OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alison Bechdel

Alison Bechdel (Lock Haven, 10 de setembre de 1960) és una autora de còmic nord-americana. La seva obra Fun Home. Una família tragicòmica va ser finalista del Premi del Cercle de Crítics Nacional del Llibre i escollida com un dels millors llibres de l'any 2006 per les revistes Time, Entertainment Weekly, The New York Times, People, USA Today, Los Angeles Times, The Village Voice i San Francisco Chronicle.
Entre els anys 1983 i 2008 va publicar la tira còmica Dykes to Watch Out For, on a través de la seva àlter ego Mo reflectia la complexitat de les relacions lèsbiques i els estereotips que s'hi associen. L'any 2012 va publicar Ets la meva mare?, una historieta autobiogràfica on es va centrar en la figura de la seva mare.
El crític literari i periodista Dwight Garner va destacar la influència que havia tingut Dykes to Watch Out For en una generació de lesbianes. Bechdel no es considera una activista política, encara que en les seves historietes es mostra la preocupació que li produeix la relació entre els àmbits polític i privat.
És coneguda per haver inspirat el Test de Bechdel en una de les seves tires còmiques.
Obres
* 2021. The Secret to Superhuman Strength (El secreto de la fuerza sobrehumana)
* 2012. Are You My Mother? A Comic Drama (¿Eres mi madre?)
* 2006. Fun Home: A Family Tragicomic (Fun Home. Un tragicòmic familiar)
* 1988-1990. Servants to the Cause
* 1983-2008. Dykes to Watch Out For (Unas bollos de cuidado o Unas lesbianas de cuidado)
** 2005. Invasion of the Dykes to Watch Out For
** 2003. Dykes and Sundry Other Carbon-Based Life-Forms to Watch Out For
** 2000. Post-Dykes to Watch Out For
** 1998. The Indelible Alison Bechdel: Confessions, Comix, and Miscellaneous Dykes to Watch Out For
** 1998. Split-Level Dykes to Watch Out For
** 1997. Hot, Throbbing Dykes to Watch Out For
** 1995. Unnatural Dykes to Watch Out For
** 1993. Spawn of Dykes to Watch Out For
** 1992. Dykes to Watch Out For: The Sequel
** 1990. New, Improved! Dykes to Watch Out For
** 1988. More Dykes to Watch Out For
** 1986. Dykes to Watch Out For

## Referències

* ↑ Ray, Michael. «Alison Bechdel» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ Alvarez, J. «Bechdel, Alison» (en anglès). Pennsylvania Center for the Book, 2009. Arxivat de l'original el 2013-05-16. [Consulta: 27 juliol 2013].
* ↑ Sophia Smith Collection. «An Activist Archives: The Sophia Smith Collection at 70» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-04-04. [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ Jiménez, J. «'¿Eres mi madre?', la nueva novela gráfica de Alison Blechdel tras el éxito de 'Fun Home'». rtve.es, 12-09-2012 [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ Williams, S. «Cartoonist Alison Bechdel — LGBT History Month Day 3» (en anglès). care2, 03-10-2011 [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ Garner, D. «Artist, Draw Thyself (and Your Mother and Therapist)» (en anglès). The New York Times, 02-05-2012 [Consulta: 4 abril 2013].
* ↑ IUPUI Arts and Humanities Institute. «Alison Bechdel, Graphic Artist and Novelist, to Speak in Indianapolis» (en anglès), 06-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-04-06. [Consulta: 27 març 2013].
# Laozao

El laozao (xinès simplificat: 醪糟, pinyin: Láozāo), també conegut com a jiuniang o jiangmijiu, i antigament com a li, és un aliment fermentat asiàtic i especialment tradicional de la Xina. Es tracta d’unes darreries dolces, de textura pastosa i de baix contingut alcohòlic, preparades amb arròs glutinós, que constitueixen un subtipus dels anomenats vins d’arròs.
La seva preparació, típicament casolana, es basa en la inoculació de l’arròs amb les espècies fúngiques Rhizopus chinensis i Rhizopus oryzae, però també del gènere Guillermondella (antigament Endomycopsis). Aquests llevats són productors d'amilases, els enzims de trencament del midó en sucres més simples. Passats uns dos dies a temperatura ambient, l’arròs pren una textura mucilaginosa i un contingut significatiu en carbohidrats, àcid orgànics, etanol, els mateixos llevats responsables de la fermentació i altres bacteris de l’àcid làctic beneficiosos per a la microbiota intestinal.

## Referències

* ↑ «jiangmijiu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* 1 2 Wang, Hwa L.; Hesseltine, Clifford W. «Sufu and lao-chao» ( PDF De subscripció o mur de pagament) (en anglès). Journal of Agricultural and Food Chemistry, 18, 4, 01-07-1970, pàg. 572–575. DOI: 10.1021/jf60170a046. ISSN: 0021-8561.
* ↑ Sun, Baoguo; Wu, Jihong; Yu, Liangli Lucy. Chinese National Alcohols: baijiu and huangjiu (en anglès). Hackensack: World Scientific Publishing, 2021, p. 2-3. ISBN 978-981-12-3356-2.
* 1 2 Montville, Thomas J.; Matthews, Karl. R.. Microbiología de los alimentos. Introducción (en castellà). 2a. Saragossa: Acribia, 2008, p. 294. ISBN 978-84-200-1131-8.
* ↑ «lao-chao» (en anglès). Oxford Reference, n.d.. DOI: 10.1093/oi/authority.20110803100051450. [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ Tan, Yue; Zhang, Renfeng; Chen, Guangjing; Wang, Shasha; Li, Changfeng «Effect of different starter cultures on the control of biogenic amines and quality change of douchi by rapid fermentation» ( PDF De subscripció o mur de pagament) (en anglès). LWT, 109, 01-07-2019, pàg. 395–405. DOI: 10.1016/j.lwt.2019.04.041. ISSN: 0023-6438.
# Òmicron d'Aquari

Òmicron d'Aquari (ο Aquarii) és una estrella de la constel·lació d'Aquarius. És coneguda amb el nom tradicional de Kae Uh, derivat del mandarí 蓋屋 gaìwū, que significa «el terrat».
Òmicron d'Aquari és una subgegant blanca-blava del tipus B de la magnitud aparent mitjana +4,71. Està aproximadament a 381 anys llum des de la Terra. Està classificada com a estrella variable del tipus gamma Cassiopeiae i el seu esclat varia de la magnitud +4,68 a +4,89.

## Referències

* 1 2 3 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «High and intermediate-resolution spectroscopy of Be stars. An atlas of Hγ, He I 4471 and Mg II 4481 lines» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 11-2001, pàg. 861–882. DOI: 10.1051/0004-6361:20011202.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Feinstein, A.; Marraco, H. G. «The photometric behavior of Be Stars». Astronomical Journal, 84, 11-1979, p. 1713–1725. DOI: 10.1086/112600.
* ↑ Ruban, E. V.; Alekseeva, G. A.; Arkharov, A. A.; Hagen-Thorn, E. I. «Spectrophotometric observations of variable stars». Astronomy Letters, 32, 9, 9-2006, p. 604–607. DOI: 10.1134/S1063773706090052.
# Sven Forssman

Sven Otto Forssman (Göteborg, Västra Götaland, 12 de setembre de 1882 – Göteborg, 1 de març de 1919) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Referències

* ↑ «Sven Forssman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 10 novembre 2015].
# Acrothamnus

Acrothamnus és un gènere de plantes que pertanyen a la família de les ericàcies (Ericaceae). Les espècies, que abans s'incloïen al gènere Leucopogon.

## Descripció

Són arbustos de fulles alternes, esteses, làmina roma; les venes són poc elevades a la superfície abaxial.
Les inflorescències estan restringides als extrems de les branques, terminals i/o a l'axil·la superior, amb poques o diverses flors i que acaben en un rudiment semblant a un brot. Les flors sostingudes per una bràctea i un parell de bractèoles quillades, els lòbuls de la corol·la són piloses.

## Distribució i hàbitat

Es troben a l'est d'Austràlia, Nova Zelanda, Nova Guinea i el Pacífic.
Es troba als cims de turons i muntanyes.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Christopher John Quinn i publicat a Australian Systematic Botany 18: 451, a l'any 2005. L'espècie tipus és: Acrothamnus maccraei (F.Muell.) Quinn

## Espècies acceptades

Comprèn 7 espècies descrites del gènere ZAcrothamnus acceptades fins al juny de 2024, ordenades alfabèticament. Per a cadascuna s'indica el nom binomial seguit de l'autor, abreujat segons les convencions i usos.
* Acrothamnus colensoi (Hook.f.) Quinn
* Acrothamnus hookeri (Sond.) Quinn
* Acrothamnus maccraei (F.Muell.) Quinn
* Acrothamnus melaleucoides (A.Cunn. ex DC.) Puente-Lel.
* Acrothamnus montanus (R.Br.) Quinn
* Acrothamnus spathaceus (Pedley) Quinn
* Acrothamnus suaveolens (Hook.f.) Quinn

## Referències

* 1 2 «Genus Acrothamnus» (en anglès). New South Wales Flora Online. [Consulta: 23 octubre 2024].
* ↑ Quinn, Christopher J.; Brown, Elizabeth A.; Heslewood, Margaret M.; Crayn, Darren M. «Generic concepts in Styphelieae (Ericaceae): the Cyathodes group» (en anglès). Australian Systematic Botany, 18, 5, 2005, pàg. 439–454. DOI: 10.1071/SB05005.
* ↑ {ref-web |url=https://tropicos.org/name/100283356 |títol=Acrothamnus|obra=Tropicos.org. Missouri Botanical Garden |consulta=23 d'octubre de 2024}}
* ↑ «Accepted Species in Acrothamnus» (en anglès). Royal Botanic Gardens |Plants of the World Online. [Consulta: 23 octubre 2024].
* ↑ «Species in Acrothamnus» (en anglès). WFO Plant List |Snapshots of the taxonomy. [Consulta: 23 octubre 2024].
# Martín José Iriarte

Martín José Iriarte (Urritza, 8 d'octubre de 1799 - Gayangos, 8 de juliol de 1872) fou un militar i polític espanyol.
En 1817 va embarcar cap a Amèrica, lluitant al Perú fins al 1825.
Governador militar de Tarragona, participà en la lluita contra els carlins a Catalunya i patí una derrota contra Cabrera el 18 de juny de 1836 a la batalla d'Ulldecona.
Brigadier i home de confiança d'Espartero, fou virrei de Navarra (1837).
El novembre de 1839 va ser nomenat comandant militar de Ourense. Destinat a La Corunya, va assistir a la rebel·lió progressista de 1840 i va ser nomenat per la Junta Central de capità general de Galícia el 14 de setembre de 1840, en substitució de Laureano Sanz. El 4 de novembre va ser substituït pel general Santos San Miguel.
Va ser elegit com a diputat pel districte de La Corunya a les eleccions de febrer de 1841. Nomenat senador per la Corunya el 29 de març de 1841, va renunciar el 30 d'abril. També va ser membre de la Junta de Salvació, Armament i Defensa de Madrid en 1854 entre el 19 de juliol i l'1 d'agost.
Ascendit a Tinent General l'agost de 1854, va ser nomenat Capità General de les Vascongadas. Va tornar a ser elegit com a diputat per la Província de Conca el 1854. Va tornar a ser nomenat capità general de Galícia el 29 de setembre de 1885, però va cessar el 18 d'octubre d'aquest mateix any. Al desembre, va ser nomenat inspector de carrabiners del Tresor, i finalment va ser director general el 1859. També fou nomenat senador vitalici en 1858, tenint constància de conservar aquest càrrec com a mínim fins a 1968.

## Referències

* ↑ «Iriarte Urdaniz, Martín José». Auñamendi Eusko Entziklopledia- Bernardo Estornés Lasa Funtsa [Consulta: 4 febrer 2018].
* ↑ Prado Gómez, Antonio «La rebelión progresista de 1840 en Lugo». Boletín do Museo Provincial de Lugo, Núm. 4, 1988-1989, pàg. 57-76. ISSN: 0212-8438 [Consulta: 4 febrer 2018].
* ↑ «Iriarte Urdániz, Martín José». El Senado entre 1834 y 1923 > Senadores. Senado de España. [Consulta: 4 febrer 2018].

## Bibliografia

* Fitxa del Senat del Regne d'Espanya
# Abd-Al·lah ibn Àmir

Abu-Abd-ar-Rahman Abd-Al·lah ibn Àmir ibn Qurayx, més conegut simplement com a Abd-Al·lah ibn Àmir (àrab: عبد الله بن عامر, ʿAbd Allāh b. ʿĀmir) (la Meca, 626-680) fou un general àrab del clan dels Abd-Xams, parent del califa Uthman ibn Affan.
Aquest darrer al pujar al califat va trobar suport en els clans familiars propers i Abd-Al·lah ibn Àmir fou nomenat governador de Bàssora el 649/650 en lloc d'Abu-Mussa al-Aixarí. D'aquest govern depenien les regions a l'est del Tigris encara per conquerir.
Va iniciar campanyes a l'est i després d'uns triomfs a Fars (650), on foren conquerides Eshtakhr, Dārābīerd, i Gōr (Firuzabad), i va seguir al Khurasan però es va aturar a Tabasayn. En la següent campanya es va dirigir a Nishapur on va trobar una mica de resistència però la ciutat fou conquerida després d'uns mesos de setge i va pagar un fort tribut; altres ciutats de la regió van també capitular i van pagar contribucions (651). La darrera fortalesa que resistia, Marv al-Rud, va capitular el 652; els musulmans sembla que es van aturar al Oxus i probablement es va negociar amb els principats heftalites de la regió per prevenir qualsevol amenaça immediata.
Va retornar a Bàssora deixant a Khurasan una petita força, que aviat fou atacada i Ibn Amar va haver de retornar (653) però la situació no va quedar arranjada (653-656). Mentre el seu delegat Abd-ar-Rahman ibn Samura estava conquerint el Sistan.
Després de l'assassinat d'Uthman (656) va donar suport a Àïxa bint Abi Bakr, Talha ibn Ubayd-Al·lah i Az-Zubayr ibn al-Awwam, però després de la victòria del nou califa Alí ibn Abi Tàlib en la batalla del Camell (656) va haver d'abandonar Bàssora i fugir a Damasc, on es va unir al governador de Síria Muàwiya ibn Abi-Sufyan (el futur Muàwiya I) que era parent seu.
Va seguir la guerra civil i el 661 en ser designat califa Muàwiya I, i llavors fou nomenat per segona vegada governador de Bàssora.
Entre el 662 i el 664 els seus generals van reconquerir Sistan i Khurasan que s'havien perdut als darrers anys. En canvi a Bàssora els disturbis causats per les lluites tribals foren freqüents i Ibn Amir va dubtar d'actuar amb contundència per tal de no agreujar la situació i Muàwiya el va acabar destituint en favor de Ziyad ibn Abihi, considerat un governador més enèrgic. Ibn Amer a més de parent de Muàwiya era sogre del seu fill Yazid (futur Yazid I); el califa el va voler compensar i li va oferir la mà de la seva pròpia filla i molts diners.
Es va retirar llavors a la Meca on va morir a l'entorn del 680.

## Bibliografia

* Caetani, Annali i Chronographia Islamica, Paris, 1912
* Gibb, H.A.R. «ʿAbd Allāh b. ʿĀmir». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 15 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/abd-allah-b-amir-SIM_0041>
* J. Lassner, “Abdallah B. Amer,” Encyclopædia Iranica, I/2, pp. 179-180; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abdallah-b-amer-arab-general-active-in-iran-d-ca-680 (consultat el 16 de juny del 2016).
# Òmicron de l'Àguila

Òmicron de l'Àguila (o Aquilae) és una estrella de la constel·lació de l'Àguila. La seva magnitud aparent és de +5,12. Està aproximadament a 63,2 anys llum de la Terra.
El component primari, o Aquilae A, és una groga-blanca del tipus F seqüència principal amb una magnitud aparent de +5,12. El seu company o Aquilae C, és de la magnitud catorzena, a 22,5 segons d'arc de la primària. Una tercera estrella pròxima, o Aquilae B, és una companya òptica.

## Referències

* ↑ «The Physical Basis of Luminosity Classification in the Late A-, F-, and Early G-Type Stars. I. Precise Spectral Types for 372 Stars» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 4-2001, pàg. 2148–2158. DOI: 10.1086/319956.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Harold F. Levison «The USNO-B Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 2-2003, pàg. 984–993. DOI: 10.1086/345888.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Schuyler D. Van Dyk. Pàgina: -1. Llengua del terme, de l'obra o del nom: rus. Data de publicació: juny 2003.
* 1 2 «Understanding the Impacts of Stellar Companions on Planet Formation and Evolution: A Survey of Stellar and Planetary Companions within 25 pc». Astronomical Journal, 3, 3-2021, pàg. 32. DOI: 10.3847/1538-3881/ABD639.
* ↑ «Abundances in the Local Region II: F, G, and K Dwarfs and Subgiants». Astronomical Journal, 1, 21-12-2016. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/21.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ «Abundances in the local region. III. Southern F, G, and K dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2018. DOI: 10.3847/1538-3881/AAA9B5.
# Hugo Jahnke

Curt Hugo Jahnke (Estocolm, 6 de març de 1886 – Estocolm, 12 de gener de 1939) va ser un gimnasta suec que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Referències

* ↑ «Hugo Jahnke Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 10 novembre 2015].
# Batalla de Beaumont

La batalla de Beaumont es va lliurar el 30 d'agost de 1870 entre les forces franceses i prussianes durant la Guerra francoprussiana, sortint-ne derrotats els exèrcits francesos.
Els contendents de la batalla van ser el V Cos d'Exèrcit francès, sota el comandament del general Pierre Louis Charles de Failly, i el IV i XII Cos d'Exèrcit alemany (la majoria d'ells no prussians), al comandament del rei Jordi I de Saxònia. Els francesos van ser sorpresos en els seus acantonament i empesos fins al riu Mouzon, comptabilitzant 4.800 baixes franceses per 3.500 alemanyes.

## Referències

* George Bruce, Harbottle's Dictionary of Battles , Van Nostrand Reinhold, 1981, ISBN 0-442-22336-6.
# Martín Perfecto de Cos

Martín Perfecto de Cos (1800-1854) fou un militar mexicà nascut a Veracruz. Arribà a assolit el grau de general i participà en diferents conflictes com la Revolució texana i la Intervenció nord-americana a Mèxic. Liderà l'atac mexicà a la famosa batalla d'El Álamo, que acabà amb victòria mexicana. Mesos després seria fet presoner a la batalla de San Jacinto, juntament amb el President de Mèxic, Antonio López de Santa Anna que era el seu cunyat.
# Batalla d'Adrianòpolis (1094)

La batalla d'Adrianòpolis de l'any 1094 va ser un combat entre l'Imperi Romà d'Orient i els cumans que donaven suport a un pretendent.
L'any 1094 el patrici Constantí Diògenes es va revoltar amb suport dels cumans, i es va proclamar emperador. Va creuar el Danubi amb un exèrcit cumà i va assetjar Adrianòpolis. Però les forces romanes d'Orient el van atacar i derrotar en la batalla de Taurocomon. L'exèrcit assetjador va fugir i probablement va morir també Constantí Diògenes.

## Referències

* ↑ Kohn, George C. Dictionary of wars. Nova Delhi: Viva Books, 2008, p. 84.
# Johan Jarlén

Johan Jonatan Assaf "John" Jarlén (Göteborg, Västra Götaland, 4 de novembre de 1880 – Göteborg, 18 d'abril de 1955) va ser un gimnasta i arquitecte suec.
Després de graduar-se el 1901, va estudiar a l'Escola Politècnica Chalmers i a la Reial Acadèmia de Belles Arts Sueca entre 1905 i 1908.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips, com a membre de l'equip suec.

## Galeria

* Capella
* Hotel a Allingsås
* Aschebergsgatan 40
* Bagaregårdsskolan

## Referències

* ↑ «Johan Jarlén Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ Johan Jarlén i Vem är vem? - Götalandsdelen utom Skåne 1948 (Örebro 1948), sidan 484f.
* ↑ Jarlén, Johan (1880 -) (suec) a KulturNav
# Blavet de glacera

El blavet de glacera (Agriades glandon) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae), subfamília dels Polyommatinae. A Andorra és considerada com espècie amenaçada protegida per llei, tot i encara no s'ha registrat en la Llista Vermella de la UICN.

## Distribució

A Amèrica del Nord es troba des de l'est d'Alaska fins a Terranova i al sud a través de les muntanyes fins a Washington, el nord d'Arizona, i el nord de Nou Mèxic. A Europa es troba en àrees muntanyoses com els Pirineus i els Alps, així com al nord llunyà. També es troba en algunes parts de Rússia, incloent Sibèria i Kamtxatka.

## Descripció

És una petita papallona amb les ales superiors de color blau, banyat de color gris o beix i envoltades d'una línia blanca. Per sota també està impregnada de blau groguenc, amb la mateixa vora blanca; les ales anteriors estan adornades amb taques negres envoltades de blanc i les ales posteriors amb una línia submarginal de taques blanques, algunes amb una mica de groc al centre.
Fa 17-26 mm d'envergadura alar. Els adults volen de mitjans de maig fins al setembre, depenent de la ubicació.
Les plantes nutrícies enregistrades inclouen espècies d'Astragalus (incloent-hi Astragalus alpinus), espècies d'Androsace (incloent Androsace bungeana i Androsace septentrionalis), Soldanella, Diapensia lapponica, Vaccinium, i espècies de Saxifraga (incloent Saxifraga bronchialis, Saxifraga spinulosa i Saxifraga oppositifolia).

## Subespècies

* Agriades glandon glandon (Pirineus, Alps)
* Agriades glandon. aquilo (Europa àrtica i Canadà àrtic)
* Agriades glandon aquilina (Tundra polar de Sibèria)
* Agriades glandon wosnesenskii (Srednesibirskoe, nord-oest de Sibèria, Kamtxatka)
* Agriades glandon centrohelvetica (Suïssa)

## Galeria

* Agriades glandon
* Agriades glandon

## Referències

* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 14 novembre 2024].
* ↑ «Agriades glandon». Catalogue of Life (LepIndex).
* ↑ «Decret d'aprovació del Reglament d'espècies animals protegides». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, 28-02-2001, pàg. 8.
* ↑ Arrizabalaga, Antoni; et al. «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes»». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia, 12-2012. ISSN: 11327669.
* ↑ Layberry, Ross A.; Hall, Peter W. «Arctic Blue». A: Canadian Biodiversity Information Facility. Butterflies of Canada (en anglès). University of Toronto Press, 1998. ISBN 9780802078810.

## Enllaços externs

* «Agriades glandon» (en castellà). Invertebrados Insectarium Virtual. Biodiversidad Virtual.
* Mazzei, Paolo; Morel, Daniel; Panfili, Raniero. «Agriades glandon» (en anglès). Moths and Butterflies of Europe and North Africa.
* Jonko, Christopher. «Agriades glandon». European Butterflies and Moths], 2014.
# Sant Pere de Codinet

Sant Pere de Codinet, o simplement Codinet, és un nucli del municipi de la Ribera d'Urgellet, a l'Alt Urgell. Actualment té 5 habitants. El 1860 hi són documentades la Masia de Codinet i la capella de Sant Pere de Codinet.
Hi havia hagut un monestir benedictí de Sant Climent de Codinet, a l'esquerra del Segre a prop del termal amb Noves de Segre, edifici que s'emportà una riuada del Segre després d'ésser abandonat.
Sant Climent de Codinet va ser fundat entre 819 i 829 per Sentefred, primer abat. El 840 la comunitat estava formada per 12 monjos. El 1004 el comte d'Urgell, Ermengol I el va unir al monestir de Sant Andreu de Tresponts i, amb aquest, al monestir de Ripoll el 1079.

## Referències

* ↑ GGCC, Ribera d'Urgellet: Arxivat 2021-06-04 a Wayback Machine. Codinet.
* ↑ «Monestirs de Catalunya». [Consulta: 27 abril 2020].