OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adolph Knigge

Freiherr Adolph Franz Friedrich Ludwig Knigge nascut el 16 d'octubre de 1752 i mort el 6 de maig de 1796. Era un escriptor alemany maçó i membre dels Il·luminats de Baviera.

## Biografia

Knigge va néixer a Bredenbeck (ara part de Wennigsen, Baixa Saxònia) en l'electorat de Hannover, com a membre de la petita noblesa. Va estudiar Dret a Göttingen, on va esdevenir membre del Cos de Hannover. Segons sembla, va ser iniciat com maçó en el ritu templer a la ciutat de Kassel, on va ocupar una posició com a Tribunal, Assessor de guerra i Ministre d'Hisenda. El 1777 va esdevenir Chamberlain a la Cort de Weimar.
Es va unir a un altre jove anomenat Adam Weishaupt per crear el ritu dels Illuminati. La influència de Knigge envers l'ordre va ser de gran importància, ja que les seves relacions personals van servir per a la propagació d'aquesta per molts països d'Europa. Però el 1783 van sorgir diferències entre Knigge i Weishaupt, que va donar lloc a la retirada definitiva del primer l'1 de juliol de 1784. Knigge ja no podia suportar Weishaupt i el seu pedant domini, que sovint adoptava formes ofensives. Va acusar Weishaupt de ser un "jesuïta disfressat".
Knigge, amb la participació dels Illuminati, advoca per la promoció dels drets humans a Alemanya.
Després d'un període de greu malaltia va perdre el suport dels seus patrocinadors aristòcrates com a gran part de la seva fortuna. No va ser fins a l'any 1790 quan recupera els seus diners i s'instal a Bremen.
Tot i que en tot el món és recordat com un conspirador i durant un temps el millor amic i còmplice d'Adam Weishaupt, a Alemanya, Knigge és més recordat pel seu llibre Über den Umgang mit Menschen (Relacions Humanes), un tractat sobre els principis fonamentals de les relacions humanes que té la reputació de ser la guia autoritzada per a la conducta, cortesia i etiqueta. El treball és més un tractat sociològic i filosòfic sobre les bases de les relacions humanes que una-guia sobre l'etiqueta. El terme alemany "Knigge" ha vingut a significar "bones maneres".
El sobrenom de Knigge dins dels Illuminati era Philón, en honor d'un arquitecte atenenc del segle iv.
Knigge va intentar ingressar a l'ordre rosa creu, però les portes d'aquesta se li van negar, convertint-lo en un enemic acèrrim d'aquesta societat.
Una vegada ingressat a la maçoneria, va notar que aquesta era escenari de molts conflictes interns, motiu pel qual es va disposar a realitzar una reforma maçònica el projecte no va ser aprovat per les lògies alemanyes. Poc temps després va crear juntament amb Weishaupt el ritu Illuminati, en el qual veia al seu projecte de reforma plasmat. Weishaupt confessar que durant la creació del ritu juntament amb Knigge, no podia més que riure davant la manera com planejava l'estratègia de comportar adeptes per l'ordre L'autor Le Forestier assegura que Knigge va dir "El respecte que l'ordre manifestava al cristianisme en alguns dels seus graus era únicament un engany per aclarir les sospites de qui encara tenia fe i conduir-lo amb més suavitat a abandonar-la".
# Miroslav Zikmund

Miroslav Zikmund (Plzeň, 14 de febrer de 1919 - Praga, 1 de desembre de 2021) va ser un escriptor i explorador txec.

## Biografia

Després d'aconseguir el seu Abitur el 1938, Zikmund va entrar a la universitat, però no va poder graduar-se fins al 1946 a causa de la Segona Guerra Mundial. Va estudiar al costat de Jiří Hanzelka, amb qui completaria els seus viatges tota la vida. Els dos es van conèixer com Hanzelka i Zikmund i van fer diverses pel·lícules sobre les seves experiències.
Miroslav Zikmund va morir a Praga l'1 de desembre de 2021 a l'edat de 102 anys.

## Filmografia

* Afrika I. – Z Maroka na Kilimandžáro (1952)
* Àfrica II. – Od rovníku ke Stolové hoře (1953)
* Z Argentiny do Mexika (1953)
* Kašmír: Je-li kde na světě ráj (1961)

## Referències

* ↑ «Zemřel Miroslav Zikmund. Slavnému českému cestovateli bylo 102 let» (en txec). iRozhlas [Prague], 02-12-2021 [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ Kobera, Pavel «Hanzelka a Zikmund vyrazili před 70 lety» (en txec). Český rozhlas, 21-04-2017 [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ Skácel, Petr «Zikmundova abeceda: Život slavného cestovatele od A do Z» (en txec). iDNES.cz, 11-02-2019 [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «Zemřel Miroslav Zikmund. Slavnému cestovateli bylo 102 let» (en txec). ČT24, 02-12-2021 [Consulta: 2 desembre 2021].
# Sally Caves

Sally Caves és el pseudònim de Sarah Higley, escriptora de ciència-ficció i professora d'anglès a la Universitat de Rochester. És més coneguda per crear el personatge de Star Trek Reginald Barclay.
Caves va escriure l'episodi de Star Trek: The Next Generation "Hollow Pursuits", en el qual es va introduir Reginald Barclay. També va ser coautora de la història de l'episodi "Babel" de Star Trek: Deep Space Nine .
Caves és la creadora de Teonaht, una llengua planificada notable.

## Bibliografia

* Hildegard of Bingen's Unknown Language. Palgrave Macmillan, 2007.
* "Fetch Felix". The Magazine of Fantasy and Science Fiction, juliol de 1991
* Ketamine, F&SF, març de 1995

## Referències

* ↑ Joyrich, Lynne Cinema Journal, 35, 2, Winter 1996, pàg. 61–84. DOI: 10.2307/1225756. JSTOR: 1225756.
* ↑ «WaPo article». .

## Enllaços externs

* Pàgina d'inici de Teonaht
* Sarah Higley a la Universitat de Rochester
* Sally Caves a l'Internet Speculative Fiction Database
# Nous

Nous (en grec antic νοῦς, ‘intel·lecte’ o ‘intel·ligència’) és un concepte de la filosofia clàssica que qualifica la facultat necessària de la ment humana per a comprendre la realitat. El seu significat és proper al d'intuïció o sentit comú, ja que descriu una percepció procedent del mental («ull de la ment») diferent de la percepció que ofereixen els sentits físics. El mot també es pot traduir com a «comprensió» o «ment» i de vegades com a «raó» o «pensament».
A més de referir-se a una facultat de la ment humana, aquest concepte filosòfic també s'aplica per a descriure l'origen de l'ordre en la pròpia naturalesa.

## Referències

* ↑ Several of the terms commonly used in English philosophical contexts come directly from classical languages. Nous itself comes from Ancient Greek νοῦς (nous) or νόος (noos). "Intellect" comes from Latin intellēctus and intellegentia. To describe the activity of this faculty, the word intellection is sometimes used in philosophical contexts, as well as the Greek words noēsis and noeîn (νόησις, νοεῖν).
Viccionari
# Stölting Service Group

El Stölting Service Group (codi UCI: SSG), conegut anteriorment com a Raiko Argon, va ser un equip ciclista alemany, de ciclisme en ruta de categoria continental professional.
Creat el 2011, amb categoria continental, el 2016 es va fusionar amb l'equip del Cult Energy Pro Cycling. Amb aquesta unió l'equip va heretar la plaça continental professional que tenia l'equip danès, i també bona part dels seus ciclistes.
Va desaparèixer al final de 2016.

## Principals resultats

* Arno Wallaard Memorial: Arne Hassink (2011)
* Tour d'Alsàcia: Silvio Herklotz (2013)
* Kernen Omloop Echt-Susteren: Phil Bauhaus (2014)
* Małopolski Wyścig Górski: Maximilian Werda (2014)
* Skive-Løbet: Phil Bauhaus (2014)
* Gran Premi Palio del Recioto: Silvio Herklotz (2014)
* Volta a Düren: Silvio Herklotz (2015)
* Fyen Rundt: Mads Pedersen (2016)
* Gran Premi Horsens: Alexander Kamp (2016)

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2011 | 18è | Abdelbasset Hannachi (128è) |
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 34è | Frederik Dombrowski (326è) |
| 2015 | 38è | Lennard Kämna (172è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 58è | Jan Dieteren (113è) |
| 2016 | 44è | Lennard Kämna (136è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2011 | 94è | Thomas Koep (444è) |
| 2012 | 86è | Jesper Asselman (387è) |
| 2013 | 42è | Silvio Herklotz (29è) |
| 2014 | 18è | Phil Bauhaus (26è) |
| 2015 | 58è | Silvio Herklotz (184è) |
| 2016 | 21è | Alex Kirsch (144è) |

## Referències

* ↑ «Stolting Group se hace cargo de la estructura de Team Cult». zonacycling.com, 16-12-2015 [Consulta: 24 gener 2016]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-01-30. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2013-12-27 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats 1 a firstcycling.com
* Plantilles i resultats 2 a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Aerodactyl

Aerodactyl és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i tipus volador. El seu nom és una combinació dels mots anglesos aero (‘aeri’) i pterodactyl (‘pterodàctil’). Aerodactyl va aparèixer per primera vegada a Pokémon Red i Pokémon Blue.
A l'anime Pokémon, Aerodactyl apareix per vegada a l'episodi Attack of the Prehistoric Pokémon. Una fotografia d'aquest Pokémon, presa per Todd Snap, es pot veure a Pokémon Paparazzi. Un exemplar d'Aerodactyl surt a la pel·lícula Pokémon Heroes, juntament amb Kabutops, contra Ash Ketchum i Latias. Altres fòssils d'Aerodactyl tornen a la vida als episodis Putting the Air Back in Aerodactyl, que forma part de la sèrie Pokémon Chronicles, així com a Wild in the Streets!.
És considerat un Pokémon versàtil en les batalles competitives de Pokémon gràcies a la seva capacitat ofensiva i la seva resistència contra alguns tipus d'atacs comuns. Els entrenadors solen fer-lo servir amb un rol ofensiu, ja sigui amb una varietat d'atacs diferents o concentrant-se en un de sol.
Aerodactylus scolopaciceps, una espècie de pterosaure, fou anomenada en honor d'Aerodactyl.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Quesada, D. «El origen de TODOS los nombres de Pokémon (I)» (en anglès). Hobbyconsolas. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ Pokémon Special Edition for Yellow, Red and Blue (en anglès). Nintendo Power, 1999, pàg. 78. ASIN B000GLCWWW.
* ↑ Shinoda, P. J. Pokémon Official Nintendo Player's Guide (en anglès). Nintendo Power, 1998, pag. 101. ISBN 978-4549669140.
* ↑ (anglès) Episode 46 - Attack of the Prehistoric Pokémon a Serebii.net
* ↑ (anglès) Episode 55 - Pokémon Paparazzi a Serebii.net
* ↑ (anglès) Pokémon Heroes - Latias and Latios a Serebii.net
* ↑ (anglès) Special 16: Putting The Air Back In Aerodactyl! a Serebii.net
* ↑ (anglès) Episode 485 - Wild in the Streets! a Serebii.net
* ↑ «Aerodactyl» (en anglès). Smogon. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ Wutz, M.; Young, G. «Pokémon inspired the naming of these animals» (en anglès). The Sun, 10 març 2023. [Consulta: 6 juny 2024].

## Enllaços externs

* Aerodactyl a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Sevilla Fútbol Club (femení)

El Sevilla FC, secció del Sevilla Fútbol Club, es va crear el 2007. Actualment l'equip milita a la Primera Divisió.

## Història
### C. D. Híspalis

El CD Híspalis és un club de barri de la ciutat de Sevilla, fundat al 1972. El 1992 crea l'equip femení, que a poc a poc creix i arriba a la màxima categoria del futbol femení. L'any 2004 el Sevilla FC apadrina l'equip femení de l'Híspalis, passant a utilitzar els colors, distintius i nom com també entrena i juga els seus partits com a local a la ciutat esportiva del Sevilla FC.
Així el Sevilla Femení (oficialment CD Híspalis) juga durant quatre temporades a la Superlliga. Les dues fites més destacades són el subcampionat de la temporada 2005-06, perdut contra el RCD Espanyol (femení) pel gol average, i les semifinals de la Copa de la Reina 2006-07.

### Sevilla F. C. Femení

A la temporada 2007-08 l'equip baixa de categoria. Llavors el Sevilla FC se'n desvincula i crea un nou equip femení, ja dins l'estructura del club, que comença des de la categoria més baixa, la provincial.
La temporada 2008-09 amb l'equip format per jugadores majoritàriament de l'Híspalis i de la cantera sevillista, arrasa a la categoria provincial i puja a Primera Nacional.
A la temporada 2009-10 es produeix una ampliació de la Superlliga i el Sevilla és convidat a disputar-la, tornant així a la màxima categoria, només una temporada, per després tornar a pujar l'any següent, guanyant 3-1 al Femarguín.
L'equip aconsegueix tornar a la primera categoria la temporada 2017-18 i aconsegueix una 12a posició. S'ha consolidat a la Primera Divisió sent la seva millor posició la 7a de la temporada 2022-23. El 2022 i 2023 va aconseguir els seus únics títols, la Copa d'Andalusia.

## Referències

* ↑ «Primera División Femenina». Soccerway.com. [Consulta: 28 juny 2018].
* ↑ Fernández de los Santos, Ismael. «Conociendo al Sevilla FC femenino» (en castellà). reinasdelbalon.com. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ «El Sevilla femenino, campeón de liga con pleno de victorias a cuatro jornadas del final» (en castellà). Sevillafc.es. Arxivat de l'original el 4 d'octubre 2010. [Consulta: 28 juny 2018].
* ↑ «El Sevilla femenino asciende a la máxima categoría tras vencer al Femarguín» (en castellà). Federación de Periodistas Deportivos de Andalucía, 28-05-2012. [Consulta: 28 juny 2018].
* ↑ «Primera División Femenina» (en castellà). Soccerway. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ «El Sevilla Femenino se adjudica la Copa de Andalucía (1-0)» (en castellà), 27-08-2023. [Consulta: 29 agost 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina Web oficial
* Sevilla FC Femení a Twitter
* Sevilla FC a La Liga
# Nikòpol

Nikòpol (búlgar: Никопол; turc otomà: Nikbuli; turc: Niğbolu; grec antic: Νικόπολις, Nikopolis; llatí: Nicopolis; català: Nicòpolis) és una ciutat del nord de Bulgària a la província de Plèven a la riba dreta del Danubi i a uns 4 km del lloc on el riu Osam desaigua al Danubi. És capçalera de la municipalitat del mateix nom a la província de Plèven. El desembre de 2009 tenia 3.892 habitants.
No ha de ser confosa amb l'antiga Nicòpolis del Danubi, que era una ciutat romana de Mèsia fundada per Trajà el 101, esmentada per primer cop el 169 o que el 250, durant la guerra gòtica fou assetjada pels gots encapçalats per Cniva. Amb la divisió de l'imperi romà va passar als romans d'Orient. Aquesta Nikopolis estava al lloc de la moderna Nikup, a la vall del Jantra, prop del mont Hermus. La Nikopolis a què es refereix aquest article fou fundada amb aquest nom per Heracli (575-652) i per evitar confusions fou coneguda com a Nikopolis Major (Nikopolis ad Istrum o ad Haemun fou coneguda llavors com a Nikopolis Minor. Les dues ciutats estaven a la vora del Danubi, però una en cada riba; Nikopolis Major estava prop del lloc de la moderna ciutat romanesa de Tornu Magurele.
Fou un dels darrers reductes del tsar Ivan Segimon del Segon Imperi Búlgar, després de la pèrdua de la seva capital Veliko Tàrnovo, fins que la ciutat fou ocupada pels otomans manats per Çandarli Alí Paixà el 1389. El 1396 s'hi va lliurar la batalla de Nicòpolis en què els hongaresos i els croats borgonyons foren derrotats pels turcs. Conseqüència de la batalla fou la conquesta de més territoris a Grècia i la submissió de Valàquia
Sota els otomans fou un centre militar i administratiu. Fou ocupada pels russos el setembre del 1810 i després altre cop el juliol del 1877 en el marc de la batalla de Nikopol; en les dues ocupacions les muralles i torres van ser destruïdes. El Tractat de Berlín (13 de juliol de 1878) fou incorporada al principat de Bulgària. El 1970 la seva població s'estimava en 5.175 habitants. El 2006 va patir serioses inundacions al desbordar-se el Danubi.

## Notes

* ↑ (anglès) Tony Jaques, Dictionary of Battles and Sieges
* ↑ (anglès) Edward Gibbon, The History of the Decline and Fall of the Roman Empire Arxivat 2010-01-03 a Wayback Machine. Cap. 10

## Bibliografia

* S. J. Shaw, History of the Orttoman empire and modern Turkey, Cambridge, 1976
* R. Mantran, Histoire de l'empire ottoman, París, 1989.
# Tallans

Tallans és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Tallans era de 33 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 18 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. 17 eren cases i 1 era un apartament. Dels 13 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Tallans el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 17 eren actives i 4 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (9 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 4 persones inactives 3 estaven jubilades i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Tallans a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Tallans a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Alexandre, Vescomte de Beauharnais

Alexandre François Marie de Beauharnais, Vescomte de Beauharnais (28 de maig de 1760 – 23 de juliol de 1794) va ser un militar i polític francès durant la Revolució francesa. Va ser el primer marit de Joséphine Tascher de la Pagerie, la qual més tard es casaria amb Napoleó Bonaparte i va esdevenir Emperadriu del Primer Imperi francès.
Alexandre va ser arrestat el març de 1794, i, seguint la seva sentència de mort durant el Regne del Terror, va ser executat a la guillotina a la Place de la Révolution (actualment, Plaça de la Concòrdia) de París.
El pare d'ell, François de Beauharnais, marquès de La Ferté-Beauharnais (1714–1800) va ser governador de La Martinique. Alexandre va néixer del primer matrimoni del seu pare amb Marie Henriette Pyvart de Chastullé (1722–1767) - era germà de Francis VI de Beauharnais. El seu pare es tornà a casar el 1796 amb Eugenie de Tascher de la Pagerie (1739–1803).

## Biografia

Alexandre nasqué a Fort-Royal (actualment Fort-de-France), Martinique. El 13 de desembre de 1779 es casà a París amb Joséphine Tascher de la Pagerie, van tenir dos fills:
* Eugène de Beauharnais (1781 – 1824).
* Hortense de Beauharnais (1783 – 1837), futura mare de Napoleó III.
Alexandre lluità en l'exèrcit de Louis XVI de França en la guerra d'independència dels Estats Units. Més tard va ser diputat per la noblesa en els Estats Generals de 1789 i va ser president de l'Assemblea Constituent de 19 de juny a 3 de juliol de 1791 i de 31 de juliol a 1 d'agost de 1791. Va ser fet general durant les guerres revolucionàries franceses, però va renunciar-hi i va ser nomenat ministre de guerra el juny de 1793. Va ser nomenat general en cap de l'exèrcit revolucionari del Rhin el 1793.
El 2 de març de 1794, el Comitè de Seguretat General va ordenar el seu arrest. Va ser acusat de defensar poc Mainz durant el Setge de Mainz de 1793, i va ser considerat aristòcrata sospitós i empresonat a la presó de Carmes i sentenciat a morir. La seva esposa, Josephine de Beauharnais, també va ser empresonada a la mateixa presó el 21 d'abril de 1794, però després de tres mesos va ser alliberada gràcies al judici contra Maximilien Robespierre.
Alexandre va ser guillotinat, junt amb el seu cosí Augustin, a l'actual Plaça de la Concòrdia de París, només 5 dies abans de la caiguda i execució de Robespierre.
A través del seu fill ell és avantpassat de les actuals cases reials de Bèlgica, Dinamarca, Noruega i Suècia, com també de la gran Casa Ducal de Luxemburg.

## Enllaços externs

* Marek, Miroslav. «A listing of the descendants of the Beauharnais family». Genealogy.EU.
# Pastís d'arròs

El pastís d'arròs és una especialitat limburguesa procedent de les regions de Verviers (Lieja) i també del Limburg belga i neerlandès. Els habitants de Verviers elaboren aquest pastís, conegut també com a dorêye, amb una pasta de macarrons sota l'arròs, si bé en altres regions s'emplena amb cireres o altres fruites.
# Reinier Beeuwkes

Reinier Bertus Beeuwkes (La Haia, Holanda Meridional, 17 de febrer de 1884 – La Haia, Holanda Meridional, 1 d'abril de 1963) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a porter i en el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció nacional jugà un total de 19 partits.

## Referències

* ↑ «Reinier Beeuwkes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 11 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Reinier Beeuwkes a eu-football.info
* ↑ Fitxa de Reinier Beeuwkes Arxivat 2015-04-16 a Wayback Machine. a fifa.com