OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El mal no existeix (pel·lícula de 2020)

El mal no existeix (originalment en persa, شیطان وجود ندارد; lit. ‘Satanàs no existeix’, sheytân vojūd nadârad; títol internacional en anglès: There Is No Evil) és una pel·lícula dramàtica en persa del 2020 dirigida per Mohammad Rasoulof. Prohibida a l'Iran, la pel·lícula relata quatre històries sobre la pena de mort a l'Iran. S'ha doblat al català per al canal La 2, que va emetre-la el 21 de gener de 2023. Anteriorment, s'havia subtitulat al català.
La pel·lícula es va projectar al Festival de Cinema de Berlín el febrer de 2020.

## Repartiment

* Ehsan Mirhosseini com a Heshmat
* Shaghayegh Shourian com a Razieh
* Kaveh Ahangar com a Pouya
* Alireza Zareparast com a Hasan
* Salar Khamseh com a Salar
* Kaveh Ebrahim com a Amir
* Pouya Mehri com a Ali
* Darya Moghbeli com a Tahmineh
* Mahtab Servati com a Nana
* Mohammad Valizadegan com a Javad
* Mohammad Seddighimehr com a Bahram
* Jila Shahi com a Zaman
* Baran Rasoulof com a Darya

## Referències

* ↑ Buddies, 電影筆友 Movie. «《惡與他們的距離》(There Is No Evil)｜惡魔在哪裏？», 17-11-2020.
* 1 2 «The 70th Berlinale Competition and Further Films to Complete the Berlinale Special». Berlinale. [Consulta: 29 gener 2020].
* ↑ «Berlin Competition Lineup Revealed: Sally Potter, Kelly Reichardt, Eliza Hittman, Abel Ferrara». Variety, 29-01-2020. [Consulta: 29 gener 2020].
* ↑ «'El mal no existeix', a #ElCinemaDeLa2». RTVE Catalunya, 19-01-2023. [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ Sheytan vojud nedar (There Is No Evil) a la Base de dades de cinema en català
# Richard Kohn

Richard Kohn (Viena, 27 de setembre de 1888 - Rotterdam, 16 de juny de 1963), també conegut com a Jack Domby o Ricardo Domby, era el sobrenom amb què era conegut el jugador austríac de futbol i més tard entrenador del FC Barcelona, FC Bayern de Múnic i Feyenoord, entre d'altres, Richard Kohn, el seu veritable nom.
Va entrenar el FC Barcelona durant dues etapes diferents, la primera en la temporada 1926-27 i la segona en la 1933-34. Durant la primera, s'ocupava, entre altres funcions, d'entrenar les joves promeses. Durant la segona, els fracassos esportius el van portar a ell i als jugadors a signar una carta on demanaven una retallada del sou.

## Títols

* Copa del Rei de futbol 1926
* Campionat de Catalunya de futbol 1926
* Campionat d'Alemanya de futbol 1932
* Campionat de Països Baixos de futbol 1936 i 1938

## Referències

* ↑ El jueu errant que va posar les llavors del futbol base al Barça i el Bayern

## Enllaços externs

* Fitxa de Jack Domby a BD Futbol (castellà)
# Hu Ban

Hu Ban :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 胡班 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 胡班 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Hu.
Hu Ban és un personatge de ficció en la històrica novel·la de Luo Guanzhong del Romanç dels Tres Regnes. Era fill de Hu Hua (胡華), un Assessor (議郎) que va servir a l'Emperador Huan. Hu Ban era un subordinat del general de Cao Cao Wang Zhi, que va ser designat Administrador de Xingyang (滎陽).

## Biografia

Guan Yu va concloure el seu breu servei sota Cao Cao i va viatjar cap al nord per reunir-se amb el seu germà de jurament Liu Bei. En la seva pressa, Guan es va oblidar d'obtenir un passi oficial de Cao.Durant el seu viatge, es va obrir pas a través del Pas de Dongling, Luoyang i Sishui, ja que els generals en la defensa d'aquests posts es va negar a deixar-li passar a través.Guan finalment va arribar a Xingyang i va decidir passar-hi la nit. Wang Zhi va simular ser hospitalaris amb Guan, mentre en secret donava ordres a Hu Ban per cremar la casa d'hostes on Guan s'allotjava.
Hu havia sentit històries sobre les proeses de Guan i volia veure quin aspecte tenia el llegendari general. Se va esquitllar en la casa i va albirar fugaçment a Guan, que estava llegint un llibre dins de la seva habitació. Guan Hu va notar que algú estava a l'aguait fora de la seva habitació i el va demanar d'entrar. Hu es va presentar, i Guan va traure una carta del pare de Hu després d'escoltar el nom de Hu. Hu en va llegir la carta del seu pare i va aprendre sobre el caràcter de Guan. Llavors va decidir desobeir les ordres de Wang Zhi i secretament va advertir a Guan que Wang estava planejant matar-lo. Guan va alertar als seus seguidors i van escapar de Xingyang. Wang Zhi va dirigir als seus homes per perseguir-los i va ser mort per Guan després d'abastar-lo.
Anys més tard, Hu va anar a veure a Guan a la Província Jing. Guan el recordava i estava agraït amb ell per haver-li salvat la vida a Xingyang. Ell va manar a Hu a acompanyar a Fei Shi a la base principal de Liu Bei en Chengdu.

## Vegeu també

* Llista de personatges de ficció dels Tres Regnes

## Referències

* Luo Guanzhong. Romanç dels Tres Regnes, Capítol 27.
# Cui Liang

    En aquest nom xinès, el cognom és Cui.
Cui Liang és un personatge de ficció en la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong. Ell en la novel·la va ser l'Administrador de la Comandància d'Anding en l'estat de Cao Wei.

## Biografia de ficció

En la novel·la del Romanç dels Tres Regnes durant l'any 228, Zhuge Liang va dirigir les forces de Shu Han en una expedició del nord contra l'estat de Cao Wei. Xiahou Mao, el comandant en cap de les forces de Cao Wei, va ser derrotat per Zhuge i es va retirar a Nan'an, defensant la ciutat amb fermesa i sense llançar cap contraatac. Zhuge pensava que ell necessitava conquerir les Comandàncies d'Anding i Tianshui en primer lloc per evitar l'enviament de reforços a Nan'an. I així és que li va ordenar a Pei Xu (裴緒) de disfressar-se com un general de Cao Wei que havia aconseguit trencar el setge a Nan'an. Pei n'anà a Anding i va convèncer a Cui Liang de dirigir el seu exèrcit a Nan'an i ajudar a Xiahou Mao.
Pel camí, les forces de Cui foren emboscades per les tropes de Shu Han i el mateix Cui es va esfereir i immediatament ordenà la retirada de tornada a Anding. Això no obstant, Zhuge Liang ja havia enviat a Wei Yan per capturar Anding mentre Cui hi era fora. Cui decidí fingir rendir-se a Zhuge quan es va veure encerclat per l'enemic. Ell mateix es va oferir per persuadir Yang Ling, l'Administrador de Nan'an, de rendir-se a Shu Han, però en realitat això era planificació per unir-se a Yang i Xiahou Mao. Cui més tard en passà un missatge fals a Zhuge, dient que Yang havia accedit a rendir-se, mentre que en secret conspirava amb Yang per atraure Zhuge a una trampa. Això no obstant, Zhuge va veure a través de l'engany i tots dos, Cui i Yang, van ser morts per Zhang Bao i Guan Xing respectivament, mentre Nan'an era pres i Xiahou Mao capturat.

## Vegeu també

* Llista de personatges de ficció relacionats amb els Tres Regnes

## Referències

* Luo Guanzhong. Romanç dels Tres Regnes, Capítol 92.
# Arsites

Arsites en grec antic Ἀρσίτης) va ser el darrer sàtrapa de Dascilios entre els anys 353 aC i 334 aC.
Aproximadament l'any 353 aC el sàtrapa Artabazos II i els seus cunyats Mentor i Memnó, revoltats contra el rei, van haver de fugir a Macedònia i la satrapia va passar a Arsites, que se suposa podria ser un dels fills d'Ariobarzanes de Dascilios.
L'any 338 aC Arsites va ajudar a Perint contra Macedònia. Arsites, amb les seves forces i les d'altres sàtrapes de l'Àsia Menor, va lluitar en la batalla del riu Grànic el 334 aC contra Alexandre el Gran. Derrotats els perses Arsites va fugir cap a Frígia amb les restes de l'exèrcit però acusat de la derrota i deprimit per no haver-se retirat davant d'Alexandre cremant el territori, es va suïcidar.

## Referències

* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, I, 13-17
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, I, 29, 7
* ↑ Smith, William (ed.). «Arsites». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 27 gener 2022].
# Berenguer Ballester i Bayà

Berenguer Ballester i Bayà (Barcelona, 1947), més conegut com a Bringuet, és un activista, columnista i locutor de ràdio nord-català. Fill de l'editor i activista cultural català, Joan Ballester i Canals, viu al Rosselló des del desembre de 1982, moment en què es va exiliar a l'Estat francès a conseqüència de la seva implicació en els casos Bultó i Viola.
Demanà refugi polític el 1983 però no li fou concedit i al desembre del 1986 les autoritats franceses amenaçaren amb expulsar-lo, cosa que no es pogué dur a terme després d'una intensa mobilització de diverses entitats catalanes i sobretot de la societat nord-catalana.
Bringuet, que va fer tota la seua trajectòria de locutor a Ràdio Arrels on fou també director d'antena, va ser arran del seu protagonisme una de les veus més conegudes de la ràdio a la Catalunya del Nord. El 2023 li fou atorgat el Premi nacional Joan Coromines, juntament amb altres entitats i persones de l'àmbit nord-català com ara l'APLEC o Pere Manzanares.

## Referències

* ↑ NOTÍCIES, GIRONA. «Gironanotícies » Berenguer Ballester: “No serà un camí gens fàcil, però la gent ha de seguir mobilitzada”» (en spanish). [Consulta: 13 novembre 2024].
* ↑ «Ara comença el veritable exili» (en català). El Temps. [Consulta: 13 novembre 2024].
* ↑ «En Berenguer Ballester ens parla dels seus 40 anys com a locutor a Ràdio Arrels». [Consulta: 13 novembre 2024].
* ↑ «Premis Nacionals Joan Coromines 2023 – XXI edició» (en català). Cal.cat. [Consulta: 14 novembre 2024].
# Airbus Group

EADS (European Aeronautic Defence and Space company) (Euronext EAD, BMAD EAD, FWB EAD) és un grup industrial del sector de la indústria aeronàutica i espacial civil i militar. És el primer grup de defensa a Europa i es classifica en els cinc primers grups del món, en competència directa amb Boeing.

## Organització

El grup inclou les següents empreses subsidiàries especialitzades en camps diferents:
* Airbus com a fabricant líder d'avions comercials.
* Eurocopter com un dels principals fabricants d'helicòpters.
* Astrium, l'empresa líder a Europa en programes espacials com l'Ariane i el Sistema Galileo de posicionament per satèl·lit.
* Cassidian per a serveis aeris, terrestres i navals de seguretat i defensa. A través d'aquesta empresa EADS té una participació majoritària en el programa del caça Eurofighter així com en l'empresa de disseny i fabricació de míssils MBDA.

## Història

EADS ha estat creat el 10 de juliol de 2000 per la fusió de l'alemanya DASA, de la francesa Aérospatiale-Matra i de l'espanyola CASA.

## Referències

* ↑ «Airbus Group pose la première pierre du nouveau siège près de Toulouse». Libération, 14-01-2014. Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 18 gener 2014].
* 1 2 3 4 5 6 «Annual Results 2010». EADS. Arxivat de l'original el 2012-01-31. [Consulta: 11 març 2011].
* ↑ «EADS Shareholding Structure». EADS. Arxivat de l'original el 2013-12-19. [Consulta: 1r gener 2012].
# Pi6 d'Orió

Pi⁶ d'Orió (π⁶ Orionis) és un estel gegant brillant taronja de magnitud 4,47 situat a la constel·lació d'Orió. Dista 954 anys llum del sistema solar. Forma part de l'asterisme de l'escut d'Orió. Pi⁶ és una estrella solitària a la part oriental de la constel·lació d'Orió.

## Observació

Es tracta d'un estel situat a l'hemisferi celeste boreal, però molt pròxim de l'equador celeste; això comporta que puga ser observat des de totes les regions habitades de la Terra sense cap dificultat i que siga invisible tan sols en les àrees més interiors del continent antàrtic.
A l'hemisferi nord, d'altra banda, sembla circumpolar només molt més enllà del cercle àrtic. La seva magnitud de 4,5 de manera que es pot vist només amb un cel prou lliure dels efectes de la contaminació lumínica.
El millor moment per a la seva observació al cel nocturn cau en els mesos compresos entre finals d'octubre i abril; des dels dos hemisferis, el període de visibilitat es manté aproximadament igual, gràcies a la posició de l'estrella no gaire lluny de l'equador celeste.

## Característiques físiques

L'estel és un gegant brillant taronja; posseeix una magnitud absoluta de -2,86 i la seva velocitat radial positiva indica que l'estel s'estiguera allunyant del sistema solar.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Parameters and abundances in luminous stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 02-05-2014, pàg. 137. DOI: 10.1088/0004-6256/147/6/137.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. «A catalogue of multiplicity among bright stellar systems». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 9-2008, p. 869–879. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2008.13596.x.
* ↑ Cousins, A. W. J. «Standardization of Broadband Photometry of Equatorial Standards». South African Astronomical Observatory Circulars, 8, 1984, p. 59.
# Sorquainville

Sorquainville és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 162 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sorquainville era de 162 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 28 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 74 habitatges, 60 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 72 habitatges eren cases. Dels 60 habitatges principals, 53 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 10 tenien tres cambres, 15 en tenien quatre i 35 en tenien cinc o més. 49 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 31 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sorquainville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 16 | 65 a 69 | 16 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 12 |
| 12 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 16 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 105 persones, 79 eren actives i 26 eren inactives. De les 79 persones actives 72 estaven ocupades (39 homes i 33 dones) i 7 estaven aturades (5 homes i 2 dones). De les 26 persones inactives 11 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Sorquainville hi havia 61 unitats fiscals que integraven 175 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.982 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Sorquainville hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sorquainville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sorquainville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sant Lluís del Pertús

Sant Lluís del Pertús, o Sant Lluís Rei, és l'església parroquial del poble nord-català del Portús, a la comarca del Vallespir.

## Descripció

Està situada quasi a l'extrem nord-oest del nucli urbà, ran del camí de pujada al Castell de Bellaguarda i al Coll de Panissars, a prop del nou barri de Mas Rimbau, que es dreça just darrere del temple. S'hi arriba pel carrer de l'Església des de la part alta de l'avinguda de França (la carretera general).
Es tracta d'una església d'una sola nau, orientada d'est a oest, a l'inrevés del que era habitual a l'edat mitjana. No té gaire rellevança arquitectònica. Hi predomina un estil neogòtic, tot i que la construcció és bàsicament eclèctica i pràctica.

## Història

Fins a la creació de la comuna del Pertús, els habitants del Pertús assistien als oficis religiosos de la parròquia a la qual pertanyien: els de la part oriental del poble, a Sant Joan d'Albera, i els de l'occidental, a les Cluses. Fou amb la independència municipal del Pertús, el 1848, que el consell municipal del 9 de febrer del 1855 va votar per unanimitat la construcció de l'església de Sant Lluís Rei. Es construí l'església actual, que es va inaugurar el 30 d'agost del 1869. Té la mateixa advocació, per influència militar, que la capella del Castell de Bellaguarda.
Celebra la seva festa del dia del seu patró, el 25 d'agost.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Ros 233. Sant Lluís Rei del Portús». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «El Pertús». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* 1 2 3 «Fête de la Saint-Louis : entre histoire et convivialité au Perthus» (en francès). L'Independant, 09-09-2019. [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ Sant Lluís del Portús en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Le Perthus. Traditionnelle fête de la Saint-Louis» (en francès). L'Independent, 30-08-2024. [Consulta: 16 novembre 2024].
# Llevant (Orient Pròxim)

El Llevant, conegut també com el Xam —àrab: الشام, ax-Xām, o بلاد الشام, Bilād ax-Xām—, és el nom d'una regió històrica de l'Orient Pròxim. Aquesta regió també es coneix en alguns documents històrics amb el nom de la Gran Síria.
Limita a l'oest amb la mar Mediterrània, a l'est amb Mesopotàmia, al sud amb la península Aràbiga i el mar Roig i al nord amb Anatòlia.
El Llevant inclou, a més del territori de Síria, els estats actuals de Jordània, Israel, el Líban i Palestina. Sovint, en els texts històrics, amb aix-Xam (الشام, ax-Xām) hom es refereix simplement a la ciutat de Damasc, la ciutat històricament més gran i més important de la regió.

## Referències

* ↑ «Llevant (Orient Pròxim)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Braudel, Fernand, The Mediterranean and the Mediterranean World in the Age of Phillip II.
* Julia Chatzipanagioti: Griechenland, Zypern, Balkan und Levante. Eine kommentierte Bibliographie der Reiseliteratur des 18. Jahrhunderts. 2 Vol. Eutin 2006. ISBN 3981067428.
* http://www.levantine.plus.com/index.htm Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine.. Levantine Heritage Site. Includes many oral and scholarly histories, and genealogies for some Levantine Turkish families.

## Vegeu també

* Màixriq
* Llevant Meridional
* Prehistòria del Llevant

## Enllaços externs

* Levantine Heritage Foundation (anglès)
* The Ancient Levant - The History of the Ancient Near East.
* Levantine Cultural Center in Los Angeles.
# Xipre al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior

Xipre va ser un dels països fundadors que va debutar al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior en 2003. El país insular ha participat al Festival d'Eurovisió Júnior en nou ocasions.
Xipre va haver de retirar-se en 2005 després d'una acusació de plagi per la cançó, però va poder votar en aquell festival. Es va mantenir al festival fins a 2009, quan hi va participar per última vegada. El 2010 va decidir retirar-s'hi i es va mantenir absent fins a l'edició de 2014, celebrada a Malta. Després de participar aquell any, va tornar a retirar-s'hi per motius econòmics, però hi va tornar l'any 2016. En 2018, Xipre va deixar de participar en el certamen novament.
Xipre ha organitzat el festival infantil un any (2008). Va ser a la ciutat de Limassol.

## Participació

Llegenda
| Any | Seu | Artista | Cançó | Lloc | Punts |
| 2003 | Copenhaguen | Theodora Rafti | «Mia efhi» | 14 | 16 |
| 2004 | Lillehammer | Marios Tofi | «Oneira» | 8 | 61 |
| 2005 | Hasselt | Rena Kiriakidi | «Tsirko» | Retirat | Retirat |
| 2006 | Bucarest | Christina Christofi i Luis Panagiotou | «Agoria koritsia» | 8 | 58 |
| 2007 | Rotterdam | Yiorgos Ioannides | «I mousiki dinei ftera» | 14 | 29 |
| 2008 | Limassol | Charias Savva i Elena Mannouri | «Gioupi gia!» | 10 | 46 |
| 2009 | Kíev | Rafaella Kosta | «Thalassa, elis, aeres, fotia» | 11 | 32 |
| No va participar entre 2010 i 2013 ||||||
| 2014 | Marsa | Sofia Patsalides | «I pio omorfi mera» | 9 | 69 |
| No va participar el 2015 ||||||
| 2016 | La Valletta | George Michaelides | «Dance Floor» | 16 | 27 |
| 2017 | Tbilisi | Nicole Nicolau | «I Wanna Be a Star» | 16 | 45 |
| No va participar entre 2018 i 2023 ||||||
| 2024 | Madrid | Maria Pissarides | «Crystal Waters» | 13 | 60 |

## Festivals organitzats a Xipre

| Edició | Ciutat seu | Localització | Presentantdors |
| Festival de la Cançó d'Eurovisió Junior 2008 | Limassol | Spyros Kyprianou Athletic Centre | Sophia Paraskeva i Alex Michael |

## Referències

* ↑ «#BestOfJESC – Junior Eurovision Song Contest 2003». ESC+Plus, 07-09-2015. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ «Cyprus returns to Junior Eurovision!». junioreurovision.tv, 03-07-2014. [Consulta: 3 juliol 2014].
* ↑ «Cyprus: Withdraws from Junior Eurovision». Eurovoix, 11-06-2018.
* ↑ «Cyprus to host JESC 2008». esctoday.com, 25-05-2007. [Consulta: 13 juny 2008].
# Perkz

Luka Perković (Zagreb, 30 de setembre de 1998) més conegut pel seu sobrenom Perkz, és un jugador croat professional de l'eSport League of Legends.
Del 2015 al 2020, Perkz va ser membre de G2 Esports, quan l'equip es va convertir en la primera organització europea a guanyar el Mid-Season Invitational el 2019. Va arribar a la final del Mundial el 2019. Ha guanyat 8 títols de LEC, empatat tercer només amb els antics companys Caps (14) i Mikyx (11). El novembre de 2020, Perkz va deixar G2 per unir-se a l'organització LCS Cloud9 per a la temporada 2021. És considerat àmpliament com un dels millors jugadors occidentals de la història de League of Legends.

## Referències

* ↑ «LEC superstar Perkz officially joins Cloud9 | ONE Esports» (en anglès americà). www.oneesports.gg. [Consulta: 20 octubre 2021].
* ↑ «World title or not, Caps and Perkz still the best Western duo in League of Legends» (en anglès). ESPN.com, 11-11-2019. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Miter, Mateusz. «Vitality's Labrov: 'If we don't win the trophy with this roster, that would be a disappointment'» (en anglès americà). Dot Esports, 12-01-2022. [Consulta: 5 març 2022].