OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Synchiropus orientalis

Synchiropus orientalis és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Índic: Maldives.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bloch, M. E. & J. G. Schneider. 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. Systema Ichthyol.: i-lx + 1-584, Pls. 1-110.
* 1 2 «Synchiropus orientalis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sean Eadie

Sean Eadie (Sydney, 15 d'abril de 1969) és un ciclista de pista ciclista australià, que s'especialitzà en la pista, concretament la velocitat. Del seu palmarès en pista destaca la medalla als Jocs Olímpics de Sydney i quatre més als Campionats del Món de Ciclisme en pista.

## Palmarès

* 1995
** Campió d'Oceania en Velocitat
** Campió d'Austràlia en Velocitat
* 1997
** Campió d'Austràlia en Velocitat
* 2000
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Sydney en Velocitat per equips (amb Gary Neiwand i Darryn Hill)
** Campió d'Austràlia en Velocitat
** Campió d'Austràlia en Velocitat per equips
* 2001
** Medalla d'or als Goodwill Games en Velocitat
** Campió d'Oceania en Velocitat per equips
* 2002
** Campió del món de velocitat
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Velocitat per equips (amb Jobie Dajka i Ryan Bayley)
** Campió d'Austràlia en Velocitat
** Campió d'Austràlia en Velocitat per equips
* 2004
** Campió d'Oceania en Velocitat
** Campió d'Austràlia en Velocitat

### Resultats a la Copa del Món

* 1997
** 1r a Adelaida, en Velocitat per equips
* 2002
** 1r a Sydney, en Velocitat
** 1r a Sydney, en Keirin

## Referències

* ↑ «Una entrevista amb Sean Eadie - Campió del Món d'Esprint 2002 - el 'Big Man' ho acaba». cyclingnews.com, 19-11-2002.
* ↑ «Sean Eadie (Track Cycling) : Prize list and results». [Consulta: 29 octubre 2024].
# Psi d'Andròmeda

Psi d'Andròmeda (ψ Andromedae) és un sistema d'estrelles de la constel·lació d'Andròmeda. Està aproximadament a 1310 anys llum de la Terra.
El component primari, ψ d'Andròmeda A, és una binària espectroscòpica amb una supergegant del tipus G i una nana de la seqüència principal blanca del tipus A. Té una magnitud aparent de +4,97. Té tres companyes més distants, ψ d'Andròmeda B, de la 15a magnitud a 25 segons d'arc, ψ d'Andròmeda C de la 13a magnitud a 62 segons d'arc i ψ d'Andròmeda D de la 9a magnitud a 184 segons d'arc.

## Referències

* ↑ «Spectral classification of unresolved binary stars with artificial neural networks» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2000, pàg. 298–305. DOI: 10.1086/309425.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Caroline Soubiran «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 3-2008, pàg. 91–101. DOI: 10.1051/0004-6361:20078788.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
# Sultan Bakt Begum

Sultan Bakt Begum (segle XIV) fou una filla de Tamerlà amb la seva esposa Aljai Turkhan Agha, casada successivament amb dos importants amirs (generals) del seu pare.
Primer es va casar amb Muhammad Mireke, cap del tuman dels Khuttalani fill i successor de Shir Bahram Khuttalani; s'hi va casar quan estava embarassada. Mireke (ajudat pel seu germà Abdu-l Fath) es va revoltar (1388) però fou derrotat i assassinat (1388).
Durant el hivern de 1389 a 1390 Timur va premiar al seu amir Sulayman Xah per diversos serveis, donant-li la ma de la seva filla Sultan Bakt Begum, la vídua de Muhammad Mireke.

## Referències

* ↑ Yazdi Sharaf al-Din Ali, Zafarnama, Trad. al francès de Petis de la Croix sota el títol “Histoire de Timur Bec”, III, 2
* ↑ Ibid, III, 7
# Castell del Taureau

El castell del Taureau està situat al municipi de Plouezoc'h a l'entrada de la badia de Morlaix a Finisterre (França). És un monument històric des de 1914.

## Història

Després d'una incursió anglesa que va arribar a saquejar Morlaix l'any 1522, els habitants de la ciutat decideixen fortificar l'accés a la ria per prevenir posteriors atacs marítims. Per a això es tria un illot rocós que domina la bocana de la ria, i s'espera l'autorització real, que arriba l'any 1542. La construcció, no excessivament sòlida, s'esfondra en part al començament del segle xvii.
L'any 1660 Lluís XIV assumeix la titularitat del fort. Vauban, observant la seva fragilitat, decideix reconstruir-ho en la seva major part l'any1689. Les obres no van acabar fins a mitjans del segle xviii.
Amb el progrés de l'artilleria durant el segle xix, el Castell del Taureau queda obsolet i deixa de tenir finalitats militars, passant per diverses mans durant tot el segle xx.
Des de 2006 està obert al públic.

## Referències

* ↑ Referència n. PA00090226, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
# Synchiropus postulus

Synchiropus postulus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 12 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic, les Seychelles, Sud-àfrica i Tanzània.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith, J. L. B., 1963. Fishes of the families Draconettidae and Callionymidae from the Red Sea and the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 28: 547-564, Pls. 83-86.
* 1 2 3 «Synchiropus postulus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Syncomistes kimberleyensis

Syncomistes kimberleyensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 20 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja principalment algues.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (15°S-17°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a la regió de Kimberley (Austràlia Occidental, Austràlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Vari R. P., 1978. The terapon perches (Percoidei, Teraponidae). A cladistic analysis and taxonomic revision. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 159 (art. 5). 175-340.
* ↑ Vari, R. P., 1978. The terapon perches (Percoidei, Teraponidae). A cladistic analysis and taxonomic revision. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 159 (art. 5): 175-340.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Allen, G.R., 1989.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Teusinda d'Arle

Teusinda d'Arle (abans de 928 - després de 977), fou una aristòcrata borgonyona instal·lada a Arle a Provença, coneguda per les seves nombroses donacions a l'Església arlesiana.

## Biografia

Teusinda fou una dona de l'aristocràcia borgonyona que va seguir a Hug d'Arle a Provença; pertanyia a la família dels comtes de Cavaillon; seria possiblement la filla del comte d'Apt conegut sota el sobrenom de Griffó d'Apt, designat pel rei Conrad III de Borgonya el 948 o 949, i germana d'un Gontard prebost de la catedral d'Arle. Seria igualment la tia de Maiol de Cluny, el quart abat de Cluny.
Dona molt pietosa, a la que certs textos qualificant-la de sancto monialis o de Deo devota, va distribuir els seus béns a les comunitats religioses d'Arle sota els arquebisbes d'Arle, Manassès i Itier. El 7 d'octubre 949, va comprar l'illa de Montmajor qui pertanyia a l'arquebisbat d'Arle i en va fer donació als religiosos benedictins que hi vivien i així fou fundada l'abadia de Montmajor. Teusinda va confirmar aquesta donació al seu testament el 977.
El 19 de juliol de 973, Teusinda va obtenir de l'arquebisbe Itier la concessió de Saint-Hippolyte prop Arles, per reconstruir-la, restaurar-la, i posseir-la, ella i el seu nebot el bisbe de Fréjus, Riculf, fins al final dels seus dies.
La seva làpida ha estat trobada als anys 1970 en una propietat privada prop de l'abadia de Montmajor.

## Notes

* ↑ Un comte d'Apt, conegut com Griffó (que seria Griffó II, fil de Griffó I d'Apt), va delegar als seus fills la cura de conduir la segona ost del cos d'exèrcit de Guillem I de Provença. Després de la conquesta, reberen en dotació, una àmplia part dels pre Alps calcaris mossegant també sobre els Alps cristal·lins de l'alt país nissard, en el prolongament del principat de Riez entre els rius Jabron i Vesubi. Aquest domini englobava les dues antigues diòcesis de Sénez i Glandèves. Aquest immens territori essencialment muntanyós, un dels més grans concedits, era també, «el més pobre» i certament el més difícil d'administrar. Es diu que Griffó fou eliminat en circumstàncies desconegudes per Guillem d'Avinyó i Bosó II d'Arle després del 955 i abans del 967, però el 972 va ajudar a Guillem I de Provença, fill de Bosó II i o bé hauria estat restaurat o mai fou eliminat del tot
* ↑ Gontard fou vers el 950, bisbe de Fréjus (segons La Provence au Moyen Âge de Martin Aurell, Jean-Paul Boyer i Noël Coulet, pàgina 20)
* ↑ Deo devota = vídua o verge consagrada a l'església, segons Martin Aurell, Jean-Paul Boyer i Noël Coulet a La Provence au Moyen Âge, pàgina 40.
* ↑ En aquell temps, el lloc de Montmajor era una illa perquè estava envoltada d'aiguamolls (Insulam Sancti Petri que nominatur té Monte Majori, Archives départementales des Bouches-du-Rhône 2H11)
* ↑ Nebot de Gondard, al que va succeir com a bisbe a Fréjus per esdevenir a més a més, vers el 990, abat de Montmajour (segons La Provence au Moyen Âge de Martin Aurell, Jean-Paul Boyer i Noël Coulet, pàgina 20).
* ↑ Gallia N C

## Fonts

* Congrès archéologique de France – 134e session – 1976 - Pays d'Arles, page 235
# Teatre Espanya

El Teatre Espanya va ser un teatre situat a la plaça d'Espanya de Barcelona i l'Avinguda del Paral·lel, al costat de la plaça de toros de les Arenes, obra de l'arquitecte Joaquim Raspall.

## L'edifici

Sobre les runes de l'antic "Palacio de Las Arenas" es projectà aquest nou edifici tot respectant el perimetre del teatre anterior que va mantenir activitat des del 1900 fins a l'incendi que el va destruir el 1908. El 1909 doncs, ja torna a haver-hi activitat teatral i el 1924, remodelat, va acollir campionats de boxa.
L'espai, que també va fer-se servir com a sala de ball, va alternar molt l'activitat teatral amb la cinematogràfica del 1911 al 1916 fins al punt de ser conegut més com a Gran Cinematógrafo España.
L'edifici va desaparèixer el 1928, quan en aquest espai es va projecar construir un dels hotels per a l'Exposició Universal de 1929.

## Enllaços externas

* Pàgina web en catalán sobre l'edifici
* Blog sobre boxeo als anys 30 on precisa un combat al Teatro España el 19 de novembre de 1926

## Referències

* ↑ «Manuel Joaquim Raspall Mallol». Institut del Teatre. [Consulta: 3 juliol 2022].

## Bibliografia

* Ramon A. y Perrone R. (2013) Teatres de Barcelona, un recorregut urbà. Barcelona, Editorial Albertí. ISBN 978-84-7246-097-3 (pàgina 106)
# Khi del Serpentari

Khi del Serpentari (χ Ophiuchi) és un estel de magnitud aparent +4,42 situada en la constel·lació del Serpentari. Es troba aproximadament a 626 anys llum del Sistema Solar, pertanyent a l'Associació Scorpius Superior, subgrup de la gran Associació estel·lar d'Scorpius-Centaurus.
Khi del Serpentari és un estel blau de la seqüència principal de tipus espectral B2 Vne amb una temperatura superficial de 20.900 K. Considerant una important quantitat d'energia emesa com a llum ultraviolada, la lluminositat de Khi del Serpentari és 10.000 vegades superior a la del Sol. El seu radi és 8 vegades més gran que el radi solar i la seva velocitat de rotació és d'almenys 115 km/s —aquest és un valor mínim—, cosa comporta un període de rotació inferior a 3,4 dies. Té una edat aproximada de 20 milions d'anys, però en ser un estel massiu (té ~10 vegades més massa que el nostre Sol), està acabant la fusió del seu hidrogen intern, evolucionant cap a la fase de subgegant. La seva massa es troba just per sobre del límit que estableix que els estels molt massius finalitzin la seva vida esclatant com a supernoves.
Khi del Serpentari és una estrella Be —com Tsih (γ Cassiopeiae) o η Centauri— que sofreix pulsacions no radials, és a dir, unes parts de la superfície estel·lar es mouen cap a fora mentre que unes altres ho fan cap a dins. Això provoca una variació de lluentor gairebé imperceptible, de 0,03 magnituds, sent el període principal de 15,6 hores. A més, Khi Ophiuchi és un binari espectroscòpic amb un període orbital de 139 dies. De l'estel acompanyant res es coneix, tret que orbita a una distància mitjana de 1,1 ua de l'estel principal.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 «chi Oph -- Be Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 24 desembre 2020].
* 1 2 «Chi Ophiuchi» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 24 desembre 2020].
# Inventario

Inventario és el primer disc de l'autor andalús Joaquín Sabina presentat l'any 1978 a la sala Vihuela de Madrid. El preu de l'entrada va costar 150 pessetes (poc menys d'un euro). Conté lletres més aviat pessimistes i amb una notable influència dels autors Bob Dylan i Leonard Cohen.

## Llista de cançons

* "Inventario" – 5:14
* "Tratado de impaciencia" – 2:28
* "Tango del quinielista" – 3:39
* "1968" – 4:26
* "40 Orsett Terrace" – 1:35
* "Romance de la gentil dama" – 3:30
* "Donde dijeron Digo decid amigo" – 3:49
* "Canción para las manos de un soldado" – 2:58
* "Palabras como cuerpos" – 2:52
* "Mi vecino de arriba " – 3:51

## Fonts

* Pàgina oficial de Joaquín Sabina

## Referències

* ↑ Joaquín Sabina.Perdonen la tristeza". Javier Menéndez Flores. ISBN 84-01-37701-3
Viccionari
# Syncomistes rastellus

Syncomistes rastellus és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 15 cm de llargària màxima.

## Reproducció

Té lloc durant el final de l'estació seca o el començament de la humida (de l'octubre al desembre).

## Alimentació

Menja algues.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (13°S-15°S).

## Distribució geogràfica

Es troba als rius Gibb i Drysdale (Austràlia Occidental, Austràlia).

## Costums

Es refugia a les esquerdes del terreny quan se sent amenaçat i, de vegades, forma moles amb Syncomistes trigonicus.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Vari R. P., 1978. The terapon perches (Percoidei, Teraponidae). A cladistic analysis and taxonomic revision. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 159 (art. 5). 175-340.
* ↑ Vari, R. P. & J. B. Hutchins, 1978. New species of terapon perches (Percoidei, Teraponidae) from Australia. Am. Mus. Novit. Núm. 2654: 1-8.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* 1 2 3 Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB