OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Terry's Theme

Charlie Chaplin va compondre la melodia anomenada Terry's Theme per a la música del seu film Limelight, estrenada l'any 1952 i per al qual va rebre l'Oscar a la millor banda sonora original, l'any 1973, amb els seus arranjadors Raymond Rasch i Larry Russell.
La melodia de Terry's Theme va ser versionada com Eternally, als Estats Units, com Deux petits chaussons en francès i com Candilejas en castellà.

## Versions

* Eternally va ser escrita pels lletristes Geoff Parsons and John Turner i va tenir igualment molt èxit. Va ser interpretada per Jimmy Young (UK #8, 1953), Vic Damone (U.S. Pop #12, 1953), Li Xianglan (en xinès i japonès), Petula Clark a These Are My Songs de 1967, Bing Crosby, John Serry Sr., Dinah Shore, Steve Lawrence, Michel Legrand, Jerry Vale, Sarah Vaughan, Roger Whittaker, Engelbert Humperdinck, Victor Wood, Amália Rodrigues i John Serry Sr. entre molts altres.
* Deux petits chaussons (de vegades titulada Deux petits chaussons de satin blanc) és escrita pel lletrista Jacques Larue. El seu primer intèrpret és André Claveau; Mireille Mathieu o Albert Lasry l'han gravada també.
* Candilejas és el títol de dues versions en castellà fetes per Mario Molina Montes i interpretada per Julio Iglesias, i per José Augusto, interpretada per ell mateix.

## L'homenatge de Lluís Llach

Lluís Llach va fer un homenatge a Chaplin a la cançó "Bambolines" del seu disc Geografia, les cinc primeres notes de la qual provenen de "Terry's Theme".

## Referències

* ↑ «The 45th Academy Awards - 1973» (en anglès). Oscars.org. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Jimmy Young (5) – Eternally / Is It Any Wonder» (en francès). Discogs. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ British Hit Singles & Albums (en anglès). Londres: Guinness World Records, 2005, p. 559. ISBN 1-904994-00-8.
* ↑ Whitburn, Joel. Joel Whitburn's Pop Memories 1890-1954 (en anglès). Wisconsin: Record Research Inc, 1986, p. 120. ISBN 0-89820-083-0.
* ↑ «Petula Clark - These Are My Songs» (en francès). Discogs. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «TWO NEW BING CROSBY CD RELEASES FROM THE BING CROSBY ARCHIVE AND UMe» (en anglès), 13-10-2017. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «John Serry - Squeeze Play Featuring the Dynamic Accordion of John Serry» (en francès). Discogs. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Squeeze Play Squeeze play» (en anglès). worldcat.org. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Steve Lawrence (2) – Come Waltz With Me» (en anglès). Discogs.com. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Sarah Vaughan – Eternally / You're My Baby» (en francès). Discogs. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Mario Molina Montes» (en castellà). Sociedad de Autores y Compositores de México. Arxivat de l'original el 2019-10-04. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Discografia - Geografia». lluisllach.cat. Arxivat de l'original el 2021-02-28. [Consulta: 21 setembre 2019].
# Santiago Castellà Surribas

Santiago Castellà Surribas (Barcelona, 1967) és un professor universitari i polític català, President del Port de Tarragona des d'octubre de 2024.

## Trajectòria

Castellà és llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona, llicenciat en Ciències Polítiques per la Universitat Nacional d'Educació a Distància, postgrau en Estudis Europeus i internacionals, màster en Seguretat, Pau i Defensa per l'Institut Universitari General Gutiérrez Mellado, i doctor en Dret Internacional per la Universitat de Barcelona. Durant 25 anys ha estat professor del Departament de Dret Públic de la Universitat Rovira i Virgili (URV), on ha impartit assignatures de Dret internacional, Dret de la Unió Europea, Drets Humans i Cooperació internacional. També ha estat degà de la Facultat de Ciències Jurídiques i vicerector de Relacions Externes i Internacionals de la URV.
President de la Comissió de Política Lingüística de la Xarxa Vives d'Universitats, va ser director del primer Pla d'Acció Exterior de la Generalitat de Catalunya, 2010-12. És director del Màster de Dret Ambiental, del Màster en Gestió Global de la Immigració, del Postgrau a Smart City, del Màster en Cooperació Internacional al Desenvolupament, del Màster en Justícia Penal Internacional, i director del Màster internacional "Smart City Management" amb la Universitat de Barcelona.
Des del gener del 2023 és subdelegat del Govern d'Espanya a Tarragona. En les dues darreres legislatures, des del 2019, ha estat senador electe per la província de Tarragona.
Castellà ha publicat més d'una cinquantena de textos sobre drets humans, protecció internacional de les minories, diferents aspectes de dret internacional públic, i relacions de l'Estat amb les confessions religioses. Ha estat creador de la Fundació Tarragona Smart Mediterranean City; i director de la Càtedra Tarragona Smart Mediterranean City de la Universitat Rovira i Virgili. És director científic de l'Observatori Desaparició forçada de Menors (ODFM), que lluita per clarificar el robatori de nadons a Espanya durant el franquisme.
És acadèmic de número i membre de la Junta de Govern de la Reial Acadèmia Europea de Doctors-Barcelona 1914 (RAED), de la qual és secretari general adjunt, i secretari general de la Fundació Pro-RAED; patró de la Fundació Francisco Ferrer Guardia, de la Fundació Trencadís pel Modernisme a Tarragona i impulsor de la Fundació Carme Chacón. També és membre de l'Observatori de Drets Humans d'Espanya.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Nomenaments». Generalitat de Catalunya, 29-10-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ Virgili, Univesitat Rovira i. «Santiago Castellà SurribasDepartament de Dret Públic» (en castellà). [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ «Subdelegado del Gobierno» (en castellà). Govern d'Espanya, 2023. [Consulta: octubre 2024].
* ↑ «Santiago Español Surribas» (en castellà). [Consulta: 2 novembre 2024].
# Maria Sàvinova

Maria Serguéievna Sàvinova (nascuda Farnóssova; en rus: Мария Сергеевна Савинова/Фарносова; Txeliàbinsk, 13 d'agost de 1985) és una atleta russa especialista en els 800 metres. Va guanyar la medalla d'or als Jocs Olímpics de Londres 2012 i al Campionat Mundial d'Atletisme de 2011 celebrat a Daegu, Corea del Sud.
També ha estat campiona al Campionat Europeu d'Atletisme en Pista Coberta de 2009, el Campionat Mundial d'Atletisme en Pista Coberta de 2010 i el Campionat Europeu d'Atletisme de 2010. El 2013, va guanyar la medalla de plata al Campionat Mundial d'Atletisme de 2013 quedant per darrere de la kenyana Eunice Jepkoech Sum.
El 2011 va ser triada millor atleta europea, convertint-se en la quarta russa que obté aquest guardó.

## Palmarès

| Any | Competició | Lloc | Posició | Distància | Temps |
| 2009 | Campionat Europeu d'Atletisme en Pista Coberta | Torí | 1r. | 800 m | 1:58,10 |
| 2009 | Campionat Mundial d'Atletisme | Berlín | 5è. | 800 m | 1:58,68 |
| 2010 | Campionat Mundial d'Atletisme en Pista Coberta | Doha | 1r. | 800 m | 1:58,26 |
| 2010 | Campionat Europeu d'Atletisme | Barcelona | 1r. | 800 m | 1:58,22 |
| 2010 | Copa Continental de la IAAF | Split | 3r. | 800 m | 1:58,27 |
| 2011 | Campionat Mundial d'Atletisme | Daegu | 1r. | 800 m | 1:55,87 |
| 2012 | Jocs Olímpics | Londres | 1r. | 800 m | 1:56,19 |
| 2013 | Campionat Mundial d'Atletisme | Moscou | 2n. | 800 m | 1:57,80 |

## Referències

* ↑ «Kenyà Sum sorprèn a Savinova en els 800 m i espatlla la festa russa». Terra, 18-08-2013. [Consulta: 30 juny 2014].
* ↑ «Savinova és triada millor atleta europea del 2011». Marca, 03-10-2011. [Consulta: 30 juny 2014].

## Enllaços externs

* Perfil de Maria Sàvinova en la IAAF (anglès)
# Montse Virgili

Montse Virgili (Tarragona, 7 de setembre de 1976) és una periodista catalana. Des de 2019 és directora del programa de Catalunya Ràdio Les dones i els dies. Anteriorment, ha sigut presentadora o directora d'altres programes de la mateixa emissora, com ara Estat de Gràcia, Interferències i Cabaret elèctric (icat).
Com a periodista, ha col·laborat en diversos mitjans, fent crítica cultura i literària a La Vanguardia i al Diari Ara. El 2021 va guanyar el premi de comunicació no sexista atorgat per l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya.

## Referències

* ↑ NacióDigital. «Montse Virgili: «El retorn d'iCat seria una bona manera de rejovenir Catalunya Ràdio» | NacióDigital». [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «Montse Virgili i Laia Mestre, guardonades amb els Premis Comunicació no Sexista 2021 de l'Associació de Dones Periodistes», 18-11-2021. Arxivat de l'original el 2022-01-22. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ Redacció. «Premis de Comunicació No Sexista per a Soledat Balaguer, Montse Virgili, Laia Mestre i Anna Surinyach», 11-11-2021. [Consulta: 6 setembre 2022].
# 1675
## Esdeveniments

* 4 de maig - Greenwich (Sussex, Anglaterra): el rei Carles II ordena que s'hi construeixi un observatori astronòmic
** El científic Anton van Leeuwenhoek descobreix i descriu les bacteries.
** A Londres s'inicia la construcció de la Catedral de Saint Paul.

## Naixements

* 31 de març: Bolònya (Itàlia): Benet XIV, papa italià (m. 1758).
* 1 de juny: Verona: Scipione Maffei, historiador, epigrafista, paleògraf i dramaturg italià (m. 1755).
* Brentford: Francis Fox, diví
* Venècia: Rosalba Giovanna Carriera, pintora italiana d'estil rococó (m. 1758).

## Necrològiques

* 17 de gener: Bernard Frenicle de Bessy, matemàtic francès.
* 15 de desembre - Delft, Comtat d'Holanda: Johannes Vermeer, pintor holandès (n. 1632).

## Referències

* ↑ «Benedétto XIV papa» (en italià). Treccani. [Consulta: març 2020].
* ↑ «MAFFEI, Scipione in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-04-09. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ Cumming, Robert, 1943-. Arte. Pozuelo de alarcon (madrid): Espasa, 2006. ISBN 84-670-2097-0.
* ↑ Vergara, Alexander, 1960-. Vermeer y el interior holandés : del 19 de febrero al 18 de mayo. Madrid: Museo Nacional del Prado, 2003. ISBN 84-8480-049-0.
# 1684
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Plaga de llagosta a Catalunya

### Resta del món

* El Papa Innocenci XI ajuda a crear la Santa Lliga per impedir l'avenç de Turquia sobre Europa.
* Rècord en poesia: l'autor japonès Saikaku crea 23500 versos en un dia.
* Marroc conquereix Tànger.
* Setge de Girona durant la guerra de les Reunions.
* França comença el domini sobre Luxemburg amb el final de la guerra de les Reunions.
* Descobertes dues llunes de Saturn: Tetis i Dione.

## Naixements
### Resta del món

* 14 de gener - Jean-Baptiste van Loo, pintor francès (m. 1745).
* 29 de juny, Gènovaː Clelia Grillo Borromeo, aristòcrata, científica, salonnière italiana (m.1777).
* 10 d'octubre - Valenciennes (França): Antoine Watteau, pintor francès (m. 1721).
* 27 de novembre - Japó: Tokugawa Yoshimune, 39è shogun (m. 1751).

## Necrològiques
### Països Catalans

* 11 de setembre - Roma (Itàlia): Miquel Baptista Gran Peris, conegut com a Beat Bonaventura Gran, frare franciscà que fou proclamat Beat per l'Església catòlica.

### Resta del món

* 12 d'abril - Cremona, Itàlia: Nicolò Amati, constructor de violins italià (n. 1596).
* 17 de juliol - Kiang-tchon (Yuncheng) Xina: Christian Herdtrich, jesuïta austríac, missioner a la Xina (n. 1625)
* 22 de juliol - Óbidos, Portugal: Josefa de Óbidos, la més destacada pintora de la segona meitat del XVII portuguès (n. 1630).
* 26 de juliol - Pàduaː Elena Cornaro Piscopia, filòsofa veneciana, primera dona a assolir una titulació universitària (n. 1646).
* 1 d'octubre - Rouen (França): Pierre Corneille, autor teatral francès.

## Referències

* ↑ Simon i Tarrés, Antoni «La plaga de llagosta, de 1684 - 1688, a Catalunya». Revista de Girona, 94, 1981, pàg. 19-21. ISSN: 0211-2663 [Consulta: 3 febrer 2022].
* ↑ Generali, Dario. Clelia Grillo Borromeo Arese: un salotto letterario settecentesco tra arte, scienza e politica (en italià). Firenze: Leo S. Olschki Editore, 2011. ISBN 978-88-222-6051-2.
* ↑ Éditions Larousse. «Encyclopédie Larousse en ligne - Antoine Watteau» (en francès). [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «AMATI, Nicola in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-06-12. [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ «Josefa de Óbidos». La hornacina. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ Thieling, Sarah. «Elena Lucrezia Cornaro Piscopia». Agnes Scott College. [Consulta: 8 abril 2021].
# Manuela Di Centa

Manuela Di Centa (Paluzza, Itàlia, 1963) és una esquiadora de fons italiana, ja retirada, que destacà a la dècada del 1990. Actualment és diputada al Parlament d'Itàlia.

## Biografia

Va néixer el 31 de gener de 1963 a la població de Paluzza, situada a la província d'Udine. És germana del també esquiador de fons Giorgio Di Centa i cosina de l'atleta Venanzio Ortis.

## Carrera professional
### Carrera esportiva

Va participar als 21 anys en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (Iugoslàvia) on finalitzà novena en els relleus 4x5 km, vint-i-sisena en els 20 km, vint-i-quatrena en els 5 km i vint-i-vuitena en els 10 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realiotzats a Calgary (Canadà) finalitzà sisena en els 20 km, divuitena en els 5 km i vintena en els 10 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 aconseguí guanyar la seva primera medalla olímpica al finalitzar tercera en la prova de relleus 4x5 km. amb l'equip italià, a més de finalitzar sisena en els 30 km, desena en la persecució 5/10 km i dotzena en els 5 quilòmetres. La seva vàlua, però, es confirmà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega) on aconseguí guanyar 5 medalles: dues medalles d'or en els 15 km i 30 km, dues medalles de plata en els 5 km i la persecució 5/10 km i una medalla de bronze en els relleus 4x5 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó) finalitzà tercera en els relleus 4x5 km, i vint-i-unena en els 5 km i vint-i-tresena en la persecuió 5/10 quilòmetres.
Al llarg de la seva carrera guanyà 7 medalles en el Campionat del Món d'esquí nòrdic, si bé maig guanyà cap títol del món i les seves millors posicions foren els segons llocs aconseguits en els 30 km. (1993 i 1995) i relleus 4x5 km. (1991 i 1993). Fou la vencedora del la Copa del Món d'esquí de fons de les edicions de 1994 i 1996.
El 2003 es convertí en la primera dona italiana en fer el cim de l'Everest amb ajuda d'oxigen. Com a membre del Comitè Olímpic italià fou una de les principals impulsores de la realització a la ciutat de Torí dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2006.

### Carrera política

Membre del partit Força Itàlia, partit polític de Silvio Berlusconi, en les eleccions legislatives de l'any 2006 fou escollida diputada al Parlament d'Itàlia.

## Referències

* ↑ «Manuela Di Centa». olympedia.org. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Nauright, John; Parrish, Charles. Sports Around the World: History, Culture, and Practice (en anglès). ABC-CLIO, 2012, p. 231. ISBN 978-1-59884-300-2.
* ↑ Lunger, Tamara. Il richiamo del K2 (en italià). RIZZOLI LIBRI, 2021-08-31. ISBN 978-88-318-0538-4.
* ↑ Mallon, Bill; Heijmans, Jeroen. Historical Dictionary of the Olympic Movement (en anglès). Scarecrow Press, 2011-08-11, p. 99. ISBN 978-0-8108-7522-7.

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Manuela Di Centa Arxivat 2012-10-26 a Wayback Machine.
* (italià) Portal de Manuela Di Centa
# Mari Holden

Mari Holden (Milwaukee, Wisconsin, 30 de març de 1971) va ser una ciclista nord-americana especialista en les proves contrarellotge. Campiona del món i nacional de l'especialitat, també ha aconseguit la medalla de plata als Jocs Olímpics de Sydney.

## Palmarès

* 1994
** Vencedora d'una etapa al Bisbee Tour
* 1995
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
* 1996
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes al Ronde van Bohemen
* 1998
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** 1a a la Redlands Classic
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1999
** Campiona dels Estats Units en ruta
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
** Vencedora d'una etapa al Tour de Snowy
* 2000
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Sydney en Contrarellotge individual
** Campiona del món en contrarellotge
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** 1a al Tour de Gila
** 1a al Tour of Willamette i vencedora de 2 etapes
* 2004
** Vencedora d'una etapa a la Valley of the Sun Stage Race
** Vencedora d'una etapa al Tour de Gila
* 2006
** Vencedora d'una etapa al Bisbee Tour

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Carol Feeney

Carol Feeney (Oak Park, 4 d'octubre de 1964) és una ex-remadora estatunidenca que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb Shelagh Donohoe, Cynthia Eckert i Amy Fuller.

## Referències

* ↑ «Carol Feeney Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d'octubre 2012. [Consulta: 15 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com
# San Francisco Giants

Els San Francisco Giants són un club professional de beisbol estatunidenc de la ciutat de San Francisco que disputa la MLB.

## Palmarès

* Campionats de la MLB (8):2014, 2012, 2010, 1954, 1933, 1922, 1921, 1905
* Campionats de la Lliga Nacional (23): 2014, 2012, 2010, 2002, 1989, 1962, 1954, 1951, 1937, 1936, 1933, 1924, 1923, 1922, 1921, 1917, 1913, 1912, 1911, 1905, 1904, 1889, 1888
* Campionats de la Divisió Oest (6): 2003, 2000, 1997, 1989, 1987, 1971

## Evolució de la franquícia

* San Francisco Giants (1958-present)
* New York Giants (1885-1957)
* New York Gothams (1883-1885)

## Colors

Negre, taronja i crema.

## Estadis

* AT&T Park (2000-present)
** a.k.a. SBC Park (2004-2005)
** a.k.a. Pacific Bell Park (2000-2003)
* Candlestick Park (1960-1999)
** a.k.a. 3Com Park at Candlestick Point (1997-1999)
* Seals Stadium (1958-1959)
* Polo Grounds IV (New York) (1911-1957)
** a.k.a. Brush Stadium (1911-1919)
* Hilltop Park (New York) (1911)
* Polo Grounds III (New York) (1891-1911)
* Polo Grounds II (New York) (1889-1890)
* St. George Grounds (New York) (1889)
* Oakland Park (New Jersey) (1889)
* Polo Grounds I (New York) (1883-1888) |

## Números retirats

* Christy Mathewson NY
* John McGraw NY
* Bill Terry 3
* Mel Ott 4
* Carl Hubbell 11
* Willie Mays 24
* Juan Marichal 27
* Orlando Cepeda 30
* Gaylord Perry 36
* Jackie Robinson 42
* Willie McCovey 44

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-01-02 a Wayback Machine.
# Sandra Ygueravide Viana

Sandra Ygueravide Viana (València, 28 de desembre de 1984) és una jugadora de bàsquet valenciana.
Base, es formà en les categories inferiors del Ros Casares amb el qual debutà a la Lliga Femenina amb disset anys. Amb el club valencià guanyà tres Copes de la Reina (2002, 2003, 2004) i una Lliga (2003-04). La temporada 2004-05 fitxà pel Perfumerias Avenida, guanyant la seva quarta Copa de la Reina. Més endavant, jugà en diversos equips de la competició estatal, Ciudad de Burgos (2005-06), Estudiantes (2006-2011), Hondarribia Irún (2011-13), entre d'altres. També ha competit a la Lliga turca, francesa (Pays d'Aix Basket 13, ESB Villeneuve-d'Ascq), polonesa, amb el Wisla Can-Pack guanyat un títol de Copa (2017) i aconseguint un subcampionat de lliga (2016-17), i amb el Nadezhda Orenburg de la Lliga russa, guanyant el seu primer títol europeu, l'EuroCup Femenina (2018-19). La temporada 2022-23 tornà a la competició estatal jugant al Lointek Gernika i l'any següent fitxà per l'Uni Girona Club de Bàsquet.
Internacional amb la selecció espanyola, ha participat al Preeuropeu de Bàsquet de 2017 i 2023. També ha competit internacionalment en la modalitat de 3x3, proclamant-se campiona d'Europa (2021, essent MVP del torneig), juntament amb Vega Gimeno, Marta Canella i Aitana Cuevas, i dues vegades subcampiona (2019, 2023). El setembre de 2022 assolí el número 1 del rànquing FIBA 3x3, essent la primera jugadora estatal en aconseguir-ho. També ha participat als Jocs Olímpics de Paris 2024 aconseguint la medalla d'argent juntament amb Vega Gimeno, Juana Camilión i Gracia Alonso de Armiño.

## Palmarès
### Clubs

* 1 EuroCup femenina (2018-19)
* 1 Lliga espanyola de bàsquet femenina (2003-04)
* 4 Copes espanyoles de bàsquet femenina (2002, 2003, 2004, 2005)
* 1 Copa polonesa de bàsquet femenina (2017)

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent als Jocs Olímpics de Paris 2024
* 2 medalles d'or al Campionat d'Europa 3x3 (2021, 2024)
* 2 medalles d'argent al Campionat d'Europa 3x3 (2019, 2023)

### Individual

* 2 MVP del Campionat d'Europa 3x3 (2021, 2024)

## Referències

* ↑ «Sandra Ygueravide: "Que exjugadoras que están preparadas den el paso a los banquillos me parece fenomenal"» (en castellà). Gigantes, 20-09-2023. [Consulta: 13 octubre 2023].
* ↑ Herrán, A. «Ygueravide: "Hoy nos empujan a salir fuera"» (en castellà). As, 24-10-2012. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ «El Nadezhda de Lapeña, Ygueravide y Nicholls, campeón de la EuroCup 2018/19» (en castellà). Gigantes, 12-04-2019. [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Fernández Torró, Francesc. «Sandra Ygueravide, nou reforç de l'Spar Girona» (en castellà). Esmaixada.cat, 22-05-2023. [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ «Vega Gimeno y Sandra Ygueravide, subcampeonas de Europa» (en castellà). Super Deporte, 07-09-2023. [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Duque, Nacho. «Sandra Ygueravide, la mejor jugadora de baloncesto 3x3» (en castellà). Marca, 13-08-2022. [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Julià, Clara. «A Espanya se li escapa l'or». L'Esportiu, 06-08-2024. [Consulta: 7 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Sandra Ygueravide Viana - Competiciones FEB
# Trasobares

Trasobares és un municipi d'Aragó a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca d'Aranda.

## Referències

* ↑ «Trasobares - Comarca del Aranda». [Consulta: 9 novembre 2024].
# Teodor II de Constantinoble

Teodor II de Constantinoble o Teodor Irineu o Teodor Copas (en llatí Theodorus, en grec Θεόδωρος) va ser un patriarca de Constantinoble, càrrec que va tenir de l'any 1213 al 1215.
Abans de ser nomenat patriarca va ser summus philosophorum (Ὕπατος τῶν φιλοσόφων), i cartofílac de la Gran església de Constantinoble. Va exercir el càrrec únicament setze mesos, a Nicea, mentre Constantinoble era ocupada per l'Imperi Llatí, segons diu Michel Le Quien.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Theodorus Irenicus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 setembre 2022].