OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vaixell sense port

Vaixell sense port (original: Transatlantic Merry-Go-Round) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 1934 amb elements musicals i còmics, dirigida per Benjamin Stoloff. Està doblada al català.

## Argument

El gàngster Lee Lother és assassinat a trets durant un creuer oceànic, i en un flashback se'ns presenta les històries i personatges entrellaçats dels sospitosos: l'estafador i lladre de joies Jimmy Brett i la seva còmplice, una dona que s'acomiada del seu marit sense adonar-se que serà polissó per espiar-la, l'estrella de la revista d'entreteniment del vaixell i el seu germà amb deutes de joc, i l'inspector que interromp les seves vacances per resoldre el cas.
Els nombrosos números musicals de la pel·lícula inclouen un número semblant als de Busby Berkeley, amb noies del cor amb patrons geomètrics filmats des de dalt. Una cançó interpretada per The Boswell Sisters titulada "Rock and Roll", escrita per Richard A. Whiting i Sidney Clare, de vegades s'acredita com el primer ús d'aquest terme en una cançó, encara que en aquest cas la lletra es refereix a el moviment de l'oceà.

## Repartiment

* Gene Raymond com Jimmy Brett
* Nancy Carroll com Sally Marsh
* Jack Benny com Chad Denby
* Sydney Howard com Dan Campbell
* Mitzi Green com Mitzi
* Sid Silvers com Shorty
* Frank Parker as Frank
* Sidney Blackmer com Lee Lother
* Ralph Morgan com Herbert Rosson
* Shirley Grey com Anya Rosson
* Patsy Kelly com Patsy Clarke
* Sam Hardy com Jack Summers
* William 'Stage' Boyd com Joe Saunders
* Robert Elliott com Inspector 'Mac' McKinney
* The Boswell Sisters com elles mateixes
* Allan Cavan com oficial del vaixell (sense acreditar)
* André Cheron com francès (sense acreditar)
* Wallis Clark com capità del vaixell (sense acreditar)
* Don Douglas com portador (sense acreditar)
* Bess Flowers com dona (sense acreditar)
* Mary Forbes com passatger (sense acreditar)
* Esther Howard com passatger (sense acreditar)
* Wilfred Lucas com policia al moll (sense acreditar)
* Tom McGuire com detectiu (sense acreditar)
* Wedgwood Nowell com cambrer (sense acreditar)
* Dennis O'Keefe com passatger (sense acreditar)
* Lee Phelps com porter al moll (sense acreditar)
* Syd Saylor com taxista (sense acreditar)
* Larry Steers com passatger (sense acreditar)

## Producció

El còmic londinenc Sydney Howard va ser importat per protagonitzar-la. El títol original era London Showboat o Showboat of 1934.

## Referències

* ↑ «Vaixell sense port». esadir.cat. [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ Young, William H. The Great Depression in America: A Cultural Encyclopedia, Volume 1. Westport, Connecticut: Greenwood Press, 2007, p. 506. ISBN 978-0-313-33521-1.
* ↑ «Rock and Roll - the Boswell Sisters».
* ↑ Schallert, Edwin «Sydney Howard, Top-Notch Comedy Star of England, Signed for Work in Hollywood: "LONDON SHOW BOAT" TO EXPLOIT STAR'S TALENT "Serenade" by Rex Beach May Be Lilian Harvey Film; Peggy Wood Leaves for East». , 03-05-1934.
# Patriarca Melquita d'Antioquia, Alexandria i Jerusalem

El patriarca melquita d'Antioquia i tot l'Orient, Alexandria i Jerusalem dels Melquites és el cap de l'Església Catòlica Melquita o Església Greco-melquita Catòlica. La seva seu és a Damasc, a Síria.

## Patriarques

L'actual patriarca, Josep I Absi, és el 173è patriarca després de sant Pere i el 21è patriarca des de la separació del patriarcat d'Antioquia entre grecs melquites catòlics i grecs ortodoxes, l'any 1724.
* Ciril VI Tanas (1724-1760)
* Màxim II Hakim (1760-1761)
* Teodosi V Dahhan (1761-1788)
* Atanasi IV Jaouhar (1788-1794)
* Ciril VII Siage (1794-1796)
* Àgape III Matar (1796-1812)
* Ignasi IV Sarrouf (1812)
* Atanasi VI Matar (1813)
* Macari IV Tawil (1813-1816)
* Ignasi V Qattan (1816-1833)
* Màxim III Mazloum (1833-1855)
* Climent I Bahouth (1856-1864)
* Gregori II Youssef (1864-1897)
* Pere IV Géraigiry (1898-1902)
* Ciril VIII Géha (1902-1916)
* Demetri I Qadi (1919-1925)
* Ciril IX Moughabghab (1925-1947)
* Màxim IV Sayegh (1947-1967)
* Màxim V Hakim (1967-2000)
* Gregori III Laham (2000-2017)
* Josep I Absi (des de 2017)

## Referències

* ↑ «البطاركة» (en àrab). بطريركية الروم الملكيين الكاثوليك, 21-11-2011. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ Francesc, papa. «Lettera del Santo Padre Francesco a S. B. Youssef Absi, eletto nuovo patriarca di Antiochia dei Greco-Melkiti» (en italià). vatican.va, 22-06-2017. [Consulta: 29 novembre 2023].
* ↑ Lieven, Samuel. «Mgr Joseph Absi élu patriarche de l’Église grecque melkite» (en francès). La Croix, 21-06-2017. [Consulta: 29 novembre 2023].
# Synoicus

Synoicus és un gènere d'ocells de la subfamília dels perdicins (Perdicinae), dins la família dels fasiànids (Phasianidae). Aquestes guatlles viuen en zones obertes, de vegades terres de conreu i praderies humides, d'Àfrica, i Àsia fins a Melanèsia i Austràlia.

## Taxonomia

Es descriuen 4 espècies dins aquest gènere:
* Guatlla blava africana (Synoicus adansonii).
* Guatlla blava asiàtica (Synoicus chinensis).
* Guatlla bruna (Synoicus ypsilophorus).
* Guatlla muntanyenca (Synoicus monorthonyx)
Les dues "guatlles blaves han estat incloses al gènere Excalfactoria (Bonaparte, 1856) per alguns autors. Totes quatre espècies han estat incloses a Coturnix.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Pheasants, partridges, francolins» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.1.
* ↑ IOC World Bird Names, version 7.01
* ↑ Classificació de Clements 6ª edició (2009)Rev. 18-07-2010 (anglès)
# Aridane Hernández Umpiérrez

Aridane Hernández Umpiérrez (castellà: Aridane Hernández) (Tuineje, 23 de març de 1989), simplement conegut com a Aridane, és un futbolista professional canari que juga com a central al Rayo Vallecano. Parcialment té ascendència equatoguineana.

## Palmarès

Osasuna
* Segona Divisió: 2018–19

## Referències

* ↑ Sanzol, Pablo «Los goles del Osasuna campeón» (en castellà). Marca, 18-06-2019 [Consulta: 21 juny 2019].

## Enllaços externs

* Aridane a BDFutbol
* Aridane, Fitxa a Soccerway
* Fitxa a footballdatabase (francès)
# Kuna Yala

Kuna Yala o Guna Yala és una comarca indígena del Panamà, habitada per l'ètnia kuna, en llengua kuna significa "Terra Kuna". Antigament la comarca es deia San Blas. La capital és El Porvenir i no posseeix districtes, però si quatre corregimientos. Té una àrea de 2.340,7 km² i una població de 36.487 habitants (2004). Consisteix en una franja estreta de terra de 373 km de llarg en la costa est del Carib panameny, vorejant la província de Darién i Colòmbia. Un arxipèlag de 365 illes envolten la costa, de les quals 36 estan habitades.
L'estatut d'autonomia dels kuna es va reconèixer després de la revolució Tule el 25 de febrer de 1925, durant la qual Nele Kantule, de la localitat d'Ustupu, i Simral Satisfan, d'Ailigandí, lideraren un grup armat que va atacar als policies en les illes de Tupile i Ukupseni, ja que aquests eren acusats de suprimir els costums kuna i cometre abusos en diverses comunitats. En aquesta revolució es va proclamar l'efímera República de Tule, que es va separar del govern central panameny, encara que només va ser qüestió de dies. En 1938 es va establir la Comarca de San Blas, formada per les províncies de Panamà i Colón. L'estructura governamental de Kuna Yala és definida en la Llei Orgànica 16 de 1953. El Congrés General Kuna és la màxima autoritat política de Kuna Yala: consisteix en representants de totes les comunitats de Kuna Yala que es reuneixen dues vegades a l'any. Els vots són presos per cada sahila de la comunitat.

## Comunitats de Kuna Yala
### Corrigimiento de Carti

* Wichupwala
* Nalunega
* Gorbiski
* Carti Mamidup
* Uargandup
* Ailidup
* Orosdup
* Mandi Ubgigandup
* Arridup
* Narasgandup Dummad o Naranja Grande
* Narasgandup Bipi o Naranja Chica
* Akwadup
* Carti Sugdupu
* Carti Mulatupu
* Carti Yandup
* Carti Tupile
* Mirya Ubgigandup o Soledad Miria
* Dupir o San Ignacio de Tupile
* Mormakedup o Isla Maquina
* Mamardup
* Urgandi
* Nusadup
* Uargandup
* Yandup o Narganá
* Akwanusadup o Corazon de Jesus
* Digir o Tigre
* Tikantiki o Niadup

### Corrigimiento de Ailigandi

* Magebgandi
* Nabagandi
* Aidirgandi
* Ukupa
* Irgandi
* Ukupseni o Playon Chico
* Dupir o San Ignacio de Tupile
* Aligandi
* Achutupu
* Mamitupu
* Ustupu
* Ogobsucun

### Corrigimiento de Mulatupu

* Mansucun
* Nabagandi
* Mulatupu
* Sasardi
* Tubuala
* Goedupu
* Isla Cuba
* Sukunya
* Yansipdiwar
* Anachukuna
* Armila
* Puerto Obaldia
# Ese'ejja

Els ese'ejja (huarayos, tiatinaguas, tambopata-guarayos, baguajas, baguajairis, echojas, mohinos, quinaquis o guacanahuas) són una ètnia que habiten una part de la regió amazònica limítrofa a la frontera entre el Perú i Bolívia. Al Perú habiten als marges dels rius Madre de Dios, Tambopata i Heath, mentre que a Bolívia habiten les riveras dels rius Beni i Madre de Dios. Lingüísticament formen part de les llengües tacanes.

## Història

Els inques van entrar en contacte amb els ese'ejja durant el regnat de Sinchi Roca i Yahuar Huaca als marges del riu Beni. El contacte amb la cultura europea ocorre cap a 1567 amb l'expedició de Maldonado a la regió de l'Alt Madre de Dios, posteriorment Domingo Álvarez de Toledo va arribar fins a territori habitat pels ese'ejja.
Existeix una publicació de Nicolás Armendia en 1887, en la qual esmenta una expedició de 1770 que situa als ese'ejja en les capçaleres dels rius Madre de Dios i Madidi. Cap a 1900 la població d'aquesta ètnia estava situada en les capçaleres dels rius Heath i Tambopata.
Durant el període de l'apogeu del cautxú, els ese'ejja van tenir enfrontaments amb els «patrons», aquests conflictes van ocasionar una forta baixa demogràfica.
La població que es va autoreconèixer com ese'ejja en el cens bolivià de 2001 va ser de 396 persones. Aquest número va augmentar a 1.687 en el cens de 2012.

## Organització i economia

Els ese'ejja s'organitzen en dues meitats patrilineals exogàmiques, on es dona l'intercanvi de dones entre aquestes dues meitats. Això està reglamentat, de tal manera que es dona preferència a la cosina creuada (filla del germà de la mare o filla de la germana del pare). Sent la filiació patrilineal i la residència de la nova parella matrilocal o uxorilocal, és a dir, amb la família de l'esposa. Practiquen l'endogàmia i a vegades la poligàmia relativa. Cultura patriarcal i reserva el dret al lideratge als homes.
Les activitats econòmiques realitzades pels ese'ejja són l'agricultura de frega i crema, la pesca, la caça i la recol·lecció de castanyes, fusta i cautxú. La pesca és una activitat diària que forma part de la seva quotidianitat.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20110925042406/http://www.siamazonia.org.pe/Archivos/Publicaciones/Amazonia/Atlas/cap2/fra_cap2.htm
* ↑ DATOS COMPARATIVOS DE LA POBLACION INDÍGENA CENSOS DE POBLACIÓN, 2001 Y 2012
* ↑ Instituto Nacional de Estadística – INE. Características de la Población, febrero de 2015. pp. 31
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 5 agost 2021].

## Bibliografia

* INEI. Perú: I Censo de Comunidades Indígenas de la Amazonía (información preliminar). Lima: Dirección Nacional de Estadísticas Regionales y Locales, 1993.
* BAMONTE Gerardo, KOCIANCICH Sergio. Los Ese Ejja: el mundo de los hombres y el mundo de los espíritus entre los indios del río. N°1. La Paz, Bolivia: Plural editores, agosto de 2007, p. 213. ISBN 978-99954-1-085-8 [Consulta: 1 setiembre2010].
# Ginka Gyurova

Ginka Gyurova (búlgar: Гинка Гюрова) (valor desconegut, 15 d'abril de 1954) és una ex-remadora búlgara que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Kapka Georgieva, Mariyka Modeva, Lilyana Vaseva i Reni Yordanova. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, revalidà la medalla de plata en la mateixa prova del programa de rem. En aquesta ocasió formà equip amb Nadezhda Filipova, Mariika Modeva, Rita Todorova i Iskra Velinova. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Ginka Gyurova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2011. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com
# Syrmaticus

Syrmaticus és un gènere d'ocells de la subfamília dels fasianins (Fasianinae), dins la família dels fasiànids (Fasianidae). Aquests faisans viuen generalment en zones de muntanya del nord de l'Índia, Xina, Myanmar i Tailàndia, i a les illes de Taiwan i Japó.

## Llistat d'espècies

S'han descrit 5 espècies dins aquest gènere:
* Faisà d'Elliot (Syrmaticus ellioti).
* Faisà de Hume (Syrmaticus humiae).
* Faisà mikado (Syrmaticus mikado).
* Faisà venerat (Syrmaticus reevesii).
* Faisà de coure (Syrmaticus soemmerringii).

## Referències

* ↑ Classificació dels gal·liformes segons el IOC (versió 2.4, 2010) Arxivat 2013-04-13 a Wayback Machine. Rev. 18-07-2010 (anglès)
# Susie Bootja Bootja Napaltjarri

Susie Bootja Bootja Napaltjarri - també citada com Susie Bootja Bootja Napangardi, Napangarti, o Napangati - (c. 1935 – 16 de gener de 2003) va ser una artista indígena australiana nascuda al Gran Desert Arenós d'Austràlia Occidental. Napaltjarri va ser una de les primeres pintores de Balgo i és coneguda pel seu ús de representacions figuratives del territori -turons, arbres, serps- amb una perspectiva lateral i un ús enèrgic del verd brillant, rosa i blau cel. Va pintar sobre l'aigua en el Temps del Somni (Altjeringa), tjunda (una varietat de ceba salvatge), tjirrilpattja (safanòria), fonts del país de Kurtal, wanayarra (serp arc-iris i ous) i tartjalpa (serp).

## Referències

* 1 2 3 «National Gallery of Victoria» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-02-26. [Consulta: 7 març 2015].
# Pia Serinyana Torrents

Pia Serinyana Torrents (Cadaqués, 4 d'abril de 1966) és una empresària empordanesa, alcaldessa de Cadaqués des del 15 de juny de 2019. Cofundadora de l'associació política Fem Cadaqués, amb què és va presentar a les eleccions municipals de maig del 2019 i les va guanyar. Llicenciada en Ciències Econòmiques per la UAB, ha desenvolupat la seva carrera professional en el món privat i ha ocupat diferents càrrecs, fins que va iniciar la seva etapa empresarial en el món de l'hostaleria.

## Referències

* ↑ CCMA. «Resultats eleccions municipals 26M 2019 - 324». [Consulta: 9 setembre 2019].
* ↑ Carrera, Esteve. «Pia Serinyana, a un pas de ser l'alcaldessa de Cadaqués - 14 juny 2019». El Punt Avui +, 14-06-2019. [Consulta: 9 setembre 2019].
# Estadi Olímpic Alassane Ouattara

L'Estadi Olímpic Alassane Ouattara, també anomenat Stade Olympique Alassane Ouattara, Stade National de la Côte d'Ivoire o Stade Olympique d'Ebimpé, és un estadi esportiu de la ciutat d'Abidjan, a Costa d'Ivori. S'utilitza per la pràctica del futbol, rugbi i atletisme. Tot i que l'estadi en si té 20 hectàrees, al seu voltant s'ha previst una vasta vila olímpica, que abasta 287 hectàrees. Té una capacitat de 60.012 espectadors.
L'estadi es va inaugurar el 3 d'octubre de 2020 i va rebre el nom del president Alassane Ouattara. També hi van assistir molts funcionaris i l'ambaixador xinès a Costa d'Ivori. Es va jugar un partit amistós entre els dos clubs més populars de Costa d'Ivori, ASEC Mimosas i Africa Sports d'Abidjan. L'ASEC Mimosas va guanyar el partit per 2-0. Serà seu de la Copa d'Àfrica de Nacions 2023.

## Referències

* ↑ «Stade National de la Côte d'Ivoire (Stade Olympique d'Ebimpé)». Stadium DB. [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ «Ivory Coast: China offer 60,000-capacity stadium in Abidjan».
* ↑ «Inauguration du stade olympique Alassane Ouattara d'Ebimpé au Nord-ouest d'Abidjan».
* ↑ «Informació i Foto». worldofstadiums.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Ivory Coast opens 60,000-seater stadium ahead of AFCON 2023». Africa News, 04-10-2020.
* ↑ «L'ASEC bat l'Africa pour le premier derby d'Ebimpé» (en francès). Sport Ivoire, 03-10-2020.
* ↑ «Olympique d'Ebimpé devient Olympique Alassane Ouattara» (en francès). Sport Ivoire, 03-10-2020.
# Stellaria dichotoma

Stellaria dichotoma var. lanceolata, és una espècie de planta del gènere Stellaria dins la família Caryophyllaceae. És una de les 50 plantes de la medicina tradicional xinesa.
A Espanya figura dins la llista de plantes de venda regulada.

## Descripció

En medicina s'aprofita la seva rel que és cilíndrica de 15 - 40 cm de llargada i 1 - 2.5 cm de diàmetre. La planta conté pèptids cíclics anomenats dicotomines J (1) i K (2). També conté alcaloides carbolínics. Tenen potencial antiinflamatori.

## Referències

* ↑ «epilepsynaturapedia». Arxivat de l'original el 2014-03-13. [Consulta: 12 març 2014].
* ↑ unboundmedicine
# Priotelus

Priotelus és un gènere d'ocells de la família dels trogònids (Trogonidae). Aquests trogons habiten zones boscoses de Cuba (incloent l'Illa de la Juventud) i l'Hispaniola.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere conté dues espècies:
* Priotelus temnurus - Trogon de Cuba
* Priotelus roseigaster - Trogon de la Hispaniola va ser inclosa al gènere monotípic Temnotrogon.

## Referències

* ↑ Winkler, David W.; Billerman, Shawn M.; Lovette, Irby J. «Trogons (Trogonidae), version 1.0» (en anglès). Birds of the World. Cornell Lab of Ornithology, 2020. DOI: 10.2173/bow.trogon1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ IUCN «Priotelus temnurus» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2018:, 07-08-2018. DOI: 10.2305/iucn.uk.2018-2.rlts.t22682748a130082349.en.
* ↑ IUCN «Temnotrogon roseigaster» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2018:, 07-08-2018. DOI: 10.2305/iucn.uk.2018-2.rlts.t22682751a131515698.en.
# Mary Sargant Florence

Mary Sargant Florence (Londres, 21 de juliol del 1857 — Twickenham, Sussex, 14 de desembre del 1954) fou una pintora, escriptora i feminista anglesa.(1)

## Biografia

Mary Sargant estudià belles arts amb el pintor acadèmic Luc-Olivier Merson a París i amb Alphonse Legros, a la Slade School de Londres. El 1888 es casà amb el músic estatunidenc Henry Smythe Florence (1864-1892), i visqueren als Estats Units. Mary va renunciar a la ciutadania britànica.(1)
Després de la mort del marit, tornà amb els seus fills a Anglaterra. Al voltant del 1910, tornà a ser ciutadana britànica. A Marlow, Buckinghamshire, va construir la seua casa de camp «Lord's Wood», a l'estil Arts and Crafts, que estava de moda, i va viure-hi fins al 1940. Durant els estius, a Lord's Wood, Mary Sargant rebia sovint a membres del Grup de Bloomsbury, com ara Lytton Strachey, John Maynard Keynes, Virginia Woolf, Ralph i Frances Partridge i Dora Carrington.(1)
Formà part del New English Art Club i de la Society of Painters in Tempera.(1)
Mary Sargant fou suffragette i el 1915 era en una comissió en les Conferències de Pau de la Haia. En col·laboració amb Charles Kay Ogden, publicà un fullet sobre militarisme i feminisme, que aparegué anònimament al 1915. S'hi argumenta que el feminisme i el militarisme estan estretament relacionats: com més militarista és una societat, menor és l'estatus de les dones.

## Obra artística

A més de retrats i paisatges en aquarel·la, temple i pastel, així com cartells per al moviment sufragista, Mary Sargant Florence feu frescos i pintures de gran format, entre altres a l'Old School d'Oakham, Rutland (al voltant del 1909-1914) i en la Bournville School prop de Birmingham (1912-1914). L'obra d'Oakham representa la història de Gareth en la llegenda del rei Artús.

## Família

Mary Sargant era germana de l'escultor Francis William Sargant (1879-1960). Es casà amb el músic estatunidenc Henry Smyth Florence, amb qui van tenir dos fills. El seu fill economista, Philip Sargant Florence (1890-1982), es casà amb la psicoanalista i feminista Lella Secor Florence (1887-1966), la seua filla Alix Sargant Florence, amb el psicoanalista James Strachey, amb el qual ella va traduir les obres de Freud a l'anglés.

## Publicacions

* Militarism versus Feminism. London: Allen & Unwin, 1915.
Reedició, Londres, Virago-Press 1987, ISBN 0-86068-782-1.
* Colour Co-ordination. Londres, John Lane, 1940.

## Referències

* ↑ Sharon Ouditt. Fighting forces, writing women: identity and ideology in the First World War [Forces de combat, dones escriptores: identitat i ideologia en la Primera Guerra Mundial), Routledge, 1993, ISBN 0-415-04705-6.
* ↑ Sharon Froese Nielsen: Militarism versus Feminism: Writings on Women and War. In: Book Reviews. Vol. 9. Nr. 1. 1987.
* ↑ Christine Poulson: The quest for the Grail: Arthurian legend in British art, 1840–1920. pp. 68–69.
* ↑ Text complet de Militarism versus Feminism
# Alfons V de Ribagorça

Alfons V d'Aragó d'Eiximenis, dit el Jove (ca. 1358 - 1424/1425), fou duc de Gandia, comte de Dénia i comte de Ribagorça (1412-1425). Era fill del comte Alfons IV de Ribagorça i la seva muller, Violant Eiximenis d'Arenós.

## Biografia

Es casà el 20 de gener de 1393 a Tudela amb Maria de Navarra, filla de Carles II de Navarra. Vers el 1420 es casà novament amb Aldonça March, filla de Joan March i Violant Vilarig.
Fou pretendent al tron de la Corona d'Aragó durant el Compromís de Casp després de la mort del seu pare, però tenia molt poc suport i acabà la votació final amb 0 vots. Durant la Revolta del comte d'Urgell va lluitar al costat de Ferran d'Antequera durant el setge de Balaguer, bloquejant la ciutat pel portal de Lleida, i va negociar la rendició del revoltat.
Alfons el Jove desenvolupà la construcció d'importants monuments com el Monestir de Sant Jeroni de Cotalba i el Palau Ducal de Gandia que foren anteriorment iniciats pel seu pare Alfons el Vell.
A la seva mort sense descendència es produí un plet per la successió dels seus territoris, que es va resoldre amb el pas provisional de Gandia a Hug de Cardona i de la Ribagorça a l'infant Joan d'Aragó, futur Joan II d'Aragó. Pocs anys després, el 1433, Hug de Cardona hagué de cedir el ducat de Gandia a Joan d'Aragó, d'aquesta manera tornaven a unir-se els títols de duc de Gandia i comte de Ribagorça.

## Referències

* ↑ «Alfons V de Ribagorça». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Alfons el Vell. Duc Reial de Gandia (1332-1412)». Jaume Castillo Sainz, 2012 Arxivat 2014-12-22 a Wayback Machine.
* Diplomatari dels Arenós
# Llevant (vent)

* Els vents de la Mediterrània
* Tramuntana
* Gregal
* Llevant
* Xaloc
* Migjorn
* Llebeig
* Ponent
* Mestral
El llevant és el punt cardinal est, i en la rosa dels vents s'anomena també llevant el vent que prové d'aquest punt cardinal. En l'àmbit dels Països Catalans, el llevant és un vent humit, ja que prové del mar.
D'acord amb la mitologia grega, Euros era la personificació del vent de l'est.
Etimològicament llevant prové del llatí levante, ‘que s'aixeca’. Segons una altra versió, vindria de llevar, ja que és per on surt el Sol en els equinoccis.

## Temporal de llevant

A la península Ibèrica, la llevantada o temporal de llevant, afecta principalment les zones costaneres de Catalunya, País Valencià i les Illes Balears, al Mar d'Alborán i a l'estret de Gibraltar. És un vent humit i fred, segons l'època de l'any i la situació en altura pot provocar nevades en cotes molt baixes. El 1960 les ratxes de vent van arribar als 198 km/h. A la costa, el llevant afecta especialment l'estat del mar, alçant un fort onatge, que pot provocar danys importants en platges i ports. El febrer del 1948 un temporal de llevant destruí 50 m. d'escullera del port de Barcelona i el 2020 el temporal Gloria va causar tretze víctimes mortals.

## Referències

* ↑ Diccionari català-valencià-balear
* ↑ Enciclopèdia.cat
* ↑ «Rinamed.net». Arxivat de l'original el 2005-01-15. [Consulta: 3 juliol 2008].
* ↑ Rodriguez, Marta. «Tres nuevos muertos en Cataluña este jueves elevan a 13 las víctimas del temporal» (en castellà). El Pais, 23-01-2020. [Consulta: 23 gener 2020].

## Vegeu també

Viccionari
* Veles e vents