OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Miralles i Contijoch

Francesc Miralles i Contijoch (Barcelona, 27 d'agost de 1968) és un escriptor català, assagista, traductor i músic que ha escrit més d'un centenar d'obres en castellà i català de narrativa i assaig, i ha compost diversos discos. És llicenciat en filologia alemanya i especialitzat en psicologia i espiritualitat. Com a periodista, col·labora amb el suplement dominical de El País, Radio Nacional de España i la Cadena Ser, col.labora amb la revista Cuerpomente, i ha sigut entrevistat a La Vanguardia.

## Obres principals

La seva obra més coneguda, Ikigai. Els secrets de Japó per una vida llarga i feliç, co-escrit amb Héctor García amb mes de 2 mil.lions de llibres venuts i traduït a 70 idiomes. La seva novel.la Amor en minúscula ha sigut traduïda a 28 idiomes.

## Obres
### No ficció (català)

* El laberint de la felicitat, co-escrit amb Àlex Rovira, traduït a deu idiomes.
* 365 idees per canviar la teva vida

### No ficció (castellà)

* Conversaciones sobre la felicidad
* El Zen de la empresa
* El lector de Hesse
* El lector de Kafka
* Desayuno con partículas (amb Sonia Fernández-Vidal)

### Infantil i juvenil

* Un haiku per a l'Alícia (premi Gran Angular)
* Interrail (premi Columna Jove)
* Retrum, quan érem morts.
* Retrum 2. La neu negra
* Un curs d'estiu a Irlanda
* Perdut a Bombai
* Oblivion. Un cel rere l'altre
* El Cinquè Mag
* Sakura love: una història d'amor al Japó

### Narrativa

* Cafè Balcànic
* Barcelona Blues
* El somni d'Occident
* El llibre de l'hivern
* Amor en minúscula, traduït a 28 idiomes
* El quart Reich
* Tant de bo fossis aquí
* La profecia 2013
* El millor lloc del món és aquí mateix (amb Care Santos)

## Referències

* ↑ Francesc Miralles i Contijoch al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
* ↑ Francesc Miralles Arxivat 2017-04-10 a Wayback Machine. a planetadelibros.com
* ↑ «Francesc Miralles». El País. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ «RTVE.es». Francesc Miralles - Empoderamiento, 01-11-2023. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ «FRANCESC MIRALLES». Cadena Ser 100. [Consulta: 17 octubre 2024].
* ↑ «Francesc Miralles». Cuerpo mente. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «Francesc Miralles». La vanguardia. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ «Francesc Miralles». Francesc Miralles. [Consulta: 17 octubre 2024].
* ↑ «FRANCESC MIRALLES». La Vanguardia. [Consulta: 17 octubre 2024].
* ↑ «Llibres destacats». FrancescMiralles.com.
* ↑ Francesc Miralles al web de l'editorial la Galera

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'autor Arxivat 2008-10-15 a Wayback Machine.
* Articles de Francesc Miralles a El País
«Obra de Francesc Miralles i Contijoch» a Dialnet.
# Binche-Chimay-Binche

El Binche-Chimay-Binche - Memorial Frank Vandenbroucke és una competició ciclista belga que es disputa anualment a la província de l'Hainaut, entre Binche i Tournai.
La cursa fou creada el 1911 amb el nom de Binche-Tournai-Binche i es va anar disputant amb alguns parèntesis més o menys importants. El 2010 va entrar a formar part del calendari de l'UCI Europa Tour i va canviar al nom de Binche-Tournai-Binche - Memorial Frank Vandenbroucke, en record de Frank Vandenbroucke mort l'any abans. El 2014 adopta el nom actual.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Binche-Tournai-Binche ||||
| 1911 | Jean Van Ingelghem | Hubert Noel | Camille Botte |
| 1912 | Félix Sellier | Jean Rossius | Dieudonné Gauthy |
| 1913-1921 No disputada ||||
| 1922 | Omer Taverne | Joseph Schroeven | Jan Mertens |
| 1923 | Achille Vermandel | Joseph Pe | Antoine Speeckaert |
| 1924 | Hector Martin | August Mortelmans | Aimé Dossche |
| 1925 | Arthur Dewit | Jean Dewaerheydt | Leon Parmentier |
| 1926 | Omer Taverne | Alfred Sira | Michel Schouleur |
| 1927 | Jean Hans | Marcel Houyoux | Aimé Deravet |
| 1928-1929 No disputada ||||
| 1930 | Alfons Kindt | Léon Louyet | August Reyns |
| 1931-1983 No disputada ||||
| 1984 | Benny Van Brabant | Yves Godimus | Martin Durant |
| 1985 | Adri van der Poel | William Tackaert | Michel Dernies |
| 1986 | Ronny Van Holen | Yves Godimus | Walter Dalgal |
| 1987 | Willem Van Eynde | Paul Haghedooren | Werner Devos |
| 1988 | Nico Emonds | Jan Goessens | Yves Godimus |
| 1989 | Dominique Gaigne | Carlo Bomans | Martial Gayant |
| 1990 | Jelle Nijdam | Corneille Daems | Eric Vanderaerden |
| 1991 | Michel Dernies | Stefan Van Leeuwe | Michel Vermote |
| 1992 | Jean-Marie Wampers | Pierre Herinne | Paul Haghedooren |
| 1993 | Patrick Van Roosbroeck | Marcel Wüst | Paul Haghedooren |
| 1994 | Wilfried Nelissen | Johan Museeuw | Carlo Bomans |
| 1995 | Jelle Nijdam | Edwig Van Hooydonck | Erwin Thijs |
| 1996 | Frank Vandenbroucke | Jean-Pierre Heynderickx | Tom Steels |
| 1997-2009 No disputada ||||
| 2010 | Elia Viviani | Jakob Fuglsang | Rob Ruijgh |
| 2011 | Rüdiger Selig | Baden Cooke | Adrien Petit |
| 2012 | Adam Blythe | Adrien Petit | John Degenkolb |
| 2013 | Reinardt Janse van Rensburg | Björn Leukemans | Greg Van Avermaet |
| Binche-Chimay-Binche ||||
| 2014 | Zdeněk Štybar | John Degenkolb | Jens Debusschere |
| 2015 | Ramon Sinkeldam | Pim Ligthart | Tom Van Asbroeck |
| 2016 | Arnaud Démare | Zdeněk Štybar | Jürgen Roelandts |
| 2017 | Jasper De Buyst | Matteo Trentin | Tom Devriendt |
| 2018 | Danny van Poppel | Yves Lampaert | Oliver Naesen |
| 2019 | Tom Van Asbroeck | Oliver Naesen | Jos van Emden |
| 2021 | Danny van Poppel | Rasmus Tiller | Lionel Taminiaux |
| 2022 | Christophe Laporte | Rasmus Tiller | Hugo Page |
| 2023 | Luca Mozzato | Edward Theuns | Søren Kragh Andersen |
| 2024 | Arnaud De Lie | Biniam Girmay | Milan Fretin |
| 2025 | | | |

## Vegeu també

* Binche-Chimay-Binche femení

## Referències

* ↑ Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Ceelayo

El Ayo, Ceelayo o (somalí Ceelaayo) és un poble de la costa nord de Somàlia, a la costa i a la frontera entre les antigues Somàlia Britànica i Somàlia Italiana. Era el poblet més al nord-est de Sanaag. El 1991 va quedar dins els límits de Somalilàndia però el 1999 fou ocupada per Puntland. El 2007 va reclamar jurisdicció sobre la ciutat l'estat de Maakhir, que la va convertir en districte de la nova regió de Boharo (capital Dhahar) com una manera d'atreure als seus habitants al projecte, ja que Puntland no l'havia convertit en districte quan va crear la regió de Heylaan.
La seva població estimada és d'uns tres mil habitants.

## Referències

* ↑ «Ministry of Information and National Guidance, Somali Democratic Republic» (en anglés) p. 295. Ali Ismael Mohamad, 1970.
# Ca l'Almoiner

Ca l'Almoiner és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos construïts sobre l'antiga muralla, però preservant elements com la torre. Està construït amb pedra de riu, estructura de murs de càrrega i teulat a dues aigües. Al cantó que dona a migdia s'obren unes balconades, on es troben les peces principals. Pel cantó del Monestir, la façana es torna neutra i lligada amb l'entorn. L'obra es realitza després de la mort d'en Duran i Reinals.

## Referències

* ↑ «Ca l'Almoiner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# David Casassas

David Casassas (Barcelona, 1975) és professor de Teoria social i política a la Universitat de Barcelona, on treballa a l'empara del Grup de Recerca en Ètica Economicosocial i Epistemologia de les Ciències Socials (GREECS). La seva feina gira al voltant de l'economia política de la democràcia. En particular s'ha interessat per les lectures contemporànies de la tradició republicana i en la proposta de la Renda bàsica de ciutadania. Ha fet recerca a la Càtedra Hoover d'Ètica Econòmica i Social de la Universitat Catòlica de Lovaina, al Centre for the Study of Social Justice de la Universitat d'Oxford, al Grup de Sociologia Analítica i Disseny Institucional de la Universitat Autònoma de Barcelona i amb el projecte TRAMOD («Trajectories of modernity: comparing non-European and European varieties») de l'ERC/UB. Ha estat secretari de la Basic Income Earth Network (BIEN) i forma part del Consell Assessor Internacional d'aquesta organització. Membre del consell de redacció de la revista SinPermiso, és l'autor de La ciudad en llamas. La vigencia del republicanismo comercial de Adam Smith (Montesinos, 2010) i el coeditor, amb Daniel Raventós, de La renta básica en la era de las grandes desigualdades (Montesinos, 2011).

## Referències

* ↑ «David Casassas». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].

## Enllaços externs

* David Casassas - Lloc web oficial
# Michel Pollentier

Michel Pollentier (Diksmuide, 13 de febrer de 1951) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1973 i 1984, durant els quals aconseguí 89 victòries.
Bon escalador, en el seu palmarès destaca la victòria al Giro d'Itàlia de 1977. El 1978 va protagonitzar un escàndol al Tour de França. En finalitzar la 16a etapa, amb final a l'Aup d'Uès, que havia guanyat i que li suposava vestir-se amb el mallot groc, fou agafat fent trampes en el control antidopatge. Se'l va agafar infraganti amb una pera plena d'orina neta sota el seu braç que havia de servir per substituir l'orina bruta. El resultat fou la seva expulsió immediata de la cursa.
Aquest afer li va fer perdre gran part de la credibilitat que tenia dins el ciclisme internacional. Amb tot, encara seria capaç de vèncer al Tour de Flandes de 1980 i ser segon en la darrera temporada com a professional a la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1974
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1975
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1976
** 1r a la Volta a Bèlgica i vencedor d'una etapa
** 1r a l'Escalada a Montjuïc
** 1r al Trofeu Baracchi (amb Freddy Maertens)
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Suïssa
* 1977
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r al Giro d'Itàlia i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Suïssa i vencedor de 4 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1978
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r a la Dauphiné Libéré i vencedor de 2 etapes
** 1r a l'Escalada a Montjuïc
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Suïssa
* 1980
** 1r al Tour de Flandes
** 1r a la Fletxa Brabançona
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya

### Resultats al Tour de França

* 1973. 34è de la classificació general
* 1974. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1975. 23è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1976. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1978. Expulsat per dopatge (16a etapa)
* 1979. Abandona (18a etapa)
* 1980. Abandona (15a etapa)
* 1981. Abandona (2a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1977. 1r de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1977. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1979. 3r de la classificació general
* 1980. 26è de la classificació general
* 1982. 2n de la classificació general
* 1984. 13è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «POLLENTIER Michel». [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «Palmarès de Michel Pollentier (Bel)». [Consulta: 2 desembre 2023].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Storia di Michel Pollentier» (en italià). [Consulta: 2 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Michel Pollentier a sitiodeciclismo.net
# Riera dels Arcs

La Riera dels Arcs és un curs fluvial de la comarca de la Garrotxa que neix a la Serra de Finestres i desemboca al Ser. Dona nom a la vall per la qual flueix.

## Referències

* ↑ «La zona volcànica de la Garrotxa. Fitxes d'afloraments». Parcs Naturals de Catalunya.
# Herènnia Etruscil·la

Herènnia Etruscil·la (en llatí Herennia Cupressenia Etruscilla) va ser una dama romana esposa de l'emperador Deci.
El seu nom complet era Annia Cupressenia Herennia Etruscilla. D'aquesta forma el trobem en algunes monedes i en una inscripció a Carseoli. Va ser mare dels emperadors Herenni Etrusc i Hostilià. Va exercir com a regent de l'Imperi Romà durant el regnat del seu fill Hostilià l'any 251.
Com passa amb altres emperadrius romanes, se sap molt poca cosa d'ella. Era probablement d'una família senatorial i pertanyia a la gens Ànnia. Se suposa que els seus avantpassats es van establir en territori etrusc. Herènnia es va casar amb Deci probablement abans de l'any 230 i va adquirir el títol d'Augusta quan Deci es va convertir en emperador l'any 249. Quan Deci i Herenni van ser derrotats i morts a la batalla d'Abritus el 251, es va convertir en regent, ja que el seu fill Hostilià era menor d'edat, tenia 13 anys. Hostilià va morir de pesta el mateix any, i així va acabar seu mandat com a regent. No se'n sap res més d'ella.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 54.
* ↑ Krawczuk, Aleksander. Poczet cesarzowych Rzymu. Warszawa (Varsòvia): Iskry, 2006, p. 121. ISBN 9788324400218.

## Enllaços externs

* Monedes d'Herènnia Etruscil·la
# Roca Ferrana

La Roca Ferrana és una muntanya de 751 metres que es troba al municipi d'Aiguamúrcia, a la comarca de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «roca Ferrana | enciclopedia.cat». [Consulta: 10 novembre 2024].
# El Catarro

El Catarro és una muntanya de 497 metres que es troba al municipi de Castellolí, a la comarca catalana de l'Anoia.

## Referències

* ↑ «l’Enciclopèdia | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 novembre 2024].
# Algorisme k-means

L'algorisme K-means és un mètode de quantificació vectorial que té com a objectiu la partició d'un conjunt n observacions en k grups en el qual cada observació pertany al grup més proper a la mitjana. És un mètode utilitzat en mineria de dades.

## Descripció

Donat un conjunt d'observacions (x$_1$, x₂, …, x$_n$), on cada observació és un vector real de d dimensions, k-means construeix una partició de les observacions en k conjunts (k ≤ n) S = {S$_1$, S₂, …, S$_k$}. A fi de minimitzar la suma dels quadrats a dins de cada grup (WCSS):
    ${\underset {\mathbf {S} }{\operatorname {arg\,min} }}\sum _{i=1}^{k}\sum _{\mathbf {x} _{j}\in S_{i}}\left\|\mathbf {x} _{j}-{\boldsymbol {\mu }}_{i}\right\|^{2}$
on µ$_i$ és la mitjana de punts en S$_i$.

## Aplicacions

L'algorisme k-means és fàcil d'aplicar fins i tot en grans grups de dades. S'utilitza sovint abans d'aplicar altres algorismes per donar un punt de partida al programa (preprocessing).

### Clusterització de dades

Un dels seus usos és la clusterització de dades, fonamental en l'aprenentatge automàtic. Consisteix a agrupar punts de dades segons la seva similitud. Aquest us serveix, per exemple, per la segmentació de mercat, on els clients són agrupats segons característiques o comportaments similars.

### Quantificació vectorial

L'algorisme k-means s'utilitza per quantificar colors dins dels grups k. Amb això es pot, per exemple, agrupar els colors d'una imatge digital per “simplificar-la” i així evitar perdre qualitat quan es comprimeix.

## Referències

* ↑ «A demo of K-Means clustering on the handwritten digits data» (en anglès). [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «Color Quantization using K-Means» (en anglès). [Consulta: 21 octubre 2024].
# Comtat de Vertus

El comtat de Vertus fou una jurisdicció feudal de Bretanya creada el 1480 i que va existir fins a la Revolució. Va anar sempre unida al comtat de Goëlo.

## Referències

* ↑ de Longuemar, Geoffroy «Le Goëlo des Bretagne-Avaugour, comtes de Vertus (1480-1746)» (pdf) (en francès). Bulletins et mémoires de la Société d’histoire et d’archéologie de Bretagne. Société d’histoire et d’archéologie de Bretagne, 2013, pàg. 51-72.
# Hrubov

Hrubov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1478.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ webex.digital. «História | Hrubov | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 10 novembre 2024].
# Turcovce

Turcovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1557.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «História - Turcovce» (en eslovac). [Consulta: 10 novembre 2024].
# 387 aC

El 387 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República Romana i l'Imperi, era conegut com a any del tribunat de Fidenat, Mamercí, Cursor, Lanat i Publícola (o, més rarament, any 367 ab urbe condita o de la fundació de Roma). L'ús del nom «387 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Antàlcides, polític i diplomàtic espartà, que havia estat enviat a l'Àsia Menor com a comandant d'una flota (ναύαρχος, navarc) i com ambaixador l'any 388 aC, va negociar amb Tiribazos, un sàtrapa persa considerat molt proper al rei Artaxerxes II de Pèrsia, un tractat de pau entre Esparta, Atenes i l'Imperi Aquemènida, tractat conegut amb el nom de la Pau d'Antàlcides, un acord general de pau imposat per Pèrsia, però sota influència de les conveniències d'Esparta.
* Tiribazos va convocar als diferents estats grecs i als espartans, amb gran alegria per part de tots pel fet que la Pau d'Antàlcides suposava posar fi a la guerra, i va proposar els acords de pau. Va ser comunicada als estats grecs l'hivern del 387 aC al 386 aC. Esparta i Atenes van acceptar l'acord el 386 aC, i fins més tard no el van signar Tebes i el govern unit d'Argos i Corint.
* Plató, filòsof, compra, fora de les muralles d'Atenes, una propietat que dedica a les Muses i bateja amb el nom d'Acadèmia. Comença a donar lliçons sobre filosofia.

### Sicília

* Dionisi el Vell, tirà de Siracusa, després d'un setge d'onze mesos, ocupa la ciutat de Règion.
* L'illa d'Issa, la més allunyada de la costa de Libúrnia, es ocupada per Dionisi el Vell, per assegurar-se el domini de la mar Adriàtica, ajudat per la gent de Paros. Va fundar una colònia a l'illa.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits tribuns amb potestat consular: Gai Sergi Fidenat, Luci Emili Mamercí, Luci Papiri Cursor, Luci Meneni Lanat i Luci Valeri Publícola.
* Enfrontament entre la República Romana i els gals en la batalla de l'Àl·lia, que va portar al saqueig de Roma pels gals encapçalats per Brennus. Algunes fonts situen aquesta batalla l'any 390 aC.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, I, 31-34
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, IV, 8
* ↑ Goulet, Richard. Dictionnaire des philosophes antiques. París: Éditions du CNRS, 1994, p. 693. ISBN 9782222040422.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 40
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 13-14
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 5
* ↑ Mackay, Christopher S. Ancient Rome: a military and political history (en anglès). Cambridge University Press, 2004, p.24. ISBN 0521809185.
* ↑ Ciceró. Epistulae ad Atticum, IX, 5
# 394 aC

El 394 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República Romana i l'Imperi, era conegut com a any del tribunat de Camil, Publícola, Medul·lí, Regil·lensis, Mamercí i Escipió (o, més rarament, any 360 ab urbe condita). L'ús del nom «394 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Grècia

* En el conflicte de la Guerra de Corint entre Esparta per una banda i per l'altra una coalició de Tebes, Atenes, Corint i Argos, aquell any va tenir loc l'anomenada batalla de Nèmea, en territori corinti, en el llit sec del riu Nèmea. La batalla va ser una victòria decisiva per Esparta.
* A la Batalla de Coronea, que va tenir lloc a continuació, es van enfrontar Esparta i els seus aliats, comandats pel rei espartà Agesilau II, contra una força de tebans i argòlides que intentaven bloquejar la seva marxa cap al Peloponnès. La batalla va acabar amb la victòria espartana.
* Batalla de Cnidos, una operació conjunta entre l'Imperi Aquemènida i Atenes contra la flota d'Esparta durant la Guerra de Corint. La flota persa, dirigida per l'almirall atenenc Conó, va destruir completament la flota espartana dirigida pel general Pisandre, que no tenia prou experiència en operacions navals. La batalla va posar fi a l'intent espartà d'aconseguir la supremacia naval.
* Agesípolis I succeeix al seu pare Pausànias, enviat a l'exili, quan encara és menor d'edat. Va regnar conjuntament amb Agesilau II.

### Sicília

* Dionís el vell tirà de Siracusa va restaurar Messana, i Rhegio preocupada per aquesta reconstrucció, va establir a Miles els exiliats de Naxos i Catana per a crear un contrapoder al siracusà, però el pla va fracassar perquè Rhegio va ser derrotada i Messana va recuperar Miles.

### Roma

* Aquell any són elegits sis tribuns amb potestat consular: Marc Furi Camil, Luci Valeri Publícola, Luci Furi Medul·lí, Espuri Postumi Albí Regil·lensis, Gai Emili Mamercí i Publi Corneli Escipió.
* Marc Furi Camil conquereix Falerii, i sotmet finalment als faliscs.
* Postumi Albí Regil·lensis dirigeix la guerra contra els eqües, que inicialment el vencen però finalment els va derrotar completament.
* Els romans tornen a ocupar Verrugo, una antiga ciutat dels volscs, i estableixen una guarnició dirigida per Gai Emili Mamercí, que la va perdre aviat després de la derrota de l'altre tribú Espuri Postumi Albí Regil·lensis.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 82
* ↑ Todd, S. Stephen Charles. Lysias (en anglès). University of Texas Press, 2000, p. 183. ISBN 0292773684.
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, IV, 3, 16
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 83, 5
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, IV, 2, 9
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 87.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, V, 26, 28
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, V, 27
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, V, 26
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 98.