OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Michihiro Ozawa

Michihiro Ozawa (Prefectura de Tochigi, Japó, 25 de desembre de 1932), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Michihiro Ozawa va disputar 36 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Paisatge urbà (Martí Alsina)

Paisatge urbà és una pintura sobre tela feta per Ramon Martí Alsina durant el segle xix i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 1666 d'ençà que va ingressar el 1956, formant part de l'anomenat "Llegat 1956"; un conjunt d'obres provinents de la col·lecció Lluís Plandiura- Victòria González.

## Descripció

Carrer de la ciutat amb gent. Emmarcada per façanes amb balcons de ferro. S'observa un carro carregat amb capses al mig del carrer, una dona carregant un cistell a l'espatalla i subjectant un nen en la part esquerra i a la dreta diverses figures masculines esbossades. Martí Alsina mantindrà sempre el seu interès per la temàtica urbana, i aquest aspecte l'allunya de Barbizon i l'acosta als impressionistes. Probablement es tracta d'un carrer de Barcelona.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció Al darrere: 2a col·lecció Plandiura al marc Ramón Martí Alsina/1826-1894.

## Referències

* ↑ Article Esther Alsina (vegeu bibliografia)

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.
* Socias Palau, Jaume. Pintura catalana en el "Castell de la Geltrú". 1977. Barcelona: Selecta. ISBN 84-298-0429-3.
* Alsina i Galofré, Esther. Una gran època artística rau en una col·lecció: el "Llegat 1956". Article publicat al Butlletí de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Vilanova i la Geltrú: Associació d'Amics de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, 2010. ISBN 0212-6168.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
# Altanius orlovi

Altanius orlovi és una espècie extinta de primat basal, possiblement de la família dels omòmids, que visqué a l'Àsia oriental durant l'Eocè inferior, fa entre 48,6 i 55,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província mongola d'Ömnögovi. Es tracta de l'única espècie del gènere Altanius. El que dificulta la seva classificació taxonòmica no és la manca de material fòssil, puix que se'n coneix la major part tant del maxil·lar superior com de l'inferior, sinó els seus caràcters extremament primitius, com ara la fórmula dental ${\tfrac {2.1.4.3}{2.1.4.3}}$. El nom genèric Altanius es refereix a la muntanya d'Altan Ula, mentre que el nom específic orlovi fou elegit en honor del paleontòleg soviètic Iuri Orlov.

## Referències

* 1 2 Entrada «Altanius orlovi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ Hartwig, 2002, «Tarsiiformes: Evolutionary history and adaptation » (G. G. Gunnell i K. D. Rose).
* ↑ Hartwig, 2002, «Tarsiiformes: Evolutionary history and adaptation» (G. G. Gunnell i K. D. Rose).
* ↑ Rose, 2006, p. 179.
* ↑ Dàixzeveg i McKenna, 1977, p. 126.
* ↑ Dàixzeveg i McKenna, 1977, p. 128.

## Bibliografia

* Dàixzeveg, D.; McKenna, M. C. «Tarsioid primate from the Early Tertiary of the Mongolian People's Republic» (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 22, 2, 1977, pàg. 119-137.
* Hartwig, W. C. The Primate Fossil Record (en anglès). Cambridge University Press, 2002. ISBN 0-521-66315-6.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# C/2014 UN271

L'anomenat C/2014 UN$_{271}$ (Bernardinelli-Bernstein) és un cometa provinent del Núvol d'Oort amb un nucli excepcionalment gros, d'uns 100km de diàmetre, descobert pels astrònoms Pedro Bernardinelli i Gary Bernstein en imatges d'arxiu del Dark Energy Survey. Quan fou descobert, l'octubre de 2014, es trobava a unes 29 ua (unitats astronòmiques, aproximadament 430.000.000.000 km) del sol, gairebé fins l'òrbita de Neptú, i en la distància més gran qu es'ha descobert un cometa. A finals de juny del 2021 ja està a només 20,2 ua (uns 300.000.000.000 km) i es calcula que el gener de 2031 arribi al seu periheli, a 10.9 ua (uns 1.600.000.000 km) un xic més enllà de l'òrbita de Saturn. Hom calcula que l'afeli és a 55.000 ua és a dir 0,9 anys llum lluny del sol. El període orbital seria d'entre 3 i 4 milions d'anys.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: https://www.space.com/giant-comet-bernardinelli-bernstein-discovery-size-activity. Data de consulta: 9 setembre 2021.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 5 gener 2024].
* 1 2 3 Identificador arXiv: 2201.13188.
* ↑ «MPEC 2021-M53 : 2014 UN271». Minor Planet Electronic Circulars. Minor Planet Center, 19-06-2021. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ Kocz, Amanda. «Giant Comet Found in Outer Solar System by Dark Energy Survey». NOIRLab, 25-06-2021. [Consulta: 25 juny 2021].
* ↑ «Illustration of Comet Bernardinelli-Bernstein».
* ↑ From JPL ephemerides showing r(heliocentric au) and RNG_3sigma(km).
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser: (2014 UN271)». Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 9 juliol 2021].
# Jičín

Jičín (alemany: Titschein, Gitschin o Jitschin; llatí: Gitmiacinum, Gitzinum; polonès: Jiczyn) és una població dins la regió de Hradec Králové de la República Txeca. Es troba a uns 85 km al nord-oest de Praga en l'anomenat Paradís Bohemi (Český ráj) sota les Roques de Prachov (Prachovské skály).
Jičín té un centre històric ben conservat (městská památková rezervace) construït al volrant d'una plaça quadrangular gòtica amb cases renaixentistes i barroques.
La batalla de Gitschin hi va tenir llocs l'any 1866, durant les guerres àustroprussianes.

## Història

A partir del segle VI s'hi van assentar tribus eslaves. La ciutat de Jičín probablement es va fundar a finals del segle xii al lloc de la ciutat dit actualment Staré Místo (és a dir, Lloc Antic), sota el castell de Veliš.
Jičín de primer va ser propietat del rei, però des del sgle XIV i XV va pertànyer a la Casa de Vartenberk. Primer la ciutat estava feta de fusta i, a partir de 1453, es va anar reedificant amb pedra sovint esgrafiada.
La major expansió de la ciutat va ser a partir de 1621 durant la Guerra dels 30 Anys, quan la ciutat va passar a ser propietat del generalíssim Albrecht von Wallenstein, qui la va fer la capital del seu Ducat de Friedland
El 1710 la ciutat passà als Trauttmansdorff, cosa que va suposar l'arribada de l'arquitectura del Barroc

### Senyors de Jičín

* ????–1297 — Rei Wenceslau II de Bohèmia
* 1297–1304 — Beneš de Vartenberk
* 1304–1304 — Lev de Kenecchlumí
* 1304–1327 — Rei Wenceslau III de Bohèmia
* 1327–???? — Casa de Vartenberk
* 1438–1452 — Hašek z Valdštejna
* 1452–1487 — Jiří and Hynek de Poděbrady
* 1487–1607 — Casa de Trčka de Lípa
* 1607–???? — Zikmund Smiřický
* 1621–1634 — Albrecht von Wallenstein
* ????–???? — Casa de Tiefenbach
* ????–???? — Casa de Sternberg
* 1710–1848 — Casa de Trauttmansdorff

## Persones relacionades amb la ciutat

* Jacob Bassevi (1580–1634), financer jueu
* Albrecht von Wallenstein (1583–1634), generalíssim
* Josef Gočár (1880–1945), arquitecte
* František Kaván (1866–1941), pintor i poetat
* Karl Kraus (1874–1936), escriptor
* Josef Váchal (1884–1969), escriptor i pintor
* Jaroslav Seifert (1901–1986), Guanyador del Premi Nobel
* Josef Štefan Kubín (1864–1965), escriptor

## Relacions internacionals
### Ciutats agermanades

Jičín està agermanada amb:
* Erbach im Odenwald, Alemanya
* King's Lynn, Regne Unit
* Martin, Eslovàquia
* Wijk bij Duurstede, Països Baixos
* Świdnica, Polònia

## Imatges

* Plaça Central Wallenstein amb la Porta Valdice Gate i el château
* Vista aèria de la Plaça Central
* Passeig amb tilers d'1,7 km- de llargada que connecta el carrer Wallenstein amb Libosad
* Libosad al parc del mateix nom

## Referències

* ↑ "G", Johann Georg Theodor Grässe, Orbis latinus; oder, Verzeichnis der wichtigsten lateinischen Orts- und Ländernamen, 1861, 2nd ed. Berlin: Schmidt, 1909, OCLC 1301238 (alemany)
* ↑ El feudalisme a Àustria va durar fins 1848

## Enllaços externs

* Jičín - Lloc web oficial
# Charles Gaudichaud-Beaupré

Charles Gaudichaud-Beaupré (Angulema 4 de setembre de 1789 - París 16 de gener de 1854) va ser un botànic francès.

## Biografia

Estudià farmacologia i química a Cognac (Charente) i acabà els seus estudis a París. Va ser invitat pels botànics del Muséum national d'histoire naturelle. Estudià a l'escola nacional naval d'Anvers des de 1811 a 1814.
Va ser escollit per Jean René Constant Quoy (1790-1869) per a participar com botànic al Voyage d'exploration scientifique 1817-1820 al voltant del Món. Herboritzà especialment a Shark Bay, a Port Jackson i a les Muntanyes blaves d'Austràlia
Va fer un nou viatge a Amèrica del Sud de 1830 a 1832 (Brasil, Xile i Perú)

## Llista parcial de publicacions

* Voyage autour du monde exécuté pendant les années 1836 et 1837 sur la corvette La Bonite commandée par Vaillant... Histoire naturelle. Botanique (Arthus-Bertrand, Paris, 1844-1846) : Scan-Book.
* Voyage autour du monde... exécuté sur les corvettes de S. M., ″l'Uranie″ et ″la Physicienne″, pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820, publié... par M. Louis de Freycinet,... Botanique, par M. Charles Gaudichaud [avec la collaboration de MM. Persoon, Agardh et Schewaegrichen] (Pillet aîné, Paris, 1826) : Scan-Book.
* Recherches générales sur l'organographie, la physiologie et l'organogénie des végétaux (Imprimerie Royale, Paris, 1841).

## Fonts

* Marie-Louise Bauchot, Jacques Daget & Roland Bauchot (1997). Ichthyology in France at the Beginning of the 19th Century : The “Histoire Naturelle des Poissons“ of Cuvier (1769-1832) and Valenciennes (1794-1865). in Collection building in ichthyology and herpetology (PIETSCH T.W.ANDERSON W.D., dir.), American Society of Ichthyologists and Herpetologists : 27-80. ISBN 0-935868-91-7
* Jean Dhombres (dir.) (1995). Aventures scientifiques. Savants en Poitou-Charentes du Plantilla:Sp-. Les éditions de l'Actualité Poitou-Charentes (Poitiers) : 262 p. ISBN 2-911320-00-X

### Epònims

* (Acanthaceae) Chamaeranthemum gaudichaudii Nees
* (Amaranthaceae) Ptilotus gaudichaudii (Steud.) J.M.Black
* (Cyperaceae) Rhynchospora gaudichaudii (Brongn.) L.B.Sm.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ Fl. Bras. (Martius) 9: 155 (IK)
* ↑ Transactions of the Royal Society of South Australia 69 1945 (APNI)
* ↑ Phytologia i. 81 1934 (IK)
* IPNI autor Charles Gaudichaud-Beaupré 3050-1

## Enllaços externs

* http://botanicalcabinet.com/organography/009.php
* http://botanicalcabinet.com/drawings_1.php
* http://botanicalcabinet.com/scientific_notes_1.php
# Palinòpsia

La palinòpsia és un fenomen poc freqüent que consisteix en la percepció reiterada d'imatges en un individu després de la desaparició de l'estímul visual que les va produir. El terme deriva de la paraula grega palin (de nou) i opsis (visió), de manera que literalment significa veure de nou.
Les persones que presenten aquest símptoma veuen de forma recurrent imatges o escenes que van presenciar hores o dies abans. Tècnicament és un fenomen que es considera un tipus d'al·lucinació, encara que es diferencia clarament de les que apareixen en certes malalties mentals com l'esquizofrènia, entre altres raons perquè no ocasionen una resposta emocional tan intensa per part del pacient que les identifica amb claredat com a escenes de la seva vida quotidiana que es repeteixen de forma reiterada com si fossin ressons visuals. No obstant això algunes persones sí que poden presentar ansietat o angoixa després d'experimentar el fenomen.
És causada generalment per una lesió al lòbul occipital o parietal del cervell, que pot ser originada per diverses malalties, entre les quals s'inclouen els tumors cerebrals, traumatisme crani-encefàlic, accidents vasculars cerebrals, malformacions venoses i l'epilèpsia. A vegades és un efecte secundari d'alguns medicaments, com certs antidepressius., Encara que existeixen diverses teories que intenten explicar els mecanismes fisiològics i bioquímics que ocasionen aquest fenomen, encara no se sap amb certesa quina és la seva causa.

## Referències

* ↑ Ritsema ME Murphy MA «Palinopsia from posterior visual pathway lesions without visual field defects». Journal of Neuro-ophthalmology, 27, 2, 2007, pàg. 115–117. DOI: 10.1097/WNO.0b013e318064e4db. PMID: 17548995.
* ↑ R. Hayashi, S. Shimizu, R. Watanabe, Y. Katsumata & M. Mimura «Palinopsia and perilesional hyperperfusion following subcortical hemorrhage». Acta Neurologica Scandinavica, 105, 3, 2002, pàg. 228–231. DOI: 10.1034/j.1600-0404.2002.1c217.x. PMID: 11886369.
* ↑ M. J. Kupersmith, MD, A. Berenstein, MD, P. K. Nelson, MD, H. T. ApSimon, MD and A. Setton, MD «Visual symptoms with dural arteriovenous malformations draining into occipital veïns». Neurology, 52, 1, 1999, pàg. 156–162. PMID: 9921864.
* ↑ Evans RW «Reversible palinopsia and the Alice in Wonderland syndrome associated with topiramate use in migraineurs». Headache: the Journal of Head and Face Pain, 46, 5, 2006, pàg. 815–818. DOI: 10.1111/j.1526-4610.2006.00458_1.x. PMID: 16643588.
* ↑ David Myland Kaufmas: Neurologia clínica per psiquiatres, 6a edició, Elservier Doyma SL, 2008, ISBN 978-84-458-1917-3. Consultat el 2010.12.13]
* ↑ Michael C. Brodsky: Pediatric Neuro-phthalmology , 2a edició, 2010. Consultat el 2010.12.15]
# Anargyrolagus primus

Anargyrolagus primus és una espècie extinta de mamífer polidolopimorf de la família dels argirolàgids que visqué a Sud-amèrica durant el Miocè inferior, fa entre 17,5 i 21 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Chubut. Es tracta de l'única espècie coneguda del gènere Anargyrolagus. La seva fórmula dental era ${\tfrac {?.1.3.4}{2.1.3.4}}$. La forma general i les proporcions del crani i la dentadura recorden el seu parent proper Argyrolagus. El nom genèric Anargyrolagus significa ‘cap a Argyrolagus’, mentre que el nom específic primus significa ‘primer’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Anargyrolagus primus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 16 octubre 2024].
* 1 2 Carlini, Pascual i Goin, 2007, p. 325.
* ↑ Carlini, Pascual i Goin, 2007, p. 327.

## Bibliografia

* Carlini, A. A.; Pascual, R.; Goin, F. J. «A new argyrolagid marsupial from the Early Miocene of Patagonia (Argentina)» (en anglès). Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie — Abhandlungen, 245, 3, 2007, pàg. 323-330. DOI: 10.1127/0077-7749/2007/0245-0323.
# Chemie in unserer Zeit

La Chemie in unserer Zeit, també coneguda com a ChiuZ, és una revista de química dirigida principalment als no professionals, però també als professors de química.

## Contingut

La Chemie in unserer Zeit intenta presentar de forma descriptiva en un llenguatge comprensible no especialitzat i mitjançant il·lustracions a color, fàcils d'entendre i de l'actualitat, temes d'investigació química. Un enfocament és la representació de coses quotidianes en un context químic. Una secció separada "Das Experiment“" tracta sobre temes escolars en particular, ja que descriu temes específics per a l'educació química. A més, hi ha una secció "Treffpunkt Forschung", on es registren els temes actuals. Una secció històrica i una secció "Kurios, Spannend, Alltägliches…“ completa el contingut.
El factor d'impacte del 2014 va ser de 0,263. Segons les estadístiques de l'ISI Web of Knowledge, la revista ocupa el lloc 148 de 157 amb aquest factor d'impacte en la categoria de química multidisciplinària.
La revista va rebre dues vegades el premi literari de Fonds der Chemischen Industrie (1979 i 2010).

## Aparició

La revista es publica en alemany des de 1967 i cada dos mesos. Publicat per Verlag Wiley-VCH, Verlag GmbH & Co. KGaA, Weinheim i és publicat per Gesellschaft Deutscher Chemiker (GDCh).

## Referències

* ↑ Informes de cites periòdics de 2014, Science Edition (Thomson Reuters, 2015).
# Constel·lació del Gall Dindi

El Gall Dindi (pavo) és una constel·lació de l'hemisferi sud creada per Pieter Dirkszoon Keyser i Frederick de Houtman entre 1595 i 1597, i aparegueren per primera vegada a l'obra Uranometria de Johann Bayer en el 1603.

## Estrelles principals
### α Pavonis

L'estrella més brillant de la constel·lació és Peacock (α Pavonis), una subgegant blava, unes 5 vegades més massiva que el Sol, i 4 vegades més gran que aquest. Amb una magnitud aparent d'1,94, és la 46a estrella més brillant del cel.
És també una estrella doble: la seva companya, de magnitud 9,20, distant quasi 0,21 ua – molt pròxima per tant de la principal, orbita només en 11,8 dies.

### Altres estrelles

β Pavonis, la segona estrella de la constel·lació, no és més que de la magnitud aparent 3,42. Distant 140 anys llum, brilla amb l'esclat d'una seixantena de sols.
κ Pavonis és una estrella variable polsant, del tipus W Virginis. Distant 320 anys llum, el seu esclat evoluciona en 9,07 dies entre les magnitud 3,91 i 4,78.
HD 196050 té un planeta extrasolar.

### Taula de les estrelles de Pavo

| Estrella | Magnitud aparent | Magnitud absoluta | Distància (anys llum) | Tipus espectral |
| α Pav | 1,94 | -1,81 | 183 | B2IV |
| β Pav | 3,42 | 0,29 | 138 | A5IV |
| δ Pav | 3,55 | 4,62 | 20 | G5IV-Vvar |
| η Pav | 3,61 | -1,67 | 371 | K1III |
| κ Pav | 3,91 | -2,20 | 544 | F5Ib-II |
| ε Pav | 3,97 | 1,41 | 106 | A0V |
| ζ Pav | 4,01 | -0,03 | 210 | K2III |
| γ Pav | 4,21 | 4,39 | 30 | F6V |
| λ Pav | 4,22 | -4,50 | 1812 | B2II-III |
| π Pav | 4,33 | 1,19 | 139 | Am |
| ξ Pav | 4,35 | -1,20 | 420 | M1III SB |
| ν Pav | 4,63 | -1,20 | 479 | B8III |
| NU Pav | 4,63 | -1,20 | 479 | B8III |
| φ¹ Pav | 4,75 | 2,55 | 90 | F1III |
| HR 7012 | 4,78 | 2,45 | 95 | A7V |
| ρ Pav | 4,86 | 0,98 | 195 | Fm delta Del |
| ο Pav | 5,06 | -2,12 | 889 | M2III |
| φ² Pav | 5,11 | 3,19 | 79 | F8V |
| ω Pav | 5,14 | -0,86 | 516 | K1III-IV |
| υ Pav | 5,14 | -1,92 | 841 | B8Vvar |
| HR 7587 | 5,24 | 0,41 | 302 | B9.5IV |
| HR 7221 | 5,31 | 2,48 | 120 | G8/K0III/IV |
| μ² Pav | 5,32 | 1,04 | 235 | K2IVCN... |
| SX Pav | 5,34 | -0,08 | 396 | M5III |
| HR 7498 | 5,39 | 2,30 | 135 | A4III |
| σ Pav | 5,41 | 0,56 | 305 | K0III |
| HR 7531 | 5,41 | 0,90 | 260 | A0IV |
| ι Pav | 5,47 | 4,22 | 58 | G0V |
Nota: Els valors numèrics provenen de les dades mesurades pel satèl·lit Hipparcos Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Objectes celestes

La constel·lació del Gall dindi conté el cúmul globular NGC 6752, distant 20.000 anys llum, la galàxia espiral barrada NGC 6744 i les dues galàxies NGC 6872 i IC4970, situades a 300 milions d'anys llum.

## Història

La constel·lació del Gall dindi estava molt al sud per ser coneguda pels astrònoms antics de la mediterrània. La primera menció d'aquesta constel·lació prové dels navegants neerlandesos Pieter Dirksz Keyser i Fredick de Houtman al final del segle xvi. Com una dotzena d'altres, fou popularitzada per Johann Bayer a Uranometria de 1603.
La inspiració pel nom de la constel·lació prové de l'animal consagrat a Hera, la dona de Zeus a la mitologia grega.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles del Gall Dindi.
# Gianni Vermeersch

Gianni Vermeersch (Roeselare, Flandes Occidental, 19 de novembre de 1992) és un ciclista belga, professional des del 2011. Actualment corre a l'equip Alpecin-Deceuninck. Combina la carretera amb el ciclocròs. En el seu palmarès hi destaca el campionat del món de gravel.

## Palmarès en ruta

* 2015
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a la Província de Lieja
* 2017
** 1r a la Slag om Norg
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tríptic de les Ardenes
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a la Província de Lieja
* 2020
** 1r a l'Antwerp Port Epic
* 2022
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
* 2024
** 1r a la Dwars door het Hageland

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2021. 87è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2022. 82è de la classificació general

## Palmarès en gravel

* 2022
** Campió del món de gravel

## Referències

* ↑ Gianni Vermeersch wins Gravel World Championships with solo attack

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Gianni Vermeersch a ProCyclingStats
# Myrioi

Els Myrioi (grec antic: Μυρίοι, 'els deu mil') era el nom que es va donar a l'assemblea popular dels arcadis establerta després de la batalla de Leuctra lliurada l'any 371 aC, quan es va enderrocar el poder d'Esparta per Epaminondes i Tebes va aconseguir la llibertat.
Aquesta assemblea s'acostumava a reunir a Megalòpolis, on anaven totes les ciutats per tractar els assumptes comuns. El nom de «deu mil» indica només una gran quantitat de gent, un nombre indefinit. Segurament hi assistien totes les ciutats del país que formaven part de la Lliga Arcàdia, és a dir, no hi assistien ni Orcomen ni Herea. Tenien a la seva disposició un cos de tropes elegides format per cinc mil homes anomenats eparits.
L'assemblea rebia els ambaixadors estrangers, acordava tractats de pau i declaracions de guerra, i celebrava judicis estatals contra delinqüents públics. Pausànies va veure les restes de la casa on es reunien.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Myrii». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 11 desembre 2020].
# Christopher Tärnström

Christoffer Tärnström (Funbo, província d'Uppland 1711 - Pulo Condor 1746), va ser el primer dels Apòstols de Linnaeus.
Tärnström va exercir el càrrec de pastor luterà al vaixell Calmar de la Ostindiska kompaniet. El febrer de 1746 embarcà cap a la Xina. Tenia diversos encàrrecs de recollir diversos espècimens d'animals i de plantes però Tärnström morí per la febre a l'illa Pulo Condor del Vietnam el desembre de 1746.
Tärnström va escriure un diari sobre el seu viatge titulat: En resa mellan Europa och sydostasien år 1746.

## Epòmins
### Gèneres

* (Pentaphylacaceae) Ternstroemia (L.) Mutis ex L.f.
* (Theaceae) Ternstroemiopsis Urb.

## Referències

* ↑ Suppl. Pl. 39, 264. 1782 [1781 publ. abril 1782] (GCI)
* ↑ Ber. Deutsch. Bot. Ges. xiv. 49. 1896 (IK)
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Prova del calaix

La prova del calaix és una prova mèdica utilitzada pels metges per detectar la ruptura dels lligaments creuats del genoll.
El pacient s'ha de col·locar en decúbit supí, amb els malucs flexionats a 45 graus, els genolls flexionats a 90 graus, i les plantes dels peus sobre la taula d'exploració. Es col·loquen les mans al voltant del genoll amb els polzes sobre la línia articular medial i lateral, i els índexs en les insercions medial i lateral dels músculs femorals posteriors.
Es tiba de la tíbia cap endavant (prova del calaix anterior), observant si llisca per sota del fèmur, de la mateixa manera s'empeny la tíbia cap enrere (prova del calaix posterior) i s'observa el grau de desplaçament posterior del fèmur. És convenient comparar el grau de desplaçament de la tíbia amb el del genoll contrari.
El terme "prova del calaix" deriva del lliscament de la tíbia sota del fèmur cap endavant o cap enrere, com si es tractés d'un calaix.

## Vegeu també

* Prova de Lachman

## Referències

* ↑ Bates, guia d'exploració física i història clínica; 9a edició