OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Erkki Kataja

Erkki Kataja (Kuusankoski, 19 de juny de 1924 - Kuusankoski, 27 d'abril de 1969) fou un atleta finlandès, especialista en el salt de perxa, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del salt de perxa del programa d'atletisme, rere Guinn Smith. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, fou desè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaca el campionat nacional de salt de perxa de 1947, 1948 i 1949.

## Millors marques

* Salt de perxa. 4,27 metres (1948)

## Referències

* ↑ Erkki Kataja a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Erkki Kataja» (en finès). Arxivat de l'original el 2020-07-05. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ Hannus, Matti.. Kultaiset kentät : Suomen yleisurheilun vuosisata. Porvoo: W. Söderström, 1999. ISBN 951-0-23703-5.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 5 juliol 2020].
# Somme-Yèvre

Somme-Yèvre és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 111 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Somme-Yèvre era de 111 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 24 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 52 habitatges eren cases. Dels 49 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 37 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Somme-Yèvre el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 64 persones, 50 eren actives i 14 eren inactives. De les 50 persones actives 47 estaven ocupades (27 homes i 20 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 14 persones inactives 8 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Somme-Yèvre hi havia 19 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.584 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Somme-Yèvre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Somme-Yèvre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# John Doo

Chien Lien Tu, més conegut com a John Doo (Chongqing, Xina, 1942 - ?, 2 de febrer de 2012) va ser un cineasta, guionista, actor i productor de cinema sino-brasiler.
El 1950, amb vuit anys, va emigrar al Brasil i el 1963 va fer el seu primer treball al cinema, com a continuïsta i actor a la pel·lícula O Cabeleira (1963). Es va estrenar en la direcció com a assistent d'Amácio Mazzaropi, a O Puritano da Rua Augusta.
Va morir després d'un llarg coma que li va provocar un accident vascular.

## Filmografia

* Discretion Assured (1993) [actor] .... Cheng
* A Dama do Cine Shanghai (1990) [actor] .... Chuang
* Presença de Marisa (1988) [director, guionista]
* Prisioneiras da Selva Amazônica (1987) [actor]
* Ópera do Malandro (1986) [actor]
* Filme Demência (1986) [actor]
* A Mansão do Sexo Explícito (1985) [director de fotografia]
* Gozo Alucinante (1985) [actor]
* Um Casal de 3 (1984) [actor]
* Erótica, a Fêmea Sensual (1984) [actor]
* Volúpia de Mulher (1984) [director]
* Fernando da Gata (1983) [actor]
* A Fêmea da Praia (1983) [director de fotografia, director artístic]
* Nasce uma Mulher (1983) [actor]
* Excitação Diabólica (1982) [director, guionista]
* Escrava do Desejo (1982) [director, guionista]
* O Prazer do Sexo (1982) [director]
* Viúvas Eróticas (1982) [actor]
* Devassidão, Orgia e Sexo (1981) [director, guionista]
* As Ninfas Insaciáveis (1981) [director, guionista, director musical]
* Aqui, Tarados! (1981) [actor, director] (segment "A Tia de André")
* Como Afogar o Ganso (1981) [actor]
* Delírios Eróticos (1981) [director] (segment "Amor Por Telepatia") [guionista] (segmento "Amor Por Telepatia")
* Duas Estranhas Mulheres (1981) [actor] .... China (segment "Eva")
* Pornô! (1981) [director] (segment "O Gafanhoto")
* Sexo Profundo (1981) [actor, coproductor]
* A Noite das Taras (1980) [director]
* Bacanal (1980) [actor]
* Uma Estranha História de Amor (1979) [director, guionista]
* E Agora José? - Tortura do Sexo (1979) [actor]
* Ninfas Diabólicas (1978) [director, guionista] [productor]
* As Amantes de um Homem Proibido (1978) [actor]
* Já não Se Faz Amor como antigamente (1976) [actor] .... (segment "Flor de Lys")]
* O Cabeleira (1963) [actor]

## Referències

* ↑ «Biografia autor=Museu Mazzaropi».
* ↑ Vlademir Lazo. «Falece diretor brasileiro de clássicos da Boca do Lixo», 02-02-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-20. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ John Doo (1942-2012)
# 1084
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 14 d'agost - Morella, Emirat de Larida: en la batalla de Morella, les tropes de la Taifa de Saragossa comandades pel Cid vencen l'exèrcit de Sanç I d'Aragó i Al-Múndir.

### Món

* 24 de març - Roma, Sacre Imperi Romanogermànic: Enric IV nomena Climent III com a Papa de Roma, fent fugir a Gregori VII.
* Fundació de l'Orde de la Cartoixa
* Roma, Sacre Imperi Romanogermànic: Saqueig normand de la ciutat
* Antioquia, Imperi Romà d'Orient: Els turcs capturen Antioquia

## Referències

* ↑ García de Cortázar y Ruiz de Aguirre, José Angel. Del silencio de la Cartuja al fragor de la orden militar (en castellà). Santa María la Real, 2010, p.125. ISBN 8489483655.
* ↑ Rogers, Clifford. The Oxford Encyclopedia of Medieval Warfare and Military Technology (en anglès). Oxford University Press, 2010, p. vol.1, p.403. ISBN 0195334035.
* ↑ McGeer, Eric. Catalogue of Byzantine Seals at Dumbarton Oaks and in the Fogg Museum of Art: The East (continued), Constantinople and environs, unknown locations, addenda, uncertain readings (en anglès). Dumbarton Oaks, 2005, p.20. ISBN 0884023095.
# Peridea

Peridea és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels notodòntids (Notodontidae), subfamília Notodontinae.

## Llista d'espècies

* Peridea albipuncta (Gaede, 1930).
* Peridea aliena (Staudinger, 1892).
* Peridea anceps (Goeze, 1781).
* Peridea angulosa (J. E. Smith, 1797).
* Peridea basitriens (Walker, 1855).
* Peridea dichroma Kiriakoff, 1959.
* Peridea elzet Kiriakoff, 1963.
* Peridea ferruginea (Packard, 1864).
* Peridea gigantea Butler, 1877.
* Peridea graeseri (Staudinger, 1892).
* Peridea grahami (Schaus, 1928).
* Peridea hoenei Kiriakoff, 1963.
* Peridea korbi (Rebel, 1918).
* Peridea lativitta (Wileman, 1911).
* Peridea moltrechti (Oberthür, 1911).
* Peridea monetaria (Oberthür, 1879).
* Peridea oberthueri (Staudinger, 1892).
* Peridea sikkima (Moore, 1879).

## Galeria

* Peridea anceps
* Peridea anceps
* Peridea angulosa
* Peridea basitriens

## Referències

* ↑ «BioLib - Peridea» (en anglès). [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual - Peridea anceps (castellà)
# Cal Formiguera (Linyola)

Cal Formiguera és un monument del municipi de Linyola (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Al carrer Major de la vila de Linyola, prop de la casa de la vila i de l'església parroquial de Santa Maria, trobem una edificació de caràcter senyorial, la qual manté una organització similar a la que ofereix l'Ajuntament. De tal manera que es conforma unitàriament el conjunt de baixos d'aquests edificis coordinats gràcies a una galeria porticada amb arcades de mig punt sobre pilastres, que condueix fins a arribar a la plaça de l'església
L'edifici del número 3 del carrer Major s'ordena en dos pisos, el corresponent a la planta noble amb un total de tres obertures allindanades que donen accés a un balcó corregut. El que tanca el marc superior respecta la subdivisió imposada per les obertures dels primers, així permet foradar el mur per mitjà de tres noves obertures, més gran la central, corresponents a sengles balcons, que no obvien el sentit jerarquizat d'aquest tipus de façana, definint una profunditat i relleu poc acusats
El parament de carreus regulars de mida considerable és disposat amb cura, emmarcant de forma diferenciada, amb un motlluratge que imita un principi d'arc conopial, les obertures més notables, inscrites sobre el pòrtic, constituït per arcades de mig punt, una de les quals fa possible el pas d'un carrer per sota de l'edifici
Si bé la datació d'aquesta obra no ha estat determinada amb precisió, cal tenir en compte per suggerir una cronologia, algunes correspondències al nivell de la porxada amb els complexos més propers, en especial amb el palau dels barons de Linyola (l'actual Casa de la Vila), el qual seria bastit fonamentalment en els segles XVI-XVII, malgrat que l'edifici que ara ens ocupa pot reflectir intervencions posteriors.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Formiguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Olavi Rove

Olavi Rove (Hèlsinki, 29 de juliol de 1915 - Hèlsinki, 22 de maig de 1966) va ser un gimnasta artístic finlandès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en el concurs complet per equips i la de plata en el salt sobre cavall, mentre en les altres proves finalitzà més enllà de la vuitena posició. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, tornà a disputar vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de bronze en el concurs complet per equips, mentre en les altres proves finalitzà en posicions força endarrerides.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles de plata i una de bronze al Campionat del Món de gimnàstica artística de 1950.

## Referències

* ↑ Olavi Rove a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Olympedia – Olavi Rove». [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «Resultats al Campionat del Món de gimnàstica artística de 1950». Arxivat de l'original el 2021-06-19. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ Mannerla, Einari. Mitä Missä Milloin 1951. Hèlsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1950, p. 323.
# Terra (desambiguació)

«Terra» té aquests significats:
* Terra, tercer planeta en distància al Sol
* Terra (exogeologia), extensions molt vastes de terrenys a altres planetes:
** Aonia Terra, regió de Mart
** Arabia Terra, regió de Mart
** Noachis Terra, regió de Mart
** Terra Cimmeria, regió de Mart
** Terra Sabaea, regió de Mart
** Terra Sirenum, regió de Mart
** Tyrrhena Terra, regió de Mart
* Terra (geologia), producte de la descomposició físico-química i biològica d'una roca mare:
** Terra rara, element químic metàl·lic de la taula periòdica del grup que inclou l'escandi, l'itri i els lantànids
** Pigments minerals naturals de tons bruns variant del roig a l'ocre
*** Terra de Siena
** Terra batuda, tipus de superfície de les pistes de tennis
* Terra o sòl
* Terra o paviment sobre el qual hi ha les persones o les coses
* Presa de terra, en electricitat concepte convencional de potencial de zero volts.
* Ràdio Terra
# Galèria

La tribu Galèria va ser una de les 31 tribus rústiques de l'antiga Roma. La tradició diu que era una de les 21 primeres tribus rústiques o rurals creades al segle v aC, però la seva creació havia de ser posterior, perquè en aquell moment el territori que tenia assignat no era encara romà. La seva abreviatura epigràfica és GAL, que la majoria de vegades surt abreujada.

## Història

S'havia pensat que el seu nom provenia d'un gentilici, però és més probable que tingués un origen geogràfic. Al segle xix, A. Nibby i W. Kubitschek el van relacionar amb el nom d'un petit riu, el riu Galera, que neix a les proximitats de Veïs i desemboca al Tíber, al marge dret, a mig camí entre Roma. i Òstia. En aquesta zona es trobava el territori primitiu de la tribu Galeria, entre el de la tribu Romília a l'est i el Fosso Galeria a l'oest. Aquest territori el van conquerir els romans, després de la conquesta del territori de la tribu Romília, cap al final del segle V aC.
Posteriorment, en temps de Juli Cèsar i d'August, a la tribu Galèria s'hi van inscriure ciutadans romans originaris de determinades ciutats o províncies, sobretot d'Hispània al territori de la colònia de Tàrraco, també els ciutadans de Lugdúnum.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, II, 21, 7
* ↑ Cagnat, René. Cours d'épigraphie Latine. París: Thorin, 1914, p. 316-317.
* ↑ Nibby, A. Analisi storico-topografico-antiquaria della carta de'dintorni di Roma. Roma: Tipografia delle belle arti, 1837, p. 97 i seg..
* ↑ Kubitschek, W. De Romanarum tribuum origine et propagatione. Viena: C. Gerold's Sohn, 1882, p. 13.
* ↑ González, J. i J. Arce (eds.) «La tribu Galeria en Hispania: ciudades y ciudadanos». A: Estudios sobre La Tabula Siarensis. Madrid: Consejo superior de investigaciones científicas, Centro de Estudios históricos, 1988, p. 233-243. ISBN 9788400068769
# William Henry Conley

William Henry Conley (11 de juny de 1840 - 25 juliol 1897), va ser un empresari de Pittsburgh. Fou el primer president de la Societat Watch Tower (1881-1884), amb Charles Taze Russell, com a secretari i tresorer.

## Negocis

William Conley va ser comptable de James M. Riter, propietari d'una empresa de fabricació de metalls. En 1873, Riter va morir, i el seu germà, Thomas B. Riter, va formar una associació amb Conley per continuar el negoci, que es va convertir en "Riter Conley i Associats". L'empresa a poc a poc es va convertir en un molt respectat proveïdor en tot el món de la perforació, la mineria i les indústries marines. Conley també fou un accionista, i Director de tercer Banc Nacional d'Allegheny.
William H. Conley estava casat amb Sara Shaffer (1841-1908). William i la seva esposa estaven actius en diverses organitzacions benèfiques de Pittsburgh, incloent-hi un orfenat i escola per als nens d'Àfrica i d'Amèrica, així com un hospital local.

## Cooperació amb la Societat Watch Tower

William H. Conley i Sarah foren dos dels cinc membres originals dels Estudiants de la Bíblia. Joseph Russell, la seva filla Margaret, i el seu fill Charles T., van ser els altres tres. Les famílies Conley i Russell es van conèixer el 1869, en les reunions Adventistes celebrades per Jonas Wendell, George Stetson i George Storrs.
Quan la Societat Watch Tower va ser fundada el febrer de 1881, William Conley va donar 3500 $ (70%) dels 5.000 dòlars de capital inicial. Joseph Russell va donar 1000 $ (20%), i Charles Taze Russell donà 500 $ (10%). Es van fer arranjaments amb les empreses comercials per a gestionar operacions d'impressió en diverses ciutats de Pennsilvània, Nova York, i Ohio, així com a la Gran Bretanya. En 1884, la societat Watch Tower va ser legalment constituïda amb Charles T. Russell com a president.
El 1882, Conley va decidir que no faria més contribucions per al finançament de Russell. Després de 1882, el nom de Conley no s'esmenta més en les pàgines de la revista Watch Tower fins a l'any 1894 quan Russell esmenta a Conley en la seva revista simplement com "un dels estudiants de la Bíblia".
| « | "Zion's Watch Tower Tract Society va ser constituïda el 16 de febrer de 1881, ...com a president Conley i CT Russell, com a secretari i tresorer." | » |
| — Testimonis de Jehovà - Proclamadors del Regne de Déu, © 1993 Watch Tower, a la pàgina 576 |||
Fins ara, aquesta és l'única menció de Conley a la literatura dels Testimonis de Jehovà, publicada des de 1950.

## Referències

* ↑ Testimonis de Jehovà: Proclamadors del Regne de Déu(Atalaia, 1993), p. 576.
* ↑ Testimonis de Jehovà: Proclamadors del Regne de Déu(Atalaya, 1993), p. 44.
* ↑ "Incorporació jurídica",Sió la Watch Tower,octubre 1884, p. 671 (reimpressió).
* ↑ Zión's Watch Tower (juny, 1894), S. 176.
# Cal Gat (Sant Joan de les Abadesses)

Cal Gat o Colònia Jordana és una colònia tèxtil de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès), al peu del riu Ter, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici lineal de planta baixa i pis amb teulat a dues aigües, orientat a sud. Fet amb pedra de riu i pedrera, amb estructures de mur de càrrega i teula àrab. De tot el conjunt és l'únic que conserva la seva fesomia original. Aquest conjunt surt de la necessitat de donar allotjament als treballadors d'una fàbrica de filats, comprada per una fàbrica de tripa. L'any 1952 es fa un projecte d'ampliació interessant per part de Josep Ros i Vila essent promotor de F. Pich Aguilera. Aquest projecte es troba a l'Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses.

## Història

Des de l'any 1904 es tenen notícies documentals de l'existència de dues fàbriques, cal Gat, dedicada a la filatura de llana, i cal Jordana, dedicada a la filatura de cotó, a l'entorn de les quals es començaren a construir grups d'habitatges. Dos incendis en anys diferents, el 1911 i el 1939, malmeteren les fàbriques i frenaren el creixement d'aquests nuclis industrials. No obstant això, van subsistir fins que amb la crisi de la filatura dels anys 1975-85 van tancar definitivament.

## Referències

* ↑ «Colònia de cal Gat». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 desembre 2014].
* ↑ Serra, Rosa; Casals, Lluís (fotografies). Colònies Tèxtils de Catalunya. Barcelona: Angle Editorial i Caixa de Manresa, 2000. ISBN 8488811594.
# Eino Purje

Eino Purje (Kymi, 21 de febrer de 1900 - Tervo, 2 de setembre de 1984) va ser un atleta finlandès, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de bronze en la prova dels 1.500 metres i abandonà en final dels 5.000 metres. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, abandonà en final dels 1.500 metres.

## Millors marques

* 800 metres. 1' 55.2" (1927)
* 1.500 metres. 3' 53.1" (1928)
* 5.000 metres. 14' 39.3" (1928)

## Referències

* 1 2 3 «Eino Purje Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2009. [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ Eino Purje a trackfield.brinkster.net
# Anke Erlank

Anke Erlank, coneguda també com a Anke Erlank-Moore (Ciutat del Cap, 28 de juliol de 1977), és una ciclista i triatleta sud-africana. Ha guanyat diferents campionats nacionals, tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès en ciclisme

* 1996
** Campiona de Sud-àfrica en ruta
* 1999
** 1a al Tour de Toona i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Tour de Gila
** Vencedora de 2 etapes al Tour de Willamette
* 2001
** 1a al Joe Martin Stage Race
** Vencedora d'una etapa al Tour de Toona
** Vencedora d'una etapa al Tour de Snowy
* 2004
** Campiona de Sud-àfrica en contrarellotge
* 2005
** Campiona d'Àfrica en ruta
** Campiona d'Àfrica en contrarellotge
** Campiona de Sud-àfrica en contrarellotge

## Palmarès en triatló

* 2001
** 1a al Campionat del món Xterra de Maui

## Referències

* ↑ Archives, Cycling. «Anke Moore Erlank» (en anglès). [Consulta: 13 març 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# 1342
## Esdeveniments

* 22 de juny - Pere IV el Cerimoniós és proclamat rei de Mallorca. La Corona de Mallorca torna a estar sota la mateixa corona de Catalunya i Aragó.
* 30 de setembre - Es lliura la batalla de Morlaix, als afores de la vila de Morlaix, a la Bretanya, entre francesos i anglesos, en el marc de la Guerra dels Cent Anys.
* Climent VI és escollit papa.
* Giovanni Boccaccio escriu el seu poema al·legòric Amorosa visione.

## Necrològiques

* 24 d'abril, Avinyó (França): Benet XII, Papa de Roma (n. 1280).

## Referències

* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Benoît XII Jacques Fournier» (en francès). [Consulta: 17 abril 2020].
# Titanita

La titanita, o esfè (del grec sphenos (σφηνώ), que significa 'falca'), és un mineral silicat que conté titani, calci, silici i oxigen. També té traces de ferro i alumini. Normalment també té terres rares incloent ceri i itri. El calci pot ser substituït pel tori. Pertany i dona nom al grup de la titanita.

## Característiques

La titanita és un nesosilicat de fórmula química CaTi(SiO₄)O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 5 a 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la titanita pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, kittatinnyita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Usos

La titanita és una font d'òxid de titani(IV), TiO₂, que es fa servir en pigments.
Té un excepcional poder de dispersió òptica (0.051, interval B a G).

## Formació i jaciments

La titanita és un mineral accessori comú que apareix en roques plutòniques intermèdies i fèlsiques, pegmatites, i filons alpins. També es pot trobar en gneis, esquists i alguns skarns; poc freqüentment és detrítica.
S'han trobat molts de jaciments de titanita arreu del món. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la Sèrra de Horno, una serra situada al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran).

## Referències

* 1 2 Handbook of Mineralogy
* ↑ Webmineral data
* 1 2 Mindat
* 1 2 Dana, James Dwight; Ford, William Ebenezer. Dana's Manual of Mineralogy for the Student of Elementary Mineralogy, the Mining Engineer, the Geologist, the Prospector, the Collector, Etc.. 13a ed.. John Wiley & Sons, Inc., 1915, p. 299–300 [Consulta: 6 juliol 2009].
* ↑ Deer, Howie & Zussman, (1966), pp17-20 : 'Introduction to the Rock-Forming Minerals', 1966, ISBN 0582442109
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Josep Carreras Peñalvert «Mineralitzacions en esquerdes de tipus alpí a la Sèrra de Horno, Vielha e Mijaran, Val d’Aran, Lleida, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 12, 3, 2016, pàg. 5 - 54 [Consulta: 24 novembre 2023].