OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Erenç

Saint-Hérent és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 107 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Hérent era de 107 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 16 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 78 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 15 estaven desocupats. Tots els 78 habitatges eren cases. Dels 45 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 16 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Hérent el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 57 eren actives i 15 eren inactives. De les 57 persones actives 55 estaven ocupades (36 homes i 19 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 15 persones inactives 5 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Hérent hi havia 15 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Hérent a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Hérent a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# 24 Hores de Montjuïc 1969

L'edició de 1969 de les 24 Hores de Montjuïc fou la 15a d'aquesta prova, organitzada per la Penya Motorista Barcelona al Circuit de Montjuïc el cap de setmana del 5 i 6 de juliol. Era la tercera prova de la Copa FIM de resistència d'aquell any.

## Classificació general

| Posició | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes | Km | Km/h |
| 1 | Salvador Cañellas | Carles Rocamora | Bultaco 360 | 684 | 2.593,267 | 108,052 |
| 2 | Malcolm Uphill | Steve Jolly | Triumph | 662 | 2.510,185 | 104,591 |
| 3 | Joan Parés | Benjamí Grau | OSSA | 658 | 2.497,141 | 104,047 |
| 4 | Ken G. Buckmaster | George Collis | Triumph | 638 | 2.422,078 | 100,919 |
| 5 | Ron Wittich | Tony Melody | Norton | 637 | 2.415,476 | 100,644 |
| 6 | Joan Bordons | "Negri" | Bultaco | 628 | ? | ? |
| 7 | Charles Horton | Alan Suton | Triumph | 624 | ? | ? |
| 8 | Pere Julià | Abelard Julien | OSSA | 624 | ? | ? |
| 9 | Dave Degens | Ian Goddard | Dresda | 623 | ? | ? |
| 10 | "Pitín" | Manuel Millet | OSSA | 610 | ? | ? |

## Trofeus addicionals

| Trofeu | Guanyador |
| Trofeu Juan Antonio Samaranch | Salvador Cañellas - Carles Rocamora |
| Trofeu Conrado Cadirat per equips de marca | Triumph |
| XV Trofeu "Centauro" de El Mundo Deportivo | Bultaco (Salvador Cañellas - Carles Rocamora) |

## Referències

* «Clasificación oficial final» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Les 24 Heures de Montjuich (improprement appelées parfois 24 Heures de Barcelone)» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 20 setembre 2015].
* Roig, Miquel. «24 Horas Motociclistas de Montjuïc - Dossier de Prensa» (PDF) (en castellà). dailymotos.com. Museu de la Moto de Barcelona, 19-07-2012. [Consulta: 20 setembre 2015].
# 24 Hores de Montjuïc 1974

L'edició de 1974 de les 24 Hores de Montjuïc fou la 20a d'aquesta prova, organitzada per la Penya Motorista Barcelona al Circuit de Montjuïc el cap de setmana del 6 i 7 de juliol. Era la primera prova de la Copa FIM de resistència d'aquell any.

## Classificació general

| Posició | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes |
| 1 | Georges Godier | Alain Genoud | Kawasaki 900 | 712 |
| 2 | Roger Ruiz | Christian Huguet | Japauto | 700 |
| 3 | Clive Brown | Phil Gurner | Laverda | 699 |
| 4 | Abondino Sciaresa | Vittorino Mulazzani | Moto Guzzi | 695 |
| 5 | Jean-Philippe Orban | Mark Stinglhamber | Honda | 694 |
| 6 | Josep Maria Palomo | "Jean-Claude" | Japauto | 693 |
| 7 | Dave Potter | Gary Green | Norton | 692 |
| 8 | Georges Fougeray | Jean-Claude Chemarin | Kawasaki | 685 |
| 9 | Dave Degens | Dick Peckett | Dresda-Honda | 683 |
| 10 | Jaume Rivière | Miquel Rivière | Ducati | 683 |
* ↑ 2.698,942 km totalitzats, a una velocitat mitjana de 112,572 km/h.

## Trofeus addicionals

* XX Trofeu "Centauro" de El Mundo Deportivo: Kawasaki (Georges Godier - Alain Genoud)

## Referències

* «Clasificación final» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Les 24 Heures de Montjuich (improprement appelées parfois 24 Heures de Barcelone)» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 20 setembre 2015].
* Roig, Miquel. «24 Horas Motociclistas de Montjuïc - Dossier de Prensa» (PDF) (en castellà). dailymotos.com. Museu de la Moto de Barcelona, 19-07-2012. [Consulta: 20 setembre 2015].
# 24 Hores de Montjuïc 1979

L'edició de 1979 de les 24 Hores de Montjuïc fou la 25a d'aquesta prova, organitzada per la Penya Motorista Barcelona al Circuit de Montjuïc el cap de setmana del 7 i 8 de juliol. Era la quarta prova del Campionat d'Europa de resistència d'aquell any.

## Classificació general

| Posició | Pilot 1 | Pilot 2 | Motocicleta | Voltes |
| 1 | Christian Léon | Jean-Claude Chemarin | Honda 998 | 773 |
| 2 | Hervé Moineau | Christian Huguet | Kawasaki | 768 |
| 3 | Salvador Cañellas | Benjamí Grau | Ducati | 754 |
| 4 | Alois Tost | Wilfried Schneider | Honda | 741 |
| 5 | Josep Maria Mallol | Alejandro Tejedo | Ducati | 738 |
| 6 | Jacques Luc | Jack Buytaert | Honda-Dholda | 732 |
| 7 | Roger Ruiz | Christian Le Liard | Kawasaki | 730 |
| 8 | Gilles Desheulles | Philippe Vassard | Honda | 730 |
| 9 | Augusto Brettoni | Peter Davies | Laverda | 716 |
| 10 | Xavier Barba | Lluís Ricart | Laverda | 713 |
* ↑ 2.930,173 km totalitzats, a una velocitat mitjana de 122,176 km/h.

## Trofeus addicionals

* XXV Trofeu "Centauro" de El Mundo Deportivo: Honda (Christian Léon - Jean-Claude Chemarin)

## Referències

* «Clasificación» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* «Les 24 Heures de Montjuich (improprement appelées parfois 24 Heures de Barcelone)» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 20 setembre 2015].
* Roig, Miquel. «24 Horas Motociclistas de Montjuïc - Dossier de Prensa» (PDF) (en castellà). dailymotos.com. Museu de la Moto de Barcelona, 19-07-2012. [Consulta: 20 setembre 2015].
# Alfa del Llop

Alfa del Llop (α Lupi) és l'estrella més brillant de la constel·lació del Llop, amb una magnitud aparent de +2,30. Ocasionalment rep el nom xinès tradicional Men i el nom d'origen àrab Kakkab. És una estrella gegant blava calenta de tipus espectral B1.5III, amb una temperatura superficial de 21.600 K. La seva lluminositat equival a 20.000 sols i s'hi troba a 550 anys llum de distància de la Terra. Amb una massa estimada d'unes 10 vegades més gran que la massa solar, és una estrella relativament jove, d'uns 20 milions d'anys.
Alfa del Llop és una variable del tipus Beta Cephei, semblant a Murzim (β Canis Majoris). Aquest tipus d'estrelles mostren variacions en el seu brillantor a causa de pulsacions en la seva superfície. En el cas d'Alfa Lupi aquestes variacions són d'un 3% en la seva lluminositat i el seu període d'oscil·lació és d'una mica més de 6 hores 14 minuts.
Com moltes estrelles de tipus espectral O i B, Alfa del Llop forma part d'una associació estel·lar OB, grup d'estrelles disperses amb un probable origen comú. Concretament és membre de l'associació "Centaurus Superior-Lupus" o UCL, que al mateix temps forma part de la gran associació estel·lar d'Scorpius-Centaurus.

## Referències

* ↑ «MK Spectral Types for Bright Southern OB Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 7-1969, pàg. 313–326. DOI: 10.1086/150069.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* Dades astronòmiques d'Alfa Lupi (SIMBAD)
* Alfa Lupi (Stars, Jim Kaler) Arxivat 2009-01-09 a Wayback Machine.
# Ubi panis ibi patria

Ubi panis ibi patria és una expressió en llatí "On hi ha pa, hi ha (el meu) país" (o casa, o pàtria). Segons J. Hector St. John de Crèvecœur a "What is an American", la tercera de les seves cartes al llibre Letters from an American Farmer, aquesta expressió és la motivació de tots els immigrants/emigrants. No queda clar en el redactat si l'origen de la frase és el propi Crèvecœur o prové d'algú altre.
En qualsevol cas, és una reminiscència en la seva forma d'una altra expressió de motivació que hauria servit de model, Ubi bene ibi patria ("pàtria és on (la vida) és bona"; lit. on allò bo, la pàtria). Aquesta última expressió en concret recorda el vers (Teucer, fr. 291) del poeta tràgic romà Marcus Pacuvius (ca. 220–130 BCE) citat per Cicero (106 BC–43 BCE): Patria est ubicumque est bene (45 BCE, Tusculanae Disputationes V, 108). Jean-Jacques Rousseau també al·ludeix a aquesta expressió de motivació a les seves "Consideracions sobre el Govern de Polònia i la seva Proposta de Reforma" de l'any 1772.

## Vegeu també

* Cosmopolitisme
* Locució llatina

## Referències

* ↑ «Ubi panis ibi patria » American Narrative». Iron.lmc.gatech.edu. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ Latin, M. TVLLI CICERONIS TVSCVLANARVM DISPVTATIONVM LIBER QVINTVS,108
* ↑ Commentary by J. B. Bamborough with Martin Dodsworth, in The Anatomy of Melancholy, Oxford University Press, 1989, vol. V, p. 242 (commentary on 2174:27-8).
# Umar Arteh Ghalib

Umar Arteh Ghalib o Omar Arteh Ghalib o Omer Carte Qalib (Somali: Cumar Carte Qaalib; Somàlia Britànica, 1930 – Hargeisa, 18 de novembre de 2020) fou un polític somali, del clan issaq i membre del Congrés de la Somàlia Unificada.
Era el fill gran de cinc germans. El seu pare era Arteh Ghali, marí mercant i intèrpret dels britànics. Va estudiar escola elemental i mitjana a Hargeisa i després va fer educació secundària a Sheikh i superior al Regne Unit. Es va dedicar a l'ensenyament a Las Anod, Berbera i Hargeisa, i el 1956 a Sheikh, i ho va haver de deixar per anar al Regne Unit. El 1958 va tornar i va dirigir l'escola de Gabiley. Va ser el mestre de molts alts càrrecs posteriors de Somàlia. Fou elegit president de l'Associació de mestres.
El 1960 va entrar en la política. Va ingressar al servei diplomàtic el 1961 i va ocupar alguns llocs secundaris (1961-1964). El 1965 fou nomenat ambaixador a Etiòpia on va romandre fins al 1968. El 1969 fou elegit diputat al parlament.
Fou ministre d'afers Exteriors de Siad Barre de l'1 de novembre del 1969 al 1977 i en aquesta posició va intervenir com a mediador en la guerra entre Tanzània i Uganda i va organitzar diverses conferències
El 1977 fou nomenat ministre d'Educació i Cultura i el 1979 ministre de la presidència. El 1980 va ser nomenat vicepresident de l'assemblea popular càrrec que va exercir dos anys. Després, amb la revolta dels issaq del 1982, va ser acusat de traïció i va estar empresonat des del 16 de juny de 1982 per sis anys i finalment fou condemnat a mort. El 24 de gener de 1991 fou nomenat per Siad Barre com a primer ministre. Tres dies després (27 de gener) Barre abandonava la capital. El 29 de gener Mohamed Ali Mahdi, autoproclamat president el va confirmar en el càrrec, que va ostentar fins a maig de 1993. Va minimitzar les matances de membres del clan marehan i de simpatitzants del règim, orquestrades per Mohamed Ali Mahdi tacant així el seu historial.
Encara que va tenir el càrrec de fet fins al maig de 1993, nominalment fou primer ministre fins a la signatura de l'acord de pau del 3 de gener de 1997. En la pràctica el càrrec romangué vacant.

## Referències i notes

* 1 2 Contemporary Africa Database
* 1 2 Somalia Gets New Interim President
* ↑ Sheikh era el lloc emblemàtic de l'educació de Somàlia i el nomenament era un gran honor
* ↑ Cimera de l'Àfrica Oriental i Central a Mogadiscio el 1972; Reunió del consell de Seguretat a Addis Abeba (única vegada que s'ha reunit fora de Nova York) el 1972; cimera de l'Organització de la Unitat Africana a Mogadiscio el 1974, quan fou elegit president del comitè d'Alliberament i president de la Conferencia; ingrés a la Lliga Àrab el 1974; del 1972 al 1975 fou secretari general i portaveu de l'Organització de la Conferència Islàmica i va portar a la OCI a actuar com a mediadora en el conflicte de les Filipines amb el Front d'Alliberament Nacional Moro.
* 1 2 World Statesmen

## Enllaços externs

* http://www.somalilandtimes.net/Archive/40/4009.htm
# Un tesoro en el cielo

Un tesoro en el cielo és una pel·lícula espanyola de 1957 dirigida pel català Miquel Iglesias i Bonns, una comèdia dramàtica a l'estil de Frank Capra que exposa un problema moral disfressat de problema religiós, i en la que la censura va obligar a modificar el final.

## Sinopsi

Un empresari promet desprendre's de la seva fortuna si la seva esposa sobreviu en un part complicat. Un cop passa tot, la seva dona i els seus parents l'inciten a no complir la seva promesa, però aleshores comencen a passar-li coses estranyes que interpreta com a senyals divines i un estrany l'ajuda a sortir de la situació.

## Premis

El 1957 Albert Closas i Lluró va obtenir el Fotogramas de Plata al millor intèrpret de cinema espanyol.

## Referències

* ↑ Àngel Comas iccionari de llargmetratges: el cinema a Catalunya p. 252
* ↑ 59 Años de Historia, Revista Fotogramas
# Savolles

Savolles és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 164 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Savolles era de 164 persones. Hi havia 52 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 28 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 54 eren l'habitatge principal de la família i 3 eren segones residències. 54 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 54 habitatges principals, 47 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 38 en tenien cinc o més. 46 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 40 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Savolles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 12 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 20 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 121 persones, 91 eren actives i 30 eren inactives. De les 91 persones actives 87 estaven ocupades (47 homes i 40 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 30 persones inactives 7 estaven jubilades, 16 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Savolles hi havia 53 unitats fiscals que integraven 163,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 19.071 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Savolles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Savolles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Melírids

Els melírids (Melyridae) són una família de coleòpters de la superfamília Cleroidea. Se'n coneixen uns 300 gèneres i unes 6000 espècies.

## Descripció

La majoria tenen una forma allargada-oval i un cos relativament tou de 10 mm de llargada o menys. Molts tenen coloracions brillants marrons, vermelles o negres. Molts són comuns sobre les flors. Contenen batracotoxines.

## Distribució

La família Melyridae conté 520 espècies en 58 gèneres en el cas de l'Amèrica del Nord. A Europa hi són presents 16 gèneres. La major biodiversitat, tanmateix, és les selves plujoses tropicals.

## Subfamílies

La família Melyridae inclou quatre subfamílies:
* Subfamília Rhadalinae LeConte, 1861
* Subfamília Melyrinae Leach, 1815
* Subfamília Dasytinae Laporte, 1840
* Subfamília Malachiinae Fleming, 1821

## Alguns gèneres

** Allotarsus
** Aplocnemus
** Chaetomalachius
** Choresine
** Danacea
** Dasytes
** Dasytidius
** Dasytiscus
** Divales
** Dolichophron
** Enicopus
** Graellsinus
** Haplithrix
** Microjulistus
** Psilothrix
** Trichoceble
** Trochantodon

## Referències

* ↑ Slipinski S.A., Leschen R.A.B., Lawrence J.F. 2011. Order Coleoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang Z.-Q. (ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa 3148: 203–208, 2011
* ↑ Triplehorn, C. and Johnson, N.: "Borror and DeLong's Introduction to the Study of Insects, 7th Ed.", page 429. Brooks/Cole, 2005.
* ↑ Bouchard, P. et al.2011. Family-group names in Coleoptera (Insecta). ZooKeys 88: 1.
* Coleoptera.org Arxivat 2014-06-19 a Wayback Machine.
# Montesa Cota 309

La Montesa Cota 309 fou un model de motocicleta de trial de la gamma Cota de Montesa que es fabricà entre 1988 i 1989. Creada com a successora de la Cota 307 de 1987, els principals canvis envers aquesta eren l'augment de cilindrada del motor, que passava dels tradicionals 237,5 a 258 cc, i la reducció del diàmetre del disc de fre posterior. La resta de característiques tècniques, però, continuava igual: motor de dos temps monocilíndric refrigerat per aire amb canvi de 6 velocitats, bastidor de doble bressol, frens de disc a ambdues rodes, amortidors anteriors de forquilla convencional i monoamortidor posterior.
Els principals pilots oficials de Montesa al mundial de trial durant la curta etapa de la Cota 309 varen ser l'occità Philippe Berlatier (vuitè el 1988) i el belga Eddy Lejeune (desè el 1989).

## Característiques

Pel que fa a l'apartat estètic, la Cota 309 es remodelà considerablement i es diferenciava força dels models anteriors, començant pel tradicional conjunt dipòsit-selló d'una sola peça (un component que havien dut totes les Cota des de la primera, la Cota 247 de 1968), el qual fou substituït per una solució clàssica de dipòsit i tapes de filtre-selló separats, de nou disseny. Per bé que eren dues peces independents, feien la impressió que n'eren una de sola i, a més, el selló i tapes de filtre s'integraven plenament amb el parafang del darrere, de manera que a primera vista semblava que dipòsit, selló, tapes de filtre i parafang eren un únic element. A banda, la decoració d'aquest conjunt canvià també: tot i que el dipòsit seguia essent meitat blanc i meitat vermell, ara els colors estaven en ordre invers (vermell a dalt i blanc a baix) i dividits en diagonal a mig dipòsit, no de forma longitudinal com abans. A més, el silenciador era d'alumini, els parafangs, blancs i el xassís, totalment d'aquest color (a la Cota 307, la part del darrere era vermella).

### Fitxa tècnica

Cota 309 :
| Id. Model | 39M |
| Núm. Sèrie | 39M00001- |
| Anys | 1988 - 1989 |
| CC | 258 |
| Diàmetre x Carrera | 74 x 60 mm |
| Compressió | 11:1 |
| CV | 15,5 a 5.100 rpm |
| Carburador | Dell'Orto PHPA26 (CS) 26 mm |
| Canvi | 6 velocitats |
| Suspensió davant | Forquilla Betor |
| Suspensió darrera | Monoamortidor |
| Pneumàtic davant | 2,75 x 21 |
| Pneumàtic darrera | 4,00 x 18 |
| Frens davant | Disc 185 mm |
| Frens darrera | Disc 150 mm |
| Pes en sec | 86 Kg |
| Capacitat dipòsit | 4 litres |
| Pintura dipòsit | Blanc i vermell (en diagonal) |

## Referències

* ↑ Orengo, Joan Carles. «Spanish Trial Bikes (segunda parte)» (en castellà). todotrial.com, 01-09-2000. Arxivat de l'original el 10 de juny 2010. [Consulta: 4 abril 2013].
* 1 2 «Cota 309» (en castellà). trialmc.com. [Consulta: 7 maig 2013].
* ↑ «Model Cota 309». montesaweb.com. [Consulta: 15 juny 2017].

## Enllaços externs

* Vídeo d'una Cota 309 de 1989