OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Århus Gymnastikforening

L'Århus Gymnastikforening (també anomenat AGF o AGF Århus) és un club de futbol danès de la ciutat d'Århus. El seu principal rival és l'Aalborg, equip contra el qual disputa el derbi conegut com la Batalla de Jutlàndia.

## Història

És un dels clubs amb més títols (té el rècord de copes daneses guanyades) i més antics de Dinamarca, fundat el 1880. És un club poliesportiu, destacant la secció d'atletisme.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol (5): 1954-55, 1955-56, 1956-57, 1960, 1986
* Copa danesa de futbol (9): 1954-55, 1956-57, 1959-60, 1960-61, 1964-65, 1986-87, 1987-88, 1991-92, 1995-96
* 65 temporades a la primera divisió danesa
* 9 temporades a la segona divisió danesa

## Jugadors destacats

| Brian Steen Nielsen Claus Thomsen Flemming Povlsen Frank Olsen Hans Christian Wedelsted Nielsen Henry From Henning Enoksen Henning Jensen Jan Bartram John Stampe John Sivebæk | Johnny Mølby Jørgen Olesen Kent Nielsen Kim Sander Lars Bastrup Leon Andreasen Martin Jørgensen Marc Rieper Morten Donnerup Per Knudsen Peter Kjær | Stig Tøfting Torben Piechnik Troels Rasmussen Aage Rou Jensen Håvard Flo Jan Halvor Halvorsen Erik Solér Scott Sellars Willy Scheepers Liam Miller Michael Doyle |

## Referències

* ↑ «www.agf-atletik.dk». [Consulta: 15 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial (futbol) Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine.
* Web oficial (atletisme)
* Web oficial de seguidors
* Fòrum
* Web no oficial
# Magarsa

Magarsa o Magarsus o Megarsus (en grec antic Μάγαρσα, Μάγαρσος, Μέγαρσος) era una ciutat situada a l'est de Cilícia sobre un turó proper a la desembocadura del riu Piramos (Pyramus), segons diu Estrabó.
Alexandre el Gran abans de la batalla d'Issos, va anar de Soli a Magarsa on va oferir sacrificis a Atena Megarsis i a Amfíloc el fill d'Amfiarau, el famós fundador de la ciutat, segons Flavi Arrià. Probablement era el port de la ciutat de Mal·los (Mallus), com semblen dir Esteve de Bizanci i Plini el Vell.
El turó on era es diu actualment Karadash i encara té restes de l'antiga ciutat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Magarsa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 març 2021].
# Àstika i Nàstika

Àstika (en sànscrit: आस्तिक) és un adjectiu que significa "creient en la tradició vèdica" i en sentit figurat "ortodox". És un concepte que descriu les escoles tradicionals de pensament hindú que accepten els vedes com a Text sagrat. Per contraposició nàstika (नास्तिक) significa "no creient especialment de l'autoritat dels vedes" i en sentit figurat "heterodox" si no reconeixen els vedes. Per aquesta definició, nyāyá, vaiśeṣika, sāṃkhya, ioga, mīmāṃsā i vedānta es classifiquen com a escoles àstika, mentre que cārvāka, ājīvika, el jainisme i el budisme es consideren nàstika.

## Àstika

Moltes tradicions intel·lectuals índies van ser codificades durant el període medieval a una llista estàndard de sis sistemes ortodoxes o ṣunḍdarśanas (també lletrejat Sad Darshan), que citen els Veda com a font d'autoritat. Són classificades com escoles āstika:
* Nyaya (nyāya), escola de lògica.
* Vaixesika (vaiśeṣika), escola atomista.
* Samkhya (sāṃkhya), escola d'enumeració.
* Ioga (yóga), l'escola de Patanjali (que assumeix la metafísica de samkhya).
* Mimamsa (mimāṃsā), tradició d'exegesi dels Veda.
* Vedanta (o uttara mimāṃsā), radició del Upanixad.
Sovint són agrupades en tres grups per raons històriques i conceptuals: Nyāyá-Vaiśeṣika, Sāṃkhya-Ioga, i Mimāṃsā-Vedanta.

## Nàstika

Les escoles principals de filosofia índia que no basa les seves creences en els Vedes va ser considerades com a heterodoxes:
* Budisme
* Jainisme
* Carvaka
* Ajivika

## Transliteració y pronunciació

* āstika y nāstika, en el sistema AITS (alfabet internacional per a la transliteració del sànscrit).
* आस्तिक y नास्तिक escriptura devanagari del sànscrit.
* Pronunciació: /aastíka/ y /naastíka/.

## Referències

* ↑ Pujol, Oscar. Diccionari sànscrit-català. Barcelona: Enciclopèdia Catalan, 2005, p. 150. ISBN 84-412-1405-0 [Consulta: 28 desembre 2015].
* ↑ Pujol, Oscar. Diccionari sànscrit-català. Barcelona: Enciclopèdia Catalan, 2005, p. 464. ISBN 84-412-1405-0 [Consulta: 28 desembre 2015].
* ↑ Flood 1996, pàg. 82, 224–49
* ↑ Per un resum d'aquest mètode de classificació, amb detalls sobre l'agrupació d'escoles, vegeu: Radhakrishnan & Moore 1989
* ↑ Flood 1996, pàg. 231–2
* ↑ pág. 161 Arxivat 2016-05-14 a Wayback Machine. del Sanskrit-English Dictionary del estudiós santcrist britànic Monier Monier-Williams (1819-1899).

## Bibliografia

* Apte, V. S.. A Practical Sanskrit Dictionary, 1965.
* Banerji, S. C.. Tantra in Bengal. Second Revised and Enlarged. Delhi: Manohar, 1992. ISBN 81-85425-63-9.
* Bhattacharyya, N. N.. History of the Tantric Religion. Second Revised. New Delhi: Manohar, 1999. ISBN 81-7304-025-7.
* Flood, Gavin. An Introduction to Hinduism. Cambridge: Cambridge University Press, 1996. ISBN 81-7596-028-0.
* edited by Gavin Flood. Blackwell companion to Hinduism. Blackwell Publishing, 2003. ISBN 0-631-21535-2.
* Monier-Williams, Monier. Monier-Williams Sanskrit Dictionary. Nataraj Books, 2006. ISBN 1-881338-58-4.
* Radhakrishnan, Sarvepalli; Moore, Charles A. A Source Book in Indian Philosophy. 12a ed.. Princeton University Press, 1989. ISBN 0-691-01958-4.
# Estrets turcs

Els Estrets Turcs (en turc Türk Boğazları) són els dos estrets a la part nord-occidental de Turquia: El Bòsfor i els Dardanels, que connecten la Mar de Màrmara amb la mar Negra en un costat i el braç Egeu de la mar Mediterrània en l'altre. El Bòsfor (Boğaziçi o İstanbul Boğazı, "Estret d'Istanbul"), de 30 km de llarg per només 700 metres d'ample, connecta el Mar de Màrmara amb el Mar Negre al nord. Transcorre a través de la ciutat d'Istanbul, la qual cosa la fa una ciutat situada en dos continents. És creuat per dos ponts penjants (el Pont del Bòsfor i el Pont de Fatih Sultan Mehmet), i per un túnel ferroviari anomenat Marmaray (en funcionament des de l'octubre de 2013). Els Dardanels (en turc Çanakkale Boğazı, "Estret de Çanakkale"), de 68 km de llarg i 1.2 km d'ample, connecta el Mar de Màrmara amb la Mediterrània al sud-oest, prop de la ciutat de Çanakkale. Els Dardanels van ser coneguts històricament com a Hel·lespont, i foren l'escenari de la batalla de Gal·lípoli (1915) durant la Primera Guerra Mundial.

## La qüestió dels estrets

Els Estrets han estat de cabdal importància estratègica marítima des que va tenir lloc la Guerra de Troia prop de l'entrada de l'Egeu. En els dies de declivi de l'Imperi Otomà la "Qüestió dels Estrets" implicà els diplomàtics d'Europa i l'Imperi Otomà.
Segons els termes de la Convenció dels Estrets de Londres conclosa el 13 de juliol de 1841, entre les grans potències d'Europa - Rússia, el Regne Unit, França, Àustria i Prussia - la "norma antiga" de l'Imperi Otomà fou restablerta, i es tancaren així els estrets a tots els vaixells de guerra en general, excloent-hi els dels aliats del soldà durant el temps de guerra. Així es beneficiava el poder naval britànic en contra del rus, donat que a aquest li faltava l'accés directe per a la seva armada a la Mediterrània.
El tractat és un d'una sèrie de tractats sobre l'accés al Bòsfor, la Mar de Màrmara i els Dardanels. Es va prendre del tractat secret de 1833 (Unkiar Skelessi), en el qual l'Imperi Otomà garantia l'ús exclusiu dels Estrets per als vaixells de les "Potències de la Mar Negra" (p. ex.: Imperi Otomà i Imperi Rus) en cas d'una guerra general.
El tractat modern que controla relacions és el Tractat de Montreux de 1936, que encara està en vigor. Dona a Turquia el control sobre els vaixells de guerra que ingressen als estrets, però garanteix el pas lliure de vaixells civils en temps de pau.

## Referències

* ↑ Christos L. Rozakis. The Turkish Straits. Martinus Nijhoff Publishers, 1987, p. 24–25.

## Vegeu també

* Convenció de les Nacions Unides sobre el Dret de la Mar
* Regió de la Màrmara
* Dret internacional
# Peter Agre

Peter Agre (Northfield, 30 de gener de 1949) és un biòleg i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 2003.

## Biografia

Va néixer el 30 de gener de 1949 a la ciutat de Northfield, situada a l'estat nord-americà de Minnesota. Va estudiar biologia a l'Augsburg College de Minneapolis, realitzant un master el 1974 a la Universitat Johns Hopkins de Baltimore, d'on fou professor des de 1981. Des de 2005 és vicerector de la Universitat Duke.

## Recerca científica

Interessat en les característiques de la membrana cel·lular, treballà en la recerca de l'aquaporí, una proteïna integral que forma part dels porus de la membrana i que és permeable a l'aigua, mitjançant la tècnica del "canal d'aigua".
L'any 2003 fou guardonat amb el Premi Nobel de Química juntament amb Roderick MacKinnon. Ambdós científics foren guardonats pels descobriments referents als canals en membranes cel·lulars, si bé Agre ho fou especialment pel descobriment del canal d'aigua, i MacKinnon pels estudis estructurals i mecànics dels canals iònics.

## Enllaços externs

* «Peter Agre» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# UX del Taure

UX del Taure (UX Tauri) és un sistema estel·lar que s'hi troba a la [[constel·lació] del Taure]] a uns 450 anys llum de distància del sistema solar. Està compost per tres joves estrelles T Tauri, l'edat de les quals s'estima en només un milió d'anys. La component principal del sistema, UX Tauri A, té tipus espectral G5V:e, UX Tauri B és de tipus M2e, i la més tènue del sistema, UX Tauri C, és de tipus M5. Aquesta última és un objecte de baixa massa prop del límit d'ignició de l'hidrogen. Catalogada com a estel variable, la seva lluentor varia entre magnitud aparent +10,6 en el màxim i +13,7 en el mínim.
UX del Taure A és un estel similar al Sol, encara que molt més jove, envoltat per un disc protoplanetari. En aquest disc s'ha detectat un espai buit que s'estén des de 0,2 a 56 ua de l'estel, la qual cosa equival, en el nostre sistema solar, a aproximadament a l'espai que existeix entre Mercuri i Plutó. Hom pensa que la formació d'un o diversos planetes pot ser responsable de l'existència d'aquest buit. L'espai buit està envoltat, en tots dos extrems, per dos gruixuts discos de pols, la qual cosa el diferencia d'altres discos circumestel·lars, on l'estel central té molt poc o gens de pols a la seu al voltant. El disc exterior, situat més enllà de 56 ua, conté silicats cristal·lins.

## Referències

* ↑ «The Henry Draper Extension Charts: A catalogue of accurate positions, proper motions, magnitudes and spectral types of 86933 stars». Astronomy and Astrophysics, 1995.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 4 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* 1 2 «Close companions to young stars. I. A large spectroscopic survey in Chamaeleon I and Taurus-Auriga» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2012, pàg. 119. DOI: 10.1088/0004-637X/745/2/119.
* ↑ UX Tauri (jumk.de/astronomie)
* ↑ «UX Tauri A» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «UX Tauri B» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «UX Tauri C» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ Magazzu, A., Martin, E. L., & Rebolo, R. «Lithium in the pre-main sequence triple system UX Tauri». Astronomy and Astrophysics, 249, 1, 1991. pp. 149-155.
* ↑ «UX Tauri» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ Youthful Star Sprouts Planets Early Arxivat 2012-10-21 a Wayback Machine. (NASA)
* ↑ Espaillat, C.; Calvet, N.; D'Alessio, P.; Hernández, J.; Qi, C.; Hartmann, L.; Furlan, E.; Watson, D. M. «On the Diversity of the Taurus Transitional Disks: UX Tauri A and LkCa 15». The Astrophysical Journal, 670, 2, 2007. pp. L135-L138.
# Thunder Road

"Thunder Road" és una cançó del músic estatunidenc Bruce Springsteen, publicada al àlbum d'estudi Born to Run. És generalment considerada per la premsa musical com una de les millors cançons de la carrera musical de Springsteen, i apareix en diverses llistes de les millors cançons de rock de tots els temps. La revista Rolling Stone va situar la cançó en el lloc 86 de la llista de les 500 millors cançons de tots els temps.
Thunder Road va patir una considerable evolució a mesura que era composta, amb una versió primerenca i titulada Wings for Wheels interpretada per primera vegada a The Main Point de Bryn Mawr (Pennsilvània) el 5 de febrer de 1975. Altres versions primerenques de la cançó esmentaven també el nom de diverses dones com «Angelina» i «Christina», posteriorment substituïdes en la versió d'estudi per «Mary». Entre d'altres canvis successius, incloent lletres en algunes estrofes completament diferents de la primera versió, es va incloure la substitució del vers «This is a town full of losers, and baby I was born to win» -en català: «Aquesta és una ciutat plena de perdedors, i nena jo vaig néixer per guanyar» - per: «It's a town full of losers, and I'm pulling out of here to win»' '-en català: «És una ciutat plena de perdedors, i estic sortint d'aquí per guanyar».
Durant la composició de la lletra en les sessions d'enregistrament, en lloc del vers final «Skeleton frames of burned out Chevrolets» -en català: «Esquelets de Chevrolets cremats» -, havia escrit: «Skeletons found by exhumed shallow graves» -en català: «Esquelets exhumats trobats en tombes poc profundes». No obstant això, el bateria Max Weinberg va aconseguir convèncer Springsteen d'allunyar-se de lletres tan ombrívoles com les del segon vers.
La cançó és una de les més aclamades pels seguidors de Springsteen, i una de les més esperades en els concerts del músic de Nova Jersey. En les seves actuacions en directe, el nord-americà alterna les versions d'aquesta cançó amb la banda, amb versions en acústic, on a l'escenari només hi és Springsteen acompanyat d'una guitarra i l'harmònica.

## Personal

* Bruce Springsteen: veu, guitarra i harmònica
* Garry Tallent: baix
* Max Weinberg: bateria
* Roy Bittan: piano, glockenspiel i cors
* Mike Appel: cors
* Steve Van Zandt: cors
* Clarence Clemons: saxofon

## Referències

* ↑ «885 All Time Greatest Songs» (en anglès). [Consulta: 18 desembre 2013].
* 1 2 Rolling Stone. «The RS 500 Greatest Songs of All Time» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-06-22. [Consulta: 18 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Letra de «Thunder Road» en Brucespringsteen.net Arxivat 2012-08-18 a Wayback Machine.
# Navegació interior

La navegació interior, en contraposició amb la navegació que es realitza en els mars i oceans, es desenvolupa en les cursos d'aigues interiors dels continents, ja siguin naturals, com és el cas de rius i llacs, o artificials, com els canals navegables; o la navegació que es porta a terme en una via natural (canals) que es forma per la distribució de les diferents illes en els arxipèlags o altres formacions geogràfiques en l'aigua.
És el mitjà de transport més econòmic, si es té en compte el cost per tona-quilòmetre transportat. Per transportar una tona/km es consumeixen: barcassa, 3,74 litres de gasoil; tren, 8,26 litres i camió, 32,25 litres.

## La navegació interior a Europa

A Europa hi sistemes complexos de navegació interior, és possible navegar des del Mar del Nord fins a la mar Negra, usant vies navegables interiors compostes per exemple pel Rin i Danubi entrelligats mitjançant canals navegables artificials.

### Xarxes de vies navegables a Europa

* França: 8.501 km
* Alemanya: 7.339 km
* Països Baixos: 5.046 km
* Bèlgica: 1.540 km
* Àustria: 351 km
* Luxemburg: 37 km

## La navegació interior a Amèrica del Sud

A Amèrica del Sud estan projectats importants sistemes de navegació interior, per exemple: la «Hidrovia» en la conca del Paraná - Uruguay que arriba al riu Paraguay passant per la ciutat d'Asunción i continua fins Porto Cáceres al Brasil. L'extensió total de la Hidrovia és de 3.442 km, i permet la interconnexió entre l'Argentina, Bolívia, Brasil, Paraguai i Uruguai.

## Referències

* ↑ «Río Uruguay está apto para las barcazas» (en castellà).
# Eleccions al Dáil Éireann de 1923

Les eleccions al Dáil Éireann de 1923 es van celebrar el 27 d'agost de 1923, després de la guerra civil irlandesa per a renovar els 153 diputats del Dáil Éireann. Cumann na nGaedhael va formar un govern de coalició amb laboristes, mentre que Sinn Féin decidí no ocupar els seus escons.

## Resultats

| Partit | Líder | % | Escons |
| Cumann na nGaedhael | William T. Cosgrave | 38,9% | 63 |
| Sinn Féin | Éamonn de Valera | 26,1% | 44 |
| Laborista | Thomas Johnson | 12,4% | 14 |
| Farmer's Party | Denis Gorey | 9,8% | 15 |
| Independents | | 11,1% | 17 |

## Referències

* (anglès) Pàgina del Dáil Éireann Arxivat 2009-12-18 a Wayback Machine.
* (anglès) Resultat de les eleccions de 1923
# Ivan Gubijan

Ivan Gubijan (Bjelovar, 14 de juny de 1923 - Belgrad, 4 de gener de 2009) va ser un atleta croat, especialista en el llançament de martell, que va competir sota bandera de Iugoslàvia durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del llançament de martell del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, fou novè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata als Jocs del Mediterrani de 1951. Al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954 fou setè en la prova del llançament de martell.

## Millors marques

* Llançament de martell. 59,69 cm (1955)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ivan Gubijan». [Consulta: 9 maig 2022].
* 1 2 Fitxa a rackfield.brinkster.net
# U de la Corona Boreal

U de la Corona Boreal (U Coronae Borealis) és un estel variable en la constel·lació de la Corona Boreal la lluentor de la qual varia entre magnitud aparent +7,66 i +8,79. Es troba a una distància aproximada de 1100 anys llum del Sistema Solar.
U Coronae Borealis és un estel binari proper (del tipus SD, binària semidespresa), on les dues components es troben prou a prop com perquè existeixi transferència de massa entre elles. El més lluent d'ells és un estel blanc-blavós de tipus espectral B6V amb una temperatura efectiva de 15.311 K. És també la component més massiva amb una massa de 4,7 masses solars i una lluminositat 331 vegades major que la lluminositat solar. El seu acompanyant és un estel gegant o subgegant groc de tipus G0III-IV i 5.808 K de temperatura. 25 vegades més lluminós que el Sol, té una massa de 2,60 masses solars. El diàmetre d'aquest últim —gairebé 5 vegades major que el del Sol— és gairebé el doble que el de son company.
Així mateix, U Coronae Borealis és una binari eclipsant que mostra dos eclipsis desiguals, amb caigudes de lluentor de 1,13 i 0,06 magnituds. L'eclipsi principal té lloc quan l'estel groc, de major grandària però menor lluminositat, passa per davant de l'estel blanc-blavós. El període orbital del sistema és de 3,4522 dies.
Molt a prop, en el mateix camp visual, es troba el també estel variable AX Coronae Borealis, un astre de tipus BY Draconis descobert l'any 2006 des d'Espanya.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles variables

## Referències

* ↑ Afirmat a: MK classifications of some northern hemisphere binary systems. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 131–144. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 «APOGEE Data and Spectral Analysis from SDSS Data Release 16: Seven Years of Observations Including First Results from APOGEE-South». Astronomical Journal, 3, 9-2020. DOI: 10.3847/1538-3881/ABA592.
* ↑ U CrB - Eclipsing binary of Algol type (SIMBAD)
* ↑ U Coronae Borealus (General Catalogue of Variable Stars)
* 1 2 Sarro, L. M.; Sánchez-Fernández, C.; Giménez, Á. «Automatic classification of eclipsing binaries light curves using neural networks». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 395-402.
* ↑ Malkov, O. Yu.; Oblak, E.; Snegireva, E. A.; Torra, J. «A catalogue of eclipsing variables». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 785-789.
# Ryszard Parulski

Ryszard Parulski (Varsòvia, 9 de març de 1938 - Varsòvia, 10 de gener de 2017) fou un tirador d'esgrima polonès, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1960, a Roma, disputà sense sort dues proves del programa d'esgrima. El 1964, a Tòquio, va guanyar la medalla de plata en la prova de floret per equips, mentre en el floret individual quedà eliminat en sèries. El 1968, als Jocs de Ciutat de Mèxic, va guanyar la medalla de bronze en la floret per equips, mentre en la del floret individual quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen deu medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues d'or, tres de plata i cinc de bronze, entre les edicions de 1961 i 1969. També guanyà quatre medalles, dues d'or i dues de bronze, a les Universíades de 1963. A nivell nacional guanyà el campionat de Polònia de floret de 1959, 1966 1968 i 1969.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Ryszard Parulski». [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ «Ryszard Parulski (1938-2017) – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 2 agost 2023].
# U del Centaure

U del Centaure (U Centauri) és un estel variable a la constel·lació de Centaure És un estel llunyà, la distància del qual respecte al sistema solar no ha pogut ser determinada amb precisió; diverses fonts donen una xifra compresa entre 1.115 i 3.550 anys llum.
U del Centaure és una gegant vermella lluminosa de tipus espectral M3.5IIe. Té una baixa temperatura superficial de 3.285 K i la seva lluminositat és 226 vegades superior a la lluminositat solar. Encara que la seva massa no és ben coneguda, el valor més probable és de 0,9 masses solars. No és un estel de carboni, i la seva relació és C/O inferior a la unitat.
U del Centaure és una variable Mira la lluentor de la qual oscil·la entre magnitud +7,0 i +14,0 al llarg d'un període de 220.28 dies. En aquestes variables —entre les quals trobem Mira (ο Ceti) i R de Centaure— la inestabilitat prové de pulsacions en la superfície estel·lar, la qual cosa provoca canvis de color i lluentor. En un futur no gaire llunyà, U Centauri expulsarà les seves capes exteriors creant una nebulosa planetària, quedant el nucli romanent com una nana blanca.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two dimentional spectral types for the HD stars, Vol. 1. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Frédéric Arenou «Version 2 of the Hipparcos Input Catalogue». Bulletin d'Information du Centre de Donnees Stellaires, 1993, pàg. 5.
* ↑ «V* O Cen -- Variable Star of Mira Cet type» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 25 juny 2021].
* 1 2 Hohle, M. M.; Neuhäuser, R.; Schutz, B. F. «Masses and luminosities of O- and B-type stars and red supergiants». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. p. 349.
* ↑ Whitelock, Patricia A.; Feast, Michael W.; van Leeuwen, Floor «AGB variables and the Mira period-luminosity relation». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 313-323.
* ↑ «U Centauri» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 25 juny 2021].