OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jaguar europeu

El jaguar europeu (Panthera gombaszoegensis) és una espècie de mamífer carnívor extint que visqué fa 1,5 milions d'anys. És l'espècie de pantera europea més primerenca coneguda. Se'n coneixen restes fòssils del jaciment italià d'Olivola, així com d'altres localitats d'Itàlia sota el sinònim Panthera toscana. Anteriorment considerat el parent més proper o fins i tot una subespècie del jaguar (P. onca), avui en dia es creu que té un vincle més estret amb el tigre (P. tigris).
Els jaguars europeus eren més grossos que els de Sud-amèrica, de manera que probablement eren capaços d'abatre preses més grosses. S'ha descobert una forma similar a Panthera gombaszoegensis del Plistocè inferior de l'Àfrica oriental i ambdós tenien caràcters típics del lleó i el tigre.
El jaguar europeu era probablement un animal solitari. Sovint se l'ha considerat un fèlid silvícola, amb costums similars als del jaguar actual, tot i que treballs recents suggereixen que l'associació entre el jaguar europeu i els hàbitats boscosos no era tan estreta com sovint s'ha suposat.

## Referències

* ↑ Chatar, N.; Michaud, M.; Fischer, V. «Not a jaguar after all? Phylogenetic affinities and morphology of the Pleistocene felid Panthera gombaszoegensis» (en anglès). Papers in Palaeontology, 8, 5, 2022, pàg. e1464. DOI: 10.1002/spp2.1464.
* ↑ O'Regan, H.J., A. Turner i D.M. 2002. Wilkinson. European Quaternary refugia: a factor in large carnivore extinction? Journal of Quaternary Science 17(8) 789–795. (Text complet en PDF Arxivat 2006-08-21 a Wayback Machine.)
# Whippet

El Whippet és una raça de gos llebrer d'origen britànic, esvelt i de port elegant. Són gossos actius i juganers, similars físicament al llebrer anglès. La seva popularitat ha portat a usar el nom Whippet en un gran nombre de coses, des d'automòbils a galetes.

## Història

Aquesta raça va ser creada a Anglaterra com una miniatura del Greyhound. Es diu que és el “Greyhound dels Pobres”, en part perquè per un temps només la noblesa podia tenir al Greyhound, i en part perquè van ser els miners del nord d'Anglaterra els qui van aconseguir aquesta raça al no poder tenir al Greyhound pel costós que és el seu manteniment. En la seva ascendència s'estima que s'incloguin el Greyhound, el Llebrer italià, el Fox terrier i el Bull terrier.
En efecte, a la fi del segle xix es va emprar en curses de la seva pròpia raça, arribant a ser ben populars tals esdeveniments. Aconsegueixen els 65 quilòmetres per hora. També va ser usat en la cacera de llebres, on la seva aptitud de saltar i canviar de rumb en forma brusca el fa ideal.

## Característiques

* Cap: Llarg i prim
* Orelles: Curtes. Col·locades en la part del darrere del cap.
* Pèl: El pèl és curt, espès i suau.
* Color del pèl: Moltes combinacions.
* Cua: Llarga. Corbada a la punta.
* Altura: A la creu o les espatlles: Els mascles mesuren de 46 a 56 cm. Les femelles de 43 a 47 cm.
* Pes: El pes mitjà és d'uns 12.5 kg.
* Ventrada: Usualment la ventrada és de quatre a cinc cadells. Es registren ventrades de fins a vuit cadells.

## Sociabilitat

El Whippet és un gos que s'adapta molt bé a la vida a la ciutat però ha de fer exercici d'una a tres hores al dia, ja que si no el gos tendeix a patir sobrepès. És una opció perfecta per a persones que desitgen gaudir d'un company mentre s'exerciten o simplement aquells que busquen en ell una mascota de companyia. Amb els nens és un bon gos, ja que no es torna agressiu sempre que els nens no envaeixin el lloc del gos i rebi un tracte digne.

## Manteniment

Se li ha de permetre tenir un lloc on pugui descansar sense ser molestat. També s'ha de protegir del fred. Necessita exercici diari. Quan es porti a caminar no se li ha de deixar anar en un lloc que no estigui tancat, si es dispara a córrer no hi ha qui aconsegueixi atrapar-lo. El pèl requereix manteniment mínim; és suficient amb una raspallada setmanal amb un raspall o guant dissenyat per a aquest tipus de gossos, consulti amb el veterinari perquè li recomani el raspall o guant apropiat. La neteja de les dents i la revisió mèdica de les ungles ha de ser setmanal.

## Esperança de vida

Usualment el Whippet viu de setze a disset anys. Algunes fonts indiquen una vida molt més curta, de dotze a tretze anys.

## Referències

* Gene Mutation Linked To Increased Athletic Performance In Whippets
* http://whippet-health.co.uk/#/home/4531648088 Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* Whippet - Canada's Guide to Dogs - Breeds
* http://www.thekennelclub.org.uk/download/1642/hswhippet.pdf Arxivat 2012-10-21 a Wayback Machine.
* A Mutation in the Myostatin Gene Increases Muscle Mass

## Enllaços externs

* The Whippet Club of Great Britain
* National Whippet Club of Canada
# U d'Orió

U d'Orió (U Orionis) és un estel variable en la constel·lació d'Orió, visualment situada 21 minuts d'arc a l'oest de χ¹ Orionis. Es troba aproximadament a 1.000 anys llum del sistema solar.
U d'Orió és una variable Mira rica en oxigen de tipus espectral M8III. La seva lluentor oscil·la entre magnitud +4,8 i +13 en un període de 368,3 dies, havent-se observat una variació en aquest període al llarg del temps entre 367,9 i 376,0 dies.
El seu diàmetre angular, mesurat en banda K i corregit per l'efecte d'enfosquiment de limbe, és de 10,86 mil·lisegons d'arc; a una distància de 1.000 anys llum, correspon a un radi 470 vegades més gran que el del Sol.
Mitjançant ocultació lunar s'ha mesurat un valor similar del seu diàmetre angular, també en banda K, de 11,90 mil·lisegons d'arc; així mateix, existeix evidència que la seva atmosfera pot ser asimètrica. U Orionis té una temperatura superficial de 2.905 ± 80 K i la seva lluminositat s'estima 9.700 ± 4.000 vegades major que la lluminositat solar.
U d'Orió és un estel brillant a l'infraroig, l'espectre del qual en aquesta regió mostra vapor d'aigua així com línies d'emissió fortes d'OH. Així mateix existeix emissió d'aigua a la regió de microones i emissió màser de SiO. La polarització de la radiació emesa probablement està produïda per la presència de pols circumestel·lar.
Va ser descoberta per John Ellard Gore el 13 de desembre de 1885.

## Referències

* ↑ «Revised catalog of spectra of Mira variables of types Me and Se». The Astrophysical Journal Supplement Series, 11-1974, pàg. 271–307. DOI: 10.1086/190318.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «U Orionis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 21 maig 2021].
* ↑ «U Orionis». Arxivat de l'original el 2018-10-05. [Consulta: 20 novembre 2018].
* ↑ «U Orionis» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 21 maig 2021].
* ↑ Richichi, A.; Percheron, I.; Khristoforova, M. «CHARM2: An updated Catalog of High Angular Resolution Measurements». Astronomy and Astrophysics, 431, 2005. pp. 773-777 (Taula consultada en CDS).
* ↑ Mondal, Soumen; Chandrasekhar, T. «Angular Diameter Measurements of Evolved Variables by Lunar Occultations at 2.2 and 3.8 Microns». The Astronomical Journal, 130, 2005. pp. 842-852.
# Rucervus

Rucervus és un gènere d'artiodàctils de la família dels cèrvids. Les espècies recents d'aquest grup són oriündes del sud i sud-est d'Àsia, però també conté diverses espècies extintes que arribaren fins a l'Europa Occidental. Fou descrit originalment com a subgènere de Cervus. Juntament amb Axis, es tracta del llinatge més antic de la subfamília dels cervins.

## Referències

* ↑ Hodgson, B. H. 1838. Proceedings of Learned Societies. Linnaean Society, 20 febrer 1838. Ann. Nat. Hist., 1, 152-154.
* ↑ Pitraa, Fickela, Meijaard, Groves (2004). «Evolution and phylogeny of old world deer». Molecular Phylogenetics and Evolution, 33: 880–895.
# Jeong Gyeong-Mi

Jeong Gyeong-Mi –en hangul, 정경미– (Gunsan, 26 de juliol de 1985) és una esportista sud-coreana que va competir en judo.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu en els anys 2008 i 2012, obtenint una medalla de bronze en l'edició de Pequín 2008 en la categoria de –78 kg. Als Jocs Asiàtics va aconseguir dues medalles d'or en els anys 2010 i 2014.
Va guanyar una medalla al Campionat Mundial de Judo de 2007, i sis medalles al Campionat Asiàtic de Judo entre els anys 2005 i 2013.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 3 | –78 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2007 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 3 | –78 kg |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Canton ( R.P. de la Xina) | 1 | –78 kg |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 1 | –78 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –78 kg |
| 2008 | Jeju ( Corea del Sud) | 2 | –78 kg |
| 2009 | Taipei ( Xina Taipei) | 1 | –78 kg |
| 2011 | Abu Dabi ( Emirats Àrabs Units) | 2 | –78 kg |
| 2012 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –78 kg |
| 2013 | Bangkok ( Tailàndia) | 1 | –78 kg |

## Referències

* ↑ Jeong Gyeong-Mi Arxivat 2012-12-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* 1 2 Jeong Gyeong-Mi en Judoinside.com (anglès)
# Genyornis newtoni

Genyornis newtoni és una espècie de gran ocell no volador que va viure a Austràlia fins fa uns 50±5 mil anys. Moltes espècies van extingir-se a Austràlia entorn d'aquest temps, en coincidència amb l'arribada dels humans.

## Referències

* ↑ http://www.sciencesetavenir.fr/archeo-paleo/les-humains-ont-colonise-l-interieur-de-l-australie-plus-tot-que-prevu_107934
# U d'Àries

U d'Àries (U Arietis) és un estel variable a la constel·lació d'Àries. S'hi troba aproximadament a 2.530 anys llum del sistema solar.
U d'Àries és una variable Mira rica en oxigen de tipus espectral variable entre M4 i M9.5IIIe. La seva lluentor oscil·la entre magnitud +7,2 i +15,8 al llarg d'un període de 371,1 dies. El seu diàmetre angular, mesurat en banda K, és de 6,11 mil·lisegons d'arc, mentre que mitjançant ocultació lunar s'ha obtingut un valor lleugerament superior, de 7,3 ± 0,3 mil·lisegons d'arc; ambdues mesures han estat realitzades prop del mínim. Així mateix, s'han observat discrepàncies entre mesures dutes a terme en diferents regions de l'espectre infraroig, que poden explicar-se per la presència d'una fina capa d'aigua calenta —entre 1.500 i 2.000 K— prop de la fotosfera de l'estel. El diàmetre d'U Arietis és ~ 610 vegades més gran que el del Sol, brillant amb una lluminositat 8.400 ± 3.500 vegades major que la lluminositat solar. La temperatura efectiva estimada, 2.280 ± 80 K, és més baixa del que caldria esperar per a una variable Mira (~ 3.000 K).
Com és característic en aquesta classe de variables, existeix pèrdua de massa estel·lar, que en el cas d'U d'Àries és de l'ordre de 57 × 10-8 vegades la massa solar per any. Es pensa que la seva progenitora era un estel de la seqüència principal de 1,3 masses solars.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles variables

## Referències

* ↑ «Revised catalog of spectra of Mira variables of types Me and Se». The Astrophysical Journal Supplement Series, 11-1974, pàg. 271–307. DOI: 10.1086/190318.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Vitesses radiales. Catalogue WEB: Wilson Evans Batten. Radial velocities: The Wilson-Evans-Batten catalogue». Astronomy and Astrophysics, 12-1995, pàg. 269–280.
* ↑ «U Arietis - Variable Star of Mira Cet type» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 23 maig 2021].
* 1 2 3 4 Mondal, Soumen; Chandrasekhar, T. «Angular Diameter Measurements of Evolved Variables by Lunar Occultations at 2.2 and 3.8 Microns». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 842-852.
* ↑ «U Arietis» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Richichi, A.; Percheron, I.; Khristoforova, M. «CHARM2: An updated Catalog of High Angular Resolution Measurements». Strasbourg astronomical Data Center. pp. 773-777 (Taula consultada en CDS).
# Malanquilla

Malanquilla és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.

## Referències

* ↑ «Malanquilla» (en espanyol europeu). [Consulta: 9 novembre 2024].
# Ramon Barlam i Aspachs

Ramon Barlam i Aspachs (Sallent, 8 de febrer de 1964) és un mestre i professor català, especialitzat en l'ús educatiu de les TIC i en l'atenció a la diversitat a l'ESO. Ha exercit la docència en totes les etapes educatives, des d'infantil fins a ensenyament superior. Actualment treballa a l'INS Cal Gravat de Manresa.
Va ser uns dels promotors a Catalunya de la xarxa iEARN que des del 1988, fomenta la realització de projectes telemàtics cooperatius entre centres d'ensenyament d'arreu del món. Ha participat en diverses formacions sobre les TIC a l'ensenyament tant a Catalunya, l'Estat espanyol i països com Hongria, Estats Units, Irlanda, Canadà, Egipte, Argentina, Sud-àfrica, Rússia, Canadà i Taiwan.
El 1995, quan era professor de l'escola Joventut de Callús, va rebre un accèssit del premi Moëbius Multimèdia per haver estat la primera escola de l'Estat a tenir una pàgina web, creada per alumnes. El 1996 va ser nomenat callussenc de l'any, i el 1997 va rebre el premi Bages de Cultura (Òmnium). Ha coordinat els suplements TIC de les revistes Guix i Aula d'innovació educativa i publicat articles a les principals revistes d'educació; Cuadernos de Pedagogía, Perspectiva Escolar i Escola Catalana. Ha participat en la publicació de 5 llibres.
Els anys 2004 i 2005 va exercir de cap de Servei de Societat del Coneixement a l'aleshores Departament d'Universitats, Recerca i Societat de la informació (DURSI) de la Generalitat de Catalunya. És membre de les xarxes LaceNet, Espurna i Webquestcat.
Les seves activitats i reflexions les recull al seu blog Arran de pupitre . Ha estat inclòs a la llista de 200 protagonistes del llibre Sobirania.Cat escrit per Saül Gordillo.

## Referències

* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat, p. 168.
* ↑ «Bloc sense fulls: Ramon Barlam». Saül Gordillo.
* ↑ Memòria del Departament d'Universitats, Recerca i Societat de la Informació. 2006a ed.. Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ «El Pou de la Gallana: Entrevsta a Ramon Barlam Aspachs».
* ↑ «Arran de pupitre». Ramon Barlam. [Consulta: 28 març 2015].

## Enllaços externs

* Twitter: @rbarlam
* Arran de pupitre
* INS Cal Gravat
# U de l'Unicorn

U de l'Unicorn (U Monocerotis) és un estel variable a la constel·lació de l'Unicorn. S'hi troba a uns 2.510 anys llum de distància del sistema solar.
U de l'Unicorn és una variable RV Tauri catalogada amb tipus espectral K0Ib, i la seva lluminositat bolomètrica aproximada és 3.800 vegades major que la lluminositat solar. El seu període fonamental de variació és de 92,26 dies, durant el qual la seva lluentor varia des de magnitud +6,10 a +8,80. És el segon estel més brillant d'aquesta classe de variables després d'R de l'Escut. El seu contingut en ferro en relació al d'hidrogen equival al 16% del trobat en el Sol.
U de l'Unicorn pertany a la subclasse dels estels RVb, els quals mostren una variació a llarg termini superposada al període fonamental. L'explicació de la variabilitat a llarg termini és incerta, encara que el model principal implica l'existència d'un sistema binari envoltat per un tor de pols que periòdicament eclipsa a l'estel RV Tauri. Els paràmetres orbitals calculats per al sistema U de l'Unicorn es corresponen amb un període de 2.597 dies i una excentricitat ε = 0,43, d'acord amb la modulació de la seva lluentor a llarg termini (2.475 dies).

## Vegeu també

* Llista d'estrelles variables

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 «Parameters and abundances in luminous stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 02-05-2014, pàg. 137. DOI: 10.1088/0004-6256/147/6/137.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 «U Monocerotis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «U Monocerotis» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 27 maig 2021].
* 1 2 Pollard, K. R.; McSaveney, J. A. & Cottrelll, P. L. «The long-term phenomenon in U Mon». Memorie della Società Astronomica Italiana. p. 527.
* ↑ de Ruyter, S.; van Winckel, H.; Maas, T.; Lloyd Evans, T.; Waters, L. B. F. M.; Dejonghe, H. «Keplerian discs around post-AGB stars: a common phenomenon?». Astronomy and Astrophysics. pp.6 41-653.
# Kobayakawa Hideaki

    En aquest nom japonès, el cognom és Kobayakawa.
Kobayakawa Hideaki (小早川秀秋, 1577 – 1 de desembre de 1602) va ser un samurai i dàimio japonès del període Sengoku de la història del Japó. Fou el cinquè fill de Kinoshita Iesada i nebot de Toyotomi Hideyoshi.
Fou adoptat per Hideyoshi pel que s'anomenà a si mateix Hashiba Hidetoshi (羽柴秀俊) i Shusen (秀栓). Va ser adoptat més tard també per Kobayakawa Takakage pel que se reanomenà a Hideaki.
Durant la Batalla de Keicho, comandà els reforços per a rescatar el Castell d'Ulsan de l'exèrcit Ming. Lluitant en el front de batalla amb una llança, pogué capturar un comandant enemic i anul·là amb èxit el setge. Hideyoshi considerà que Hideaki era un general imprudent pel que el va privar del seu domini en la Província de Chikugo després que les tropes regressaren de les campanyes en Corea. Hideaki, enfurit amb aquesta acció, cregué que Ishida Mitsunari estava darrere d'aquesta decisió pel que mai el perdonà ni oblidà aquest esdeveniment.
Abans de la batalla de Sekigahara, Hideaki es trobava a Osaka i va actuar com si anés a prendre partit per Mitsunari quan les seues veritables intencions era de trair-lo mantenint comunicació secreta amb Tokugawa Ieyasu. Mitsunari i Otani Yoshitsugu, sabent dels sentiments que guardava, li van oferir el lloc de kampaku fins que Toyotomi Hideyori tinguera l'edat suficient per a governar per si solament a més d'un parell de dominis addicionals als voltants d'Osaka després de la victòria. El dia de la batalla, les forces de Ieyasu no tenien un avantatge clar, les tropes d'Ukita Hideie tenien avantatge sobre les de Fukushima Masanori, Otani Yoshitsugu també la tenia sobre les tropes de Todo Takatora. Hideaki no havia fet cap moviment fins aleshores i Ieyasu va ordenar que els atacaren per a forçar la traïció. Hideaki llavors ordenà que atacaren a les tropes d'Otani i encara que al principi el seu atac va ser repel·lit, la resta dels samurais que havien promès trair a Ishida actuaren pel que la batalla acabà en menys d'un dia i les tropes de Mitsunari foren liquidades.
Després d'aquesta batalla, va tenir èxit durant el Setge de Sawayama defensat pel pare de Mitsunari, Ishida Masatsugu pel que va guanyar la Província de Bizen i la de Mimasaka amb un total de 550,000 koku.
Hideaki morí sobtadament dos anys després i sense un hereu, pel que el clan Kobayakawa es dispersà.

## Referències

* samurai-archives.com Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine. - biografia de Kobayakawa Hideaki (anglès)
* Ciutat d'Okayama Arxivat 2004-08-03 a Wayback Machine. (japonès)
# Patriarca

Patriarca (del grec antic πατριά, "descendència [del pare]" i ἄρχων, "cap", "dirigent") era el títol donat antigament als bisbes de les cinc seus més importants de l'Imperi Romà i donat encara avui als caps de les esglésies orientals i honoríficament a alguns bisbes de l'Església catòlica.

## Església catòlica

A l'Església catòlica, el bisbe que és cap d'una església autònoma particular, coneguda en dret canònic com a església sui iuris, és ordinàriament un patriarca, encara que aquesta responsabilitat pot confiar-se a un arquebisbe major, metropolità o un altre prelat per diverses raons.
Des del Concili de Nicea, el bisbe de Roma ha estat reconegut com el primer entre els patriarques. Aquell concili va designar tres bisbes amb aquest títol "suprametropolità": Roma, Alexandria i Antioquia. Al Pentarcat formulat per Justinià I (527-565), l'emperador va assignar com a patriarcat al bisbe de Roma tota l'Europa cristianitzada (inclosa gairebé tota la Grècia moderna), excepte la regió de Tràcia, les zones properes a Constantinoble i la costa del Mar Negra. També va incloure en aquest patriarcat la part occidental del nord d'Àfrica. Les jurisdiccions dels altres patriarcats s'estenien per l'Àsia romana i la resta d'Àfrica. El sistema de Justinià va rebre el reconeixement eclesiàstic formal del Concili de Trullo de 692, que, no obstant, la Santa Seu no ha reconegut.
En aquella època hi havia bisbes d'altres seus apostòliques que operaven amb autoritat patriarcal més enllà de les fronteres de l'Imperi Romà, com el Catolicós de Selucia-Ctesephon.
Actualment, els caps patriarcals de les esglésies catòliques autònomes són:
* El Bisbe de Roma (Papa), com a cap de l'Església catòlica llatina.
* El Patriarca catòlic copte d'Alexandria i cap de l'Església catòlica copta, reconegut el 1824.
* El Patriarcat catòlic maronita d'Antioquia i de tot Orient i cap de l'Església catòlica maronita, reconegut el 685.
* El Patriarcat greco-catòlic melquita d'Antioquia i tot l'Orient, d'Alexandria i de Jerusalem, cap de l'Església greco-catòlica melquita; si escau, Antioquia és el patriarcat reial i únic, Alexandria i Jerusalem són només patriarcats titulars (una vegada residencials) conferits a la seva seu.
* El Patriarca Catòlic Siriac d'Antioquia i tot l'Orient i el cap de l'Església Catòlica Siríaca.
* El Patriarca de Babilònia dels Caldeus i cap de l'Església Catòlica Caldea, reconegut el 1553.
* El Patriarca Catòlic de Cilícia dels Armenis i cap de l'Església Catòlica Armènia, reconegut el 1742.

## Referències

* ↑ «Patriarca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Code of Canons of Eastern Churches. 1990. pp. 58–59
* ↑ «DOCUMENTS FROM THE FIRST COUNCIL OF NICEA» (en anglès), 06-08-2020. Arxivat de l'original el 6 agost 2020. [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ «Patriarchs». [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ Maloney, G.A.. New Catholic Encyclopedia. Revised. Gale, 2002, p. 15 vols. ISBN 978-0787640040.
# Riópar

Riópar és un municipi de la província d'Albacete. Comprèn les pedanies de Riópar, Casa de la Noguera, Cortijo del Cura, La Dehesa, Riópar Viejo, El Gollizo, El Laminador, El Lugar Nuevo, El Noguerón, El Cortijo del Búo, Umbría-Angulo, El Villar, Arroyofrío. Pertany a la comarca de Sierra del Segura, situada al sud-est de la província d'Albacete i molt proper del riu Mundo.
Està situat a la CM-412, a la vora d'Alcaraz i Elche de la Sierra, aproximadament a uns 118 km d'Albacete.
Els seus principals atractius turístics són: el naixement del riu Mundo, Riópar Viejo i el Museu del Bronze.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2006 |
| 2.755 | 2.415 | 2.244 | 2.594 | 3.063 | 2.786 | 2.280 | 1.731 | 1.373 | 1.290 | 1.509 | 1.463 |

## Vegeu també

* Església de l'Esperit Sant de Riópar
* Sobreeixidor

## Enllaços externs

* El Portal de Riópar