OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alison Roberta Noble Neilans

Alison Roberta Noble Neilans (East Dulwich, 19 de juny de 1884 - Hampstead Garden, 17 de juliol de 1942) fou una suffragette anglesa membre del comité executiu de la Women's Freedom League, membre de la Church League for Women's Suffrage i de l'East London Federation of Suffragettes, en què treballà amb Sylvia Pankhurst. Formava part, també, de la junta directiva de l'Aliança Internacional de Dones.

## Biografia

Alison Neilans nasqué a East Dulwich, Surrey, el 19 de juny del 1884. Vivia pròsperament fins que son pare va morir quan ella tenia dotze anys i es veié obligada a treballar com a comptable. Fou secretària financera de la Women's Freedom League al 1908.
Alison Neilans fou empresonada tres vegades per la seua lluita; dues vegades, durant un mes al 1908 i una altra volta, durant tres mesos, al 1909. La tercera sentència de presó fou per haver abocat líquid en les urnes en una elecció parcial local. Ella i Alice Chapin llançaren productes químics en les paperetes en l'elecció parcial de Bermondsey del 1909.
Alice Chapin pogué danyar moltes paperetes i Alison Neilans en feu malbé algunes. Les paperetes encara eren llegibles i John Dumphreys va ser triat. No obstant això, els productes químics esguitaren el president, George Thorley a l'ull. En el judici, els metges van dir que Thorley podria tenir una taca als ulls per a tota la vida. Les sufragistes creien que Thorley havia exagerat la lesió i que el mal podia haver-se causat quan es va aplicar amoníac després de l'incident en un intent d'alleujament a causa del pànic.
Chapin i Neilans foren jutjades a Old Bailey i Alison després publicà un relat de la seua defensa. Alice Chapin va rebre una sentència més dura que la de Neilans, però l'alliberaren despús-demà no, a l'altre, pel "Perdó del Rei".

## Referències

* ↑ «Neilans, Alison Roberta Noble (1884–1942), suffragist and social reformer» (en anglés). [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Maggie B. Gale, ‘Chapin, Harold (1886–1915)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, Sept 2015 accessed 10 Nov 2017
* ↑ «Centenary of Bermondsey suffragette protest» (en anglés). London SE1, 28-10-2009. [Consulta: 9 novembre 2017].
* 1 2 Pankhurst, E. Sylvia. «The Suffragette: The History of the Women's Militant Suffrage Movement 1905-1910» (en anglés). Sturgis & Walton, 1911. [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ Alison Neilans. The Ballot Box Protest, and the Trial of Mrs. Chapin and Miss Neilans, at the Central Criminal Court: Defence at Old Bailey (en anglès). Women's Freedom League, c. 1910.
# Magomed Tuixàiev

Magomed Tuixàiev (rus: Магомед Салаудинович Тушаев) (Grozni, 23 de febrer de 1986) va ser un general i comandant militar txetxè-rus.

## Biografia

Tuixàiev va ser el comandant en cap del 141è Regiment Motoritzat de la Guàrdia Nacional Txetxena Akhmat Kadyrov i membre de l'OMON. El 26 de febrer de 2022, informacions encara no confirmades afirmaven que va morir en la batalla de Hostomel per soldats de la Guàrdia Nacional d'Ucraïna i la Unitat Alpha ucraïnesa durant la invasió d'Ucraïna per part de Rússia.

## Referències

* ↑ Sinitsin, Nikita. «Родина всегда тебя бросит: данные об убитом под Киевом кадыровском генерале резко исчезают из сети», 27-02-2022. [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ «Breaking News: Russian general from Chechnya Magomed Tushayev, one of Ramzan Kadyrov’s top warlords claimed killed by Ukraine’s Elite 'Alpha Group' Some claim his mere beard was not thick enough to save him from the Ukrainians.», 26-02-2022. [Consulta: 27 febrer 2022].
# Alepisàurids

Els alepisàurids (Alepisauridae) són una família de peixos teleostis de l'ordre dels aulepiformes que inclou un únic gènere actual, Alepisaurus (gr. 'llangardaix sense escates'). Son grans peixos oceànics depredadors que arriben a fer uns 2 metres de llargada; tenen una distribució cosmopolita excepte als mars polars. S'han trobat espècimens fins a Grenlàndia.

## Taxonomia

Actualment es reconeixen dues espècies dins aquest gènere:
* Alepisaurus brevirostris Gibbs, 1960 (short-snouted lancetfish)
* Alepisaurus ferox R. T. Lowe, 1833 (long-snouted lancetfish)
Una tercera espècie seria, A. paronai D'Erasmo, 1923, coneguda com a fòssil del Miocè.

## Referències

* ↑ Sepkoski, J. «A compendium of fossil marine animal genera». Bulletins of American Paleontology, 364, 2002. Arxivat de l'original el 2011-07-23 [Consulta: 8 gener 2008]. Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.
* ↑ "Alepisauridae". FishBase. Ed. Rainer Froese and Daniel Pauly. February 2006 version. N.p.: FishBase, 2006.
* ↑ Kubota, T.; Uyeno, T. «On some meristic characters of lancetfish, Alepisaurus, collected from Suruga Bay, Japan». Journal of Faculty of Marine Science and Technology, Tokai University, 11, 1978, pàg. 63–69.
* ↑ Jensen, A. S.. Contributions to the Ichthyofauna of Greenland. 9, 1948, p. 1-182. OCLC 83357750.
* ↑ "Alepisaurus". FishBase. Ed. Ranier Froese i Daniel Pauly. February del 2012. N.p.: FishBase, 2012.
* ↑ Uyeno, Teruya. "A Miocene alepisauroid fish of a new family, Polymerichthyidae, from Japan." Bull. Nat. Sci. Mus 10 (1967): 383-394.

## Enllaços externs

* Parasites of Lancetfish
* Presence of Lancetfish in the Gulf of Maine
# Riu Sutjeska

El Sutjeska és un riu de Bòsnia i Hercegovina. Amb una longitud de 35 km, es tracta d'un afluent del Drina, pertanyent a la conca hidrogràfica de la mar Negra. Travessa i dona nom al Parc Nacional Sutjeska.

## Recorregut

El Sutjeska neix al Massís de Volujak, als peus de la Muntanya Vlasuja, a prop de Mišejiči, a una altitud de 1 500 msnm. En la part superior del seu curs flueix cap al nord-oest en una vall entre les muntanyes Volujak i Lebršnik. Més al nord, torna cap al nord-est, a prop del poble de Grab. A continuació, flueix a través d'un coll de pedra calcària que separa les muntanyes Maglić i Volujak dels Zelengora. Passa pel poble de Tjentište i desemboca al riu Drina, a prop del llogarret de Batasi.
Al seu recorregut, el Sutjeska rep diversos afluents: el Jabošnica i el Hrčavka per la seua esquerra), i el Suski i el Perućica per la dreta.

## Història

Durant la Segona Guerra Mundial, els marges del riu van ser escenari d'un mític enfrontament entre els Partisans iugoslaus i la Wehrmacht de l'Alemanya nazi: la batalla del Sutjeska, en la que el gruix de l'exèrcit partisà va aconseguir resistir a una operació encaminada a la seua anihilació. En homenatge als 7.543 partisans morts, es va erigir un monument al llogarret de Tjentište.

## Referències

* ↑ Canavia Travel «Parc Nacional de Sutieska Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.» Consultat el 24 de gener de 2011
* ↑ Jambrešić Kirin, Renata. «The Politics of Memory in Croatian Socialist Culture: Some Remarks» (en anglés). Nar. umjet. 41/1, 2004. [Consulta: 24 gener 2011]., pàg. 13/19
# Cargol, dona, flor i estrella

Cargol, dona, flor i estrella és una pintura a l'oli realitzada per Joan Miró el 1934 i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Reina Sofia de Madrid.

## Descripció

Aquesta pintura es va fer a Barcelona el 1934, poc abans de l'inici de la Guerra Civil espanyola. Miró abandona l'estil infantil i humorístic de les seves obres anteriors (Retrat de ballarina espanyola) per colors més foscos i un estil més seriós.
La pintura es compon de quatre personatges amb tons vertical de color marró, vermell, blanc i negre. S'organitzen en una base de bronzejat, verd fosc i gris. Els personatges en primer pla estan fetes de blocs de colors sòlids amb colors contrastants de colors que s'utilitzen per al fons de la tela. El bloc més gran és una mà blanca apuntant cap avall. Tota la composició és fosca. Les paraules Cargol, Dona, Flor i Estrella es registren d'esquerra a dreta en color negre i connectades per una línia corba. Seguint la línia corba, l'ordre de paraules és d'esquerra a dreta: dona, cargol, flors, estrelles. Es pot llegir ÉT on l'estrella és més gran, que serveix com una conjunció copulativa (i, en francès).

## Tapís

Segons Erben, existeix una versió en tapís de l'obra.

## Referències

* ↑ Erben 2004: p.72
* ↑ Dupin, p. 181
* ↑ Erben 2004: p.17

## Bibliografia

* Jacques Dupin, Miró, Paris, Flammarion, 1961 et 1993 (ISBN 2-08-011744-0)
* Jean- Louis Prat, Miró, Martigny (Suisse), Fondation Pierre Gianadda, 1997 (ISBN 2-88443-042-3).
* Jean- Louis Prat, Joan Miró, rétrospective de l'œuvre peint, Saint-Paul (Alpes-Maritimes), Fondation Maeght, 1990 (ISBN 2-900923-018).
* Jacques Lassaigne, Miró, Lausanne, Albert Skira, février 1963
* Clavero, Jordi J. Fundació Joan Miró. Guia de la Fundació. Barcelona: Ediciones Polígrafa, 2010. DL B.10.061.2010. ISBN 978-84-343-1242-5.
* Erben, Walter. . Editorial Taschen, 1/03/2004. ISBN 978-3-8228-2358-3.
# Batalla d'Arnisol

La batalla d'Arnisol de 1126 formà part de la campanya d'Alfons I d'Aragó sobre Balansiya i Qurtuba.

## Antecedents

El 1118 el concili celebrat a Tolosa (França) ofereix els beneficis de croada als que acudeixin a l'ajut del comtat d'Aragó en la conquesta de la ciutat de Saraqusta, capital de l'Emirat de Saraqusta. Saraqusta fou presa que fou presa per Alfons I d'Aragó el 18 de desembre de 1118, convertint-se en capital del Regne d'Aragó, fent que la vall de l'Ebre es desplomés, prenent els aragonesos Tudela el febrer de 1119, i conquerint l'Emirat de Qalat al-Ayyub el 1120.
Alfons I d'Aragó va iniciar una campanya sobre tes terres de Balansiya i Qurtuba atacant Al-Yazirat Suquar i Dàniyya sense èxit, avançant cap a Xàtiva, després Madina Mursiyya i fins a Vera i Almanzora per recular a Purchena i després cap a Baza que va atacar sense resultat. Va atacar Guadix, que no va poder conquerir i continuar fins al sud, arribant al mar a Almeria. El seu exèrcit va arribar a 50.000 homes pels molts mossàrabs que se li unien, i projectava, de retorn a l'Aragó atacar Granada però el mal temps i la presència d'almoràvits el van fer desistir i va aixecar el camp (22 de gener) passant per Maracena, Pinos Puente, Laseca (prop d'Alcalá la Real), Luque, Baena, Écija, Cabra i Polei.

## Batalla

Els almoràvits de Qurtuba foren derrotats a Lucena el 10 de març de 1026.

## Conseqüències

La batalla d'Arnisol per a després va passar les Alpujarras, creuar els rius Solobreña i Guadalfeo i va arribar a Vélez-Màlaga on va girar altre cop cap a Granada passant per Dilar i Alhendín on va trobar contingents musulmans als que es va enfrontar i va posar en fuita. Després va entrar a la Vega de Granada, va creuar Serra Nevada, i per Alicún, Guadix, Madina Mursiyya, Xàtiva i Alcolea de Cinca va retornar a l'Aragó.
Els resultat de la campanya fou l'allistament de molts mossàrabs andalusos i valencians, en comptes de conquestes territorials. Aquests mossàrabs van repoblar les terres conquerides de l'Ebre i del Jalón, però els mossàrabs que restaren a al-Andalus foren gairebé tots deportats o exterminats.

## Referències

* ↑ (castellà) Bernardo Estornés Lasa - Auñamendi Encyclopedia, Alfonso I el batallador
* ↑ (castellà) Gran Enciclopedia Aragonesa, Arinzol Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine.
* ↑ «Batalla d'Arnisol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Trigenicus profectus

Trigenicus profectus és una espècie extinta de mamífer artiodàctil de la família dels protoceràtids que visqué a Nord-amèrica durant l'Eocè superior, fa entre 37,2 i 33,9 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà (Saskatchewan) i els Estats Units (Dakota del Sud, Montana, Nebraska i Wyoming). Es tracta de l'única espècie classificada actualment en el gènere Trigenicus. A primera vista, hauria recordat un cérvol, però en realitat és més proper als camells i, de fet, en un primer moment fou descrit com un camèlid. Era gairebé igual de gros que el pebroteri, del qual es diferenciava pel fet de tenir les dents molars de tipus braquidont.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trigenicus profectus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ Matthew, 1903, p. 224 i 225.

## Bibliografia

* Matthew, W. D. «The fauna of the Titanotherium beds at Pipestone Springs, Montana» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 19, 6, 1903, pàg. 197-226.
# Marca Oriental de Baviera

La Marca Oriental de Baviera (Ostmark o Àustria) fou establerta vers el 960 a la regió de l'Enns, poc temps després de la derrota dels hongaresos davant Otó I a Lechfeld (955). Depenia del ducat de Baviera i després del govern (que va durar uns quinze anys) de Burcard, burgravi de Ratisbona i comte de Geisenhausen (fill del comte Udalric de Zurichgau i net del duc Burcard I de Suàbia) al que fou donada com a marit de la filla del duc Arnulf el Dolent de Baviera, va passar a Leopold I de Babenberg. Burcard hauria perdut la marca per haver participat en la revolta d'Enric II de Baviera contra Otó II, quan Baviera fou desmembrada. Leopold I era cunyat de Burcard però havia estat al costat de l'emperador. La seva nissaga va governar el territori dos segles i mig i per això a vegades fou anomenada Marca de Babenberg.
A la mort de Leopold el 994 el va succeir el seu fill Enric, que es va instal·lar a Viena i va desenvolupar la vila. Ja el 996 s'esmenta el nom Osterrici per la marca. Sota els tres primers marcgravis es va estendre fins al March i el Leitha; els territoris a l'est del Wiener Wald foren repoblats amb alemanys. Ernest va combatre els hongaresos i va morir en la batalla de Hohenburg contra els saxons. La Neumark (Nova Marca) es va agregar a la Marca Oriental. Leopold II va perdre temporalment la marca que fou cedida a Vratislav II de Bohèmia (duc 1061-1085 i després rei) però la va recuperar el 1084. Leopold III va construir un castell (Leopoldsberg) com a residència permanent a Viena i el 1125 va refusar ser emperador. Leopold IV fou duc de Baviera el 1139, que li va donar el seu germà Conrad III, i a la seva mort el 1141 Baviera i Àustria van passar a un tercer germà, Enric dit Jasomirgott. Un conflicte va esclatar entre els Babenberg i els güelfs que governaven Saxònia i disputaven Baviera, i el 1156 Enric va haver de renunciar a Baviera a favor d'Enric el Lleó, però a canvi que el marcgraviat d'Àustria fos erigit en ducat separat.

## Llista de marcgravis

* Burcard de Geisenhausen vers 960-976
* Leopold I de Babenberg 976-994
* Enric I de Babenberg 994-1018
* Adalbert de Babenberg 1018-1055
* Ernest de Babenberg el Valent 1055-1075
* Leopold II de Babenberg el Bell 1075- 1080
* Vratislav II de Bohèmia vers 1080-1084
* Leopold II de Babenberg el Bell (altre cop) 1084-1095
* Leopold III de Babenberg el Sant 1095-1136
* Leopold IV de Babenberg el Liberal 1136-1141
* Enric II Jasomirgott 1141-1157 (des de 1157 duc d'Àustria)

## Referències

* Enciclopèdia Espasa, 6, 1104.
# Llúdria de l'Índia

La llúdria de l'Índia (Lutrogale perspicillata) és una espècie de carnívor de la subfamília de les llúdries. Viu al sud i el sud-est asiàtic. És l'única espècie vivent del gènere Lutrogale que també conté dues espècies fòssils que visqueren durant el Plistocè.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 10 febrer 2011].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Triarthrus

Triarthrus és un gènere extint de trilobits olènids de l'Ordovicià que van vire a Escandinàvia i Amèrica del Nord. Van ser els darrers trilobits del grup dels olènids Espècimens de l'espècie T. eatoni es van trobar a Rome, Nova York, conservats en la pirita i permeten excepcionalment observar les seves ganyes, les potes antenes i el seu sistema digestiu.

## Distribució

* T. beckii Upper Caradoc and Ashgill, Snake Hill Formation, Cohoes, New York State; i Kentucky.
* T. billingsi Ashgill?, Quebec
* T. canadensis (Katian, lower Member of the Whitby Formation, Craigleith vicinity, Georgian Bay area; middle Member of the Whitby Formation, Whitby, Rogue River and Pickering, all Lake Simcoe area, Ontario)
* T. eatoni Upper Caradoc-Ashgill, N.Y., (Ashgill, lower Member of the Whitby Formation, Craigleith vicinity, Georgian Bay area, Lake Simcoe area, Ontario; and Quebec) and the United States (New York)
* T. glaber Ashgill, Quebec
* T. huguesensis Ashgill, Quebec
* T. latissimus Suècia
* T. linnarssoni Noruega i Suècia
* T. rougensis Ashgill, Ontario
* T. sichuansis China
* T. spinosus Canadà (Katian, middle Member of the Whitby Formation, Rogue River and Pickering, both Lake Simcoe area, Ontario i Quebec), i United States (New York).

## Espècies

* T. beckii|Green, 1832 sinònims: Paradoxides beckii, Calymene beckii
* T. billingsi|Barrande, 1872
* T. canadensis|Smith, 1861
* T. eatoni|(Hall, 1838) o T. macastyensis
* T. glaber|Billings, 1859
* T. huguesensis|Förste, 1924
* T. latissimus|Månsson, 1998
* T. linnarssoni|Torslund, 1940
* T. rougensis|Parks, 1921
* T. sichuansis|Lu & Chang, 1974
* T. spinosus|Billings, 1857

### Espècies anteriorment assignades a Triarthrus

* T. angelini = Bienvillia angelini
* T. belli = Parabolinella sp.
* T. caenigenus = Porterfieldia caenigena
* T. convergens = Porterfieldia convergens
* T. fisheri = Porterfieldia fisheri
* T. goldwyerensis = Porterfieldia goldwyerensis
* T. humilis = Porterfieldia humilis
* T. jachalensis = Porterfieldia jachalensis
* T. pacificus = Porterfieldia pacifica
* T. papilosus = Porterfieldia papilosa
* T. parapunctatus = Porterfieldia parapunctata
* T. parchaensis = Bienvillia parchaensis
* T. punctatus = Porterfieldia punctata
* T. rectifrons = Bienvillia rectifrons
* T. reedi = Porterfieldia caenigena
* T. shinetonensis = Bienvillia shinetonensis
* T. sinensis = Porterfieldia sinensis
* T. tetragonalis = Bienvillia tetragonalis
* T. thor = Porterfieldia thor
* T. variscorum = Parabolina frequens

## Referències

* 1 2 3 Liberty, B.A. «Palaeozoic geology of the Lake Simcoe Area, Ontario». Geological Survey of Canada Memoirs, 355, 1969, pàg. 1–201. cited in Paleobiology Database. «Triarthrus canadensis». [Consulta: 13 novembre 2013].
* ↑ Ludvigsen, R.; Tuffnell, P.A. «A revision of the Ordovician olenid trilobite Triarthrus». Geological Magazine, 120, 6, 1983, pàg. 567–577. DOI: 10.1017/s0016756800027722.

## Fonts

* T. eatoni and T. rougensis photos.
* Thomas E. Whiteley, Gerald J. Kloc, and Carlton E. Brett Trilobites of New York. Cornell University Press, 2002. 456 pages. ISBN 978-0-8014-3969-8
# Província de Zonguldak

Zonguldak és una província de Turquia que originalment incloïa també les províncies de Bartin i Karabük. La seva capital és Zonguldak.
Zonguldak, amb les seves importants reserves de carbó, és un port important a la costa occidental de la mar Negra. Hi ha una carretera que duu a les platges de Kopuz i Uzunkum.

## Llocs d'interès

Val la pena de veure les sorrenques platges d'Alapl, Ilksu, Kopuz, el bosc de sobirania nacional, els llocs boscosos de descans a la muntanya de Göl, Yayla (Altiplà), Kocaman, Bostanözü, Çamlık, Baklabostan i Gürleyik, les coves de Cumayan, Kızılelma i Mencilis, l'església a Amasra, les mesquites de Fatih i Iskele, les petites mesquites d'Eyiciler i Hac Nuri, l'Eski Cami (la mesquita Gazi Süleyman Paixà), les mesquites de Taş Minare, Köprülü, Hidayettullah, Dağdelen, Kazdağlı, Izzet Mehmed Paixà i Koçak, els monestirs de dervixs de Kalealtı i Ali Baba, el caravanserrall de Cinci Han, l'Eski i Yeni Hamamlar (cases de bany velles i noves), els ponts de Taşköprü, Tokatlıköprü i Inceköprü
Devrek, una vila situada 50 km al sud-est de Zonguldak, amb 67.000 habitants, és famosa per la fabricació de bastons tallats de fusta.

## Districtes

La província de Zonguldak està estructurada en 6 districtes. Són els següents:
* Alapli
* Çaycuma
* Devrek
* Ereğli
* Gökçebey
* Zonguldak

## Persones conegudes

* Ebru Topçu, futbalista turca
* Ergün Penbe, futbolista turc
* Köksal Toptan, president de la Gran Assemblea Nacional de Turquia
* Murat Boz, cantant de pop
* Mustafa Sayar, ciclista
* Tümer Metin, futbolista

## Dies importants
### Celebracions locals

* Festa de la marina, Ereğli, 1 de juliol
* Aniversari d'Uzun Mehmet, Zonguldak, 21 de juny
* Aniversari d'Uzun Mehmet i festa del carbó, Erelği, 8 de novembre

### Dies de l'alliberament

* Dia de l'alliberament d'Ereğli, 18 de juny
* Dia de l'alliberament de Zonguldak, 21 de juny
* Arribada d'Atatürk a Zonguldak, 26 d'agost

## Festivals

* Festival de les maduixes i de cultura de Karadeniz Ereğli, 11-13 juny
* Festival del bastó, Devrek, 8-9. juliol
* Iogurt -, festival de cultura i d'art, Çaycuma

## Festivitats

* Combats de lluita tradicional, Alaplı, 31 d'agost-1 de setembre
* Combats de lluita tradicional a Yenice (Yağlı i Karakucak), 5-7 de juliol
# NGC 246

NGC 246 és una nebulosa planetària en la constel·lació de la Balena, de vegades anomenada nebulosa de l'Esquelet. A causa del seu baix brillantor superficial, es recomana per a la seva observació un cel fosc i la utilització d'un telescopi de diàmetre major o igual a 150 mm. Va ser descoberta en l'any 1785 per William Herschel.
A la imatge en fals color presa pel Telescopi espacial Spitzer es pot veure l'estrella agonitzant al centre, envoltada per un núvol de pols i gas. Aquesta estrella central (HIP 3678) té magnitud visual 12, i té una companya més tènue de magnitud 14-3,8 arcsec. Probablement siguin dues estrelles de la mateixa línia de visió, però hi ha la possibilitat que sigui una veritable estrella binària.
Amb el telescopi Spitzer s'ha mesurat la radiació infraroja de la nebulosa i s'ha descobert un anell de material lleugerament descentrat respecte el nucli. Els gasos expel·lits apareixen de color verd, i l'anell de material expulsat per l'estrella a l'envellir es mostra en color vermell. Es pensa que l'anell està compost principalment per molècules d'hidrogen, expulsades de l'estrella en forma d'àtoms que en refredar-se van formar molècules.

## Referències

* ↑ Robert Lamontagne «The Montreal-Cambridge-Tololo survey of southern subluminous blue stars: the south Galactic cap». Astronomical Journal, 2000, pàg. 241–260. DOI: 10.1086/301181.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: UCAC4 Catalogue (Zacharias+, 2012). Autor: Arne Henden. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juliol 2012.
* ↑ «Detection of O VII {lambda}1522 in IUE spectra of planetary nebula nuclei and other hot stars». Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 1999, pàg. 221–226. DOI: 10.1086/316317.
# Oksana Gríxina

Oksana Iúrievna Gríxina (en rus Оксана Юрьевна Гришина) (Tula, 27 de novembre de 1968) és una ciclista russa. Especialista en pista, el seu major èxit ha estat la medalla de plata aconseguida als Jocs Olímpics de Sydney de 2000 i tres medalles de bronze als Campionats del Món de Ciclisme en pista.

## Palmarès

* 2000
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Sydney en Velocitat individual

### Resultats a la Copa del Món

* 1995
** 1a a Atenes i Cottbus, en Velocitat
* 1996
** 1a a Cali, en Velocitat
* 2003
** 1a a Moscou i Aguascalientes, en Velocitat per equips
* 2004
** 1a a Moscou, en Velocitat per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl