# Revista depredadora

Una revista depredadora és una publicació acadèmica amb un model de negocis explotador que implica cobrar als autors càrrecs per processament d'articles sense comprovar la qualitat i la legitimitat dels textos i sense proporcionar els serveis editorials i de publicació que les revistes acadèmiques legítimes proporcionen, siguin o no d'accés obert. Es consideren com a depredadores perquè els acadèmics són enganyats perquè publiquin en elles, encara que alguns autors poden ser conscients que la revista és de poca qualitat o fins i tot fraudulenta. Especialment els acadèmics amb poca experiència de països en desenvolupament solen estar en risc de ser enganyats per editorials depredadores. Según un estudi, 60% dels articles publicats en revistes depredadores no reben cap cita durant el període de cinc anys després de la seva publicació.
La llista de Beall, un reporti que era regularment actualitzat per Jeffrey Beall de la Universitat de Colorado fins a gener de 2017, va establir criteris per a identificar una publicació com a depredadora. Beall va llevar la seva llista d'Internet al gener de 2017. Beall va llevar la seva llista d'Internet al gener de 2017. L'editorial Frontiers va fer una demanda perquè s'obrís un cas de mala conducta contra Beall, el qual va ser llançat per la seva universitat i després es va tancar sense troballes. Aquesta pot ser una de les raons per les quals Beall va llevar la seva llista d'Internet, però no ha compartit públicament els seus motius. Després del tancament de la llista, han aparegut altres iniciatives per a identificar a revistes depredadores, però algunes han estat iniciatives de paga, i també altres llistes s'han creat (algunes basades en la llista original de Beall).
En l'article Journal Evaluation Tool publicat en LMU Librarian es troba una taula que conté una rúbrica d'avaluació per a detectar les revistes depredadores.

## Història

Al març de 2008, Gunther Eysenbach, editor d'una de les primeres revistes en accés obert, va alertar sobre el que va anomenar "l'ovella negra entre les editorials i revistes d'accés obert" i va esmentar en el seu blog a les editorials i revistes que recorrien al spam excessiu per a atreure a autors i editors, criticant en particular a Bentham, Dove Medical Press i Llibertes Academica. Al juliol de 2008 la sèrie d'entrevistes de Richard Poynder va cridar l'atenció sobre les pràctiques de les noves editorials que estaven "més capacitades per a aprofitar les oportunitats del nou entorn". En 2009 van continuar sorgint dubtes sobre l'honestedat i les estafes en un subconjunt de revistes d'accés obert. Les preocupacions per les pràctiques de spam d'aquestes revistes van portar als principals editors d'accés obert a crear l'Associació de Publicacions Acadèmiques d'Accés Obert en 2008. En un altre precedent primerenc, el blog Improbable Research va descobrir en 2009 que les revistes de l'editorial Scientific Research Publishing duplicaven articles ja publicats en altres llocs; el cas es va informar posteriorment en Nature. En 2010, l'estudiant de postgrau de la Universitat de Cornell, Phil Davis (editor del blog Scholarly Kitchen ) va enviar un manuscrit que consistia en disbarats generats per computadora (usant SCIgen), el qual va ser acceptat per una tarifa (però retirat per l'autor). S'ha informat que les revistes depredadores es queden amb els textos enviats, es neguen a permetre que es retirin i, per tant, impedeixen la seva publicació en una altra revista científica.

## Característiques

Les queixes associades amb la publicació depredadora en accés obert inclouen:
* Acceptar articles ràpidament amb poca o cap revisió per parells, incloent-hi articles sense sentit.
* Notificar als acadèmics de càrrecs per processament d'articles sol després que han estat acceptats.
* Fer campanyes agressives perquè els acadèmics enviïn articles o formin part dels comitès editorials.
* Llistar acadèmics com a membres de comitès editorials sense el seu permís i no deixar-los renunciar a aquests comitès.
* Nomenar falsos acadèmics en els seus comitès editorials.
* Imitar el nom o l'estil del lloc web de revistes més establertes.
* Fer afirmacions enganyoses sobre les operacions de publicació, com indicar una ubicació falsa
* Utilitzar ISSNs de manera incorrecta.
* Indicar un factor d'impacte fals o inexistent.
* Presumir estar indexats per xarxes socials acadèmiques (com ResearchGate) i identificadors estàndard (com ISSN i DOI) com si fossin bases de dades bibliogràfiques prestigioses o de bona reputació.

## Referències

* Bogost, Ian (24 de noviembre de 2008). «Write-Only Publication».
* Riehle, Dirk (13 de septiembre de 2011). «Definition of Write-Only Journal».
* Anderson, Rick (19 de marzo de 2019). «OSI Brief: Deceptive publishing».
* Kearney, Margaret H. (2015). «Predatory Publishing: What Authors Need to Know». Research in Nursing & Health 38 (1): 1-3. PMID 25545343. doi:10.1002/nur.21640.
* Xia, Jingfeng; Harmon, Jennifer L.; Connolly, Kevin G.; Donnelly, Ryan M.; Anderson, Mary R.; Howard, Heather A. (2014). «Who publishes in "predatory" journals?». Journal of the Association for Information Science and Technology 66 (7): 1406-1417. doi:10.1002/asi.23265.
* Brainard J (2020). «Articles in 'predatory' journals receive few or no citations». Science 367 (6474): 129. Bibcode:2020Sci...367..129B. PMID 31919198. doi:10.1126/science.aba8116.
* Björk, Bo-Christer; Kanto-Karvonen, Sari; Harviainen, J. Tuomas (2020). «How Frequently are Articles in Predatory Open Access Journals Cited». Publications 8 (2): 17. arXiv:1912.10228. doi:10.3390/publications8020017.
* Saltar a:$^a$ $^b$ Elliott, Carl (5 de junio de 2012). «On Predatory Publishers: a Q&A With Jeffrey Beall». Brainstorm. The Chronicle of Higher Education. Archivado desde el original el 8 de febrero de 2014.
* Saltar a:$^a$ $^b$ Silver, Andrew (18 de enero de 2017). «Controversial website that lists 'predatory' publishers shuts down». Nature. doi:10.1038/nature.2017.21328.
* Basken, Paul. «Why Beall's List Died — and What It Left Unresolved About Open Access». The Chronicle of Higher Education. Consultado el 29 de agosto de 2020.
* Rele, Shilpa; Kennedy, Marie; Blas, Nataly (1 de abril de 2017). «Journal Evaluation Tool». LMU Librarian Publications & Presentations. Consultado el 13 de noviembre de 2021.
* Eysenbach, Gunther. «Black sheep among Open Access Journals and Publishers». Random Research Rants.
* Poynder, Richard (5 de noviembre de 2008). «The Open Access Interviews: Dove Medical Press». Open and Shut?. Consultado el 13 de abril de 2016. For the series of interviews, see The Open Access Interviews Archivado el 1 de septiembre de 2016 en Wayback Machine. index page.
* Suber, Peter (2 de octubre de 2009). «Ten challenges for open-access journals». SPARC Open Access Newsletter (138).
* Beall, Jeffrey (2009), "Bentham Open", The Charleston Advisor, Volume 11, Number 1, July 2009, pp. 29-32(4)
* Eysenbach, Gunther. Black sheep among Open Access Journals and Publishers. Gunther Eysenbach Random Research Rants Blog. Originally posted 2008-03-08, updated (postscript added) 2008-04-21, 2008-04-23, 3 June 2008. (enlace roto disponible en este archivo).. Retrieved 2008-06-03. (Archived by WebCite at )
* Abrahams, Marc (22 de diciembre de 2009). «Strange academic journals: Scam?». Improbable Research. Consultado el 13 de enero de 2015.
* Sanderson, Katharine (13 de enero de 2010). «Two new journals copy the old». Nature News 463 (7278): 148. PMID 20075892. doi:10.1038/463148a.
* Saltar a:$^a$ $^b$ Basken, Paul (10 de junio de 2009). «Open-Access Publisher Appears to Have Accepted Fake Paper From Bogus Center».
* McCook, Alison (26 de agosto de 2016). «U.S. government agency sues publisher, charging it with deceiving researchers». Retraction Watch. Consultado el 2 de noviembre de 2016.
* Molteni, Megan (19 de septiembre de 2016). «The FTC is Cracking Down on Predatory Science Journals». Wired. Consultado el 2 de noviembre de 2016.
* Stratford, Michael (4 de marzo de 2012). «'Predatory' Online Journals Lure Scholars Who Are Eager to Publish». (requiere suscripción)
* Gilbert, Natasha (15 de junio de 2009). «Editor will quit over hoax paper». Nature. doi:10.1038/news.2009.571.
* Safi, Michael (25 de noviembre de 2014), «Journal accepts bogus paper requesting removal from mailing list», The Guardian.
* Butler, Declan (27 de marzo de 2013). «Investigating journals: The dark side of publishing». Nature 495 (7442): 433-435. Bibcode:2013Natur.495..433B. PMID 23538810. doi:10.1038/495433a.
* Beall, Jeffrey (1 de agosto de 2012). «Predatory Publishing».
* Kolata, Gina (7 de abril de 2013). «For Scientists, an Exploding World of Pseudo-Academia».
* Neumann, Ralf (2 de febrero de 2012). «Junk Journals" und die "Peter-Panne». Laborjournal.
* Jeffrey Beall (11 de febrero de 2014). «Bogus New Impact Factor Appears». Scholarly Open Access. Archivado desde el original el 25 de octubre de 2014.
* Mehrdad Jalalian; Hamidreza Mahboobi (2013). «New corruption detected: Bogus impact factors compiled by fake organizations». Electronic Physician 5 (3): 685-686. PMC 4477750. PMID 26120403. doi:10.14661/2013.685-686.
* «Don't get fooled of Journal's "Indexed in" information». SAR Publisher (en inglés estadounidense). 2 de marzo de 2019. Consultado el 12 de marzo de 2019.