OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tutti dentro

Tutti dentro, estrenada internacionalment com Everybody in Jail, és una pel·lícula de comèdia italiana del 1984 escrita, protagonitzada i dirigida per Alberto Sordi. El personatge principal, un jutge hiperactiu, vanitós i logorreic, és considerat un dels jutges de ficció més famosos de l'imaginari col·lectiu italià.

## Trama

El jutge Annibale Salvemini és un magistrat incorruptible de Roma que, encara que a prop de la jubilació, no pretén mostrar cap senyal de debilitat. Continua amb la seva feina severa i continua alimentant sense pietat a tota la gent pobra que s'hi troba a l'abast, inclosos, per descomptat, els delinqüents. Tots els seus companys l'admiren, inclosa la seva xicota amb qui s'ha de casar. Però també un jutge honest i moralista com Annibale té secrets. De fet, ell, a més de la seva vida plena de mentides i mundanitat, ha arribat a un acord amb un cap de la màfia americana: Corrado Parisi. De fet, Annibale es va veure obligat contra la seva voluntat a acceptar l'encàrrec de no enviar a la presó tota la companyia del cap, que està preparant un tràfic ombrívol. Annibale finalment intenta rebel·lar-se, però no pot arribar a temps perquè els periodistes de televisió ho descobreixin. S'afegeixen comentaris a l'escàndol dels millors amics d'Annibale i els seus estimats col·legues de la cort el condemnen immediatament com el pitjor de tots els paràsits. La vida d'Annibale es destrueix d'un sol cop.

## Repartiment

* Alberto Sordi com Annibale Salvemini
* Joe Pesci com a Corrado Parisi
* Dalila Di Lazzaro com Iris Del Monte
* Giorgia Moll com Giovanna Salvemini
* Armando Francioli com a Enrico Patellaro
* Tino Bianchi com a conseller Vanzetti
* Franco Scandurra com a procurador general
* Marisa Solinas com a Luisella

## Referències

* ↑ Roberto Poppi. Dizionario del cinema italiano: I film. Gremese, 2000, 1996. ISBN 887742429X.
* ↑ Giovanni Ziccardi. Il diritto al cinema. Giuffrè Editore, 2010, 2010. ISBN 978-8814151347.

## Enllaços externs

* Everybody in Jail a Variety Distribution
* Tutti dentro (primera part) a Dailymotion
* Tutti dentro (segona part) a Dailymotion
# Sphyraena chrysotaenia

Sphyraena chrysotaenia és un peix teleosti de la família dels esfirènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 30 cm de llargària total.

## Reproducció

És una espècie ovípara.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de la mar Mediterrània i dels oceans Índic i Pacífic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Sphyraena chrysotaenia» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ICTIMED Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
# Quimet Sabaté Casanova

Quimet Sabaté Casanova (Mora La Nova, 7 de maig de 1936) és un pintor català.
Per raons professionals del seu pare, deixa el poble en què va néixer i fixa la seva residència a Barcelona, a on coneixerà al marxant internacional Peter Sugar Kunt, qui s'interessa per les seves obres i adquireix la seva producció quasi en exclusiva fins al principi de la seva segona etapa a Tetuan (Marroc 1958-1960), celebrant el 1960 la seva primera exposició individual a les sales de l'Orfeó Català de Mèxic, D.F., aconseguint un èxit destacable. Seguidament exposa a la Sala Bargalló, a la Galeria Quixot de Madrid, Taller de Picasso, Subhasta d'Art Internacional i Unió d'Art a Barcelona. El marxant mexicà Gama Huertas, a través de la Galería Mezzanilie, l'introdueix en el mercat americà, adquirint obra seva de Nova York, Bellovite (Toronto, Canadà), Galerí Tudó de Chicago i Viena Art publishing, Co.Inc. de Nova York.

## Referències

* ↑ Dirk Engelhardt. 111 Luoghi di Barcellona che devi proprio scoprire. Emons Verlag, 2016, p. 105–. ISBN 978-3-96041-032-4.

## Enllaços externs

* Quimet Sabaté Casanova - Lloc web oficial
# Ducat de Sessa

El Ducat de Sessa és un títol nobiliari espanyol concedit pels Reis Catòlics en 1507 a Gonzalo Fernández de Còrdova, el Gran Capità. El seu nom es refereix al municipi italià de Sessa Aurunca, a la província de Caserta. Considerat des del segle xvi com a títol de Castella, la seva denominació en italià és Duca di Sessa.

## Llista de titulars

| Titular | Període |
| Creació pels Reis Catòlics ||
| I | Gonzalo Fernández de Còrdova i Herrera | 1507-1515 |
| II | Elvira Fernández de Còrdova i Manrique | 1515-1524 |
| III | Gonzalo Fernández de Còrdova i Fernández de Còrdova | 1524-1578 |
| IV | Francisca Fernández de Còrdova i Fernández de Còrdova | 1578-1597 |
| V | Antonio Fernández de Còrdova i Cardona | 1597-1606 |
| VI | Luis Fernández de Còrdova i Aragó | 1606-1642 |
| VII | Antonio Fernández de Còrdova i Rojas | 1642-1659 |
| VIII | Francisco Fernández de Còrdova i Pimentel | 1659-1688 |
| IX | Félix Fernández de Còrdova i Fernández de Còrdova | 1688-1709 |
| X | Francisco Fernández de Còrdova i Aragó | 1709-1750 |
| XI | Ventura Francisca Fernández de Còrdova i Aragó | 1750-1768 |
| XII | Ventura Ossorio de Moscoso i Fernández de Còrdova | 1768-1783 |
| XIII | Vicente Joaquín Osorio de Moscoso i Guzmán | 1783-1816 |
| XIV | Vicente Ossorio de Moscoso y Álvarez de Toledo | 1816-1837 |
| XV | Vicente Pío Ossorio de Moscoso i Ponce de León | 1837-1864 |
| XVI | José María Ossorio de Moscoso i Carvajal | 1864-1881 |
| XVII | Francisco d'Assís Osorio de Moscoso i Borbó | 1881-1924 |
| XVIII | Francisco Ossorio de Moscoso i Jordán de Urríes | 1924-1952 |
| XIX | María del Perpetu Socors Ossorio de Moscoso i Reynoso | 1952-1955 |
| XX | Leopoldo Baró i Osorio de Moscoso | 1955-1974 |
| XXI | Gonzalo Baró i Gavito | actual titular |
Els últims titulars han mantingut residència a Mèxic, la filla del XXI duc, Adelaida (1979) és des de 2004 duquessa de Atrisco i el seu fill Gonzalo Baró i Carral (1978) l'hereu de Sessa.

## Referències

* ↑ Manuel José Quintana. Vidas de Españoles célebres. Baudry, 1845, p. 158–.
* ↑ Instrumento expedido por Fernando el Católico, nombrando duque de Sesa al Gran Capitán, 25 de febrero de 1507.

## Enllaços externs

* Genealogia dels ducs de Sessa.
* Fons documental del llinatge Osorio de Moscoso, Ducs de Sessa a l'Arxiu Nacional de Catalunya.
# Costică Ştefănescu

Costică Ştefănescu (Bucarest, 26 de març de 1951 - Bucarest, 20 d'agost de 2013) fou un futbolista romanès de la dècada de 1980.
La major part de la seva carrera la va viure al CS Universitatea Craiova, on jugà 378 partits. Va jugar 490 partits a primera divisió. També fou internacional amb la selecció de Romania.
L'agost de 2013, malalt de càncer durant anys, va cometre suïcidi saltant des d'un cinquè pis de l'hospital militar de Bucarest.

## Palmarès
### Jugador
#### Steaua Bucarest

* Copa romanesa de futbol (2): 1969-70, 1970-71

#### Universitatea Craiova

* Lliga romanesa de futbol (3): 1973-74, 1979-80, 1980-81
* Copa romanesa de futbol (4): 1976-77, 1977-78, 1980-81, 1982-83

### Entrenador
#### Al-Wakrah

* Copa del Xeic Jassem de Qatar (1): 1991

#### Al-Jaish

* Copa siriana de futbol (1): 2004
* Copa de l'AFC de futbol (1): 2004

## Referències

* ↑ «Fotbal Club Universitatea Craiova». Arxivat de l'original el 16 d'abril 2013. [Consulta: 13 febrer 2011].
* ↑ «Romania - All-Time Most Matches Played in Divizia A». [Consulta: 13 febrer 2011].
* ↑ Costică Ştefănescu a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a romaniansoccer
* ↑ «Perfil a statisticsfootball». Arxivat de l'original el 2018-07-30. [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Former Romania captain Costica Stefanescu dies aged 62». The Guardian, 21-08-2013. [Consulta: 22 agost 2013].
# Pagre reial

El pagre reial o la fusta (Pagrus caeruleostictus) és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 90 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental (des de Portugal fins a Angola, incloent-hi la mar Mediterrània).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Sarro

Sarro (també apareix com Saro o Sarrau) és una regió de Mali, a la riba dreta del riu Níger, enfront de Sansanding i la regió de Monimpé (a la riba esquerra del riu). La ciutat de Saro o Sarro és la capital; la població pertany al grup bambara dels saros (no relacionat amb els saros de Sierra Leone). El país es va revoltar a la mort de Shehu Amadu de Macina el 1845 aliats als tuaregs, però la revolta fou aplanada. El 1890 el país va passar a França amb el regne de Ségou, però en fou segregat el 1891 i agregat al regne de nova creació de Sansanding, centrat en el Monimpé. Saro o Sarro va formar els territoris de la riba dreta del regne, la major part del qual era a la riba esquerra.

## Referències

* Africa in the Nineteenth Century Until the 1880s Per J. F. Ade Ajayi
# Demòcrates

«Demòcrates» té aquests significats:
* Demòcrates, defensors de la democràcia
* Països Catalans:
** Demòcrates de Catalunya
** Demòcrates per Andorra
** Demòcrates Valencians
* Resta del món:
** Partit Demòcrata dels Estats Units
* Biografies:
** Demòcrates o Damòcrates
** Demòcrates d'Afidna, orador atenenc
** Demòcrates (filòsof pitagòric), filòsof pitagòric grec
** Demòcrates (filòsof epicuri), filòsof epicuri grec
** Demòcrates de Tenedos, esportista grec
# Diego Gutiérrez

Diego Gutiérrez va ser un cosmògraf i cartògraf espanyol de la Casa de la Contractació d'Índies. Va obtenir aquest càrrec el 22 d'octubre de 1554, després de la mort del seu pare el gener de 1554, i treballà en el Padró Reial.
El 1562 Gutiérrez publicà un destacat mapa titulat Americae Sive Qvartae Orbis Partis Nova Et Exactissima Descriptio a Anvers en col·laboració amb el l'impressor Hieronymus Cock. La raó per la qual va ser publicat a Anvers va ser que els gravadors espanyols no tenien l'habilitat necessària per imprimir un document tan complicat.
En el mapa de Gutiérrez no sols hi apareixen dibuixats el riu Amazones, el Llac Titicaca i d'altres accidents geogràfics, sinó també representacions imaginàries de lloros, micos, sirenes, enormes criatures marines, caníbals brasilers, gegants patagons i una erupció volcànica al centre de Mèxic.
Aquest va ser el primer mapa en què va aparèixer el topònim "California" i "Apalatxes".

## Referències

* ↑ «A Modern and Quite Precise Depiction of America (or the Fourth Part of the World)». World Digital Library. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ Inventing America

## Enllaços externs

* Gutiérrez, the Americas, 1562 Arxivat 2010-11-26 a Wayback Machine. Còpia de la Biblioteca Britànica
* Mapa d'Amèrica de 1562 de Diego Gutiérrez
* David Walls. "On the Naming of Appalachia." Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine.
# Coris

Coris és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Generalment, són peixos molt acolorits.

## Alimentació

Totes les espècies d'aquest gènere són carnívores.

## Hàbitat

Són espècies bentòniques.

## Distribució geogràfica

Es troba a les regions temperades i tropicals dels oceans Atlàntic, Índic i Pacífic, incloent-hi la mar Mediterrània i el Mar Roig.

## Observacions

Són espècies altament apreciades en aquariofília per llurs colorits.

## Taxonomia

* Coris atlantica (Günther, 1862)
* Coris auricularis (Valenciennes, 1839)
* Coris aurilineata (Randall & Kuiter, 1982)
* Coris aygula (Lacépède, 1801)
* Coris ballieui (Vaillant & Sauvage, 1875)
* Coris batuensis (Bleeker, 1856)
* Coris bulbifrons (Randall & Kuiter, 1982)
* Coris caudimacula (Quoy i Gaimard, 1834)
* Coris centralis (Randall, 1999)
* Coris cuvieri (Bennett, 1831)
* Coris debueni (Randall, 1999)
* Coris dorsomacula (Fowler, 1908)
* Coris flavovittata (Bennett, 1828)
* Coris formosa (Bennett, 1830)
* Coris gaimard (Quoy i Gaimard, 1824)
* Coris hewetti (Randall, 1999)
* Coris julis (Linnaeus, 1758)
* Coris marquesensis (Randall, 1999)
* Coris musume (Jordan & Snyder, 1904)
* Coris nigrotaenia (Mee & Hare, 1995)
* Coris picta (Bloch i Schneider, 1801)
* Coris pictoides (Randall & Kuiter, 1982)
* Coris sandeyeri (Hector, 1884)
* Coris variegata (Rüppell, 1835)
* Coris venusta (Vaillant & Sauvage, 1875)

## Referències

* ↑ Aquanovel Arxivat 2012-05-13 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lacepède B. G. E. 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* FishBase (anglès)
# Peraleda de San Román

Peraleda de San Román és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Símbols

L'escut de Peraleda es defineix així:
| « | Un camp d'argent sembrat de pereres de sinople, fruitats d'or; el cap de gules, carregat amb un bàcul d'abat d'or amb sudari de plata posat en banda. Per timbre una corona reial tancada. | » |

## Límits del terme municipal

Peraleda limita amb:
* Bohonal de Ibor al nord-oest;
* El Gordo per una petita franja al nord;
* Berrocalejo i Valdelacasa de Tajo al nord-est;
* Garvín a l'est i sud-est;
* Castañar de Ibor a l'oest.

## Referències

* ↑ D.O.E / 11 febrer 2003 / Nombre 18
* ↑ Visor SIGPAC Arxivat 2010-02-09 a Wayback Machine. Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino de España
# Ward Cheney

Ward Cheney (Gettysburg, 28 de juny de 1929 - Austin, 13 de juliol de 2016) va ser un matemàtic estatunidenc.

## Vida i Obra

El seu pare era un físic que treballava, juntament amb la seva esposa, per l'organització de consumidors estatunidenca i es desplaçaven per diferents destins. Cheney va cursar els estudis secundaris a Bethlehem (Pennsilvània) i va començar els estudis universitaris el 1947 en aquesta mateixa localitat a la universitat de Lehigh. En graduar-se el 1952, va anar a la universitat de Kansas on va obtenir el doctorat el 1957 mentre feia de professor ajudant.
Després d'uns anys treballant a la indústria aeronàutica a Califòrnia, va començar la seva carrera acadèmica el 1961 a la universitat d'Iowa. El 1962 va passar a la universitat de Califòrnia a Los Angeles i, finalment, el 1965 a la universitat de Texas a Austin, en la qual es va retirar l'any 2005. Els darrers anys de la seva vida els va passar en uns habitatges tutelats a Austin patint la progressiva malaltia d'Alzheimer, fins que va morir el 2016.
Els treballs de recerca de Cheney van ser en els camps de la teoria de l'aproximació i de l'anàlisi numèrica. Potser el seu llibre més notable sigui Introduction to Approximation Theory (1966) reeditat i traduït diverses vegades. El 2001 també va publicar un notable llibre de text: Analysis for Applied Mathematics. També va publicar un centenar d'articles científics.

## Referències

* ↑ Light, 1995, p. 343.
* ↑ Light, 1995, p. 345-346.
* ↑ Lipieta i Lipieta, 2023, p. 280.
* ↑ Light, 1995, p. 343-344.

## Bibliografia

* Light, Will. «A Brief Glance at the Research of Ward Cheney». A: C.K. Chui, L.L. Schumaker (eds.). Approximation Theory VIII (en anglès). World Scientific, 1995, p. 343-370. ISBN 978-981-453-259-4.
* Lipieta, Agnieszka; Lipieta, Artur «The Role of Destructive Mechanisms within Economic Evolution» (en anglès). Panoeconomicus, Vol. 70, Num. 2, 2023, pàg. 279-301. DOI: 10.2298/PAN190729008L. ISSN: 1452-595X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ward Cheney» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Elliott Ward Cheney - Personal Profile» (en anglès). University of Texas, 2016. [Consulta: 9 novembre 2023].
# Resolució 138 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 138 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 23 de juny de 1960, després de la queixa que el trasllat d'Adolf Eichmann a Israel des de l'Argentina constituïa una violació de la sobirania d'aquest darrer país. El Consell va declarar que tals actes, si es repetien, podien fer perillar la pau internacional i reclamà a Israel que fes la reparació apropiada d'acord amb la Carta de les Nacions Unides i les normes de dret internacional. Israel va exposar la visió que era un afer més enllà de la competència i deures del Consell i que en canvi devia ser solucionat mitjançant negociacions bilaterals directes.
La Resolució 138 va ser aprovada per vuit vots contra cap; la República Popular de Polònia i la Unió Soviètica es van abstenir. Argentina era present però no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1943 - 1976)

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 393. ISBN 978-0-7923-0796-9.
* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Werner Kaiser

Werner Kaiser (7 de maig del 1926 a Múnic - 11 d'agost del 2013) fou un egiptòleg alemany. Els seus treballs sobre la cronologia relativa a l'Alt Egipte són en l'actualitat una referència en l'àmbit científic.

## Vida i obra

Després del servei militar, Kaiser va estudiar egiptologia i prehistòria a la Universitat de Múnic egiptologia i el 1954 va aconseguir un doctorat. Després d'això, va ser professor ajudant a la Universitat de Heidelberg. A partir de l'1 de febrer 1962 va ser director del Museu Egipci al Berlín Oest. De desembre del 1967 al 1989 va ser el primer director del Departament de l'Institut Arqueològic Alemany del Caire (DAI). Aquí, durant 22 anys de treball, va crear estructures sostenibles de treball i va introduir nous aspectes o àrees avançades, com la restauració i direcció d'obra.
Kaiser va fer contribucions fonamentals a la cronologia de la transició entre el període predinàstic i la monarquia primerenca. Especialment les seves investigacions al Delta del Nil van obrir la porta a noves excavacions i van assegurar així una intensificació en l'estudi d'aquest període de la història de l'antic Egipte. En particular, les excavacions a Elefantina estan relacionades amb el nom de l'emperador. També es va ocupar dels aspectes històrics de l'art, especialment l'escultura, així com de l'urbanisme la cultura urbana a Egipte.
Kaiser va ser membre corresponent de l'Acadèmia Bavaresa de Ciències (1984) i de la de Göttingen (1991). Fou també membre de ple dret del DAI i membre de l'Institut arqueològic austríac i l'Institut d'Égypte.
Durant la seva vida va ser distingit amb diversos honors i condecoracions, entre les quals destaquen la Gran Creu Federal del Mèrit de la República Federal d'Alemanya.

## Publicacions

* Werner Kaiser, « Zur inneren Chronologie der Naqadakultur », Archaeologia Geographica, no 6, 1957, p. 69-77 ;
* Werner Kaiser, « Zur vorgeschichtlichen Bedeutung von Hierakonpolis », MDAIK, no 16, 1958, p. 183-192 ;
* Werner Kaiser, « Bericht über eine archäologisch-geologische Felduntersuchung in Ober- und Mittelägypten », MDAIK, no 17, 1961, p. 1-53 ;
* Werner Kaiser, « Zur Südausdehnung der vorgeschichtlichen Deltakulturen und zur frühen Entwicklung in Oberägypten », MDAIK, no 41, 1985, p. 61-87 ;
* Werner Kaiser, « Vier vorgeschichtliche Gefäß von Haraga », MDAIK, no 43, 1987, p. 121-122 ;
* Werner Kaiser, « Zur Entstehung des gesamtägyptischen Staates », MDAIK, no 46, 1990, p. 287-299 ;
* Werner Kaiser, « Zu den Granitkammern und ihren Vorgangerbauten unter der Stufenpyramide und im Südgrab von Djoser », MDAIK, no 53, 1997, p. 195-207.

## Enllaços externs

* Amb profund dolor us anunciem que el Professor Dr Werner Kaiser va morir l'11 d'agost del 2013 Arxivat 2013-08-15 at Archive.is DAI, consultat el 24 d'agost del 2013 (alemany)
# Jurbarkas

Jurbarkas ( escoltar (?·pàg.)), és una ciutat en el comtat de Tauragė, Lituània. Es troba a la riba dreta del riu Neman en la seva confluència amb el Mituva i l'Imsre. La ciutat va esdevenir un important encreuament de carreteres després que es construís un pont sobre el riu Neman el 1978.

## Història

Encara que Jurbarkas es diu que va ser seu dels prínceps lituans de la llegenda dels Palemonids, està documentat per primera vegada el 1259 com pertanyent als Cavallers Teutònics del castell de Georgenburg ("castell de George") al costat del riu Neman. Aquest castell va ser construït 3 quilòmetres a l'oest de l'actual ciutat en un turó conegut com a Bispiliukai, mentre que els lituans van construir un castell en elturó Bispulis a prop del riu Imsre. Encara que els croats alemanys estaven sovint en guerra amb els lituans, el rei de Lituània Mindaugas, no es va oposar a la construcció del castell Georgenburg després de la seva conversió al cristianisme.
El castell de Georgenburg va ser abandonat pels cavallers teutònics després de la seva derrota en la batalla de Grunwald el 1410. La regió va ser inclosa a Lituània pel Tractat de Melno el 1422, i el lloc actual de Jurbarkas va començar a desenvolupar-se com una ciutat fronterera, creixent mitjançant l'exportació de fusta a través del Neman al ducat de Prússia. El 1586 el famós historiador polonès Maciej Stryjkowski va esdevenir sacerdot catòlic a Jurbarkas. El rei Segimon III Vasa va concedir a la ciutat de Jurbarkas els seus drets de Magdeburg el 1611.

## Ciutats agermanades

* Ryn, Polònia
* Crailsheim, Alemanya
* Berlin-Lichtenberg, Alemanya
* Neman, Rússia

## Enllaços externs

* Jurbarkas regional council
* Història de Yurburg (Jurbarkas) Arxivat 2011-03-15 a Wayback Machine.
* Fotografies de Yurburg
# Tauró nassut

El tauró nassut (Carcharhinus altimus) és una espècie de peix de la família dels carcarínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 300 cm de longitud total i els 167,8 kg de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental (des de Florida fins a Veneçuela), a l'Atlàntic oriental (des del Senegal fins a Ghana, incloent-hi la mar Mediterrània), a l'oest de l'Índic (Mar Roig, Moçambic, Sud-àfrica, Madagascar i l'Índia), al Pacífic occidental (Xina, Taiwan i Austràlia), al Pacífic central (Hawaii) i al Pacífic oriental (des del Golf de Califòrnia i el sud de Mèxic fins a Colòmbia i l'Equador).

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* ION (anglès)