OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Smith (atleta)

George Smith (Kirkdale, Merseyside, 1876 – Liverpool, 14 de gener de 1915) va ser un esportista anglès que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del joc d'estirar la corda formant part de l'equip Liverpool Police.

## Referències

* ↑ «George Smith Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2012. [Consulta: 8 novembre 2015].
# Herbert Lindström

Carl Herbert Lindström (Harö, Norrtälje, Comtat d'Estocolm, 16 de març de 1886 – Harö, Norrtälje, 26 d'octubre de 1951) va ser un esportista suec que va competir a començament del segle xx. Especialista en el joc d'estirar la corda, guanyà una medalla d'or en aquesta competició als Jocs Olímpics d'Estocolm de 1912, formant part de l'equip de la Policia d'Estocolm.

## Referències

* ↑ «Herbert Lindström Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «Herbert Lindström». Comitè Olímpic Suec.
# Sidney Johnson

Sidney B. "Sid" Johnson va ser un esportista estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis en la prova del joc d'estirar la corda, en què guanyà la medalla d'or formant part de l'equip Milwaukee Athletic Club, junt a Patrick Flanagan, Oscar Olson, Conrad Magnusson i Henry Seiling.

## Referències

* ↑ «Sid Johnson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2011. [Consulta: 7 octubre 2015].
# Émile Sarrade

Émile Pierre Sarrade (París, 10 de març de 1877 – París, 14 d'octubre de 1953) va ser un jugador de rugbi francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París. En la competició de rugbi va guanyar la medalla d'or, i en la prova del joc d'estirar la corda la de plata formant part de l'equip francès.
Jugador del Racing Club de France en la posició de segona línia, guanyà les lligues franceses del 1900 i 1902.

## Referències

* ↑ «Émile Sarrade Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2014. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Émile Sarrade». www.finalesrugby.com. Arxivat de l'original el 13 d'abril 2016. [Consulta: 14 setembre 2015].
# Sant Julià del Llor

«Sant Julià del Llor» té aquests significats:
* Sant Julià del Llor, localitat al terme municipal de Sant Julià del Llor i Bonmatí, a la comarca catalana de la Selva
* Sant Julià del Llor i Bonmatí, municipi a la comarca de la Selva
* Ermita de Sant Julià del Llor, església parroquial de Sant Julià del Llor
* Molí de Sant Julià del Llor, obra de Sant Julià del Llor i Bonmatí (Selva)
* Pont de Sant Julià del Llor, construcció al terme de Sant Julià del Llor i Bonmatí que creua l'antic llit del Ter
* Sant Julià del Llor (Torrefeta), església a la vila closa del Llor (Segarra)
# Josef Steinbach

Josef Steinbach (Horšov, Bohèmia, Imperi Austrohongarès, 21 de març de 1879 – Viena, 15 de gener de 1937) va ser un haltera austríac que va competir a començaments del segle xx.
Nascut a Bohèmia, el 1894 es traslladà a Viena, on començà a practicar l'halterofília el 1898. Guanyà tres medalles al campionat del món el 1904 i 1905. El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on disputà dues proves del programa d'halterofília i la d'estirar la corda. Va guanyar la medalla d'or en aixecament a una mà i la de plata en aixecament a dues mans. En el joc d'estirar la corda fou quart.
Després dels Jocs passà a ser un lluitador professional i es dedicà a l'exhibició de l'aixecament de peses. El 1910 va desafiar repetidament Arthur Saxon pel títol del món professional d'aixecament de peses, però va ser en va.
Steinbach va establir diversos rècords mundials. Destaca el d'aixecament amb una sola mà, que amb 106 kg, es va mantenir vigent fins a la dècada de 1930. El 1924 va aparèixer en la pel·lícula muda Die Stadt ohne Juden.

## Referències

* 1 2 «Josef Steinbach Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2010. [Consulta: 20 juny 2017].
* 1 2 G. Spitaler: "Steinbach Josef d. Ä." In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950, Vol. 13, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Viena 1957–2005, pp. 160–161 .
# Alexander Turnbull

Alexander Thomas "Sandy" Turnbull (Paris, Ontario, 6 de desembre de 1872 - Burnaby, Colúmbia Britànica, 27 d'agost de 1956) va ser un jugador de Lacrosse canadenc que va competir a principis del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la competició per equips de Lacrosse, com a membre de l'equip canadenc.
El 1965 fou inclòs al Canadian Lacrosse Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Sandy Turnbull Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2011. [Consulta: 17 maig 2016].
* ↑ «Canadian Lacrosse Hall of Fame». Pamphlet. NWPR.bc.ca. Arxivat de l'original el 23 de juny 2006. [Consulta: 24 juny 2008].
# Angus Dillon

Angus F. "Gus" Dillon (Montreal, 1881 - ?) va ser un jugador de lacrosse quebequès que va competir a principis del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la competició per equips de Lacrosse, com a membre de l'equip canadenc.

## Referències

* ↑ «Gus Dillon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2011. [Consulta: 18 novembre 2015].
# Benjamin Jamieson

Benjamin Jamieson (Ontario, 15 de març de 1874 - Victoria, Colúmbia Britànica, 3 de desembre de 1915) va ser un jugador de lacrosse canadenc que va competir a principis del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla d'or en la competició per equips de Lacrosse, com a membre de l'equip Shamrock Lacrosse Team.

## Referències

* ↑ «Benjamin Jamieson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 12 octubre 2015].
# Black Eagle (jugador de lacrosse)

Black Eagle va ser un jugador de lacrosse canadenc, membre dels mohawks de les Primeres Nacions, que va competir a principis del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla d'or en la competició per equips de Lacrosse, com a membre de l'equip Mohawk Indians.

## Referències

* ↑ «Black Eagle Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de novembre 2012. [Consulta: 13 octubre 2015].
# Vingarne

Vingarne («Les ales») és una pel·lícula muda sueca de 1916 dirigida per Mauritz Stiller, més conegut per la seva pel·lícula Herr Arnes pengar (El tresor d'Arne)) de 1921 de 1921 i per ser el descobridor de Greta Garbo.
La pel·lícula està basada en la novel·la Mikaël de 1902, escrita per Herman Bang, que també va ser emprada per Carl Theodor Dreyer per a la seva pel·lícula Michael de 1924.

## Sinopsi

Mentre treballava en una nova obra que va anomenar Les ales, l'escultor Claude Zoret, ric i famós, va conèixer el jove pintor Eugène Mikaël, de qui va fer amic. Quatre anys més tard, Zoret va adoptar el jove pintor que va fer de model per a l'escultura, exposada al parc de la vil·la de Zoret. L'escultor també està sota l'encís de la princesa Lucia de Zamikow, bella, manipuladora1 i extravagant, que pensa casar-se amb l'artista ric. Però, ara, Mikaël, també enamorat d'ella, entra a la vida de la princesa. La seva aventura arruïnarà econòmicament en Mikaël. Zore morirà finalment en una tormenta ferotge als peus de l'estàtua de Mikaël, fent referència al mite d'Ícar.

## Repartiment

* Egil Eide: Claude Zoret, pintor i escultor
* Lars Hanson: Eugène Mikaël, jove pintor
* Lili Bech: Princesa Lucia de Zamikow
* Albin Lavén: Charles Schwitt, amic de Zoret
* Julius Jaenzon: el càmera
* Mauritz Stiller: el detectiu
* Thure Holm: el majordom
* Bertil Junggren: un artista amic de Zoret
* Julius Hälssig: un artista amic de Zoret
* Alfred Lundberg: un artista amic de Zoret
* Nils Asther: un jove actor

## Producció

És considerada com la primera película de temàtica LGBT de la història i destaca per la seva innovadora, en l'època, manera de contar històries dins d'una altra i d'emprar l'ús de flashback per a comptar l'argument.
La pel·lícula està perduda en la seva major part, només ha sobreviscut mitja hora de l'original de 70 minuts. En 1987 es va restaurar la pel·lícula usant imatges soltes que s'havien conservat i títols contant la història per a emplenar les parts perdudes.

## Referències

* ↑ Título español según FilmAffinity
* ↑ Télérama, fiche descriptive
* ↑ European Film en glbtq: An Encyclopedia of Gay, Lesbian, Bisexual, Transgender, and Queer Culture (en anglès)
# Tamara Bíkova

Tamara Bíkova (Azov, 21 de desembre de 1958) és una atleta soviètica retirada que competia en salt d'alçada.
Va guanyar el Campionat del Món d'atletisme de 1983 i va obtenir el bronze als Jocs Olímpics de 1988 i va ostentar el record del món de l'especialitat l'any 1984. També va guanyar la medalla de plata al Campionat d'Europa d'atletisme de 1982, el Campionat del Món d'atletisme en pista coberta de 1989 i el de 1991 així com a la Copa Continental d'atletisme de 1981, 1985 i 1989.
El 1990 va donar positiu per efedrina en un control anti-dopatge i se li va prohibir participar en competicions durant tres mesos.

## Referències

* ↑ «Современный музей спорта» (en rus). [Consulta: 4 maig 2021].
# Lutjanus argentimaculatus

Lutjanus argentimaculatus és una espècie de peix de la família dels lutjànids i de l'ordre dels perciformes que es troba des de l'Àfrica oriental fins a Samoa, les Illes de la Línia, les Illes Ryukyu i Austràlia. S'ha estès al Mediterrani Oriental a través del Canal de Suez.
És un peix de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu entre 10-120 m de fondària.
Menja peixos i crustacis. Els mascles poden assolir 150 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ «Lutjanus argentimaculatus». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Al Sakaff, H. i M. Esseen, 1999. Occurrence and distribution of fish species off Yemen (Gulf of Aden and Arabian Sea). Naga ICLARM Q. 22(1):43-47.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Torres, F.S.B. Jr., 1991. Tabular data on marine fishes from Southern Africa, Part I. Length-weight relationships. Fishbyte 9(1):50-53.
# Francisco Javier Mauleón Unsuain

Francisco Javier Mauleón Unsuain o Unsain (Vitòria, Àlaba, 16 de setembre de 1965) és un ciclista basc, ja retirat, que fou professional entre 1988 i el 1998.
Els èxits més importants de la seva carrera foren una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1992 i la la Pujada al Naranco de 1996. Una vegada retirat passà a treballar per la casa de bicicletes Compagnolo.

## Palmarès

* 1987
** 1r a la Volta a l'Empordà
* 1988
** 1r al Circuito Montañés
* 1988
** 1r a la Volta a Aragó
* 1992
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1996
** 1r a la Pujada al Naranco

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1989. 61è de la classificació general
* 1990. 47è de la classificació general
* 1991. 55è de la classificació general
* 1992. 9è de la classificació general
* 1993. 20è de la classificació general
* 1996. 18è de la classificació general
* 1997. 67è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1991. 21è de la classificació general
* 1992. 19è de la classificació general
* 1993. 16è de la classificació general
* 1995. Abandona
* 1997. 85è de la classificació general
* 1998. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 25è de la classificació general
* 1995. 19è de la classificació general

## Referències

* ↑ «MAULEON UNSUAIN Francisco Javier». [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Francisco Javier MAULEON UNSAIN» (en italià). [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «Mauleón y González Salvador engrosan un cartel de lujo» (en castellà), 28-09-2010. [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «[URTEKARIA]», 17-05-2005. Arxivat de l'original el 2005-05-17. [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «El año en el que Asturias ganó la Vuelta con su equipo» (en castellà), 29-01-2012. [Consulta: 27 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Beck: L'ull de la tempesta

Beck: L'ull de la tempesta (suec: Beck – I stormens öga) és una pel·lícula de 2009 sobre el detectiu de la policia suec Martin Beck, dirigida per Harald Hamrell. És la 25a pel·lícula de la sèrie de l'inspector en cap Martin Beck amb Peter Haber en el paper de Beck i Mikael Persbrandt com a Gunvald Larsson. El productor és Lars Blomgren i la productora Filmlance. Ha estat doblada al català.

## Argument

Martin Beck i els seus col·legues estan vinculats pel descobriment d'un cos femení cremat amb la caça d'un grup d'ecologistes implicats en el terrorisme transfronterer. Gunvald Larsson coneixia la dona que es creia va ser assassinada i el SÄPO (Serveis de Seguretat Suecs) sospita que hi estava implicat. Mentre els terroristes planifiquen un atac que podria tenir conseqüències nefastes, Gunvald està oficialment fora del cas.

## Repartiment

* Peter Haber com a Martin Beck
* Mikael Persbrandt com a Gunvald Larsson
* Måns Nathanaelson com a Oskar Bergman
* Ingvar Hirdwall com a veí de Martin Beck
* Sven Ahlström com a Tore Wiman
* Ann-Sofie Rase com a Anita Åstrand
* Kirsti Torhaug com a Kim Reeshaug
* Christoffer Hedén com a Tom Reeshaug
* Daniel Götschenhielm com a Lars Behger
* Stephen Rappaport
* Daniel Goldmann
* Suzanna Dilber
* Johannes Alfvén
* Erik Johansson
* Tobias Aspelin
* Marianne Sand Näslund
* Leila Haji com a Merlina

## Referències

* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.TT-Spektra. «Nya "Beck"-filmer på gång». Expressen, 16-02-2008.
* ↑ Beck: L'ull de la tempesta a esadir.cat
* «Beck - i stormens öga (2009)». Swedish Film Database. Swedish Film Institute. [Consulta: 30 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa de doblatge al català a eldoblatge.com
# Brunyola

Brunyola és una entitat de població del municipi de Brunyola i Sant Martí Sapresa, a la comarca de la Selva.
Brunyola s'aixeca a 257 m d'altitud enlairat en un turó, al voltant de l'antic castell de Brunyola. Dins l'àmbit del conjunt fortificat s'aixeca la parròquia de Sant Fruitós de Brunyola, que aprofita com a campanar una de les torres del castell, un xic separada de l'església; aquesta amb dues làpides antigues encastades a la façana, fou refeta al segle xvi, i té annex el solar del cementiri.
El castell de Brunyola era un gran edifici rectangular amb torres cilíndriques als extrems, de les quals en conserva tres (la suprimida correspon al cementiri esmentat); resta sencera la façana de tramuntana del castell, entre dues torres, amb portal adovellat, antics finestrals gòtics i restes de matacans. Estatja també l'ajuntament i les escoles.
Al terme d'aquest poble s'hi troba, a l'extrem nord del terme, a l'esquerra de l'Onyar, hi ha l'antiga església romànica de Sant Romà, d'una nau, amb un porxo i un campanar d'espadanya, bastant refeta. El santuari de la Mare de Déu de Serrallonga es troba prop del mas Serrallonga, a l'extrem sud-est; és esmentat ja al segle xvii (1657).
Des d'un punt de vista arquitectònica, destaca a aquest poble la masia de Can Jaques de Dalt i Can Puig-rodonell. Hi ha també les restes d'una antiga fortificació, el Castell Vell.

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
* ↑ Botet i Sisó, Joaquim. Geografia General de Catalunya. Província de Gerona. (en català), 1915-1918.
# Objectif 500 millions

Objectif 500 millions és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Pierre Schoendoerffer, coautor del guió amb Jorge Semprún i estrenada el 1966. Ha estat subtitulada al català.

## Argument

Empresonat i destituït pel tribunal militar per activitats considerades subversives, el capità Richau acaba de ser alliberat. Després d'haver buscat feina en va, d'haver fet ús de les seves rares connexions militars del passat, un dia es posa en contacte amb ell per una jove i bella dona, Yo, que li proposa que participi en un robatori. Objectiu: 500 milions de francs transportats amb un avió per enlairar des de l'aeroport d'Orly. La seva missió seria, després d'entrar a l'avió i haver aconseguit controlar la tripulació durant el vol, saltar en paracaigudes amb la bossa que conté el jackpot. Trobaria a Yo i als seus còmplices, inclòs un dels seus antics coneguts, Pierre, un antic soldat algerià responsable de la seva condemna. Richau accepta, però amb designis secrets cap a Pierre a qui té un obstinat rancor...

## Repartiment

* Bruno Cremer : el capità Richau
* Marisa Mell : Yo
* Jean-Claude Rolland : Pierre
* Étienne Bierry : Douard
* Pierre Fromont : el comandant
* Maurice Auzel
* Robert Blome
* Henri Guégan

## Referències

* ↑ Mendieta, Elios. «Semprún y el cine» (en espanyol de Mèxic), 10-12-2023. [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ «Un hombre de cultura que no quiso olvidar», 08-06-2011. [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ Objectif 500 millions a la Filmoteca de Catalunya

## Bibliografia

* Michel Duvigneau, « Objectif 500 millions », Téléciné numéro 131, Paris, Fédération des Loisirs et Culture Cinématographique (FLECC), décembre 1966, page 51, ISSN 0049-3287

## Enllaços externs

* Objectif 500 millions a YouTube
# Ulvenatten

Ulvenatten (en noruec, La nit del llop) és una pel·lícula d'acció i drama noruega del 2008 dirigida per Kjell Sundvall. Es basa en la novel·la homònima de Tom Egeland del 2005. La pel·lícula es va estrenar a Noruega el 29 de febrer de 2008. La pel·lícula va ser vista per 61.672 espectadors als cinemes noruecs.

## Argument

Durant l'emissió en directe d'un programa de debat al canal de televisió "Kanal ABC", el plató és invadit per un grup de txetxens armats. Prenen com a ostatges la presentadora Kristin Bye i diversos convidats més a l'estudi. Els terroristes demanen que tota la situació es mostri a la televisió en directe d'arreu del món, i també presenten una sèrie d'altres demandes.Darrere de la càmera de televisió, els negociadors de la policia han d'intentar trobar una solució i rescatar amb vida tants ostatges com sigui possible de l'estudi. Aquesta serà una lluita contra el rellotge.

## Repartiment

* Anneke von der Lippe com a Kristin Bye, la presentadora del programa
* Dejan Čukić com a Ramzan, un terrorista
* Christian Skolmen com a Thomas Fjell, el negociador dels ostatges
* Ingar Helge Gimle com Aksel Schjeldrup, el director operacional
* Jørgen Langhelle com a Bjørn Lehman, líder de la unitat policial antiterrorista
* Stig Henrik Hoff com a Vidar Bø, un membre de la policia Delta
* Sigrid Huun com a Silje Gran
* Ramadan Huseini com a Ulven (el llop), un terrorista
* Lars Arentz-Hansen com a líder, un Delta intendent
* Ramil Aliyev com a estudiant txetxè

## Referències

* ↑ Brunsdale, Mitzi M. Encyclopedia of Nordic Crime Fiction: Works and Authors of Denmark, Finland, Iceland, Norway and Sweden since 1967. Jefferson, NC: McFarland & Company, Inc., 2016, p. 293.
* ↑ «Tom Egeland plasserte ti gisler på en trikk i Oslo sentrum». abc nyheter, 23-03-2019.
* ↑ Dagens Næringsliv, November 10, 2008.
* ↑ «Ulvenatten». Norsk filmografi. Nasjonalbiblioteket. [Consulta: 23 gener 2022].

## Enllaços externs

* Ulvenatten a la Biblioteca Nacional de Noruega
* Ulvenatten a Swedish Film Database
# Weibliche Assentierung

Weibliche Assentierung (Presentació femenina) és una pel·lícula eròtica austríaca deL 1908. Va ser dirigida per Johann Schwarzer.

## Argument

Una comissió militar formada per quatre homes examina set dones amb prou feines una darrere l'altra amb detall per determinar les seves mesures corporals. Això crea situacions estranyes repetidament.

## Prohibició i conservació

Segons el Tribunal Regional de Viena va considerar que la pel·lícula era una burla de l'exèrcit, per tant, va ser prohibida en la seva totalitat i parcialment destruïda. No obstant això, Weibliche Assentierung s'ha mantingut amb grans salts argumentals. Aparentment, parts de la pel·lícula es van tornar a muntar posteriorment.

## Notes

* ↑ Pikantes für geschlossene Herrenabende - Erotische Filme des Kaiserreichs a filmdienst.de

## Bibliografia

* F.-B. Habel: Zerschnittene Filme. Zensur im Kino. Gustav Kiepenheuer Verlag, Leipzig 2003, ISBN 3-378-01069-X

## Enllaços externs

* Weibliche Assentierung a YouTube
# Sri Indriyani

Sri Indriyani (Indonèsia, 12 de novembre de 1978) és una aixecadora indonèsia que va competir a finals del segle XX.
El 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Sydney, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del pes mosca del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata i una de bronze al Campionat del Món de 1999 i 1997 respectivament, i una de bronze als Jocs Asiàtics de 1998.

## Referències

* ↑ Sri Indriyani a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Database Weightlifting». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Athletes» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-09-11. [Consulta: 15 novembre 2020].
# Rosalie (pel·lícula de 2023)

Rosalie és una pel·lícula de drama històric de 2023 dirigida per Stéphanie Di Giusto a partir d'un guió de la mateixa Di Giusto i Sandrine Le Coustumer, basat en un tractament de Le Coustumer i Alexandra Echkenazi. La pel·lícula és protagonitzada per Nadia Tereszkiewicz i Benoît Magimel. Està vagament inspirada en la vida de Clémentine Delait, una famosa dona barbuda francesa de principis del segle xx. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va exhibir per primer cop a la secció Un certain regard al 76è Festival de Canes el 18 de maig de 2023, on va competir per la Queer Palm. Es va estrenar als cinemes de França el 10 d'abril de 2024.

## Referències

* ↑ «ROSALIE» (en francès). Festival de Cannes, 18-05-2023. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Vannes : des filles avec du "caractère, débrouillarde et un peu sauvage" recherchées pour un film» (en francès). actu.fr, 11-05-2022. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «Cinéma : des figurants recherchés dans le pays de Pontivy pour le prochain film de Stéphanie Di Giusto» (en francès). Le Télégramme, 22-06-2022. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «Festival de Cannes : qu'est-ce que l'hirsutisme, dont souffrent les "femmes à barbe", comme dans le film "Rosalie" ?» (en francès). , 19-05-2023.
* ↑ «Festival de Cannes 2023 : ode à la différence et hymne à l'amour, le "Rosalie" de Stéphanie Di Giusto est un délice porté par Nadia Tereszkiewicz» (en francès). , 19-05-2023.
* ↑ «Rosalie». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ Lemercier, Fabien. «Young talents abound in Cannes' Un Certain Regard». Cineuropa, 13-04-2023. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ Mabilon, Léa (15 May 2023). «Isabel Sandoval, jurée de la Queer Palm 2023 : "Être "queer", selon moi, c'est résister à la conformité"». Madame Figarofr.
* ↑ «Du mouvement dans les line-ups distributeurs» (en francès). Boxoffice Pro, 17-11-2023. [Consulta: 4 gener 2024].