OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ted (sèrie de televisió)

Ted (estilitzat en minúscules) és una sèrie de comèdia fantàstica estatunidenca creada i dirigida per Seth MacFarlane per a Peacock. La tercera entrega de la franquícia Ted, serveix com a preqüela del llargmetratge de 2012 i la seva seqüela de 2015. És protagonitzada per MacFarlane que repeteix el seu paper de veu del personatge titular, al costat de Max Burkholder, Alanna Ubach, Scott Grimes i Giorgia Whigham.
Ted es va estrenar l'11 de gener de 2024, i consta de set capítols. El maig de 2024, la sèrie es va renovar per a una segona temporada.

## Premissa

Ambientada entre 1993 i 1994, entre la seqüència inicial i la trama principal de Ted (2012), la sèrie descriu la vida primerenca d'un os de peluix sensible anomenat Ted, ja que viu amb John Bennett, de 16 anys, i la seva família a Framingham (Massachusetts). A més de John i Ted, la família Bennett inclou el pare de John, Matty, la seva mare Susan i el seu cosí, Blaire, que viu amb ells mentre va a una universitat propera. A l'episodi pilot, Ted es veu obligat a anar a l'escola amb John a partir d'aleshores, a causa dels problemes que causa mentre la resta de la família és a l'escola i treballa.

## Repartiment principal

* Seth MacFarlane com a veu i captura de moviment de Ted, un osset de peluix profà, d'esperit lliure i antropomòrfic i antiga celebritat a qui John desitjava donar vida quan era nen.
** Tara Strong com a funció de reproducció del so "I Love You" de Ted.
* Max Burkholder com a John Bennett, un noi de 16 anys crèdul però ben intencionat que és el millor amic de Ted i està a prop de la part inferior de l'escala social a John Hancock High. Anteriorment havia estat interpretat per Mark Wahlberg a Ted (2012) i Ted 2 (2015), i per Colton Shires i Bretton Manley a la seqüència inicial de Ted.
* Alanna Ubach com a Susan Bennett, la mare impressionable, amable, tranquil·la i que es queda a casa de John. Anteriorment s'havia anomenat Helen a la seqüència d'obertura de Ted, i havia estat interpretada per Alex Borstein.
* Scott Grimes com Matty Bennett, el pare republicà d'en John, que és un veterà de la guerra del Vietnam i és propens a moltes teories paranoides i pors irracionals. Anteriorment s'havia anomenat Steve a la seqüència d'obertura de Ted, i havia estat interpretat per Ralph Garman.
* Giorgia Whigham com a Blaire Bennett, la cosina políticament liberal i sarcàstica de John i neboda de Matty i Susan, que assisteix a l'Emerson College. A "Just Say Yes", es revela que Blaire viu amb els Bennett a causa de la seva pròpia família disfuncional, i intenta vigilar en John i en Ted i mantenir-los fora de problemes. A "Loud Night", Blaire revela que és sexualment fluida i que manté una relació romàntica amb Sarah, una noia índia de la seva universitat.

## Referències

* 1 2 Rice, Lynette. «‘Ted’: Peacock Reveals Premiere Date, Trailer For Event Series From Seth MacFarlane» (en anglès americà), 16-11-2023. [Consulta: 5 novembre 2024].
* 1 2 «Les 5 millors sèries de comèdia actuals», 09-04-2024. [Consulta: 5 novembre 2024].
* 1 2 Otterson, Joe. «‘Ted’ Renewed for Season 2 at Peacock» (en anglès americà), 09-05-2024. [Consulta: 5 novembre 2024].
# Gočovo

Gočovo és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. Està situat a l'oest de la regió, a la conca hidrogràfica del riu Hernád, ia prop de la frontera amb la Regió de Banská Bystrica i Hongria.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadísticas del distrito de Rožňava. Consultado el 7 de agosto de 2018.
# Zubrohlava

Zubrohlava és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. És documentat per primera vegada el 1588. Està situat al nord de la regió, prop del curs alt del riu Váh (conca hidrogràfica del Danubio), dels muntanyes Tatras i de la frontera amb Polònia.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques del districte de Námestovo. Consultat l'11 d'agost del 2024.
# Hamílcar (batalla del Crimís)

Hamílcar (grec antic: Ἀμίλχαρ, llatí: Hamilcar) va ser un dels comandants del gran exèrcit cartaginès que Timoleont va derrotar en la batalla del Crimís, en el context de les guerres greco-púniques (segle iv aC).
Timoleont havia arribat a Sicília el 344 aC per socórrer els ciutadans de Siracusa, que, després d'haver fet fora els tirans Dionisi el Vell i Dionisi el Jove, restaven indefensos davant l'amenaça cartaginesa i desitjaven restituir la democràcia. Alliberada Siracusa, es dirigiren cap a l'oest, en territori cartaginès.
Mentrestant, Hamílcar i Hasdrúbal arribaren a Sicília, rellevant Magó, amb un exèrcit d'uns 40.000 homes (entre cartaginesos i mercenaris libis, ibers, celtes i lígurs) per fer front a l'exèrcit de Timoleont, que amb prou feines arribava als 10.000. Arribaren a Lilibèon, i d'allà s'encaminaren cap a Panorm.
Timoleont els sortí a camí, i els atacà cap al final de la primavera del 342 aC (o, alternativament, el 343 aC o el 339 aC) en el moment que l'exèrcit cartaginès travessava el riu Crimís. L'exèrcit grec els agafà per sorpresa, empenyent part de l'exèrcit cartaginès al riu i causant la fugida de la resta. La desfeta cartaginesa va ser total, i les restes de l'exèrcit retornaren a Lilibèon. No se sap què va passar amb Hamílcar, però és raonable que morís a la batalla. En cas que sobrevisqués, es podria tractar del mateix personatge que s'alià amb Agàtocles vint anys més tard.
Després de la desfeta del Crimís, Giscó agafà el relleu com a general de les operacions a Sicília.

## Referències

* 1 2 3 Smith, William (ed.). «3.Hamilcar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 15 abril 2024].
* 1 2 3 4 Geus, Klaus. «Hamilcar 2». A: Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 40 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13).
* 1 2 3 «Hamilkar 2». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ «Hamilkar 4». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Província de La Unión

La Unión és una de les vuit províncies del Perú que conformen el departament d'Arequipa al sud del país. La capital de la província és la ciutat de Cotahuasi. Limita al nord amb el departament d'Apurímac i amb el departament del Cusco, a l'est i al sud amb la província de Condesuyos, i a l'oest amb la província de Caravelí i el departament d'Ayacucho. La província va ser creada mitjançant Llei del 4 de maig de 1835, en el govern del president Luis José de Orbegoso. El riu Cotahuasi, que travessa la província, dona origen al Canyó del Cotahuasi, que és el més profund del món.
Des del punt de vista jeràrquic de l'Església catòlica forma part de la Prelatura de Chuquibamba a l'Arquebisbat d'Arequipa.

## Divisió administrativa

La província té una extensió de 4 746,40 quilòmetres quadrats. La seu de la municipalitat provincial es troba a Cotahuasi i es troba dividida administrativament en onze districtes o municipalitats de districte. Al 2017 hi havia 442 centres poblats al territori.
Districtes de la província de La Unión :
| UBIGEO | Districte | Capital | Superfície km $^2$ | Població (2017) | Densitat hab/km $^2$ | Núm. de centres Poblats |
| 040801 | Cotahuasi | Cotahuasi | 166.5 | 2925 | 17.57 | 22 |
| 040802 | Alca | Alca | 193.4 | 1849 | 9.56 | 31 |
| 040803 | Charcana | Charcana | 165.3 | 577 | 3.49 | 25 |
| 040804 | Huaynacotes | Taurisma | 932.6 | 1913 | 2.05 | 88 |
| 040805 | Pampamarca | Mungui | 782.2 | 1122 | 1.43 | 52 |
| 040806 | Puyca | Puyca | 1501.0 | 2342 | 1.56 | 109 |
| 040807 | Quechualla | Velinga | 138.4 | 265 | 1.91 | 31 |
| 040808 | Sayla | Sayla | 66.6 | 319 | 4.79 | 24 |
| 040809 | Tauría | Tauría | 314.7 | 301 | 0,96 | 12 |
| 040810 | Tomepampa | Tomepampa | 94.2 | 658 | 6.99 | 13 |
| 040811 | Toro | Toro | 391.4 | 556 | 1.42 | 35 |

## Autoritats
### Regionals

* Consellers regionals
** 2019 - 2022
* # Miguel Sebastián Guzmán Hinojosa (Aliança per al Progrés)
* # Richard Ceferino Cervantes Garate (Força Arequipeña)

### Municipals

* 2019 - 2022
** Alcalde : Jorge Luis Velázquez Llerena, de Força Arequipeña.
** Regidors :
* # Iván Bladimiro Andía Chávez (Força Arequipeña)
* # Eulogio Rodríguez Gonzáles (Fuerza Arequipeña)
* # René Sergio Torres Bravo (Força Arequipeña)
* # Luisa Mendoza València (Força Arequipeña)
* # Carlos Milton Mogrovejo Álvarez (Aliança per al Progrés)

## Referències

* ↑ «Mapa de las Jurisdicciones Eclesiastícas del Perú» (en castellà), 17-01-2014. Arxivat de l'original el 17 de gener de 2014. [Consulta: 15 gener 2017].
* ↑ «Portal del Estado Peruano». www.peru.gob.pe. [Consulta: 15 gener 2017].
* 1 2 «JNE - Plataforma Electoral». [Consulta: 17 abril 2019].

## Vegeu també

* Organització política del Perú

## Enllaços externs

* Lloc de la Municipalitat Provincial de Cotahuasi
* INEI Perú
* El Portal de Cotahuasi
# Lluís IX de Wittelsbach

Lluís IX de Wittelsbach o de Baviera dit el Ric (Burghausen, 23 de febrer de 1417 - Landshut, 18 de gener de 1479) (en alemany: Ludwig IX, Herzog von Bayern-Landshut) va ser duc de Baviera-Landshut (o Baviera-Landshut-Ingolstadt) des de 1450. Era fill d'Enric XVI el Ric i Margarida d'Àustria.

## Biografia

Lluís va succeir al seu pare el 1450. Va ser el segon dels tres famosos ducs rics, que van regnar a Baviera-Landshut al segle xv. La seva residència era el castell de Trausnitz a Landshut, una fortificació que tenia enormes dimensions.
Lluís va envair les ciutats imperials lliures de Dinkelsbühl i Donauwörth el 1458 i en endavant va disputar amb l'emperador Frederic III fins que la pau es va signar a Praga el 1463. El 1462 Lluís va derrotar en la batalla de Giengen al seu enemic Albert III, elector i marcgravi de Brandenburg, que tractava d'estendre la seva influència a Francònia. Lluís va expulsar del seu ducat a tots els jueus que van rebutjar el baptisme.
El 1472 Lluís va fundar la Ludwig-Maximilians-Universitat d'Ingolstadt, que es va traslladar a Landshut el 1800 i finalment a Múnic. En 1475 va organitzar a Landshut el casament del seu fill Jordi amb la princesa Eduvigis Jaguellon, una filla del rei Casimir IV de Polònia, en el que fou una de les festes més esplèndides de l'Edat Mitjana.

## Matrimoni i fills

El 21 de març de 1452 Lluís es va casar amb la princesa Amàlia de Saxònia (4 d'abril de 1436 - 19 d'octubre de 1501), filla de Frederic II, elector de Saxònia. Van tenir tres fills:
* Elisabet (vers 1453-1457)
* Jordi, duc de Baviera (15 d'agost de 1455-1 de desembre de 1503)
* Margarida (7 de novembre de 1456-25 de febrer de 1501), que es va casar el 21 de febrer de 1474 amb l'elector palatí Felip
* Anna (vers 1462-1462)

## Referències

* Johannes Laschinger: Ludwig IX. der Reiche a: Neue Deutsche Biographie (NDB), Duncker & Humblot, Berlín 1987
* Sigmund von Riezler: Ludwig IX., der Reiche a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB), Duncker & Humblot, Leipzig 1884
# Nizam al-Din Ahmad

Nizam al-Din Ahmad ibn Nizam al-Din Shaykh Mahmud (mort 1507) fou visir dels timúrides, fill de l'alt funcionari timúrida Mawlana Nizam al-Din Shaykh Mahmud i nebot d'un altre alt càrrec, Khwadja Shams al-Din Muhammad ibn Khwadja Sayyid Admad al-Shirazi. El seu pare fou visir de diversos governadors de la província de Balkh. Nizam al-Din Ahmad va esdevenir visir sota el governador príncep Badi al-Zaman ibn Husayn Mirza Baykara.
Quan el sultà Husayn Mirza Baykara va derrotar en la batalla de Pol-e Čerāḡ (1496) al seu fill Badi al-Zaman ibn Husayn Mirza Baykara, que s'havia revoltat, i va ocupar Balkh, Nizam al-Din Ahmad es va posar al seu servei i va esdevenir conseller a la cort a Herat, però al cap de pocs dies va renunciar i va retornar a Balkh. El 1498 Badi al-Zaman, reconciliat amb el seu pare, va ser nomenat altre cop governador de Balkh i va restaurar a Nizam al-Din Ahmad com a visir. Va exercir gran influencia durant cinc anys junt amb el amir Umar Beg, que en l'enfrontament entre Badi i el seu pare va donar suport a aquest darrer. El 1503 Badi al-Zaman es va enfrontar a Umar Beg que fou empresonat a la fortalesa de Shebargan (o Shirgan); com que Nizam al-Din era molt amic d'Umar Beg la seva posició es va deteriorar però va seguir treballant per Badi i fou nomenat governador de la província de Shebargan.
Quan els uzbeks van assetjar Shebargan, Nizam al-Din Ahmad en va ebitar la conquesta amb diverses estratagemes però finalment el 1506 va fugir de Shebargan enfront del kan uzbek Shibani Khan que es va apoderar de tot el Khurasan. Kanbar Beg fou nomenat governador de Balkh i Nizam al-Din Ahmad li va oferir els seus serveis, però aquest darrer, recordant el que havia passat a Shebargan, el va fer executar (1507).

## Referències

* Biografia a Encyclopaedia Iranica
# Desert de Sarrià

El Desert de Sarrià era un solar a la part més alta del barri de Sarrià, entre el passeig de Santa Eulàlia (continuació del carrer Major de Sarrià), el carrer de Can Caralleu i el carrer del Desert, per damunt de la Ronda de Dalt, al districte de Sarrià-Sant Gervasi. Fou un convent de caputxins actiu a Barcelona entre 1578 i el 1835. Aquests convents ubicats als afores de les ciutats i amb un gran espai on retirar-se en silenci per l'oració, reben, encara avui, el nom de "deserts". Un cop enderrocat el convent, la finca continuà sent coneguda com el Desert de Sarrià.
En aquest paratge es documenta des de l'any 1463 una capella dedicada a santa Eulàlia que segons la tradició popular, hauria nascut allà en època romana. El Desert de Sarrià havia estat la finca d'un bosc envoltat de conreus, cedida pel duc de Ferlandina als caputxins l'any 1578. Els frares l'havien convertit en un jardí místic ple d'arbres i de figures de fang al·lusives a la fragilitat humana i a la grandesa de l'esperit. El 1835, durant la desamortització, l'antic convent dels caputxins que ocupava aquest lloc fou destruït. L'espai passà a mans de l'anglès Henry Misley, que en descuidà el jardí i n'eliminà les figures. Finalment, el metge Josep Ricart i l'industrial Josep Sert fundaren un asil per a invàlids als límits de l'antic Desert. El nom de «desert» es donava, al segle xvi, a determinats convents o ermitatges situats en despoblat.
A l'anomenat Desert de Sarrià es van trobar després d'una intervenció arqueològica feta durant el segle xx, segons informa A. Mañe (Conservador de l'Arxiu Històric del Centre Excursionista Els Blaus), unes guixeries (obra decorativa feta amb guix i normalment aplicada al mur) pertanyents a l'antic convent dels caputxins, així com l'anomenat "cavalcador de Santa Eulàlia" (marxapeu per ajudar a pujar al cavall de l'antic convent de Santa Eulàlia), bloc rectangular de calcària que actualment es conserva davant l'església dels caputxins (carrer del Cardenal Vives i Tutó, 2-16).
El CRAI Biblioteca de Reserva de la Universitat de Barcelona conserva, arran de la desamortització dels convents del 1835, els fons provinents del Convent de Santa Eulàlia de Sarrià, que actualment sumen més de 700 edicions. Així mateix, ha registrat i descrit diversos exemples de les marques de propietat que van identificar el convent al llarg de la seva existència.

## Referències

* ↑ «3072». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ «3009». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Calpena, Daria memòria de la prospecció superficial i estudi del impacte sobre el patrimoni cultural (arqueològic,paleontològic i arquitectònic) projecte de desdoblament del túnel de vallvidrera c-16 pk 1+980 al 5+400 barcelonès (barcelona) octubre de 2010 PDF
* ↑ «Catàleg de les biblioteques de la UB/Fons Antic». [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ «Convent de Santa Eulàlia de Sarrià (Barcelona, Catalunya)». [Consulta: 19 novembre 2019].
# Tigurins

Els tigurins (en llatí: Tigurini) eren una de les diverses tribus dels helvecis que vivien al sud de la tribu dels verbigens a la zona del llac anomenat Morat.
Van derrotar un exèrcit romà a la batalla de Burdigala l'any 107 aC, on hi van morir el cònsol Luci Cassi Longí i el general Luci Calpurni Pisó. Juli Cèsar els va derrotar en la batalla de l'Arar el 58 aC durant la Guerra de les Gàl·lies.

## Referències

* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico
* ↑ Smith, William (ed.). «Helvetii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 4 agost 2022].
# Ubayd-Al·lah ibn Baixir

Ubayd-Al·lah ibn Baixir (o Buixayr) ibn al-Màhuz fou un líder kharigita azraquita. L'avi, Yazid ibn Musahik, era membre dels Banu Salit b. al-Hàrith b. Yarbu, dels Banu Tamim, i era conegut pel malnom d'al-Màhuz. Inicialment la família va donar suport a Abd-Al·lah ibn az-Zubayr (683), però el van abandonar quan aquest no va denunciar Uthman ibn Affan. En retornar a Bàssora, on vivien, juntament amb altres, van donar suport a la revolta de Nafi ibn al-Àzraq al-Hanafí al-Handhalí. Nafi va morir combatent el desembre de 684 o gener del 685 a la batalla de Dulab i la direcció de la revolta va recaure en Abd-Al·lah ibn Baixir ibn al-Màhuz, germà seu, però aquest va morir igualment en la mateixa batalla i llavors fou Ubayd-Al·lah qui va agafar el comandament; sota la seva direcció els azraquites van triomfar sobre la milícia de Bàssora i fou aclamat com a imam i amir al-muminim pels rebels. El juny o juliol del 685 va derrotar en la batalla de Daris (a la vora del riu Dujayl) a un altre exèrcit de Bàssora dirigit per Uthman ibn Ubayd-Al·lah ibn Úmar (germà del governador zubàyrida de Bàssora) que va morir en la lluita. Ubayd-Al·lah va establir el seu campament a Nah Tira i la seva gent va saquejar les ribes del riu Tigris properes a Bàssora. Llavors fou enviat contra els rebels al-Muhàl·lab ibn Abi-Sufra que va aconseguir derrotar a Ubayd-Al·lah a la batalla de Sillabra, a l'est del Dujayl (maig del 686), durant la qual Ubayd-Al·lah va morir. El va succeir el seu cosí Zubayr ibn al-Màhuz.

## Referències

* Madelung, W. "ʿUbayd Allāh b. Bas̲h̲īr". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 14 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/ubayd-allah-b-bashir-SIM_7666>
# Llista de rambles del País Valencià

Una rambla és un corrent d'aigua intermitent. Al País Valencià hi ha rambles que desemboquen a la mar directament i altres desemboquen en rius.
* Rambla d'Aiguadoliva
* Rambla d'Aiòder
* Rambla Albosa
* Rambla d'Anna del (Riu Sellent)
* Rambla de l'Arcada
* Rambla d'Arquela
* Rambla d'Artaix
* Rambla de Barbeguera
* Rambla de Busot
* Rambla Carbonera
* Rambla Castellarda o rambla del Villar.
* Rambla de Cervera
* Rambla de Cerverola
* Rambla de la Gallinera
* Rambla de la Gavarrera
* Rambla de la Maimona
* Rambla de les Ovelles
* Rambla de les Truites
* Rambla de Pepior i Rambla Sarganella
* Rambla de Poio
* Rambla Primera
* Rambla de Somal
* Rambla de Tarafa
* Rambla de la Viuda
* Rambla de Vallanca o Riu Bohilgues
* Rambla de la Valltorta o rambla de la Morellana.

## Referències

* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista de rambles del País Valencià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Etambutol

L'etambutol és un fàrmac que es fa servir per combatre la tuberculosi activa. Se sol administrar conjuntament amb altres fàrmacs antituberculosos, com ara la isoniazida, la rifampicina i la pirazinamida. Es pren per via oral.

## Referències

* 1 2 «Ethambutol Hydrochloride» (en anglès). drugs.com. American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 5 juny 2016. [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ WHO Model Formulary 2008 (en anglès). Organització Mundial de la Salut, 2009, p. 136, 138, 588 i 603. ISBN 9789241547659.