* 1 2 Mohrbacher, Nancy. The Breastfeeding Answer Book (en anglès). La Leche League International, 1r de gener de 2003, p. 472.
* ↑ «BH waschen, aber richtig» (en alemany). BH Kaufen.
* ↑ Alexander, JM «Randomised controlled trial of breast shells and Hoffman's exercises for inverted and non-protractile nipples» (en anglès). British Medical Journal, 304(6833), Abril l 1992, pàg. 1030–1032. DOI: 10.1136/bmj.304.6833.1030. PMC: 1881748. PMID: 1586788.

## Vegeu també

* Mugronera (bijuteria)
* Mugronera (lactància materna)
* Pasties
# Teropitec

Els teropitecs (Theropithecus) formen un gènere de primats catarrins de la família dels cercopitècids. El gènere conté una única espècie vivent, T. gelada, a més de dues altres espècies extintes que es coneixen amb el nom col·loquial de "papions gegants". És un parent proper del gènere Papio, al qual pertanyen els autèntics papions, del qual es distingeix visualment per una clapa de pèl colorit al pit. Avui en dia només viuen a Etiòpia i Eritrea, però les restes fòssils indiquen que antigament tenien un àmbit de distribució gran.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 18 novembre 2011].
* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Ministeri de Macedònia i Tràcia de Grècia

El Ministeri de Macedònia i Tràcia (en grec: Υπουργείο Μακεδονίας και Θράκης, ΥΜΑΘ) és un departament governamental de Grècia que s'encarrega de les regions de Macedònia i Tràcia. Era conegut prèviament com el Ministeri del Nord de Grècia fins que va adquirir el seu nom actual el 1988. Va ser degradat a una secretaria general el 2009, però va ser restablerta com un ministeri el 2012. Té la seu a la Casa de Govern a Tessalònica de l'era otomana, segona ciutat més gran i capital de Macedònia. El titular del ministeri és Theodoros Karaoglou.

## Història

El ministeri va ser fundat el 1912 com la Governació General de Macedònia (Γενικὴ Διοίκησις Μακεδονίας) després de l'adquisició de Macedònia per Grècia durant les guerres dels Balcans. Va ser promogut a nivell de gabinet a la fi de 1920 i va passar a dir-se Governació General del Nord de Grècia (Γενικὴ Διοίκησις Βορείου Ἑλλάδος), el 1945, després d'ésser fusionat amb la Governació General de Tràcia (Γενικὴ Διοίκησις Θρᾴκης).
Es va canviar el nom al de Ministeri del Nord de Grècia (Ὑπουργεῖον Βορείου Ἑλλάδος) el 1955. El tercer canvi de nom es va produir el 1988, quan va passar a anomenar-se Ministeri de Macedònia i Tràcia. El 2009, el ministeri va ser degradat a una Secretaria General dintre del Ministeri de l'Interior, fins que va ser restablert com un ministeri independent el 2012.
Poc després que l'Exèrcit grec va entrar a Tessalònica el 26 d'octubre de 1912, el rei Constantí I de Grècia va exigir que se li donés el control de la regió acabada d'adquirir de Macedònia, però el primer ministre Elevthérios Venizelos ja havia decidit que el destí de la regió es trobava a les mans del seu ministre de Justícia, Konstantinos Raktivan, que va arribar a la ciutat el 30 d'octubre. La seva posició dintre de la Governació General de Macedònia va ser tan poderosa que es trobava a l'altura d'un primer ministre. Més tard Raktivan va ser succeït per altres destacats polítics de Grècia, com Stefanos Dragoumis, Emmanouil Repoulis i Themistoklis Sofoulis.

## Responsabilitats

El Ministeri de Macedònia i Tràcia és el responsable de «el desenvolupament de les regions frontereres de Grècia, de la part nord de Grècia donant l'oportunitat de tenir veu i participació en els processos polítics i econòmics». En particular, el ministeri recull informació respecte de les comunitats que estan sota la seva jurisdicció i procedeix a proposar i discutir la legislació i les polítiques amb altres organismes governamentals.

## Vegeu també

* Govern de Grècia

## Referències

* 1 2 «ΥΠΟΥΡΓΕΙΟ ΜΑΚΕΔΟΝΙΑΣ – ΘΡΑΚΗΣ: 50 ΧΡΟΝΙΑ ΙΣΤΟΡΙΑΣ – ΝΕΕΣ ΠΡΟΟΠΤΙΚΕΣ (Ministeri de Macedònia i Tràcia: 50 anys d'història - noves perspectives)» (en grec). Ministeri de Macedònia i Tràcia, 05-12-2005. Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ Government Gazette (Greece) (ΦEK)B 575 - 19.08.1988 «ΑΡΧΙΚΗ ΣΕΛΙΔΑ».
* 1 2 Hekimoglou, Achilleas «Υπουργείο Μακεδονίας - Θράκης: Το τέλος ενός υπουργείου» (en grec). To Vima [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Ο ρόλος του Υπουργείου Μακεδονίας - Θράκης» (en grec). Arxivat de l'original el 2009-05-13. [Consulta: 20 gener 2014].
# Olimpíada d'escacs de 2022

L'Olimpíada d'escacs de 2022 fou la 44a edició oficial de les Olimpíades d'escacs, torneig d'escacs organitzat per la Federació Internacional d'Escacs (FIDE) i que comprèn un torneig obert i un de femení, així com diversos esdeveniments per a promoure el joc d'escacs. Va tenir lloc a Chennai, Índia, del 28 de juliol al 10 d'agost de 2022. L'Olimpíada havia de tenir lloc inicialment a Khanti-Mansisk, Rússia, l'amfitrió de la Copa del Món d'escacs 2019, l'agost de 2020, però més tard es va traslladar a Moscou. No obstant això, es va ajornar a causa de la pandèmia de COVID-19 i després es va traslladar a Chennai després de la invasió d'Ucraïna per part de Rússia. Aquesta va ser la primera Olimpíada d'escacs que va tenir lloc a l'Índia.
El total de participants va ser de 1.737: 937 a l'Open i 800 a la prova femenina. El nombre d'equips inscrits va ser de 188 de 186 nacions a la secció Open i 162 de 160 nacions a la secció femenina; com a nació amfitriona, l'Índia tenia tres equips que participaven en cada secció. Ambdues seccions van establir rècords de participació de l'equip. La seu principal de l'Olimpíada d'escacs va ser el centre de convencions al Four Points by Sheraton, mentre que les cerimònies d'obertura i clausura es van celebrar a l'Estadi Jawaharlal Nehru. L'àrbitre en cap de l'esdeveniment va ser el francès Laurent Freyd.
L'Uzbekistan va guanyar la medalla d'or a l'Open, la seva segona medalla a l'Olimpíada d'escacs després d'haver guanyat prèviament una medalla de plata a l'edició de 1992, mentre que Ucraïna va aconseguir el seu segon or a l'esdeveniment femení després d'haver guanyat anteriorment el 2006. El jugador anglès David Howell va tenir el rendiment més alt per a un jugador individual a l'esdeveniment Open amb un rendiment de 2898 (va fer 7½ sobre 8 punts possibles). La jugadora polonesa Oliwia Kiołbasa va tenir el rendiment individual més alt en l'esdeveniment femení amb una performance de 2565 (va fer 9½ dels 11 punts possibles).
El 93è Congrés de la FIDE també va tenir lloc durant l'Olimpíada, i Arkadi Dvorkovich va ser-hi reelegit President de la FIDE; l'antic Campió del Món Viswanathan Anand va ser elegit vicepresident de la FIDE.

## Referències

* ↑ Encara que de vegades es coneix com a "divisió masculina", aquesta secció està oberta a tots els jugadors.

## Enllaços externs

* Olimpíada d'escacs de 2022 - Lloc web oficial
* Competició oberta i competició femenina (resultats)
# Ximeno Cornel I

Ximeno Cornel I (~1170? - ~1221?) va ser un cavaller del llinatge aragonès dels Cornel. Fou un fidel servidor i conseller dels reis Pere II d'Aragó i del seu fill Jaume I d'Aragó.

## Orígens familiars

Apareix en els registres a partir del 1190. Jerónimo Zurita indica que era fill de Pero Cornel II. La seva germana fou Adolça Cornel i el fill d'aquesta, Pero Cornel III, era el seu nebot.

## Biografia

Fou nomenat majordom del regne d'Aragó en temps del rei Pere I el Catòlic. Lluità a la batalla de Las Navas de Tolosa i a la batalla de Muret. Mort el rei, formà part de l'ambaixada enviada a Roma per reclamar al papa Innocenci III la restitució de l'infant Jaume, el futur rei Jaume I d'Aragó, que es trobava en mans del comte Simó IV de Montfort. El 1216 va participar en la conjura de Montsó per treure l'infant Jaume del castell de Montsó. El 1218 fou nomenat conseller reial de Jaume I.

## Vegeu també

* Batalla de Las Navas de Tolosa
* Batalla de Muret

## Bibliografia

* (castellà) Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580)
* (castellà) Linajes de Aragón: los Cornel Arxivat 2011-03-04 a Wayback Machine.
Ximeno Cornel I Llinatge de Cornel :
| Càrrec de govern |||
| Precedit per: Guillen de Castellazuleo | Majordom del Regne d'Aragó (1200–1205) | Succeït per: Arnaldo d'Alascón |
| — Nova creació: — Inici de la regència de Sanç de Barcelona i d'Aragó | Conseller de la Procuradoria (Llista de consellers reials) (1216–1218) | — Dissolució: — Fi de la regència de Sanç de Barcelona i d'Aragó |
| — Nova creació: — Inici del regnat de Jaume I d'Aragó | Conseller Reial (Llista de consellers reials) (1218–1221) | Succeït per: Consell Reial de 1221 |
# García d'Atrosillo

García d'Atrosillo (? - ?) va ser un cavaller aragonès del llinatge dels Atrosillo. Segons diu la Crònica de Sant Joan de la Penya, va lluitar en la batalla d'Alcoraz. Es desconeixen dades sobre els seus orígens familiars, així com sobre el seu matrimoni i descendents.

## Bibliografia

* Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580) (castellà)

## Referències

* ↑ «Apellido ATROSILLO. Pagina de Heraldica, Apellidos, escudos y blasones». [Consulta: 3 gener 2023].
# Puccinia

Puccinia és un gènere de fongs dits popularment Rovells. Totes les espècies d'aquest gènere són patògens de les plantes obligats. Segons una enquesta, feta el 2012, a 495 científics especialistes els fongs del gènere Puccinia es troben entre els 10 més importants fitopatògens del món. Exemples de malalties causades per fongs del gènere Puccinia:
* Puccinia asparagi – Rovell de l'espàrrec
* Puccinia graminis – Rovell de la tija
* Puccinia horiana – rovell blanc de plantes del gènere Chrysanthemum
* Puccinia mariae-wilsoniae -
* Puccinia poarum -
* Puccinia psidii – Rovell de la guaiba
* Puccinia recondita – Rovell marró
* Puccinia sessilis -
* Puccinia striiformis -
* Puccinia triticina – Rovell del blat
L'espècie Puccinia obtegens sembla que pot controlar el card del Canadà usat junt amb altres fitopatògens.

## Referències

* ↑ "Fungi", Lillian E Hawker, 1966, p. 167
* ↑ Turner et al. 1980