OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eneko Capilla González

Eneko Capilla González (nascut el 13 de juny de 1995) és un futbolista professional basc que juga com a lateral esquerre al club de la Superlliga grega Asteras Tripolis FC.

## Carrera de club

Nascut a Sant Sebastià, Guipúscoa, Capilla es va incorporar a la formació juvenil de la Reial Societat l'any 2010, als 15 anys, després de començar a l'Antiguoko. Quan encara era júnior, va debutar com a sènior amb el filial el 10 de novembre de 2012, entrant com a substitut a la segona part en un empat 2-2 a casa contra la SD Logroñés a Segona Divisió B.
El 27 de novembre de 2013, Capilla va ser convocat per entrenar amb la primera plantilla. Va ascendir a l'equip B el 23 de juny de 2014, i va renovar el seu contracte l'1 d'octubre de 2014 fins al 2020.
Capilla va debutar amb el primer equip i la Lliga l'1 de maig de 2015, substituint Carlos Vela en els últims minuts de la victòria a casa per 3-0 contra el Llevant UE. El 17 de juliol de l'any següent va ser cedit per un any al CD Numància de Segona Divisió.
El 15 d'agost de 2018, Capilla es va incorporar a Cultural i Deportiva Leonesa amb un contracte de préstec per una temporada. El 12 de juliol de l'any següent, en tornar del préstec, es va traslladar a l'estranger després de ser traslladat al club grec Asteras Tripolis FC.

## Vida personal

El germà gran de Capilla, Asier, també era futbolista. Jugava de porter, i també es va formar al planter de la Reial Societat.

## Referències

* ↑ (en castellà) , 01-10-2014 [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «Reial Societat B 2 – SD Logroñés 2» (en castellà). SD Logroñés, 10-11-2012. Arxivat de l'original el 6 març 2016. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «Eneko Capilla se entrenó con el primer equipo» (en castellà). , 27-11-2013 [Consulta: 1r maig 2015]. Arxivat 22 de desembre 2017 a Wayback Machine.
* ↑ «Diez juveniles pasarán al Sanse» (en castellà). Reial Societat, 23-06-2014. Arxivat de l'original el 1 juny 2016. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «Eneko Capilla renueva con la Real Sociedad» (en castellà). Reial Societat, 01-10-2014. Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ (en castellà) , 01-05-2015 [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «Eneko Capilla, cedido al CD Numancia» (en castellà). Reial Societat, 17-07-2016. Arxivat de l'original el 14 agost 2016. [Consulta: 17 juliol 2016].
* ↑ «Principio de acuerdo con la Real Sociedad por Eneko Capilla» (en castellà). Cultural Leonesa, 15-08-2018. [Consulta: 16 agost 2018].
* ↑ «Acuerdo para su traspaso al Asteras Tripolis» (en castellà). Reial Societat, 12-07-2019. [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ González, Miguel «Zubieta garantiza un futuro prometedor» (en castellà). , 16-06-2010 [Consulta: 1r maig 2015]. Arxivat 21 de març 2019 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Perfil oficial de la Reial Societat Arxivat 4 March 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* Eneko Capilla González a BDFutbol
* Eneko Capilla González, Fitxa a Soccerway
# Sunderland (desambiguació)

«Sunderland» té aquests significats:
* Sunderland, ciutat del nord-est d'Anglaterra al comtat metropolità de Tyne i Wear.
** Ciutat de Sunderland
** Sunderland Association Football Club, club de futbol anglès de la ciutat de Sunderland.
* Sunderland (Cúmbria), Anglaterra
* Sunderland (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
* Sunderland (Vermont), Estats Units
# Guilacs

Els guilacs (var. guilaquis, guilanis) són els habitants de Guilan, actualment una província iraniana. Es consideren d'ascendència escita. La població de la província és de 3 a 4 milions de persones i la majoria parlen la llengua pròpia, el guilequi, però coneixen el persa.

## Bandera nacional

Els gilakis disposen d'una bandera nacional horitzontal de tres franges, blau clar, verd clar i negre.
La bandera de Tapúria o Tapurestan (conegut per la transcripció Tabaristan), correspon a la identificació de les províncies de Gilan i Mazanderan i de vegades Golestan.

## Referències

* ↑ Middle East Patterns: Places, Peoples, and Politics By Colbert C. Held, John Cummings, Mildred McDonald Held,2005, page 119.
* ↑ Iran Provinces
# Fideus a la cassola

Els fideus a la cassola és un plat típic de la gastronomia catalana.
Es tracta de fideus gruixuts cuits amb un sofregit i trossos de costella de porc amb os, però la particularitat que existeix als plats de pasta catalans com aquest, a diferència de les pastes italianes, per exemple, consisteix en el fet que la pasta no està bullida a part en aigua sinó cuita directament dins de la salsa formada pel sofregit, el suc de la carn rostida i la mateixa carn. Una mica abans de coure's els fideus completament, s'hi sol afegir una picada amb safrà.

## Influència a la cultura

Existeix un poema de Miquel Martí i Pol anomenat Fideus a la cassola, publicat el 1986.

## Referències

* ↑ Sánchez Amat, Roger. «Els fideus o la via catalana a la pasta». Terra d'Escudella, 01-09-2007. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ «Fideus a la cassola». TV3. CCMA. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ Valls, Maria Pujol i «Els fideus a la cassola de Martí i Pol: una recepta d'èxit». Ausa, 26, 173, 10-11-2014, pàg. 643–650. ISSN: 2014-1246.
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Giuseppe Muraglia

Giuseppe Muraglia (Àndria, Província de Barletta-Andria-Trani, 3 d'agost del 1979) és un ciclista italià, professional des del 2003 fins al 2011.
A l'octubre del 2007 va ser sancionat durant dos anys i els seus resultats foren anul·lats.
En el seu palmarès destaca la victòria al Baby Giro del 2002.

## Palmarès

* 2002
** 1r al Baby Giro i vencedor d'una etapa
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Giro del Trentino
* 2007
** 1r a la Clàssica d'Almeria
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Província de Reggio de Calàbria

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. Fora de control (18a etapa)
* 2004. 57è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclismo, doping: Muraglia squalificato per due anni». repubblica.it, 11-10-2007 [Consulta: 13 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Juli Obseqüent

Juli Obseqüent (en llatí: Iulius Obsequens) va ser un escriptor romà del segle iv, autor d'una obra anomenada Llibre dels Prodigis (Liber Prodigiorum). No es coneix res sobre la seva vida.
El Llibre dels Prodigis és un recull de textos que fan referència a fenòmens sorprenents, anomenats pels romans amb el nom de prodigia, successos extraordinaris i sobrenaturals, que es creien manifestacions miraculoses del poder diví o advertències d'esdeveniments pròxims. L'obra està escrita cronològicament, i narra fets ocorreguts en la història de Roma entre els anys 249 aC i 11 aC, i de forma més detallada a partir dels consolats d'Escipió l'Asiàtic i Gai Leli l'any 190 aC fins al consolat de Quint Eli Tuberó i Paulus Fabi Màxim l'any 11. Els textos es deriven en la seva major part de Titus Livi, i utilitza sovint les seves mateixes paraules. Joseph Juste Scaliger diu que aquesta obra l'hauria consultat Jeroni d'Estridó, que va viure al segle v.
Va ser imprès per primera vegada per l'humanista venecià Aldo Manuzio l'any 1508, segons un manuscrit avui perdut, que va pertànyer a Giovanni Giocondo. Edicions posteriors van ser impreses per F. Oudendorp (Leyde, 1720) i O. Jahn (1853).
L'obra és molt citada pels interessats en la ufologia, que interpreten alguns dels prodigis esmentats en ella com a exemples de les aparicions que intenten rastrejar.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1-2.

## Enllaços externs

* Text llatí del Liber Prodigiorum
* Text llatí amb traducció a l'alemany
* Fragment del "Llibre dels prodigis" traduït al català
# Cornèlia Metel·la

Cornelia Metella (73 aC–48 aC) va ser la filla de Quint Cecili Metel Pius Escipió. Apareix en nombroses fonts literàries, incloent-hi una inscripció oficial a la ciutat de Pèrgam.
Es va casar amb Publi Licini Cras Dives (llegat), fill de Cras, quan tenia al voltant de 15 anys. Malauradament, el jove Publi marxaria poc després a lluitar amb el seu pare, morint a la batalla de Carrhae.
Després d'això, Cornèlia es va convertir en la cinquena muller de Gneu Pompeu Magne, el 52 aC. L'any 49 aC Pompeu, quan va sortir d'Itàlia, la va enviar junt amb el seu fill Sext Pompeu, a Lesbos. Cornèlia va ser fidel al seu marit, anant-lo a trobar després de la derrota d'aquest en la batalla de Farsàlia el 48 aC. Es van reunir a Lesbos i junts, van fugir a Egipte, on Pompeu va ser assassinat. Cèsar va castigar els assassins i va donar a Cornèlia les cendres i el segell del seu marit. Va tornar a Roma, on va passar la resta de la seva vida. Guardava les cendres a la seva finca d'Alba Longa.
Plutarc la descriu com una dona molt bella i de bon caràcter, culta i ben educada en geometria i filosofia, i diu que tocava la lira de forma excel·lent. Lucà l'esmenta diverses vegades a la Farsàlia.

## Referències

* ↑ Inscripció en Grec antic traduïda al Llatí com Cornelia Q. Metelli Pii Scipionis filia. Malgrat l'adopció del seu pare per Quint Cecili Metel Pius, ella va retenir el nom de la Gens Cornèlia per haver nascut molt abans de la mencionada adopció, que només era una formalitat legal
* ↑ Wolf, J. Ch.. Prosistas griegas: testimonios y fragmentos. Oviedo: KRK Ediciones, 2011, p. 265. ISBN 9788483673386.
# Fan Xiaoqing

Fan Xiaoqing (Xangai 1955 -) és una escriptora i guionista xinesa. Guanyadora del Premi Lu Xun de literatura de l'any 2004, per Cheng xiang jianshi (城乡简史) traduïda a l'anglès com "Short history of town and country" o "City Living, Country Living".

## Biografia

Després de la Revolució Cultural, a principis del 78,quan van reobrir les universitats, va ingressar al departament de Llengua i Literatura Xineses de l'Escola Normal de Jiangsu (actual Universitat de Suzhou) a on es va graduar el 1982. Posteriorment en aquesta universitat hi va ensenyar teoria de l'art i literatura. El 1985 va ser transferida a l'Associació d'Escriptors de la província Jiangsu.
Ha sigut vicesecretaria i vicepresidenta de l'Associació d'Escriptors de Jiangsu, membre de l'Associació d'Escriptors Xinesos, presidenta de la Federació de Cercles Literaris i d'Art de Suzhou i redactora en cap de la "Revista Suzhou". En l'àmbit polític es membre de la Conferència Consultiva Política del Poble Xinès.

### Carrera literària

Va publicar la seva primera obra el 1980. Però la seva carrera va començar realment després del 1985, en el context de l’aparició d’un corrent neorealista (新 写实 小说) representat per escriptors nascuts com ella al llarg dels anys cinquanta.
Fan Xiaoqing és especialment coneguda pels seus contes: n’ha escrit més de 250 i publica regularment col·leccions, tan populars entre la crítica com entre els lectors. Un dels més coneguts és el titulat 子 乡 简史 (A Brief History of Zixiang) que reuneix 13 relats breus, inclòs el que va donar títol a la col·lecció i al qual va rebre el premi Lu Xun.
Als anys noranta, va iniciar un canvi d’estil, tant en els seus relats curts com en les seves novel·les. Es va tornar cap a l'anàlisi de la societat i la burocràcia, en el que ella ha anomenat "obres polítiques".
Des del 2016 només ha publicat contes i assajos. A finals del 2015, va publicar una antologia de 27 relats titulats 父亲还在渔隐街. (Father is still on Yuyin Street).
El març de 2018, el nou "The Fragment" (碎片) va rebre el vuitè premi Wang Zengqi.

## Obres destacades

* Wo zai Nali Diushi le Ni (我在哪里丢失了你) (Did I Lose You?)
* "Old Shores" (老 岸)
* Cheng xiang jianshi (城乡简史) (Short history of town and country)
* Ying Yang xiang (鹰扬巷) (Ying Yang Alley)
* Sheng yu huanghun huo qingchen (生于黄昏或清晨) (Born in an Unknown Hour)
* Women de zhandou shenghuo xiang shipian (我们的战斗生活像诗篇) (Our Life of Combat is Like Poetry)
* Women Dou zai Fuwuqu (我们都在服务区)
* 百日阳光 (Hundred Days of Sunshine)
* 赤脚 医生 万泉 和 (The barefoot doctor Wan Quanhe)
* Menghuan Kuaidi (梦幻快递)
* Chengxiang Jianshi (城乡简史)
* Yingyang Xiang (鹰扬巷)
* Shengyu Huanghun huo Qingchen (生于黄昏或清晨)

## Referències

* ↑ Algunes biografies indiquen com a lloc de naixement la ciutat de Suzhou a la província de Jiangsu
* 1 2 «范小青_中国作家网». [Consulta: 6 agost 2021].
* ↑ Abrahamsen, Eric. «Fan Xiaoqing» (en anglès). [Consulta: 6 agost 2021].
* 1 2 «Fan Xiaoqing - China.org.cn». [Consulta: 6 agost 2021].
* 1 2 3 «chinese-shortstories.com». [Consulta: 6 agost 2021].
# Fredorada de gener de 1947

La fredorada de gener de 1947 es va iniciar cap al 23 de gener amb una ràpida entrada cap a la península Ibèrica d'aire fred del nord i de l'est. En general es va destacar per les fortes nevades no pas pel fred especialment intens ni per la durada d'aquest episodi fred. La recuperació de la temperatura va ser ràpida a partir de la primera quinzena de febrer.
Hi va haver nevades a llocs com Girona i Tarragona A Barcelona només va nevar a les parts altes de Collserola, essent la temperatura mínima a l'observatori Fabra el dia 26 de gener de -2,4 °C. El 27 de gener la ciutat de Manresa va enregistrar -15 °C.
A Madrid hi va haver una nevada de 20 cm, també a Sevilla hi va arribar a nevar però feblement. A Palma, la neu va caure però sense agafar al terra. A Vitòria-Gasteiz la temperatura va baixar fins a -13,2 °C. A Reinosa (Cantàbria) es va arribar als -16 °C. Molina de Aragón va enregistrar el 31 de gener de 1947 -26,7 °C. A França aquesta onada de fred no va estar entre les més importants dels darrers cent anys.

## Afectació del transport

Dos trens de vapor van quedar sepultats per la neu a Font Picant, dels quals només sobresortia la xemeneia. Es va trigar dos dies a rescatar els passatgers els quals mentrestant es van poder alimentar amb les provisions que portaven dos companys de viatge estraperlistes. A la localitat d'Els Remeis la neu va arribar a més de tres metres d'altura.

## Referències

* ↑ «Notícies» (en castellà). La Vanguardia, 29-01-1947.
* Hemeroteca digital del diari la Vanguardia
* iec.cat Bages Arxivat 2009-01-21 a Wayback Machine.
* Meteocomillas Arxivat 2012-06-22 a Wayback Machine.
* Forotiempo.com
* Estrellas y borrascas
# Fu (poesia)

Fu (xinès: 賦 "Poema descriptiu") és una espècie de poema en prosa popular a l'antiga Xina, especialment durant la Dinastia Han.
Durant la Dinastia Han, les lletres de tipus Chu Ci evolucionaren en fu. És un tipus de poema en prosa amb introductòria, concloent, o altres passatges intercalats que es troben en prosa, normalment en forma de preguntes i respostes. El fu és sovint anomenat rapsòdia, però també ha estat anomenat "rima en prosa", "exposició", i de vegades "assaig poètic".
Un fu Han és normalment molt llarg, descriu un tema de forma exhaustiva des de tots els angles possibles, i és usat en general per mostrar l'habilitat retòrica i lèxica del poeta en comptes de per poder expressar els sentiments personals. Des que està destinat a imprimir-se i mostrar-se, el fu Han es denomina el "fu epidèictic". Un dels més coneguts fu han és el Tianzi Youlie Fu (天子遊獵賦 "Rapsòdia sobre el Fill del Cel a una Caça Relaxada") de Sima Xiangru. El filòsof Yang Xiong, l'historiador Ban Gu, i l'astrònom Zhang Heng també van escriure rapsòdies importants durant el període Han.
Durant les Sis Dinasties, fu roman com un gènere poètic important, i juntament amb shi formar els dos pilars bessons i genèrics de la poesia xinesa fins que el shi comença a dominar en la Dinastia Tang.
El fu típic de les Sis Dinasties és molt diferent que el de Han, sent molt més curt, i de vegades personal, expressiu, i lírics. Molts no tenen apèndixs de prosa, i està compost enterament de versos rimats en metre regular, en general hexàmetre. Un bon exemple de principis d'aquesta "curta lírica fu" (shuqing xiao fu 抒情小賦) és el Qin Fu de Xi Kang (琴賦) "Rapsòdia de la Cítara). Una altra obra representativa d'aquest tipus és l'Ai Jiangnan Fu (哀江南賦 "Rapsòdia en el Plany del Sud") de Yu Xin.

## Referències

* ↑ Liu, Pei «Introduction: Reflections on Han Fu Poetry». Journal of Chinese Humanities, 8, 1, 08-07-2022, pàg. 1–2. DOI: 10.1163/23521341-12340122. ISSN: 2352-1333.
* ↑ Owen, Stephen. «Introduction». A: The Poetry of Du Fu (en alemany). Walter de Gruyter GmbH & Co KG, 2015-11-13. ISBN 978-1-5015-0195-1.
* ↑ Folch, Dolors. La construcció de la Xina. 2a edició. Barcelona: Empúries, 2009, p. 197-198. ISBN 978-84-7596-802-5.
* ↑ Pimpaneau, Jacques. Chine, Histoire de la Littérature (en francès). Arles: Philippe Picquier, 2016, p. 87. ISBN 987-2-8097-1210-0.
* ↑ Kamenarovic, Ivan P. La Chine classique (en francès). París: Les Belles Lettres, 1999, p. 176. ISBN 2-251-41011-2.
* ↑ Idema, Wild; Haft, Lloyd. A Guide to Chinese Literature (en anglès). University of Michigan. Center for Chinese Studies, 1997. DOI 10.3998/mpub.22826. ISBN 0-89264-123-1.
* ↑ Pirazzoli-t'Serstevens, Michèle; Bujard, Marianne. Les Dynasties Qin et Han (en francès). París: Les Belles Lettres, 2017, p. 324. ISBN 978-2-251-44638-7.
# Un doctor al camp

Un doctor al camp o Un metge rural(títol original en francès, Médecin de campagne) és una comèdia dramàtica francesa dirigida per Thomas Lilti, estrenada l'any 2016. S'ha doblat al valencià per a À Punt amb el títol d'Un metge rural; anteriorment s'havia subtitulat al català central amb el nom d'Un doctor al camp.

## Argument

La pel·lícula explica el dia a dia de Jean-Pierre Werner, metge rural que només viu pel seu treball, obligat a alentir la seva activitat pel tractament d'un tumor cerebral. Sense prevenir-lo, el seu canceròleg li envia la metgessa Nathalie Delezia per ajudar-lo en la seva tasca. Tenint el costum de fer-ho sempre tot sol, Jean-Pierre no aprecia l'arribada de la metgessa.

## Repartiment

* François Cluzet: Jean-Pierre Werner
* Marianne Denicourt: Nathalie Delezia
* Isabelle Sadoyan: la mare de Werner
* Félix Moati: Vincent Werner
* Christophe Odent: Norès
* Patrick Descamps: Maroini
* Guy Faucher: el Sr. Sorlin
* Margaux Fabre: Ninon
* Julien Lucas: el promés de Ninon
* Yohann Goetzmann: Alexis
* Josée Laprun: la mare de l'Alexis

## Crítica

* *"Lilti no és exactament subtil en els seus arguments però els enriqueix amb humor observacional i esclats d'ironia, i convertint arquetips en personatges de notable fondària
* *"No hi ha dubte de l'habilitat del cineasta per mantenir sota control el to (...). Sempre mesurat, mai efectista.

## Referències

* 1 2 «Un doctor al camp». ésAdir. [Consulta: 3 abril 2024].
* 1 2 «Un metge rural». À Punt, 07-04-2024. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Médecin de campagne». Box Office Mojo.
* ↑ «Médecin de campagne». Allociné.
* ↑ Salvá, Nando El Periódico.
* ↑ Montoya, Álex Fotogramas.

## Enllaços externs

* Tràiler subtitulat al català
# Pi d'Andròmeda

Pi d'Andròmeda (π Andromedae) és un sistema d'estrelles de la constel·lació d'Andròmeda. Està aproximadament a 660 anys llum de la Terra.
El component primari, Pi d'Andròmeda A, és una nana de la seqüència principal blava-blanca del tipus B de la magnitud aparent +4,34. És una binària espectroscòpica amb un període orbital de 143,6065 dies. Té una companya de la 9a magnitud, Pi d'Andròmeda B, a 35,9 segons d'arc. És una nana de la seqüència principal blanca del tipus A i té un període orbital de 103.000 anys. A 55 segons d'arc de separació hi ha Pi d'Andròmeda C de l'11a magnitud, que sembla una companya òptica.

## Localització

La localització d'aquesta estrella es pot veure en aquest diagrama de la constel·lació Andròmeda.

## Referències

* ↑ «The kinematics of the Gould belt: an expanding group ?». The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1968, pàg. 371. DOI: 10.1086/190179.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
# Pi de l'Àguila (estel)

Pi de l'Àguila (π Aquilae) és una estrella binària de la constel·lació de l'Àguila. Està aproximadament a 570 anys llum de la Terra.
El component primari, π Aquilae A, és una estrella gegant groga del tipus G de la magnitud aparent +6,1. La seva companya, π Aquilae B, és una nana de la seqüència principal blanca del tipus A de la magnitud aparent +6,9. La magnitud aparent combinada de la binària és +5,75. Les dues estrelles estan separades 1,4 segons d'arc i tenen un període orbital de més de 3000 anys.

## Referències

* ↑ Afirmat a: General Catalogue of Stellar Spectral Classifications (Version 2013-Jul). Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 2023. Data de publicació: 2014.
* ↑ «UBV photometry of stars whose positions are accurately known. VI». Astronomy and Astrophysics, 1991, pàg. 415–419.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
# Pi de la Popa

Pi de la Popa (π Puppis) és el segon estel més brillant a la constel·lació de la Popa després de Naos (ζ Puppis), amb una magnitud aparent de +2,71. Ocasionalment també és coneguda amb el nom d'Ahadi. És un estel binari situat a uns 1.100 anys llum de distància del sistema solar.
Pi de la Popa A és un estel supergegant taronja de tipus espectral K3Ib. La seva lluminositat és equivalent a 19200 sols i el seu radi és 290 vegades el radi solar, és a dir, 1,35 ua. La seva massa és unes 13 ó 14 vegades major que la massa solar, per la qual cosa acabarà els seus dies explotant com a supernova.
A poc més d'un minut d'arc és visible una companya, Pi de la Popa B. És un estel de tipus espectral B9.5, amb una massa de 2,5 masses solars. La separació mínima amb l'estel principal és de 20.000 ua, emprant uns 700.000 anys a completar l'òrbita.
Ambdós estels formen part del cúmul obert Collinder 135. Els estels més brillants del cúmul, excepte Pi de la Popa A, són nanes blaves de tipus B2. Pi de la Popa A és l'estel més massiu del grup i com tal ha evolucionat abans i és la primera que s'ha transformat en supergegant.

## Referències

* ↑ Afirmat a: General Catalogue of Stellar Spectral Classifications (Version 2013-Jul). Pàgina: 2023. Data de publicació: 2014.
* ↑ Claus Fabricius «The Tycho double star catalogue» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 3-2002, pàg. 180–189. DOI: 10.1051/0004-6361:20011822.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «Pi Puppis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 8 gener 2021].
* 1 2 «Pi Puppis» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 8 gener 2021].