OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nudes

Nudes (nus) és una sèrie de televisió catalana de drama juvenil estrenada el 30 de maig de 2024 a la plataforma 3Cat. Formada per nou episodis, és una producció de 3Cat en col·laboració amb Vértigo Films i ESCAC Studio. Està basada en la sèrie homònima noruega estrenada el 2009 al canal NRK P3.

## Sinopsi

La sèrie aborda les conseqüències personals i legals de compartir un nu per Internet i que alerta sobre les diferents formes de violència digital que afecten especialment els joves. Amb un tractament cru i realista d'una problemàtica malauradament molt actual, la sèrie narra les històries de tres menors que hauran d'aprendre a recuperar el control de les seves vides després de veure's implicats en la filtració d'imatges de persones despullades.

## Repartiment

* Marc Soler: Àlex
* Clara Doyen: Sofia
* Lola Navarro: Ada

## Referències

* ↑ Armadàs, J. R. «3Cat explora els nus no consentits a la xarxa amb 'Nudes'», 29-05-2024. [Consulta: 31 maig 2024].
* ↑ «NRK’s Nudes sold to BBC3, AMC, SBS, Yandex» (en anglès). [Consulta: 31 maig 2024].
* ↑ «3Cat estrenarà 'Nudes', la versió en català d'una minisèrie d'èxit noruega». [Consulta: 31 maig 2024].
* ↑ Vilajosana, Ramon. «Un equip d'alumnes de l'ESCAC roda 'Nudes', la nova sèrie de 3Cat, al bar Reina Victòria», 09-10-2023. [Consulta: 31 maig 2024].
# Los Angeles Dodgers

El Los Angeles Dodgers és un club professional de beisbol estatunidenc de la ciutat de Los Angeles que disputa l'MLB.

## Palmarès

* Campionats de l'American Association (1): 1889
* Campionats de l'MLB (8): 2024, 2020, 1988, 1981, 1965, 1963, 1959, 1955
* Campionats de la Lliga Nacional (22): 2017, 1988, 1981, 1978, 1977, 1974, 1966, 1965, 1963, 1959, 1956, 1955, 1953, 1952, 1949, 1947, 1941, 1920, 1916, 1900, 1899, 1890
* Campionats de la Divisió Oest (10): 2008, 2004, 1995, 1988, 1985, 1983, 1981, 1978, 1977, 1974

## Evolució de la franquícia

* Los Angeles Dodgers (1958–present)
* Brooklyn Dodgers (1932-1957)
* Brooklyn Robins (1914-1931)
* Brooklyn Dodgers (1913)
* Brooklyn Trolley Dodgers (1911-1912)
* Brooklyn Superbas (1899-1910)
* Brooklyn Grooms (1891-1895)
* Brooklyn Bridegrooms (1888-1890), (1896-1898)
* Brooklyn Grays (1885-1887)
* Brooklyn Atlantics (1883-1884)

## Colors

Blau, blanc i vermell.

## Estadis

* Dodger Stadium (1962-present)
* Los Angeles Memorial Coliseum (1958-1961)
* Ebbets Field (Brooklyn) (1913-1957)
* Washington Park (II) (Brooklyn) (1898-1912)
* Eastern Park (Brooklyn) (1891-1897)
* Ridgewood Park (Brooklyn) - només diumenges (1886-1889)
* Washington Park (I) (Brooklyn) (1884-1890) |

## Números retirats

* Pee Wee Reese 1
* Tommy Lasorda 2
* Duke Snider 4
* Jim Gilliam 19
* Don Sutton 20
* Walter Alston 24
* Sandy Koufax 32
* Roy Campanella 39
* Jackie Robinson 42
* Don Drysdale 53

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2022-02-03 a Wayback Machine.
* Los Angeles Team Building.
* Los Angeles Dodgers a la base de dades Baseball Reference.
* The Hardball Times.
# José Daniel Bernal García

José Daniel Bernal García (Bogotà, Cundinamarca, 15 de març de 1973) és un ciclista colombià. Del seu palmarès destaquen els bons resultats aconseguits al Tour de Guadeloupe.

## Palmarès

* 1992
** 1r a la Volta a El Salvador
* 1995
** 1r al Tour de Guadeloupe
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1999
** 1r al Tour de Guadeloupe
* 2000
** 1r al Tour de Guadeloupe
* 2002
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Guatemala
* 2003
** 1r al Tour de Guadeloupe i vencedor d'una etapa
* 2005
** Vencedor d'una etapa del Tour de Guadeloupe
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Tour de Guadeloupe

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Paul Berth

Paul Ludvig Laurits Berth (Copenhaguen, 7 d'abril de 1890 - Gentofte, Selàndia, 9 de novembre de 1969) va ser un futbolista danès que va competir a començament del segle xx. Jugà com a centrecampista i en el seu palmarès destaca la medalla de plata en la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'Estocolm, el 1912.
Pel que fa a clubs, jugà a l'AaB Ålborg entre 1908 i 1924. A la selecció nacional jugà un total de 26 partits, en què marcà un gol. Debutà contra Anglaterra l'octubre de 1911 i disputà el seu darrer partit contra els Països Baixos l'abril de 1922.

## Referències

* ↑ «Paul Berth Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-14. [Consulta: 30 març 2017].
* ↑ Fitxa a EU-Football.info
# Carl Møller

Carl Martin August Møller (Aarhus, Midtjylland, 24 d'agost de 1887 – Stratford, Connecticut, Estats Units, 27 d'agost de 1948) va ser un remer danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner, inriggers del programa de rem, formant equip amb Ejler Allert, Jørgen Hansen, Carl Pedersen i Poul Hartmann.

## Referències

* ↑ «Carl Møller Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2012. [Consulta: 13 febrer 2017].
# Greta Andersen

Greta Andersen (Copenhaguen, 1 de maig de 1927 — 6 de febrer de 2023) fou una nedadora danesa que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va disputar tres proves del programa de natació. Va guanyar la medalla d'or en els 100 metres lliures i la de plata en els 4x100 metres lliures, fent equip amb Eva Riis, Karen Harup i Fritze Carstensen. En els 400 metres lliures quedà eliminada en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, tornà a disputar tres proves del programa de natació, però en aquesta ocasió no aconseguí pujar al podi i s'hagué d'acontentar amb la quarta posició en els 4x100 metres lliures com a millor resultat. En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat d'Europa de natació, dues d'or, una de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1947 i 1950, nou campionats nacionals individuals i quatre títols escandinaus individuals, a banda de nombrosos títols per equips.
A mitjans de la dècada de 1950 emigrà a Califòrnia i finalment aconseguí la nacionalitat estatunidenca. Als Estats Units continuà nedant, especialment en llargues distàncies a mar obert. Va establir els rècords del món en les 10, 25 i 50 milles. Entre 1957 i 1965 travessà el canal de la Mànega en sis ocasions, xifra que suposà un rècord, així com també sent la dona més ràpida amb 10h 59' el 1958. El 1964 travessà el canal d'anada i tornada en un temps de 23 h.
El 1969 fou incorporada a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* ↑ Keller-Marvin, Meg. «Passages: Olympic Pool Champion and Open Water Queen Greta Andersen Dies At 96», 12-02-2023. [Consulta: 12 febrer 2023].
* 1 2 3 «Greta Andersen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2014. [Consulta: 19 desembre 2019].
* 1 2 "GRETA ANDERSEN (DEN) – 1969 Honor Swimmer" Arxivat 7 November 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. – International Swimming Hall of Fame
# Cacops aspidephorus

Cacops aspidephorus és una espècie extinta de tetràpode temnospòndil de la família dels dissoròfids, conegut del Permià inferior de Texas, que aleshores es trobava a prop de l'equador. Feia uns 40 cm de longitud, amb el crani robust i una escotadura òtica relativament enorme, cosa que fa que sigui probablement un dels primers amfibis amb millor oïda. Edwin H. Colbert suggerí que potser era un animal nocturn, com les granotes d'avui en dia. El seu cos és curt, i la seva esquena estava protegida per una doble filera de plaques d'armadura. Les seves potes potents fan que se'l consideri com un animal terrestre, i la seva cua és curta.

## Referències

* ↑ Entrada «Cacops aspidephorus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Equins

Els equins (Equinae) són una subfamília d'èquids amb una presència abundant en el registre fòssil, encara que actualment només tenen un gènere vivent. Després d'una llarga fase de radiació evolutiva, en els últims 6 milions d'anys la taxa d'extinció dels equins s'ha quadruplicat respecte al període anterior, fet que s'ha correlacionat amb un canvi climàtic global. Equus, l'únic grup d'aquesta subfamília que perdura avui en dia, inclou els cavalls, les zebres i els ases.

## Referències

* ↑ Entrada «Equinae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Hulbert, Jr, Richard C. «Taxonomic Evolution in North American Neogene Horses (Subfamily Equinae): The Rise and Fall of and adaptive Radiation» (resum) (en anglès). Paleobiology, 19, 2, 1993, pàg. 216-234.
# Pinals

Les pinals (Pinales) són un ordre de la divisió dels pinòfits, l'únic de la classe dels pinòpsids. Comprèn totes les coníferes existents en l'actualitat. Anteriorment, aquest ordre s'anomenava Coniferales.
Els teixos havien estat abans separats en un altre ordre anomenat Taxales, però la recerca genètica demostrà que els teixos són monofilètics amb les altres pinals.

## Taxonomia

L'ordre Pinales Inclou les següents famílies:
* Pinaceae
* Araucariaceae
* Podocarpaceae
* Sciadopityaceae
* Cupressaceae
* Taxaceae (incloent-hi Cephalotaxaceae)

## Referències

* ↑ Entrada «Pinales» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «Els coniferofitins: coníferes i gingkos | enciclopedia.cat». [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Zip code Zoo Arxivat 29 November 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Christenhusz, Maarten J.M.; Reveal, James L.; Farjon, Aljos; Gardner, Martin F.; Mill, Robert R.; Chase, Mark W. «A new classification and linear sequence of extant gymnosperms». Phytotaxa, 19, 2011, pàg. 55–70.
* ↑ «BioLib: Biological library». [Consulta: 27 gener 2023].
Viccionari
# Equidnes

Els equidnes (Tachyglossidae) són, juntament amb els ornitorrincs, els únics supervivents de l'ordre Monotremata (mamífers que ponen ous). El nom d'equidna prové d'un monstre de la mitologia grega.

## Morfologia

Són animals amb un musell allargat en forma de bec, sense dents i amb una llengua allargada i retràctil. El cos, d'uns 30 a 90 centímetres, segons l'espècie, està cobert per una barreja de dos tipus de pèls, essent un d'ells més llarg i rígid, a manera d'espines. Només tenen un orifici corporal pels aparells urinari, reproductiu i digestiu. Ponen ous, tot i ser classificats com a mamífers. L'orella i l'ull comparteixen una mateixa obertura.

## Taxonomia

El francés Étienne Geoffroy Saint-Hilaire va treballar sense èxit per tal d'establir l'equidna i l'ornitorrinc com a nova classe de vertebrats, separats a la vegada de mamífers i rèptils i no simplement inferiors als placentaris. Existeixen dos gèneres d'equidnes amb tres espècies:
* Tachyglossus aculeatus
* Zaglossus bruijni
* Zaglossus attemboroghi
A més a més s'han trobat tres espècies més en el registre fòssil australià.

## Ecologia

Els equidnes viuen en tot el continent australià (i s'estenen a Papua Nova Guinea); són l'únic animal nadiu amb una distribució tan extensa. Hivernen soterrats. Són grans excavadors amb el seu bec. Són molt longeus, poden arribar a viure 50 anys.
Amb el seu agut sentit de l'olfacte, l'equidna utilitza el seu llarg musell per buscar menjar, detectar el perill i localitzar a altres equidnes. Els tèrmits són l'aliment predilecte, és per això que els equidnes són sovint anomenades «formiguers espinosos». Una vegada trobat el menjar, atrapa la presa amb la seva llarga i enganxifosa llengua.
Tradicionalment se'ls ha atribuït un alt grau de primitivisme a causa de les seves característiques híbrides entre rèptil i mamífer però res més lluny de la realitat. El cervell és l'òrgan que desmenteix en major mesura aquesta afirmació: presenta un còrtex gruixut i també un neocòrtex amb nombrosos replecs. El còrtex cerebral de les equidnes és comparable al dels euteris. Al cervell també s'observen els lòbuls frontals molt desenvolupats i no hi ha presència de cos callós, tot i que els dos hemisferis cerebrals estan comunicats per la comissura anterior igual que en la resta de monotremes.

## Referències

* ↑ Entrada «Tachyglossidae (echidna)» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 9 setembre 2024].
* ↑ «equidna | enciclopèdia.cat». [Consulta: 23 juny 2019].
* ↑ Ashwell, K. Neurobiology of Monotremes: Brain Evolution in Our Distant Mammalian Cousins (en anglès). Csiro Publishing, 2013. ISBN 9780643103160.
# Club Deportivo Vitoria

El Club Deportivo Vitoria és un equip de futbol de Vitòria, al País Basc. Fundat el 1945, el seu primer equip és actualment l'equip de formació de la SD Eibar i juga a la Tercera Divisió – Grup 4, on disputa els partits de casa al Complex Esportiu d'Unbe d'Eibar, Guipúscoa.
El club també té un equip B que competeix a nivell provincial i una escola de futbol dins de la seva secció de futbol, així com una secció de bàsquet.

## Referències

* ↑ «El filial CD Vitoria jugará sus partidos como local en Eibar» (en castellà). SD Eibar, 08-08-2019.
* ↑ «Historia» (en castellà). CD Vitoria. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2018. [Consulta: 8 març 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2021-01-23 a Wayback Machine. (en castellà)
* Estadis d'Espanya (anglès)
* Perfil d'equip a Futbolme (castellà)
# Zamudio Sociedad Deportiva

La Zamudio Sociedad Deportiva és un club de futbol basc amb seu a Zamudio, a la comunitat autònoma del País Basc. Fundat l'any 1943, juga a Tercera Divisió – Grup 4, celebrant els partits a casa a l'Estadio Gazituaga, amb una capacitat de 5.000 seients.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1943–89 | 5 | Regional | — |
| 1989/90 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 1990/91 | 6 | 1a Reg. | — |
| 1991/92 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 1992/93 | 5 | Pref. | 2n |
| 1993/94 | 5 | Pref. | 1r |
| 1994/95 | 4 | 3a | 10è |
| 1995/96 | 4 | 3a | 2n |
| 1996/97 | 3 | 2a B | 18è |
| 1997/98 | 4 | 3a | 15è |
| 1998/99 | 4 | 3a | 19è |
| 1999/00 | 5 | Pref. | 1r |
| 2000/01 | 4 | 3a | 5è |
| 2001/02 | 4 | 3a | 15è |
| 2002/03 | 5 | Div. Honor | 1r |
| 2003/04 | 4 | 3a | 11è |
| 2004/05 | 4 | 3a | 5è |
| 2005/06 | 4 | 3a | 16è |
| 2006/07 | 5 | Div. Honor | 1r |
| 2007/08 | 4 | 3a | 4t |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 2008/09 | 4 | 3a | 9è | |
| 2009/10 | 4 | 3a | 9è | |
| 2010/11 | 4 | 3a | 15è | |
| 2011/12 | 4 | 3a | 9è | |
| 2012/13 | 4 | 3a | 9è | |
| 2013/14 | 4 | 3a | 8è | |
| 2014/15 | 4 | 3a | 11è | |
| 2015/16 | 4 | 3a | 1r | |
| 2016/17 | 3 | 2a B | 20è | Primera ronda |
| 2017/18 | 4 | 3a | 12è | |
| 2018/19 | 4 | 3a | 16è | |
* Segona temporada a Segona Divisió B
* 20 temporades a Tercera Divisió

## Palmarès

* Tercera Divisió: 2015–16

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-10-25 a Wayback Machine. (en castellà)
* Perfil de l'equip a Futbolme (en castellà)
# Desmostils

Els desmostils (Desmostylia, 'pilars units' en llatí) són un clade extint de perissodàctils marins que existiren entre l'estatge Rupelià, de l'Oligocè, fins al Tortonià, del Miocè. La morfologia de les seves dents i esquelet suggereix que els desmostils eren herbívors amfibis que vivien en hàbitats litorals. El seu nom fa referència a les seves molars altament distintives, en què cada cúspide estava modificada en columnes buides, de manera que una molar típica hauria semblat un grup de tubs o, en el cas de molars desgastades, volcans.

## Referències

* ↑ Entrada «Desmostylia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2023].
# Castorimorfs

Els castorimorfs (Castorimorpha) formen el subordre dels rosegadors que inclou els castors, geòmids i els heteròmids.

## Descripció

Aquest subordre tot i estar representat per espècies amb hàbits i característiques morfològiques externes molt diferents entre ells, es distingeix per diverses peculiaritats del crani que han garantit de manera inequívoca l'existència d'aquest grup en qualsevol classificació anterior, que també s'ha vist reforçada per la investigació filogenètica moderna, el que confirma que les característiques comunes són heretades d'un avantpassat enlloc de assimilar-les per evolució convergent. El crani presenta el forat infraorbitari canalitzat, predisposat només al pas de feixos de nervis, i la disposició del múscul masseter és de tipus esciüromorfa (Fig. 1), mentre que la mandíbula és típicament esciürògnata (Fig. 2). Sempre està present un premolar a cada semi-arc, mentre que els dos ossets petits de l'oïda, l'enclusa i el martell, no es fusionen.
Externament les tres famílies que viuen són significativament diferents les unes de les altres, els castòrids tenen un cos adaptat per a la vida aquàtica, els geòmids a una vida més subterrània i el heteròmids a la típica de les espècies que viuen en zones àrides.

## Taxonomia

La classificació dels subordres dels rosegadors ha estat durant més de dos segles, i encara ho és, una font de controvèrsia i discussió. Malgrat tot, aquest subordre va ser descrit per Albert E. Wood el 1955 i des d'aleshores, tot i que els seus nivells inferiors han anat patint diverses modificacions, s'ha mantingut com a subordre de rosegadors a la majoria de classificacions posteriors.
* Subordre Castorimorpha
** Superfamília Castoroidea
*** Família Castoridae - castors
*** Família Eutypomyidae †
*** Família Rhizospalacidae †
** Infraordre Geomorpha †
*** incertae sedis
**** Griphomys †
**** Meliakrouniomys †
*** Superfamília Eomyoidea †
**** Família Eomyidae †
**** Família Pipestoneomyidae †
*** Superfamília Geomyoidea
**** incertae sedis
***** Diplolophus †
***** Floresomys †
***** Heliscomys †
***** Jimomys †
***** Schizodontomys †
***** Texomys †
**** Família Entoptychidae †
**** Família Florentiamyidae †
**** Família Geomyidae
**** Familia Heliscomyidae †
**** Família Heteromyidae - ratolins i rates cangur

## Referències

* ↑ Entrada «Castorimorpha» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 1 febrer 2023].
* ↑ Carleton, M.D.; Musser, G.G.. «Order Rodentia». A: Mammals Species of the Wordl. A Taxonomic and Geografic Reference (en angles). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005, p. 745-752.
* ↑ McKenna, Malcolm C.; Bell, Susan K,. Classification of Mammals - Above the Species Level (en anglès). Nova York: Columbia University Press, 1997, p. 631. ISBN 0-231-11013-8.
* ↑ Korth, William W. «Classification of Rodents». A: The Tertiary Record of Rodents in North America (en anglès). 12. Nova York: Plenum Pressa, 31-05-1994, p. 29-34 (Topics in Geobiology). DOI 10.1046/j.1420-9101.1995.8060799.x. ISBN 0-306-44696-0.
# La hija de Juan Simón (pel·lícula de 1935)

La hija de Juan Simón és una pel·lícula musical i dramàtica espanyola de 1935 dirigida per José Luis Sáenz de Heredia i produïda per Luis Buñuel, amb un argument basat en l'obra de teatre La hija de Juan Simón de Nemesio Manuel Sobrevila. El 1957 es va estrenar una segona versió cinematogràfica de La hija de Juan Simón.

## Sinopsi

Angel és un cantaor enamorat de Soledad, filla de Juan Simón que després de veure's barrejat en una renyina de taverna és culpat injustament d'assassinat. Per la seva banda, Soledad és enamorada d'un jove ric que resulta ser el seu germanastre.

## Repartiment

* Carmen Amaya com a Soledad
* Rafaela Aparicio com a Gregoria
* Manuel Arbó com a Juan Simón
* Luis Buñuel
* Baby Daniels com a cupletista
* Fernando Freyre de Andrade com Dan Paco
* Pablo Hidalgo com a Curro
* Emilia Iglesias com a Mare d'Àngel
* Cándida Losada com a Trini
* Pilar Muñoz com a Carmen
* Palanca com a cantant
* Emilio Portes com a Don Severo
* Julián Pérez Ávila com a El Médico
* Luisa Sala
* Ángel Sampedro 'Angelillo' com a Ángel
* Porfiria Sanchíz com a La Roja
* Ena Sedeño com a Angustias
* Felisa Torres com a Celes

## Referències

* ↑ Peiró p.304

## Bibliografia

* Eva Woods Peiró. White Gypsies: Race and Stardom in Spanish Musical Films. U of Minnesota Press, 2012.

## Enllaços externs

* La hija de Juan Simón a YouTube
# Aléxandros Theofilakis

Aléxandros Theofilakis (en grec Αλέξανδρος Θεοφιλάκης; Esparta, 1877 - ?) va ser un tirador grec que va competir a cavall del segle xix i del segle xx. Era germà del també tirador Ioannis Theofilakis.
Theofilakis va prendre part en 5 edicions dels Jocs Olímpics: el 1896, 1908, 1912, 1920 i 1924, a banda dels Jocs Intercalats de 1906.
En totes aquestes participacions destaca per damunt de tot la medalla de plata obtinguda el 1920, als Jocs d'Anvers, en la prova de pistola militar, 30 metres per equips. El 1906, a Atenes, també guanyà una medalla de plata en la prova de pistola militar, 25 metres.

## Referències

* 1 2 3 «Alexandros Theofilakis Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de desembre 2008. [Consulta: 19 novembre 2017].
# Torremejía

Torremejía és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. Limita a l'est amb Mèrida, La Zarza, Alange i Villagonzalo, al sud amb Almendralejo

## Història

Amb la caiguda de l'Antic Règim, es constituí com a municipi constitucional a la regió d'Extremadura. Des de 1834 quedà integrat al partit judicial de Mèrida. El cens de 1842 comptava amb 24 llars i 120 veïns i veïnes.

## Patrimoni

La localitat compta amb l'Església parroquial catòlica de la Immaculada Concepció, a l'Arquebisbat de Mèrida-Badajoz. També és d'especial importància el famós palau dels marquesos.

## Eleccions municipals del 2011

Resultats electorals - Torremejía, 2011 :
| Candidatura | Candidatura | Cap de llista | Vots | Regidors | % vots |
| | Partit Popular | Francisco Trinidad Peñato | 817 | 6 | 53,68 |
| | Partit Socialista Obrer Espanyol | Antonio Benítez Pintor | 600 | 5 | 39,42 |
| | Independents per Extremadura | José González Díaz | 92 | 0 | 6,04 |
| | nul | | 17 | | 1,1 |
| | vot blanc | | 13 | | 0,85 |
| Total | Total | 1539 | 1539 | 11 | 100 |

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ Cervantes Virtual
* ↑ Municipi Codi INE -06-133
* ↑ Arquebisbat de Mèrida-Badajoz - Llistat de Parròquies Arxivat 2012-03-15 a Wayback Machine.
# Franz Staudegger

Franz Staudegger (12 de febrer de 1923 – 16 de març de 1991) va ser un SS-Oberscharführer a les Waffen-SS, condecorat amb la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro.
Com a Unterscharführer, Franz Staudegger va ser el primer comandant de Tiger membre de la Leibstandarte SS Adolf Hitler en ser condecorat amb la Creu de Cavaller.
El 7 de juliol de 1943, un únic Tiger, comandat pel SS Oberscharführer Franz Staudegger, atacà un grup d'uns 50 T-34 soviètics a Psiolknee, al sector sud de la batalla de Kursk. Staudegger usà tota la seva munició, destruint 22 tancs soviètics, mentre que la resta es retiraven. Per aquesta fita va ser condecorat amb la Creu de Cavaller.
Staudegger acabà la guerra al Schwere SS-Panzer-Abteilung 101, participant en la campanya de Normandia el 1944, servint a les ordres de Michael Wittmann; i al desembre participà en l'ofensiva de les Ardenes.

## Condecoracions

* Creu de Cavaller de la Creu de Ferro
* Creu de Ferro de 1a classe
* Creu de Ferro de 2a classe
* Insígnia de Combat de Tancs
* Medalla de la Campanya d'Hivern a l'Est 1941/42

## Referències

* ↑ «SS.501.panzer».
* ↑ «achtung.panzer». Arxivat de l'original el 2009-07-03. [Consulta: 13 juny 2009].

## Enllaços externs

* Photo of Franz Staudegger
http://news.webshots.com/photo/2676823300096466526McBUpT Arxivat 2009-04-28 a Wayback Machine.
# Banco Inter-Atlântico

El Banco Inter-Atlântico és un servei bancari de Cap Verd. Fou fundat el juny de 1999 i té la seu a Cap Verd. Forma part del grup Caixa Geral de Depósitos.

## Referències

* ↑ Banco InterAtlântico, CGD Group
* ↑ History, Banco Interatlântico

## Vegeu també

* Llista de bancs de Cap Verd