OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shen Yueyue

Shen Yueyue (xinès simplificat: 沈跃跃, xinès tradicional: 沈躍躍, pinyin: Shěn Yuèyuè) (Ningbo, 1957) és una política xinesa. Presidenta de la Federació de Dones de tota la Xina i 19è Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina.

## Biografia

Shen Yueyue va néixer l'any 1957 a Ningbo, província de Zhejiang a la Xina.
De 1977a 1978 va treballar en una botiga d'alimentació a Zhen'an. De 1978 a 1980 va estudiar al Departament de Matemàtiques de l'Escola Normal de Ningbo on posteriorment hi va fer de professora.
El 1981 va entrar al Partit Comunista Xinès. Va estudiar a l'escola del Comitè Central del Partit (1990-1992) fins a arribar a fer un màster en gestió econòmica (1995-1998).

### Carrera política
#### A nivell local i provincial

Va iniciar la seva carrera política Ningbo, dins la Lliga de la Joventut Comunista de la Xina, inicialment a nivell local (1980-1983) després a nivell municipal (1983 - 1984) fins a ocupar els càrrecs de secretaria i vicesecretaria. Posteriorment entre 1986 i 1991 va ocupar llocs d'importància a nivell provincial (Zhejiang) com a vicesecretaria i secretaria del Comitè Provincial.
Després de la seva etapa a la Lliga de la Joventut, va iniciar la seva projecció dins el Partit. inicialment a la capital de Zhejiang, Hangzhou,on va ocupar el llocs de secretaria municipal (1993-1997) i després a la ciutat de Shaoxing.
Un cop va assolir llocs importants del Partit a escala local o provincial, Shen va passar a ocupar llocs en els Comitès Permanents a nivell provincial i com a cap del departament d'organització a Zhenjiang i vicesecretaria del PCX a la província d'Anhui.

#### A nivell nacional

El 2003 va iniciar la seva etapa política a escala nacional com a viceministre del Ministeri de Personal, càrrec que va ocupar fins al 2007. També va ser membre dels 17è i 18è comitès centrals del PCX i primera subdirectora del departament d’organització del 17è comitè central del Partit.
Shen és membre del 19è Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina (2017) i vicepresidenta del comitè permanent del 12è Assemblea Popular Nacional de la Xina o Congrés Popular Nacional.. El 2013 es va convertir en presidenta de la Federació de Dones de tota la Xina.

#### Conflicte amb els Estats Units

El 7 de desembre de 2020, d'acord amb l'Ordre executiva 13936, el Departament del Tresor dels Estats Units va imposar sancions a tots els 14 vicepresidents del Congrés Nacional del Poble, inclòs Shen, per "soscavar l'autonomia de Hong Kong i restringir la llibertat d'expressió o de reunió".

## Referències

* ↑ «Shen Yueyue - All China Women's Federation». [Consulta: 2 novembre 2021].
* ↑ «China Vitae». [Consulta: 2 novembre 2021].
* ↑ «Hong Kong-related Designations» (en anglès). [Consulta: 2 novembre 2021].
# Fàbrica de Cartró (Sant Joan Despí)

La Fàbrica de Cartró és un edifici industrial de Sant Joan Despí (Baix Llobregat) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Hom suposa que en aquest emplaçament hi hagué un molí que prenia la força motriu d'un salt (l'anomenat Salt de l'Erasme), possiblement vinculat a la fabricació d'indianes del santfeliuenc Erasme de Gònima.
El 1928, els germans Marià i Lluís Bachs i Jiménez, de Barcelona, promogueren les obres, iniciades per l'arquitecte Josep Domènech i Mansana i continuades el 1931 per Josep Maria Jujol, i el 1933 per Melcior Vinyals.

## Descripció

És una fàbrica formada per diverses naus. Els assecadors on són dipositats els cartrons són oberts pels laterals i coberts a dues vessants. L'edificació és feta d'obra vista i es conserva tal com va ser començada.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Gònima

## Referències

* 1 2 3 4 «Fàbrica de Cartró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Fàbrica de cartró». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Aiguamolls de Neuland

Els Aiguamolls de Neuland (en alemany Neuländer Moorwiesen) són una reserva natural a la riba esquerra de l'Elba als barris Neuland i Gut Moor de la ciutat d'Hamburg a Alemanya. Els aiguamolls cobreixen una superfície de 250 hectàreas.
Forma un típic paisatge cultural del maresme de l'Elba inferior: plana herbosa senze gaire arbres, estanys i canals de desguàs. La protecció implica sigui l'abandó de l'agricultura, sigui una agricultura extensiva, el que va permetre pujar el nivell freàtic i tornar a crear un biòtop ric i divers. S'hi va prohibir les activitats pertorbadores dels ocells que coven als prats. Hi van tornar espècies amenaçades o gairebé amenaçades, amb ocells com fredeluga, becadell o gamba roja, uns 34 espècies de libèl·lules i més de setanta plantes rares.
La zona va der polderitzada des del segle xiii, per iniciativa del duc Otó II de Brunsvic-Lüneburg. El paisatge no va canviar molt fins a la fi del segle XIX: ramaderia extensiva i explotació de la torba van ser les principals activitats. La construcció de l'autopista E25 el 1937 va ser una primera gran cesura. La major part de la zona occidental entre la ciutat d'Harburg i l'autopista es va urbanitzar. Des del pla de desenvolupament prussià del 1923 fins passat el segle xx, també a la zona oriental hi havia vel·leïtats de crear una zona de fàbriques i més tard un gran parc de logística, profitant la bona connexió a la xarxa d'autopistes. La protecció ha aturat aquests projectes. A més, en restaurar els aiguamolls, recuperen la seva funció d'emmagamatzematge de diòxid de carboni.
Van ser protegit pel govern d'Hamburg l'1 d'agost de 2017.
* Estany novament creat
* El camí de Fünfhausen i el rec principal Fünfhausener-Landweg-Wettern
* Flora al marge d'un rec
* El pont de l'autopista i el Fünfhausener-Landweg-Wettern

## Referències

* ↑ «Hamburgs Naturschutzgebiet Nummer 34: Neuländer Moorwiesen» (en alemany). Süddeutsche Zeitung, 01-08-2017.
* ↑ «Libellen statt Logistik». TAZ, 02-08-2017.
* ↑ Kausche, Dietrich «Lewenwerder - Ein Beitrag zur Geschichte der Elbmarschen» (pdf). Zeitschrift des Vereins für Hamburgische Geschichte, 41, 1951, pàg. 70-124. Arxivat de l'original el 2018-04-30 [Consulta: 30 abril 2018].
* ↑ Däumling, Thomas; Gröger, Gisela; Oechtering, Elisabeth. Moore in Hamburg - Verbreitung und Geschichte der Moorböden Hamburgs (pdf) (en alemany). Hamburg: Ajuntament d'Hamburg, 2015, p. 6.
* ↑ «Verordnung über das Naturschutzgebiet Neuländer Moorwiesen» (en alemany). Ajuntament d'Hamburg, 01-08-2017.
# Leonardo Molas Campana

Leonardo Molas y Campana (Nàpols, ? – Tarragona, juliol de 1641) va ser un militar al servei de la Corona Hispànica.
El setembre de 1633 és destinat a la frontera entre el Principat i el regne de França com a sergent major de cavalleria. Els excessos dels soldats de les quatre companyies que dirigia van ser motiu de queixa, des de l’estiu de 1634, per part de la Diputació del General. A finals de la dècada ingressa a l’Orde de Santiago (1637) i és ascendit com a mestre de camp (1639). Des d’aquesta nova responsabilitat, lidera un terç de napolitans en la batalla de Salses.
Molas rep ordres del virrei Dalmau de Queralt per tal que vagi a Santa Coloma de Farners per sufocar una revolta pagesa. Els seus homes destrueixen algunes cases i cremen el conjunt de la població (13 de maig). Els responsables van ser excomunicats pel bisbe de Girona, Gregorio Parcero. A mitjan juny, els habitants de Perpinyà van negar-se a allotjar els terços de Molas. Les represàlies del militar van ser reprimides pel duc de Cardona, recentment nomenat en el càrrec de virrei, que va ordenar empresonar-lo.
Arran de la mort del duc, Molas va ser alliberat i dotat d’un dels millors terços de l’exèrcit que es disposava conquerir Catalunya. La derrota de les tropes de Felip IV de Castella a la batalla de Montjuïc va obligar les tropes castellanes a recloure’s a Tarragona. Molas va ser-hi mortalment ferit el 4 de juliol de 1641, en intentar trencar el setge a la ciutat. Segons Manuel Guell, va morir-hi al cap de pocs dies.

## Referències

* 1 2 3 «Leonardo Molas y Campana» (en castellà). Real Academia Historia. [Consulta: 26 novembre 2022].
# Portada/article juliol 29

En el passat els vulcanians van ser una espècie apassionada i violenta, molt més que la humana, però amb l'adopció de la lògica, la meditació i la supressió de les emocions, van aconseguir formar una societat pròspera i avançada en tecnologia.

## Vulcanià

Els vulcanians són una espècie humanoide pertanyent a l'univers fictici de Star Trek, originaris del planeta Vulcà (situat a 16,5 anys llum de la Terra) i coneguts pel seu estil de vida basat en la raó i la lògica. A simple vista, es distingeixen físicament de l'espècie humana per la forma punxeguda de les seves orelles i celles.
En el passat els vulcanians van ser una espècie apassionada i violenta, molt més que la humana, però amb l'adopció de la lògica, la meditació i la supressió de les emocions, van aconseguir formar una societat pròspera i avançada en tecnologia.
Els vulcanians són una de les quatre espècies fundadores de la Federació Unida de Planetes juntament amb els humans, els andorians i els tellarites el 2161.
# Macari d'Esparta

Macari d'Esparta (en llatí Macarius, en grec antic Μακάριος) fou un militar espartà que va viure al segle v aC.
Era un dels tres comandants enviats al sisè any de la Guerra del Peloponès a petició dels etolis per aconseguir la submissió dels messenis de Naupacte l'any 426 aC. La ciutat va ser salvada per l'ajuda que va rebre dels acarnanis el general Demòstenes que, derrotat, s'havia refugiat a la ciutat.
També va prendre part en l'expedició contra Argos d'Amfilòquia, el mateix any, operació en la qual va morir en la batalla d'Olpes (Olpae), juntament amb un dels altres comandants, Euríloc d'Esparta, segons diu Tucídides.

## Referències

* ↑ Macarius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 873
# Talons transparents

Les sabates de talons transparents o sabates de stripper (denominades també, sabates de lucite) és un tipus de sabata de taló que s'elabora amb materials transparents. Les sabates de stripper són una peça de vestir que usen generalment les dones. Posseeixen una elevada plataforma i permeten un taló de molta longitud, així com un estilitzament de la figura femenina. Durant els anys 1980 aquest tipus de calçat va ser utilitzat com a attrezzo en les sessions de striptease, raó per les quals es van denominar així. Són unes sabates que posseeixen una marcada càrrega d' erotisme. Tot i que se l'anomena sabata transparent "sabates d' stripper " s'han creat models opacs que compleixen la mateixa funció d'estilitzar i sexualitzar el posat.

## Característiques

Les sabates es caracteritzen per posseir una elevada plataforma de material transparent que es veu acompanyada d'uns talons llargs. Generalment supera els vuit polzades de longitud. Els materials emprats solen ser polimetilmetacrilat (llucite), resina acrílica, PVC, o policarbonat. Els talons alts fan que les dones que l'empren vagin en postures similars a les de les ballarines: en pointe. Les marques més importants i populars inclouen Pleaser i Luscious. També, les sabates opaces solen ser tancades i de colors cridaners, el folre pot ser de vellut o camussa i compleixen amb les mateixes característiques funcionals que les sabates d'estríper translluïdes.

## Usos

A part del seu ús com a sabata fantasia, emprat com a complement de vestit. Sol veure's en professions com les pole dancers, les strippers i actrius pornogràfiques. Se solen emprar talons de quatre a set polzades de taló. En alguns casos es poden emprar talons de vuit polzades.

## Personatges notables

* Carmen Miranda
* Beyoncé
* John Fuqua
* Taylor Momsen
* Helen Mirren
* Disco Stu
* Courtney Stodden
* Kim Kardashian
* Marina Diamandis

## Referències

* 1 2 Jennifer Axen and Leigh Phillips, (2005), Stripper’s Guide, Chronicle Books, Londres, ISBN 0811846474
* ↑ Catherine M. Roach, (2011), Stripping, Sex, and Popular Culture,
* ↑ Walter E. Cohn (1969), "The Transparent Shoe", Modern footwear materials & processes: a topical guide to footwear technology, Fairchild Publications, <http://books.google.cat/books?id=XH55Bfs3LEkC>
* ↑ Vinylite Gives Class To Shoes, page 10, Tri City Herald, March 12, 1956.
* ↑ «Museu Carmen Miranda - The Miranda Look: Platform Shoes». Google arts & culture.
* ↑ «Guess Whose Pink Painted Piggies Are Peeking Out Platform Pumps!». Bossip.com, 06-07-2010. Arxivat de l'original el 2011-10-05. [Consulta: 13 setembre 2011].
* ↑ The Detroit News
* ↑ New York Fashion, <http://nymag.com/daily/fashion/2010/06/taylor_momsen_wore_those_clear.html>
* ↑ «Helen Mirren reveals red carpet secret weapon: stripper shoes». Daily Telegraph, 12-07-2013.

## Enllaços externs

* «Transparent heels, Sandals heels, Clear heel shoes». Pinterest, 02-05-2019. [Consulta: 3 maig 2022].
# Nan (ésser mitològic)

Els nans són una raça fantàstica. En les mitologies dels pobles germànics, són criatures que habiten a les muntanyes i sota terra, conegudes per ser grans ferrers i miners. Es descriuen com a semblants als humans rabassuts i petits, tot i que alguns estudiosos han proposat la hipòtesi que podria ser un desenvolupament en èpoques posteriors.
Són éssers de semblants característiques als humans, però de menor alçada per extensió, es va batejar com a nans els afectats de nanisme. Els nans mitològics provenen de les llegendes germàniques, on apareixen sovint en coves i muntanyes, amb oficis com els de ferrer o miner. Per això se'ls associa a or de tresors amagats o joies i se'ls presenta com a dotats de gran força física. Són un personatge habitual dels llibres i jocs de fantasia d'ambientació inspirada en l'època medieval, com ara els khazad del món de Tolkien o contes populars com La Blancaneu i els set nans.

## Referències

* ↑ Laia San José Beltrán, Quienes fueron realmente los vikingos, Quarentena, 2015, ISBN 978-84-16229-16-1 pp. 322-23.
* ↑ 'Dwarves' en Cassell Dictionary of Norse Myth and Legend, ed (Andy Orchard 1997, ISBN 0-304-34520-2).
* ↑ Online Etymology Dictionary
* ↑ Sturluson, Snorri. «Gylfaginning, capítulo 14». Edda prosaica. trad. Arthur Gilchrist Brodeur (1916). Arxivat de l'original el 27 de septiembre de 2007.
* ↑ Wilkin, 2006, p. 62.

## Bibliografia

* Wilkin, Peter «Norse Influences on Tolkien's Elves and Dwarves» (en anglès). Sydney Studies in Religion, 2006, pàg. 61–80. ISSN: 1444-5158.

## Vegeu també

* Gnom
* Fada
* Follet
Viccionari
# Anouska Koster

Anouska Helena Koster (De Westereen, Dantumadiel, província de Frísia, 20 d'agost de 1993) és una ciclista neerlandesa professional des del 2012 i actualment a l'equip Team Jumbo-Visma. El 2016 es va proclamar campiona nacional en ruta.

## Palmarès

* 2015
** 1a al Gran Premi de Gippingen
* 2016
** Campiona dels Països Baixos en ruta
** Vencedora d'una etapa al Ladies Tour of Norway
* 2017
** 1a a la Volta a Bèlgica i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa a la Gracia Orlová
* 2019
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Ardecha
* 2024
** 1a a la Kreiz Breizh Elites

## Resultats a les Grans Voltes
### Giro d'Itàlia

* 2011: 31a posició
* 2013: 92a posició
* 2015: 30a posició
* 2017: 37a posició
* 2019: 61a posició
* 2021: 39a posició
* 2022: 16a posició
* 2023: 22a posició
* 2024: 44a posició

### Tour de França

* 2023: 40a posició
* 2024: 75a posició

## Referències

* ↑ «JUMBO-VISMA WOMEN TEAM». UCI.org. Union Cycliste Internationale. [Consulta: 7 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Sekhmet

Sekhmet (en egipcià sḫmt sekhmet) o Sacmis (en grec Σαχμίς Sachmís) és la deessa lleona, símbol de la força i el poder, en la mitologia egípcia.
Es considera la deessa de la guerra i també de la venjança. La seva ira era temible, però si s'aconseguia apaivagar-la, atorgava als seus adoradors el domini sobre els seus enemics i el vigor i l'energia per a vèncer la debilitat i la malaltia. Se la representa amb cap de lleona i cos de dona, amb cabells llargs i generalment coronada amb el disc solar. En certs textos, se la relaciona amb la deessa gata Bastet, adduint que Sekhmet és la forma encolerida de Bastet i que, quan s'apaivaga la lleona, aquesta es transforma en gata. Tanmateix, aquesta versió no sembla gaire correcta. Es diu que quan l'emperador Amenhotep III es va posar malalt, va encarregar 600 retrats d'aquesta deessa.

## Història

La primera referència inequívoca coneguda sobre Sekhmet s'ha trobat al complex mortuori de Niuserre de la Dinastia V d'Egipte. Sembla que va ser una figura relativament menor a l'antic regne que es va tornar molt més important en el nou regne. Al voltant de 700 es van construir estàtues de Sekhmet per al Temple d'Amenofis III durant el regne mitjà.
Sekhmet és adorat per alguns pagans moderns, especialment aquells que segueixen l'espiritualitat de la deessa.El culte pot incloure estàtues modernes de Sekhmet, però també d'aquelles de les col·leccions dels museus.

## Referències

* ↑ «Sekhmet». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Padró, Josep; Piedrafita, Concepció «La transcripció catalana dels noms propis egipcis». Nilus, 1992, pàg. 4-11.
* ↑ Mark, Joshua J. «Los dioses egipcios: La lista completa» (en castellà). World History Encyclopedia, 14-04-2016. [Consulta: 23 novembre 2024].
* 1 2 Lange, Eva «The lioness goddess in the Old Kingdom Nile Delta: a study in local cult topography». Sapientia Felicitas: Festschrift für Günter Vittmann, 2016, pàg. 301-324..
* 1 2 3 Ciaccia, Olivia «Seeking Sekhmet: The veneration of Sekhmet Statues in contemporary museums» (en anglès). Pomegranate, 23, 1-2, 2021, pàg. 34–63. DOI: 10.1558/pome.18653. ISSN: 1743-1735.

## Vegeu també

* Estàtua de Sekhmet
# Ánimos Parrec

Ánimos Parrec és una banda de rock and roll del Pla de Mallorca, formada per Julià Picornell com a guitarrista i vocalista, Joan Font com a baixista i vocalista, Biel Joan Bauzà com a guitarrista i Guillem Portell com a bateria. Van debutar el 2023 amb l'àlbum d'estudi Cançons velles, cançons urgents i van publicar el seu segon treball d'estudi, En terra s'aturen, un any després.
Els orígens d'Ánimos Parrec es remunten a Sa Sini Band, un grup de versions de Sant Joan que va tocar per bars i places durant 15 anys. Quan el Mobofest els va incitar a fer temes propis perquè poguessin tocar al festival, els membres de Sa Sini es van embarcar en el projecte d'Ánimos Parrec. El nom de la banda és una expressió popular de Sant Joan, que data dels anys 50: a un individu del poble, Parrec de malnom, sovint li pegaven cridant-li ánimos, Parrec!
La banda ha tengut molt bona rebuda entre el públic i la crítica. En terra s'aturen va ser escollit per la crítica com a «Millor disc revelació» als Premis Enderrock 2024 de la Música Balear.

## Discografia
### Àlbums

* Cançons velles, cançons urgents (2023). Autoeditat.
* En terra s'aturen (2024). Autoeditat.

### Senzills

* Veniu a es pla (2023)
* Ses fites netes (2023)
* Es turisme mos va salvar (2023)

## Referències

* ↑ «El rock'n'roll clàssic d'Ánimos Parrec al Sona9 2023». Enderrock. [Consulta: 19 juliol 2024].
* 1 2 Socies, Joan «Ánimos Parrec: “Després de 15 anys de ‘concertillos’ amb Sa Sini Band que la gent et reconegui ens alegra molt”». TotPla, 16-07-2023 [Consulta: 19 juliol 2024].
* ↑ «Els Premis Enderrock de la Música Balears 2024: els guanyadors». Enderrock, 06-11-2024 [Consulta: 8 novembre 2024].
# Al-Bayuk

Al-Bayuk o al-Buyuk (àrab: البيوك, al-Bayūk o al-Buyūk) és un municipi palestina en la governació de Rafah situada al sud de Rafah al sud de la Franja de Gaza. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), tenia 5,648 habitants en 2006.

## Referències

* ↑ Projected Mid -Year Population for Rafah Governorate by Locality 2004- 2006 Arxivat 2011-05-20 a Wayback Machine.. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS).
# Hemeròdrom

Hemeròdrom o Hemeròscop (en grec antic ἡμεροδρόμοι, «corredors» o ἡμεροσκόπος «guaita diürn», en plural llatí Hemerodromi, Hemeroscopi) era el nom dels missatgers als diversos estats grecs entrenats per poder mantenir-se corrent durant tot un dia, i sovint portaven les notícies dels esdeveniments principals, segons Heròdot i Plutarc.
Els grecs no tenien sistema postal ni gaires vies, i els hemeròdroms estaven entrenats per recórrer grans distàncies corrent o caminant en un curt espai de temps. En temps de perill quedaven estacionats en altures des d'on podien observar certs territoris i després portar notícia del que passava a la seva base, i per això s'anomenaven també ἡμεροσκόποι (sentinelles de dia).
Titus Livi aclareix que eren anomenats indiferentment hemeròdroms o hemeròscops, i se sap que també es deien δρομοκήρυκες («Dromokérykes», «els qui corren»).
Un hemeròdrom famós va ser Filípides, qui, segons la llegenda, després de la victòria a la batalla de Marató va anar a informar a Atenes i quan va arribar va morir pel cansament.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hemerodromi». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 4-XII-2020].
* ↑ Plutarc. Obres morals: Sobre la fama dels atenencs 347c
# Jean Jourden

Jean Jourden (Saint-Brieuc, 11 de juliol de 1942 - 22 de novembre de 2024) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1965 i 1972. Com a amateur va obtenir notables èxits, entre ells el Campionat del món en ruta de 1961. El 1965 va passar a professional, categoria en la qual destaquen dues edicions del GP Ouest France-Plouay (1968, 1969) i els Quatre dies de Dunkerque de 1968.

## Palmarès

* 1961
** Campió del món en ruta amateur
** 1r a la Ruta de França i vencedor de 4 etapes
** 1r al Giro del Mendrisiotto
* 1964
** 1r a la París-Ezy
* 1967
** 1r al Gran Premi d'Aix-en-Provence
** 1r al Premi de Saint-Raphaël
* 1968
** 1r al GP Ouest France-Plouay
** 1r als Quatre dies de Dunkerque
** 1r a la Polymultipliée i vencedor d'una etapa
** 1r al Premi de Ploerdut
** 1r al Premi de Beaulac-Bernos
** 1r al Premi de Fay-de-Bretagne
** 1r a la Ronda de Montauroux
* 1969
** 1r al GP Ouest France-Plouay
* 1970
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
** 1r al Premi de Bagneux

### Resultats al Tour de França

* 1968. Abandona (12a etapa)
* 1969. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «Disparition : Jean Jourden, grand espoir du cyclisme français dans les années 1960, est mort» (en francès). [Consulta: 25 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean Jourden a sitiodeciclismo.net
* Palmarès de Jean Jourden a memoire-du-cyclisme.eu