OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zhang Yan

    En aquest nom xinès, el cognom és Zhang.
Zhang Yan :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 張燕 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 张燕 |
Zhang Yan o Chu Yan (褚燕), també conegut com a Zhang Feiyan (張飛燕), va ser el líder dels bandits Heishan. Va ser un nadiu de Zhending, comandància Changshan (l'actual Baoding). Va néixer com Chu Yan. Perquè era ràpid i àgil, i valent, els seus homes li deien "Feiyan", significant "Oreneta Voladora".
No es coneix històricament molt d'ell fins al 185, quan ell i Zhang Niujue (張牛角), un altre líder bandit, van assaltar el poble de Yingtao (癭陶). Zhang Niujue va ser ferit greument, però abans que morís, moribund, ordenà als seus homes d'obeir a Feiyan com el seu nou líder. Yan per tant va canviar el seu cognom pel de Zhang per honrar a Zhang Niujue.
El seu exèrcit va anar creixent en força i nombre, fins que es deia que eren un milió. Van començar a ser coneguts com a Bandits Heishan. Totes les comandàncies del nord del Riu Groc estaven exposades als seus atacs i la cort no podia fer res per aturar-los.
El 193, Zhang Yan va lluitar contra Lü Bu fins a arribar a un punt mort– que aleshores estava servint nominalment sota Yuan Shao i havia emprès de pacificar les diverses regions envoltant les Muntanyes Taihang.
El 199, va respondre a la crida de Gongsun Zan demanant ajuda per la batalla de Yijing. Abans que arribés, Gongsun Zan havia estat destruït per Yuan Shao.
En el 204, ell va contactar amb Cao Cao, que en eixe moment estava batallant contra els fills de Yuan Shao, Yuan Tan i Yuan Shang. Cao Cao li atorgà el títol de «general que pacificà el nord» (平北將軍).
En l'estiu del 205, després que els Yuan foren eliminats, Zhang Yan oficialment es va rendir a Cao Cao i va ser fet Marquès del Llogaret d'Anguo (安國亭侯).

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Bibliografia

* de Crespigny, Rafe. "To Establish Peace: being the Chronicle of the Later Han dynasty for the years 189 to 220 AD as recorded in Chapters 59 to 69 of the Zizhi tongjian of Sima Guang". Volum 1. Facultat d'Estudis Asiàtics, Universitat Nacional Australiana, Canberra. 1996. ISBN 0-7315-2526-4
* de Crespigny, Rafe. "To Establish Peace: being the Chronicle of the Later Han dynasty for the years 189 to 220 AD as recorded in Chapters 59 to 69 of the Zizhi tongjian of Sima Guang". Volum 2. Arxivat 2008-12-07 a Wayback Machine. Facultat d'Estudis Asiàtics, Universitat Nacional Australiana, Canberra. 1996. ISBN 0-7315-2536-1
* de Crespigny, Rafe. "Emperor Huan and Emperor Ling being the Chronicle of the Later Han dynasty for the years 157 to 189 AD as recorded in Chapters 54 to 59 of the Zizhi tongjian of Sima Guang". Volum 2. Arxivat 2008-08-11 a Wayback Machine. Facultat d'Estudis Asiàtics, Universitat Nacional Australiana, Canberra. 1996. ISBN 0-7315-0655-3.
* Sima, Guang. Zizhi Tongjian
# Juan Carlos Moragues Ferrer

Juan Carlos Moragues Ferrer (Gandia, 4 de setembre de 1969) és un inspector d'Hisenda i polític valencià, conseller d'Hisenda i Administració Pública de la Generalitat Valenciana entre 2012 i 2015 i diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura. Des de 2023 és regidor de l'Ajuntament de Gandia pel Partit Popular (PP).

## Biografia

Llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials i en Dret, és funcionari del Cos Superior d'Inspectors d'Hisenda de l'Estat espanyol. Abans d'arribar a Conseller, Moragues va exercir com a administrador de diverses oficines de l'Agència Tributària a València, Gandia i Xàtiva, així com Barcelona i Tortosa. També ha estat inspector de duanes al port de València, membre del Cos Tècnic d'Hisenda de Recaptació a la Dependència Regional i Provincial de Barcelona.
Al desembre de 2012 va ser nomenat conseller d'Hisenda i Administració Pública de la Generalitat Valenciana, dins del Consell del President Alberto Fabra. Moragues va substituir a José Manuel Vela Bargues, dimitit una setmana abans. El vicepresident José Ciscar Bolufer va actuar com a conseller de forma interina fins al nomenament de Moragues. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 però va deixar l'escó poc després quan fou nomenat Delegat del Govern al País Valencià.
Com a Delegat del Govern va engegar una campanya contra la retolació en idioma valencià, exigint que foren retirats els senyals de trànsit en aquest idioma oficial. L'octubre del 2017 diverses organitzacions de l'entorn antifeixista van demanar la seva reprovació després dels incidents del 9 d'octubre del mateix any.
El 2023 va ser el candidat del PP a l'alcaldia de Gandia però no va aconseguir desplaçar del càrrec al socialista José Manuel Prieto. Moragues va seguir com a regidor tot i que no va acceptar ser el portaveu del grup Popular i lider de l'oposició per tal de seguir com a funcionari d'Hisenda.

## Referències

* ↑ http://www.valenciaplaza.com/ver/69648/-juan-carlos-moragues-ferrer---conseller-de-hacienda---.html
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ Fabra, Barberá, Lerma, Mulet, Crisol i Lima, nous senadors territorials per designació de les Corts Valencianes ara.cat, 22 de juliol de 2015
* ↑ «Vilaweb 31 de maig 2016».
* ↑ Directa. «Organització i unitat per evitar la impunitat feixista a València». Arxivat de l'original el 2017-10-13. [Consulta: 13 octubre 2017].
* ↑ Sapena, Sergi. «Moragues ya ha decidido en quién delega la portavocía del PP de Gandia» (en castellà), 28-06-2023. [Consulta: 10 setembre 2023].
# Mônica Riedel

Mônica Riedel (Rio de Janeiro, 28 de setembre de 1970) és la primera dama de Mato Grosso do Sul a partir de l'1 de gener de 2023, esposa del governador electe Eduardo Riedel, a més, és una activista.
Nascuda el 28 de setembre de 1970, és llicenciada en Direcció d'Empreses per la Fundació Getúlio Vargas. És casada amb Eduardo Riedel des del 1994, amb qui té 2 fills. Després de l'anunci de la candidatura d'Eduardo Riedel al govern de Mato Grosso do Sul, Mônica va guanyar més protagonisme amb aparicions al costat del treball del marit i en accions de suport al PSDB.

## Referències

* ↑ Pimentel, Juliana. «Eduardo Riedel é eleito governador do Mato Grosso do Sul» (en portuguès brasiler). Poder 360, 30-10-2022. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Saiba quem é: Eduardo Riedel, candidato ao governo de MS» (en portuguès brasiler). Correio do Estado, 15-09-2022. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Sob a liderança de Mônica Riedel, Onda 45 consolida adesão dos campo-grandenses às propostas de Eduardo Riedel» (en portuguès brasiler). A Crítica, 10-09-2022. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Mônica Riedel se reúne com mulheres de Dourados e aponta importância de programas sociais» (en portuguès brasiler). Capital News. [Consulta: 31 octubre 2022].
# Ferran d'Àustria (príncep d'Astúries)

Ferran d'Àustria (Madrid, 4 de desembre de 1571 - 18 d'octubre de 1578) va ser un infant d'Espanya, fill primogènit del matrimoni entre el rei Felip II de Castella i d'Anna d'Àustria, la seva quarta esposa, jurat com a príncep d'Astúries el 1573, que va morir de forma prematura el 1578, amb només sis anys.

## Biografia

L'infant Ferran va néixer el 4 de desembre de 1571, durant el primer any de casada d'Anna d'Àustria amb Felip II. Els monarques van rebre la notícia d'un fill mascle, en definitiva d'un hereu, amb gran goig. Immediatament, el dia 16 de desembre, va ser batejat amb el nom de Ferran amb gran solemnitat pel cardenal Diego de Espinosa, bisbe de Sigüenza i president del Consell de Castella. Van ser els seus padrins el príncep Wenceslau i la princesa Joana d'Àustria. L'alegria dels reis es va traduir en la publicació d'un perdó general a Espanya i les Índies per a tots aquells presos sense perjudici de part. A més, alhora va arribar la notícia de la victòria de Joan d'Àustria a la batalla de Lepant en contra dels otomans el 7 d'octubre d'aquell mateix any. L'arribada de la notícia del naixement de l'hereu hispànic va ser igualment celebrada pel papa Pius V, que va enviar a la reina l'enhorabona acompanyada de la Rosa d'Or i la seva benedicció.

### Jurament i mort

Ben aviat, el 31 de maig de 1573, havent complert tan sols un any, Ferran va ser jurat príncep d'Astúries al San Jerónimo el Real, a Madrid. No obstant això, cinc anys després va morir prematurament el 18 d'octubre de 1578, amb la consegüent pèrdua de l'hereu de la monarquia, tot i que la reina havia donat a llum ja als infants Carles Llorenç (1573) Dídac (1575) i Felip (1578). L'endemà de la seva mort, el cos de Ferran va ser dut al monestir d'El Escorial, on va ser enterrat.

## Referències

* 1 2 3 Pérez de Guzmán y Gallo, 1880, p. 267.
* 1 2 Flórez, 1790, p. 909.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. Memorias de las reynas catholicas (en castellà). Tom II. Madrid: Oficina de la viuda Marín, 1790.
* Pérez de Guzmán y Gallo, Juan. El Principado de Asturias: bosquejo histórico-documental (en castellà). Valladolid: Imprenta de Manuel G. Hernández, 1880, p. 448.
# Bergedorf

Bergedorf (en baix alemany Bärdörp) és una antiga ciutat que ara forma un barri (Stadtteil) de la ciutat estat d'Hamburg a Alemanya. El 31 de desembre de 2009 tenia 41.234 habitants. També és la seu administrativa del districte de Bergedorf.
El primer esment escrit de Bergerdorp data del 1162, sota el regne Enric el Lleó. Es troba a una ruta comercial important entre Hamburg i Lauenburg, i des del segle xiii tenia un castell i un molí d'aigua. Junts amb els Vierlande, els ducs van empenyorar-la a les ciutats d'Hamburg i Lübeck. El 1401, els ducs van recuperar-les. Després d'una batalla el 1420, la ciutat i els Vierlande tornaren a ser un condomini de les ciutats hanseàtiques d'Hamburg i Lübeck, fins que Hamburg comprà les parts del seu aliat el 1868. El 1442 els hanseàtics van desenvolupar el port en desviar el riu Bille via l'Schleusengraben, el Dove Elbe a l'Elba i el port d'Hamburg. El 1842, la ciutat va obtenir una estació a la línia nova Hamburg-Bergedorf el que va fomentar la industrialització, encara més quan la línia va prolongar-se cap a Berlín el 1846. Fins a la Segona Guerra Mundial, el port van tenir un paper important per a la ciutat. El 1938 la ciutat va perdre la seva independència quan després de la llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg del 1937 va ser integrada a Hamburg.
Avui, el nucli és un centre residencial important. L'activitat industrial van minvar i desplaçar-se a la zona portuària al marge dret de l'Elba. L'antic polígon industrial es transforma en una zona mixta d'habitatge, serveis de recerca i indústria neta, un projecte anomenat els Schleusengärten (jardins de la resclosa). El centre històric a l'entorn del castell va mantenir un cert caràcter urbà íntim. Contràriament a la zona central d'Hamburg no va sofrir gaire dels bombardejos de l'Operació Gomorra (1943) i tret uns excessos urbanístics dels anys 1960-70, les proporcions històriques van mantenir-se. Bergedorf és un centre comercial i de serveis supralocal per al districte i la zona limítrofa a Slesvig-Holstein.

## Persones de Bergedorf

* Johann Adolph Hasse
* Heinrich Rathmann
* Friedrich Chrysander
* Ida Boy-Ed
* Ferdinand Pfohl
* Bernhard Schmidt
* Anton Aloys Timpe
* Kurt A. Körber
* Frank Appel
* Jörg Pilawa

## Monuments i llocs d'interès

* Castell de Bergedorf
* El port antic Serrahn
* Antiga estació (1842), un dels edificis ferroviaris més vells mantingut a Alemanya
* El sender al marge del Bille i del Kampbille
* El parc Rathauspark al marge del Schulenbrooksbek
* Església de Pere i Pau
* Torre d'aigua de (1903), desafectada i transformada en habitació
* L'Antiga estació de Bergedorf
* Confluència del Kampbille i de l'Schleusengraben
* Torre d'aigua
* Grua al port de Serrahn
* La vall de l'Schulenbrooksbek al Rathauspark

## Referències

* ↑ Earthtools Arxivat 2013-01-29 a Wayback Machine., Consultat el 6 de desembre de 2011,
* ↑ «Postleitzahl]». [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ Stadteilprofile 2011 Arxivat 2014-07-19 a Wayback Machine. Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein (Servei d'estadística d'Hamburg i de Slesvig-Holstein)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Bergedorf
# Valeria de Paiva

Valeria de Paiva (portuguès: Valeria Correa Vaz de Paiva) (Rio de Janeiro, 13 de juny de 1959) és una matemàtica brasilera, lògica, i científica informàtica. La seva feina inclou recerca en aproximacions lògiques a la computació, per a la què utilitza especialment la teoria de categories, les representacions del coneixement i les semàntiques de llenguatge natural i programació funcional amb especial atenció als fonaments i les teories de tipus.

## Educació

De Paiva va obtindre el grau en matemàtiques el 1982, el màster el 1984 (en àlgebra abstracta) i va completar el doctorat a la Universitat de Cambridge el 1988, sota la supervisió de Martin Hyland. La seva tesi va introduir els Espais de Dialèctica, una manera categòrica de construir models de lògica lineal.

## Carrera i recerca

Va treballar nou anys a PARC en Palo Alto, Califòrnia, i també va treballar al Rearden Commerce and Cuil abans d'entrar a Nuance. És investigadora honorífica en ciències de la computació a la Universitat de Birmingham. És actualment membre del Consell de la Divisió per a la Lògica, Metodologia i Filosofia de la Ciència i la Tecnologia de la Unió Internacional d'Història i Filosofia de la Ciència i la Tecnologia (2020-2023).

### Publicacions destacades

* Term Assignment for Intuitionistic Linear Logic. (with Benton, Bierman and Hyland). Technical Report 262, University of Cambridge Computer Laboratory. Agost 1992.
* Lineales. (with J.M.E. Hyland) En "O que nos faz pensar" Special number in Logic of "Cadernos do Dept. de Filosofia da PUC", Pontificial Catholic University of Rio de Janeiro, Abril 1991.
* A Dialectica-like Model of Linear Logic. En Proceedings of Category Theory and Computer Science, Manchester, UK, Setembre 1989. Springer-Verlag LNCS 389 (eds. D. Pitt, D. Rydeheard, P. Dybjer, A. Pitts i A. Poigne).
* The Dialectica Categories. En Proc of Categories in Computer Science and Logic, Boulder, CO, 1987. Contemporary Mathematics, vol 92, American Mathematical Society, 1989 (eds. J. Gray i A. Scedrov)

## Referències

* 1 2 [Consulta: 24 juliol 2015].
* 1 2 [Consulta: 24 juliol 2015].
* ↑ Valeria de Paiva Valeria de Paiva - Lloc web oficial
* ↑ (tesi). Plantilla:EThOS. OCLC 26346882. UCAM-CL-TR-213
* ↑ Valeria de Paiva al Mathematics Genealogy Project.
* 1 2 Home page, University of Birmingham, retrieved 2015-07-24.
* ↑ «DLMPST Website: Council 2020-2023».
# Zhou Fang (Tres Regnes)

    En aquest nom xinès, el cognom és Zhou.
Zhou Fang :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 周魴 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 周鲂 |
Zhou Fang, nom estilitzat Ziyu (子魚), va ser un general militar de Wu Oriental durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. En el 228 EC, ell va ser una figura principal en un enfrontament entre Wu Oriental i Cao Wei, quan va simular rendir-se a Cao Wei per conduir al general enemic Cao Xiu dins d'una trampa, i gràcies en part a això les forces de Wu Oriental van ser capaces de causar una gran derrota a Cao Wei. Aquesta batalla va ser anomenada com la batalla de Shiting. El seu fill Zhou Chu (周處) més tard es convertiria en un general famós durant la Dinastia Jin.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Referències

* Chen Shou. Registres dels Tres Regnes, Capítol 60, Biografia de Zhou Fang.
# Tour de Berlín femení

El Tour de Berlín femení és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a Alemanya des de l'any 2023. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa de categoria 1.1. des de 2023. L'any 2024 havia de passar a tenir tres etapes i ser de categoria 2.1., però es va anul·lar per problemes econòmics. Es disputa anualment a Berlín. La primera vencedora fou la suïssa Elena Hartmann.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2023 | Elena Hartmann | Marith Vanhove | Martina Alzini |
| 2024 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Referències

* ↑ «Tour de Berlin Feminin cancelled due to funding issues» (en anglès). procyclinguk, 17-06-2024. [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Schweizerin Elena Hartmann gewinnt "Tour de Berlin» (en alemany). rbb24, 02-07-2023. [Consulta: 24 novembre 2024].
# Coupling (Parelles sèrie TV)

Coupling és una sèrie de televisió britànica escrita per Steven Moffat que es va emetre per la BBC del 12 de maig de 2000 al 14 de juny de 2004. Produït per Hartswood Films per a la BBC, l'espectacle se centra en les cites, les aventures sexuals i els contratemps de sis amics als 30 anys, sovint les tres dones i els tres homes parlant entre ells sobre els mateixos esdeveniments, però en termes totalment diferent.
Les dues primeres temporades de sèrie (de quatre) van ser doblades al català amb el nom de "Parelles" per Televisió de Catalunya i emeses pel Canal 33 en els capvespres.
Coupling és un exemple del "grup-gènere", un espectacle de conjunt que havia demostrat ser popular en aquell moment. Els crítics van comparar la sèrie amb les comèdies americanes Friends i Seinfeld.

## Referències

* ↑ CCMA. «5 sèries per anar a dormir amb un somriure: de "Coupling" a "Hope"», 24-01-2020. [Consulta: 26 gener 2023].
# Carlos Rodríguez Sastre

Carlos Rodríguez Sastre (1988) és un actor espanyol, conegut pel seu paper de Miguel en el telefilm a El Gordo: una historia verdadera, i a la pel·lícula Hermosa juventud per la que fou nominat al premi al millor actor revelació a les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2014, igual que per les seves aparicions a sèries com Hermanas o Periodistas.

## Filmografia
### Sèries de televisió

* La Zona (2017) - com Daniel Gutierrez Iniesta - episòdic
* La pecera de Eva (2010) - com Josele - episòdic
* El Gordo: una historia verdadera (2010) - como Miguel (Telefilm)
* Inocentes (2010) - com Juancho (Telefilm)
* Sin tetas no hay paraíso (2009) - episòdic
* Yo soy Bea (2009) - episòdic
* La chica de ayer (2009) - Lucas - episòdic
* Los hombres de Paco (2009) - episòdic
* Guante blanco (2008) - com Javier Valle
* MIR (2008) - episòdic
* Herederos (2007) - episòdic
* Masala (2007) - com Migue (Telefilm)
* Mujeres (2006) - episòdic
* Ke no! (2005) - como Dani
* Hospital Central (2000 - 04) - episòdic
* Los Serrano (2003 - 04) - com Richy
* El comisario (2001 - 03) - com Alberto - episòdic
* Raquel busca su sitio (2000) - episòdic
* Periodistas (1999 - 02) - com Kevin José
* Compañeros (1999) - episòdic
* Hermanas (1998) - com Daniel

### Pel·lícules

* Incautos (2004) - Nen gitano
* Vida y color (2006)
* Hermosa juventud (2014)

## Referències

* ↑ "El Gordo: Una Historia Verdadera", próxima película de Antena 3 Films, El Imparcial, 12 d'agost de 2009
* ↑ «Hermosa Juventud» y el actor Carlos Rodríguez en la ciudad que perdió su cine, Marina Plaza, 5 de març de 2015
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2014». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-01-23. [Consulta: 6 setembre 2019].
# Weston McKennie

Weston McKennie (Little Elm, 28 d'agost de 1998) Weston James Earl McKennie és un futbolista estatunidenc que juga com a migcampista per la Juventus FC de la sèrie A de la Lliga italiana de futbol d'Itàlia. També és internacional absolut amb la selecció dels Estats Units.

## Internacional

Després de jugar amb la selecció de futbol sub-17 dels Estats Units, la sub-19 i la sub-20, finalment va debutar amb la selecció absoluta el 14 de novembre de 2017. Ho va fer en un partit amistós contra Portugal que va finalitzar amb un resultat d'empat a un després del gol de Vitorino Antunes per Portugal, i del propi McKennie per al combinat nord-americà.

## Referències

* ↑ «40-Player National Team Roster: 2019 Concacaf Gold Cup: United States» (PDF) p. 16. CONCACAF. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «U.S. prospect Weston McKennie is living his dream in Germany». ESPN FC / Howler Magazine.
* ↑ «Weston McKennie». US Soccer. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Oficial - EJECUTADA LA OPCIÓN POR LOS DERECHOS DE MCKENNIE». Juventus. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ «Portugal 1-1 Estados Unidos» (en anglès). national football teams, 14-11-2017. [Consulta: 21 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a national football teams (anglès)
# Xulia Vicente Jiménez

Xulia Vicente Jiménez (Cariño, 1993) és una il·lustradora i autora de còmic gallega.
Va formar-se a la Universitat Politècnica de València, on prompte va fer tàndem artístic amb Núria Tamarit. Juntes varen participar en el fanzine Sacoponcho. També il·lustraren els llibres de la sèrie Anna Dédalus, escrits per Miguel A. Giner Bou i en 2016 publiquen a La Cúpula la seua primera novel·la gràfica, Duerme Pueblo. Esta novel·la gràfica, basada en els jocs de taula i de misteri, també va ser el seu treball final de carrera.
Aquell mateix any publicaria Ari, cazador de dragones, amb guió de Manuel Gutiérrez.

## Referències

* ↑ «Xulia Vicente Jiménez». Tebeosfera. [Consulta: 30 març 2017].
* 1 2 3 4 Peretó, Iker Zarallo. «Ressenya de "Duerme Pueblo" de Núria Tamarit, Xulia Vicente. Ed. La Cúpula». La Finestra Digital, 07-06-2016. Arxivat de l'original el 2023-02-09. [Consulta: 30 març 2017].
* ↑ Zahinos, Álex «Una detective adolescente entre la viñeta y la literatura». Levante-EMV, 27-12-2015.
* 1 2 3 «'Duerme pueblo', un cómic que recupera la magia de los cuentos». La Hora del Bocadillo. RTVE, 27-05-2016.
* ↑ «'Ari, cazador de dragones'». Viñetas y Bocadillos, RTVE, 09-07-2016. [Consulta: 30 març 2017].

## Enllaços externs

* Xulia Vicente Arxivat 2016-11-19 a Wayback Machine. a Deviantart
# Cràter d'explosió

Un cràter d'explosió és una forma característica de forat format quan el material és expulsat des de la superfície per un esdeveniment explosiu just per damunt, a nivell o per sota de la superfície.

## Formació

Un cràter es forma per una explosió i el desplaçament i l'expulsió de material des del sòl. En general, té una forma de bol. El gas d'alta pressió i ones de pressió són responsables de crear el cràter a través de tres mètodes:
* La deformació plàstica del sòl;
* La projecció de material de sòl (expulsions) per l'expansió dels gasos en el sòl;
* L'espal·lació de la superfície del sòl.
N'hi ha dos processos per a l'ompliment parcialment de nou:
* La caiguda del material expulsat;
* L'erosió i les esllavissades de terra i la vora de les parets del cràter.
La importància relativa dels cinc processos varia depenent de l'alçada de l'altura o de la profunditat de l'explosió de la superfície del sòl, i el material que constitueix el sòl.

## Referències

* ↑ P. W. Cooper Explosives Engineering Wiley-VCH ISBN 0-471-18636-8

## Vegeu també

* Maar, un cràter causat per una explosió volcànica sovint inundat
* Cràter d'enfonsament, una depressió al sòl format pel col·lapse d'un buit sota de la superfície
* Cràter d'impacte, una depressió formada per l'excavació a causa d'un impacte a gran velocitat
* Pseudocràter, un cràter volcànic format per una explosió de vapor