OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mohammed Alí Amar

Mohamed Alí Amar, conegut com a Nayim (Ceuta, 5 de novembre de 1966), és un exfutbolista espanyol de la dècada de 1990.

## Biografia

Va començar la seva carrera com a professional en les categories inferiors del FC Barcelona, promogut pel llavors entrenador del conjunt català Terry Venables, però no va arribar mai a jugar en el primer equip, ja que les seves característiques com a jugador (hàbil, d'una tècnica excel·lent, però indisciplinat de vegades) no concordaven amb l'esquema de Cruyff. A pesar d'això, va aconseguir formar part en diverses ocasions de la selecció espanyola sub-21.
Va fitxar pel Tottenham Hotspur FC de la Premier League anglesa en una edat molt primerenca i aviat va aconseguir la titularitat i el suport de l'afició anglesa, gràcies, en gran part, a les seves excel·lents actuacions contra el gran equip rival del conjunt londinenc, l'Arsenal FC. Es va estar cinc temporades en l'esquadra britànica. Posteriorment, la temporada 1993-1994, va fitxar pel Reial Saragossa,club amb el qual va obtenir els seus majors èxits com a futbolista. No obstant això, no va arribar a la titularitat fins passat un any, a causa, en part, de la seva mala relació amb l'equip tècnic i l'afició, que el consideraven un jugador summament díscol i individualista.
L'any 1994 va aconseguir el seu primer títol, la Copa del Rei espanyola, enfront del Celta de Vigo en la tanda de penals. Però la seva fita més important com a futbolista la va assolir el 10 de maig de 1995, a París, on es va proclamar campió de la Recopa d'Europa. Quan faltaven tot just deu segons per al final de la pròrroga i amb l'empat a 1 en el marcador va tornar a fer el paper de "bèstia negra" de l'Arsenal FC i va marcar el gol decisiu amb una paràbola des de 49 metres. Va ser un gol espectacular, considerat en alguns mitjans com el millor que s'havia marcat mai en una final. Del que no hi ha dubte és que va ser el gol pel qual se'l recordarà. No obstant això, aquest va ser el punt culminant de la seva carrera, ja que, aquell mateix estiu, el club va vendre una gran part de les seves estrelles (Esnáider i Poyet) i va començar el declivi de l'equip.
La temporada 95-96 només va poder marcar un gol a Anoeta i va formar part del grup de velles glòries que van abandonar el conjunt de La Romareda per la porta del darrere (Pardeza, Paquete Higuera, Cedrún, Belsué, Cáceres, etc.)
Els últims dies com a jugador de futbol els va passar al Logroñés, que va alternar durant uns anys la seva estada a Primera i a Segona Divisió.

## Clubs

| Club | Lliga | Any |
| FC Barcelona | Espanyola | 1986-1988 |
| Tottenham Hotspur FC | Anglesa | 1988-1993 |
| Reial Saragossa | Espanyola | 1993-1996 |
| Club Deportivo Logroñés | Espanyola | 1996 |

## Palmarès

| Títol | Club | Any |
| Copa del Rei | Reial Saragossa | 1994 |
| Recopa d'Europa | Reial Saragossa | 1995 |

## Enllaços externs

* Vídeo del gol a la final de la Recopa de 1995
* Fitxa a lfp.es
# Librairie philosophique J. Vrin

La Librairie philosophique J. Vrin és una llibreria situada al número 6 de la plaça de la Sorbona, a París, així com una editorial francesa especialitzada en la publicació de llibres sobre filosofia. Fou fundada com a llibreria per Joseph Vrin el 1911 i no esdevingué una editorial fins més endavant.

## Història

Joseph Vrin, originari del Berric, es mudà a París per treballar de llibreter després d'haver acabat els estudis clàssics al Gran Seminari de Bourges. En un primer moment elegí la Librairie Blanchard, davant de la Universitat de la Sorbona, per al seu aprenentatge, però el 1911 adquirí la Librairie Thomas et Mulot, situada al número 6 de la plaça de la Sorbona, on llançà en nom propi una col·lecció de llibres formada principalment per textos nous i de segona mà (més assequibles per als estudiants) especialitzats en les disciplines impartides a la Sorbona. A la dècada del 1920 adquirí una altra llibreria situada a la rue Saint-Jacques, 71, especialitzada en les belles lletres, textos grecs i llatins i obres d'art. Comprà successivament els fons de segona mà de la Librairie Thiebault, a la rue des Écoles, caracteritzats per temes més històrics. Assolida aquesta mida, el paper de la Librairie Philosophique J. Vrin com a llibreria de segona mà es veié reforçat al llarg dels anys i conduí a la creació de butlletins mensuals de llibres d'ocasió i de catàlegs de llibres de publicació mensual a partir del 1949.
Després de trobar-se amb el professor Étienne Gilson, que acabava de ser nomenat a la càtedra d'Història de la Filosofia Medieval a la Sorbona, el 1926 esdevingué una editorial dedicada fonamentalment a la filosofia, seguint la tradició francesa de les llibreries-editorials (Aubier, Flammarion, Blanchard, Nizet, Geuthner o Corti). És una de les poques editorials franceses que encara té aquesta doble identitat.
A fora de les fronteres gal·les és vista com una referència de les publicacions filosòfiques acadèmiques. Distribueix i ven els seus llibres arreu del món i negocia els drets de les seves pròpies publicacions a tots els països.

## Referències

* ↑ «Fiche entreprise N° 388236952» (en francès). [Consulta: 26 juny 2020].
* ↑ «Historique de la librairie» (en francès). Arxivat de l'original el 3 desembre 2017. [Consulta: 2 juny 2020].
* ↑ Zarka, Yves-Charles «Vrin : la librairie philosophique Place de la Sorbonne» (en francès). Cités, 52, 2012. DOI: 10.3917/cite.052.0152.
* ↑ Henri Gouhier «L'Académie française a reçu M. Henri Gouhier» (en francès). Le Monde, 23 novembre 1979.
# Pont Festina lente (Sarajevo)

Festina lente (llatí per "afanya't lentament") és un pont per a vianants sobre el riu Miljacka a Sarajevo. El pont té 38 metres de llarg i presenta un llaç inusual al mig, que suggereix reduir la velocitat i gaudir de la vista. El disseny conceptual del pont va ser creat per tres estudiants de l'Acadèmia de Belles Arts de Sarajevo: Adnan Alagić, Amila Hrustić i Bojana Kanlić. El pont connecta el terraplè Mak Dizdar (a prop de l'Acadèmia) amb el carrer Radićeva. Va ser inaugurat oficialment el 22 d'agost de 2012.

## Referències

* ↑ Di Marzo, Cecilia. «'Festina Lente': il nuovo ponte sul fiume Miljacka di Sarajevo» (en italian). archiportale.com, 20-12-2012. [Consulta: 30 desembre 2012].
# Marcin Wrona

Marcin Wrona 25 de març de 1973 – 19 de setembre de 2015) va ser un director de cinema polonès. La seva pel·lícula Demon fou projectada al Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2015. Va devutar en el TIFF el 2010, amb Chrzest, i també va ser director de la sèrie de televisió polonesa Lekarze.
Wrona es va suïcidar penjant-se a l'habitació d'un hotel el 19 de setembre de 2015 a Gdynia, mentre era a un festival de cinema. La pel·lícula Demon s'havia mostrat anteriorment a Toronto i es va mostrar a Gdynia.

## Filmografia

* Przeprowadzki (2000–2001), col·laboració director
* Człowiek Magnes (2001), director, guionista
* Przedwiośnie (2001), assistent de direcció
* Przedwiośnie (2002), assistent de direcció
* Moja krew (2009), director, guionista
* Chrzest (2010), director, coproductor
* Ratownicy (2010), director
* Lekarze (2012–2014), director
* Moralność pani Dulskiej, obra de teatre (2013),director, guionista
* Ich czworo, especial de televisió (2015), director, guionista
* Demon (2015), director, guionista
* Rojst, sèrie de televisió (2021),

## Referències

* ↑ «Wyborcza.pl». wyborcza.pl. [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «Polish Film Director Marcin Wrona Dies Unexpectedly at 42». ABC News. [Consulta: 20 setembre 2015].
* ↑ «Marcin Wrona, Director of Toronto Film ‘Demon,’ Found Dead in Poland». Variety. [Consulta: 20 setembre 2015].
* ↑ «Toronto Film Festival Adds 60+ Titles». IndieWire. Arxivat de l'original el 11 August 2015. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «Obituary: Marcin Wrona». Film New Europe. [Consulta: 20 setembre 2015].
* 1 2 «Marcin Wrona nie żyje. Są już wyniki sekcji zwłok», 21-09-2015. [Consulta: 27 agost 2016].
* ↑ «Marcin Wrona». filmpolski.pl, 31-08-2021.
* ↑ «ROJST'97». wysokieobcasy.pl, 24-06-2021.
# Martin Asphaug

Martin Asphaug (Trondheim, Noruega, 28 d'abril de 1950) és un director de cinema i guionista noruec.
Amb formació en l'escriptura i direcció de curtmetratges, documentals de la indústria i PSA, Asphaug va debutar al llargmetratge el 1989 amb la premiada pel·lícula En håndfull tid.
Des de 1992 Asphaug ha treballat principalment a Suècia, en diversos casos amb SVT, dirigint episodis de Rederiet i la primera temporada de Skärgårdsdoktorn . Des de l'any 2000, Asphaug ha treballat en diversos projectes de l'autor Håkan Nesser, les primeres pel·lícules de la sèrie Van Veeteren (adaptacions de Det grovmaskiga nätet, Återkomsten i Kvinna med födelsemärke) i la pel·lícula ambientada el 1962 Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö de 2005. El 2007 va dirigir les dues primeres pel·lícules de la sèrie Irene Huss de Helene Tursten.
Viu a prop de Ystad a Escània.

## Filmografia

Llargmetratges:
* En håndfull tid (1989')
* Svampe (1990)
* Giftige løgner (1992')
* Andreaskorset (2004)
* Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö (2005')
Sèries de televisió:
* Min vän Percys magiska gymnastikskor (1994')
* Zonen (1996')
* Skärgårdsdoktorn, episodis 1-8 (1997)
* Det Grovmaskiga Nätet (2000)
* Återkomsten (2001')
* Kvinna med Födelsemärke (2001)
* Slangebæreren (2005)
Curtmetratges:
* "Stil" (1986)
* "Hyl" (1987)
* "Brr" (1987)
* Folk flest bor i Kina (2002: segment "SV")

## Referències

* 1 2 Szpiro, Mina, Plaskis. «Intervju med regissoren Martin Asphaug» (en swedish), 28-09-2005. Arxivat de l'original el April 16, 2008. [Consulta: 23 novembre 2008].
* 1 2 Hohle Bjønness, Sigrid, Aftenposten. «Det er deilig å være norsk i Skåne» (en norwegian), 21-11-2008. Arxivat de l'original el February 22, 2013.
* ↑ Svenska Dagbladet «Norrman regisserar Nesserfilm» (en swedish). , 05-06-2004.

## Enllaços externs

* Martin Asphaug al Swedish Film Database
# President d'Uganda

El president de la República d'Uganda és el cap d'estat i el cap de govern d'Uganda. El president dirigeix la branca executiva del govern d'Uganda i és el comandant en cap de la Força de Defensa del Poble d'Uganda.
El titular Yoweri Museveni va arribar al poder l'any 1986 i és el president més longeu d'Uganda, per davant d'Idi Amin, que va governar entre 1971 i 1979. Bobi Wine no ha concedit les eleccions de 2021 i afirma que la seva victòria està en disputa per a les eleccions generals d'Uganda de 2021.

## Qualificacions

El 2005 es van eliminar els límits de mandat presidencial i el 2017 també es va anunciar l'eliminació del límit d'edat superior anterior, que era establert als 75 anys.
Competències del President. (Article 102) Una persona per optar a l'elecció com a president ha de ser:
* (a) un ciutadà d'Uganda per naixement;
* b) No menys de trenta-cinc i no més de setanta-cinc anys ; i
* c) qualificat per ser diputat al Parlament.

## Referències

* ↑ «The President». Government of Uganda. Arxivat de l'original el 2019-02-27. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ «Proposed Changes to Uganda's Presidential Age Limit Hit Roadblock». Voice of America, 21-09-2017.
* ↑ «Constitution of The Republic of Uganda on Facebook». Facebook. Arxivat de l'original el 2022-04-30.
* ↑ «Constitution of The Republic of Uganda on Facebook». Facebook. Arxivat de l'original el 2022-04-30.
* ↑ «Uganda». Arxivat de l'original el 2022-08-18. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Ormens väg på hälleberget

Ormens väg på hälleberget (suec: El camí de la serp a les roques) és una pel·lícula dramàtica sueca de 1986 dirigida per Bo Widerberg. Està basat en la novel·la homònima de Torgny Lindgren. La pel·lícula es va projectar a la secció Un Certain Regard al 40è Festival Internacional de Cinema de Canes i en competició al 15è Festival Internacional de Cinema de Moscou. Als 22ns Premis Guldbagge Stina Ekblad va guanyar el premi al Millor actriu.

## Argument

Un venedor i el seu fill abusen sexualment de les generacions de dones d'una família pobra com a pagament del deute. Janni ha de veure que la seva mare, la seva germana, la seva neboda i la seva dona són explotades, i la família es fa més gran amb els fills de l'agressor.

## Repartiment

* Stina Ekblad com a Tea Alexisdotter
* Stellan Skarsgård com a Karl Orsa Markström
* Reine Brynolfsson com a Jani
* Pernilla August com a Eva (com a Pernilla Östergren)
* Tomas von Brömssen com a Jacob
* Pernilla Wahlgren com a Johanna
* Ernst Günther com a Ol Karlsa
* Birgitta Ulfsson com a àvia
* Johan Widerberg com a Jani de petita
* Melinda Kinnaman com a Eva de petita

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: The Serpent's Way». festival-cannes.com. [Consulta: 22 juliol 2009].
* ↑ «15th Moscow International Film Festival (1987)». MIFF. Arxivat de l'original el 16 January 2013. [Consulta: 20 febrer 2013].
* ↑ «Ormens väg på hälleberget (1986)». Swedish Film Institute, 14-03-2014.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a Dailymotion
* Ormens väg på hälleberget al Svensk Filmdatabas
# Procés Cronak

El procés Cronak és un procés de recobriment de conversió de cromat convencional desenvolupat l'any 1933 per The New Jersey Zinc Company. Consisteix a submergir un article zincat per immersió o zincat per electrogalvanització durant 5 a 15 segons en una solució de cromat, normalment preparada a partir de dicromat de sodi i àcid sulfúric. El procés va ser patentat als Estats Units el 24 de març de 1936 amb el número USPTO 2.035.380.

## Referències

* ↑ Gregory Zhang, Xiaoge. Corrosion and Electrochemistry of Zinc. Springer Verlag Gmbh, 1996, p. 16, 17. ISBN 978-1-4757-9877-7.
* ↑ «Zinc Plated Vs Galvanized: What's the difference?» (en anglès). WA Fasteners. [Consulta: 31 agost 2022].

## Bibliografia

* MIL-HDBK-205, Phosphate & Black Oxide Coating of Ferrous Metals: a standard overview on phosphate and black oxide (bluing) coatings
* Surface Engineering for Wear Resistance. Prentice Hall, 1988, p. 48.
* Electrofinishing. American Elsevier Publishing Company, Inc., 1965, p. 62–63. .

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20141211093127/http://www.innovateus.net/science/what-zinc-chromate-used
* Coral Chemical Company: propietari actual de Coral Eco Treat (procés de recobriment de conversió de vanadi)
* Parker Rust-Proof de Cleveland: l'últim que queda dels quatre titulars de llicències originals de la botiga de treball de Parker Chemical, actualment ofereix serveis de fosfatació
# Sugny (Ardenes)

Sugny és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 87 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sugny era de 87 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 49 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sugny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 38 eren actives i 15 eren inactives. De les 38 persones actives 34 estaven ocupades (20 homes i 14 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 15 persones inactives 6 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Sugny hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sugny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sugny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rebaudiòsid A

El rebaudiòsid A (de vegades escurçat a "Reb A") és un glicòsid d'esteviol de les fulles de Stevia rebaudiana que és 240 vegades més dolç que el sucre. El rebaudiòsid A és el glucòsid de l'esteviol més dolç i més estable, i és menys amarg que l'esteviòsid. Les fulles d'estèvia contenen un 9,1% d'esteviòsid i un 3,8% de rebaudiòsid A.
El glucòsid només conté glucosa (a l'exclusió d'altres monosacàrids comuns) com a fraccions monosacàrids. Conté quatre molècules de glucosa en total amb la glucosa central del triplet connectada a l'estructura principal de l'esteviol al seu grup hidroxil, i la glucosa restant al seu grup carboxil formant un enllaç èster.

## Referències

* ↑ (en anglès). 4, p. 631–671. DOI 10.1016/B978-008045382-8.00108-8. ISBN 978-0-08-045382-8.
* 1 2 International Journal of Food Sciences and Nutrition, 61, 1, 2010, pàg. 1–10. DOI: 10.3109/09637480903193049. PMID: 19961353.
* ↑ Der RÖMPP Römpp Lexicon Chemie
# Rendlia

Rendlia és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. És originari de l'est i sud d'Àfrica tropical.
Alguns autors ho inclouen en el gènere Microchloa. Fou descrit pel botànic italià Emilio Chiovenda a Annali di Botanica 13: 53. 1914.

## Taxonomia

* Rendlia altera
* Rendlia annua
* Rendlia cupricola
* Rendlia mutica
* Rendlia nelsonii
* Rendlia obtusifolia
* Rendlia pseudoharpechloa

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2014-11-03. [Consulta: 29 gener 2010].
* ↑ «Rendlia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 3 novembre 2014].
# Reparació per excisió de nucleòtid

La reparació per excisió de nucleòtids, (en anglès:nucleotide excision repair (NER)) és un mecanisme de reparació de l'ADN. Un dels tres mecanismes de reparació del filament simple per excisió.
El NER es pot dividir en dues subvies: global genomic NER (GG-NER o GGR) i transcription coupled NER (TC-NER o TCR). Les dues subvies difereixen en la manera com reconeixen el dany en l'ADN, però comparteixen el mateix procés per la incisió de la lesió, la reparació i el lligament. El TCR desplega enzims NER d'alta prioritat en gens que s'estan transcrivint activament.
El NER repara danys que afectin cadenes llargues, d'entre dos i trenta bases. Aquest procés reconeix canvis grans que distorsionen l'hèlix, com ara dímers de timina, així com trencaments de cadena única (reparats amb enzims com ara l'UvrABC endonucleasa.
A diferència de la reparació per excisió de base, la NER pot reparar més regions d'ADN i repara els danys en l'ADN per acció de la llum ultraviolada. El mecanisme d'aquesta reparació és més complex en els organismes eucariotes que no pas en el procariotes
Xeroderma pigmentosum i la Síndrome de Cockayne són dos exemples de malalties associades al NER.

## Referències

* ↑ Fuss JO, Cooper PK «DNA repair: dynamic defenders against cancer and aging». PLoS Biol., 4, 6, 6-2006, pàg. e203. DOI: 10.1371/journal.pbio.0040203. PMC: 1475692. PMID: 16752948.
* ↑ Carroll SB, Wessler SR, Griffiths AJFl, Lewontin RC. Introduction to genetic analysis. Nova York: W.H. Freeman and CO, 2008, p. 534. ISBN 0-7167-6887-9.
# Rivulus lungi

Rivulus lungi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Va ser descrit per Heinz Otto Berkenkamp el 1984. Poden arribar als 6,5 cm de longitud total.
Es troba a la Guaiana Francesa i Surinam a Sud-amèrica:.

## Referències

* ↑ Berkenkamp, Heinz Otto «Kurzfassung der Beschreibung von Rivulus lungi spec. nov., einer neuen Bachlingsart aus Französisch Guayana» (en alemany). Sondermitteilung Aquarienfreunde, 1984, pàg. 14-15.
* 1 2 Bailly, Nicolas; Reyes, Rodolfo B. «Anablepsoides lungi (Berkenkamp 1984)» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, any 2003.
# SIX Group

SIX Group AG, o simplement SIX és un grup empresarial amb seu a Zúric (Suïssa). Va ser creat en 2008 amb la fusió de diverses empreses de serveis financers. La seva àrea de negocis són la gestió de mercats financers, el subministrament d'informació financera i els serveis bancaris.
La companyia no cotitza en borsa i és propietat del voltant de 120 entitats financeres, que són les principals usuàries dels seus serveis. Els seus principals accionistes són Credit Suisse i UBS.
El grup SIX és l'operador de la SIX Swiss Exchange, la principal borsa de valors de Suïssa. El juny de 2020 va completar la compra de Borses i Mercats Espanyols (BME), l'operador de les borses de valors espanyoles, convertint-se en el tercer major operador d'infraestructures de mercats financers per ingressos d'Europa i el desè a nivell mundial.

## Referències

* ↑ «Quién es SIX Group y por qué quiere comprar la bolsa española». , 19-11-2019.
* 1 2 «Overview of SIX» (en anglès). [Consulta: 17 juny 2020].
* 1 2 «La Bolsa española pasa a manos suizas». , 11-06-2020.

## Enllaços externs

* SIX Group - Lloc web oficial
# Salvador Meléndez Bruna

Salvador Meléndez Bruna (Sevilla, ? - Cadis, 1828) fou un mariner espanyol, governador de Puerto Rico de 1809 fins a 1820. Va declarar vigent a Puerto Rico la Constitució de Cadis del 15 de juliol de 1812.

## Referències

* ↑ Federico Suárez. Estudios de historia moderna y contemporánea: homenaje a Federico Suárez Verdeguer. Ediciones Rialp, 1991, p. 407–. ISBN 978-84-321-2748-9.
* ↑ Gerardo A. Carlo Altieri. Justicia y gobierno: la Audiencia de Puerto Rico (1831-1861). Editorial CSIC - CSIC Press, 2007, p. 49–. ISBN 978-84-00-08557-5.
* ↑ Cahoon, Ben. «Puerto Rico - Governors, Captain-Generals» (en anglès). [Consulta: 21 octubre 2017].
# Societat de Literatura Finesa

La Societat de Literatura finesa (en finès: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura o SKS) és una associació acadèmica amb seu a Hèlsinki, fundada el 1831 per a promoure la llengua, la literatura i la cultura en idioma finès.
Entre les seves primeres publicacions hi va haver el Kalevala, el poema èpic nacional finlandès, recopilat pel doctor Elias Lönnrot i publicat el 1835.

## Referències

* ↑ «Finnish Literature Society». JSTOR. [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ Tuohimetsä, Emilia. «LibGuides: Finnish folklore: information sources in English: Kalevala and Kanteletar» (en finès). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ «Literatura Finlandesa» (en castellà). PHTE · Portal digital de Historia de la traducción en España. [Consulta: 1r juny 2024].

## Vegeu també

* Iso suomen kielioppi

## Enllaços externs

* Web oficial (En Binari Arxivat 2006-02-22 a Wayback Machine.)