OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sospèira

Souspierre és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 102 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Souspierre era de 102 persones. Hi havia 47 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 27 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 61 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 57 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 45 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 44 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Souspierre el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 56 persones, 38 eren actives i 18 eren inactives. De les 38 persones actives 35 estaven ocupades (20 homes i 15 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 18 persones inactives 11 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 10 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Souspierre hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 168 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Souspierre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Souspierre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Oligoryzomys stramineus

Oligoryzomys stramineus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Brasil (Goiás, Minas Gerais, Paraíba i Pernambuco). Es tracta d'un animal comú. Els seus hàbitats naturals són el cerrado i els boscos de galeria. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, stramineus, significa ‘de color pallós’ en llatí.

## Referències

* ↑ Weksler, M.; Bonvicino, C. Oligoryzomys stramineus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 febrer 2017.
* ↑ Bonvicino, C.; Weksler, M. 2005. «A new species of Oligoryzomys (Rodentia, Sigmodontinae) from northeastern and central Brazil». Zeitschrift für Säugetierkunde, 63: 90-103
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Riu Amgà

El riu Amgà (iacut: Амма; rus: Амга́) es troba a la República de Sakhà a Rússia. És l'afluent més llarg del riu Aldan, amb 1.462 km i una conca hidrogràfica de 69.300 km² de superfície. Es congela a la primera meitat d'octubre i resta glaçat fins al maig.
El riu té el seu naixement a les terres altes d'Aldan. Forma el límit oriental de l'altiplà de Lena. És l'afluent més gran de l'Aldan, amb el qual s'uneix al marge esquerre a unes poques milles a l'oest de Khandyga.

## Referències

* ↑ «Поиск по данным государственного водного реестра» (en rus). [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ Приленское плато, Great Soviet Encyclopedia
# Takedown

Un takedown és una tècnica que consisteix a desequilibrar un oponent i portar-lo a terra amb l'atacant aterrant a sobre. Els takedowns solen distingir-se de les projeccions per l'amplitud i l'impacte, on el propòsit d'un llançament és eliminar definitivament l'oponent, mentre que el propòsit d'un enderroc és fer caure l'oponent a terra, assumir una posició dominant i després acabar-los amb luxació, asfixia o ground and pound.
# Matollera

Les matolleres (Atrichornis) són un gènere d'ocells, l'únic de la família dels atricòrnids (Atrichornidae). És format per dues espècies i inclòs en el gran ordre dels passeriformes. Ambdues espècies, natives d'Austràlia, són molt escasses.

## Morfologia

* Les dues espècies tenen aproximadament la mateixa mida que un estornell vulgar, fent 17 - 23 cm de llargària.
* Plomatge de colors críptics en tons marrons i negres.
* Ales curtes i arrodonides. Cua llarga sovint erecta.
* Les potes són llargues i potents, amb fortes cuixes.

## Hàbitat i distribució

Són aus terrestres que viuen en zones de sotabosc dens al sud-oest i est d'Austràlia.

## Comportament

* Corren àgilment però són voladors dolents.
* El cant dels mascles és molt potent, un crit metàl·lic que s'escolta a grans distàncies i de prop pot resultar molest.

## Reproducció

Les femelles fan els nius a nivell de terra i curen dels pollets en solitari.

## Taxonomia

La família dels atricòrnids és força antiga i està molt relacionada amb els ocells lira, i potser també amb els ptilonorínquids (Ptilonorhynchidae) i els climactèrids (Climacteridae). Les quatre famílies s'haurien originat arran la gran radiació dels còrvids de la regió d'Austràlia-Nova Guinea.
* Espècies:
** Atrichornis rufescens - matollera rogenca.
** Atrichornis clamosus - matollera xerraire.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 484. ISBN 978-84-16728-37-4.
# 6:3, avagy játszd újra Tutti

6:3, avagy játszd újra Tutti (hongarès: 6:3 tòca-la un altre cop Tutti) és una pel·lícula de comèdia hongaresa del 1999 dirigida per Péter Tímár sobre la històrica victòria d'Hongria contra Anglaterra el 1953. Va paraticipar al 21è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Argument

L'any 1993, una dona jove convida a l'escombriaire Tutti per ajudar-la a netejar l'apartament del seu avi recentment mort. Tutti, que va néixer la vigília de la llegendària victòria d'Hongria per 3-6 sobre Anglaterra el 1953, s'ha sorprès en saber que l'apartament està ple de records de l'equip, inclosa la samarreta número 9 de Nándor Hidegkuti. Incapaç de resistir-se, la treu del marc i se'l posa, i de seguida es desmaia.
Es desperta per adonar-se que va ser transportat en el temps fins al 1953, i el partit està a punt de començar; tot i que està encantat de poder escoltar el partit en directe, la seva obsessió pels detalls del partit fa que el deixin fora de diversos llocs públics quan segueix espatllant el que està a punt de passar a la ràdio. Finalment se li uneix una escombradora anomenada Helen, però la seva aparent clarividència i el seu intent de pagar amb un gran bitllet de forint hongarès que encara no existeix fa que la gent avisi la policia, i Helen el fa entrar d'amagat als Banys Gellért, on és llençat a l'aigua per predir els resultats.
Per aconseguir-li roba seca, l'Helen el porta a un amic escriptor, que actualment està tenint una trobada entre uns quants intel·lectualss; quan Tutti revela els detalls de la propera Revolució hongaresa de 1956, comencen a preocupar-se que si és capturat per l'Államvédelmi Hatóság, divulgaria els mateixos detalls, una possible revolució seria anul·lada, i conspiren per matar-lo. Mentre visita un cafè, a mesura que s'acosta l'hora del seu naixement, Tutti comença a sentir-se malalt, igual que una dona embarassada al cafè. Els porten a un hospital, però mentre tothom escolta la retransmissió del partit, se'ls ignora: la dona dona a llum i Tutti desapareix de la seva roba.
Uns dies més tard, Helen pregunta per l'hospital demanant per Tutti, però el personal li diu que l'única persona que té aquest nom en constància és el nadó, que des de llavors ha estat abandonat per la seva mare. Helen decideix adoptar el nen.

## Repartiment

* Károly Eperjes com a Rezső Boksai també conegut com "Tutti"
* Kriszta Szalay com a Helen
* Tamás Cseh com a Halmi
* András Kern com a Béry, escriptor
* Ferenc Kállai com a perruquer
* Tamás Fodor com a escriptor
* László Gálffi com a escriptor
* Tamás Végvári com a escriptor
* Attila Lőte com a escriptora

## Referències

* ↑ «Football of the good old days (Régi idők focija) (dir. Pál Sándor, 1973)». Hungarian Culture Centre. Arxivat de l'original el 21 November 2014. [Consulta: 23 novembre 2013].
* ↑ «21st Moscow International Film Festival (1999)». MIFF. Arxivat de l'original el 22 March 2013. [Consulta: 24 març 2013].

## Enllaços externs

* Pel·lícula sencera a videa.hu
# Universitat d'Alabama

La Universitat d'Alabama (University of Alabama en anglès), també coneguda com a Alabama, UA, o Bama, és una universitat pública coeducacional localitzada en Tuscaloosa, Alabama, EUA. Fundada en 1831, UA és la institució puntera del University of Alabama System. Dins d'Alabama, generalment la hi designa com "Capstone". UA és la més antiga i la més gran en termes d'inscripció de les universitats d'investigació importants de l'estat, les altres que són rivals acadèmics i atlètics són l'Auburn University i institucions companyes del sistema de la UA Universitat d'Alabama en Huntsville (UAH) i la Universitat d'Alabama en Birmingham (UAB).
La universitat d'Alabama ofereix programes d'estudi en 12 divisions acadèmiques que duen a arribar a les graduacions de bachelor's, master's, Education Specialist, i doctorat. L'únic col·legi d'advocats públic en Alabama està en la UA. Altres programes acadèmics inassequibles en altres parts en Alabama inclouen programes doctorals en antropologia, els estudis de la biblioteca i de la informació, metalúrgics i enginyeria dels materials, música, idiomes romanç, i treball social.
En la tardor del 2007, Alabama tenia una inscripció de 25.580 estudiants i el seu president és el Dr. Roberto Witt. Sota la seua adreça, la universitat ha experimentat un creixement significatiu, a pesar de tarifes d'acceptació més baixes, i estàndards acadèmics més alts. El programa d'honors de la UA ha crescut ràpidament també, amb un de cada quatre estudiants de primer any ara allistats en la universitat dels honors de la UA. En la tardor de 2007, aquests 1.066 van anotar en el 2 per cent superior a nivell nacional de l'ACT. Arxivat 2008-06-22 a Wayback Machine.

## Referències

* The University of Alabama Factbook online Arxivat 2008-05-18 a Wayback Machine.. University of Alabama. Accessed 10/24/2005
* Sellers, James B. History of the University of Alabama. Volume 1: 1818 – 1902. Tuscaloosa (Ala.): University of Alabama Press, 1953. ASIN: B0007ECYJO
* Wolfe, Suzanne Rau. The University of Alabama: A Pictorial History. Tuscaloosa (Ala.): University of Alabama Press, 1983. ISBN 0-8173-0119-4

## Enllaços externs

* Universitat d'Alabama - Lloc web oficial
# Odéonteatern

L'Odéonteatern va ser un teatre d'Estocolm que va estar en funcionament entre 1926 i 1969 a l'edifici Hantverksföreningens a Brunkebergstorg 15.
Va ser inaugurat com a cinema l'any 1914 però es va convertir en teatre l'any 1926 sota la direcció d'Ernst Rolf. Durant un temps es va dir Idéonteatern. De 1938 a 1953, el negoci va ser dirigit per Thyra i Ludde Juberg . Durant el seu temps, el teatre era conegut per les seves revistes i jocs de plaer amb actors com Bellan Roos i Julia Cæsar. El 1953, l'Odéonteatern es va convertir en l'escenari local de Knappupp, que el va rebatejar com a Idéonteatern. L'activitat del teatre es va acabar quan l'edifici va ser enderrocat l'any 1969.

## Referències

* 1 2 «Odéonteatern - Uppslagsverk - NE.se». [Consulta: 16 novembre 2024].
# Phyllotis bonariensis

Phyllotis bonariensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del sud-est de la província argentina de Buenos Aires, on viu a altituds d'entre 500 i 2.200 msnm. El seu hàbitat natural són les zones rocoses de les serralades de Ventania. Està amenaçat pel sobrepasturatge del seu medi per cavalls. El seu nom específic, bonariensis, significa ‘de Buenos Aires’.

## Referències

* ↑ Pardiñas, U.; Jayat, J. P. Phyllotis bonariensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2 abril 2017.
# Attila Berencsi

Attila Berencsi (nom artístic: Ary Beri; Ózd, 23 de juny de 1967) és un actor, músic,pintor i lletrista hongarès.

## Biografia

Va ser criat per la seva àvia a Ózdon fins als 12 anys. Va dibuixar des dels quatre anys i va tocar el violoncel des dels 6 anys, que es va veure obligat a deixar quan es va traslladar a Budapest. Es va graduar a l'Escola Superior de Belles Arts i Arts Aplicades de Budapest. És aquí on va fundar la seva banda Beri Ary és a Játékos Fiúk és a Bery Ary és a Pillangók Després va aparèixer en diverses pel·lícules.
El 1989, va guanyar el premi al millor actor al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià per la seva actuació a la pel·lícula Túsztörténet.A partir de 1990 es va retirar del públic.
El 2002, va tornar al rodatge d'una darrera pel·lícula, després va abandonar el cinema completament. Actualment és músic i treballa com a artista visual molt sol·licitat.Actualment viu i treballa a Budapest. Les seves pintures i obres d'art enriqueixen les col·leccions de molts col·leccionistes d'art d'arreu del món. Apareix cada any amb les seves vetllades de cançons independents. El 2014, va fundar la seva banda de neurorock electrònic anomenada Prototype.

## Filmografia

* Szerelem első vérig (1985) Fügedi Ferenc „Füge”
* Szerelem második vérig (1987) Fügedi Ferenc „Füge”
* Hótreál (1987) Dávid
* Túsztörténet (1989) Zoltán
* Labdaálmok (telefilm de 1989) Káli Gyula
* Rabaka (1989) Peter
* Éljen anyád! (1991) Milán
* Szerelem utolsó vérig (2002) Fügedi Ferenc „Füge”

## Programes de televisió

* XXI. század (2010), reportatge
* Portré (2011) reportatge

## Àlbums musicals

* 1988 Mindent köszönök
* 2000 Szellők szépe
* 2010 Neon dalok.

## Exposicions

* Juny 2012 Symbol Art Gallery - Exposició i concert de tota la vida
* Juliol de 2014 Roham Bar - Exposició Névtelen Nők

## Notes

* ↑ «Beri Ary: valójában zenésznek születtem - Helyi Téma». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 17 novembre 2014].
* 1 2 «Hova tűnt Bery Ari? (rtlklub.hu)». Arxivat de l'original el 2010-05-29. [Consulta: 25 maig 2010].
* ↑ Varga Attila. «Berencsi Attila: Életemben először boldog vagyok» (en hongarès). Riport. Szabad Föld, 30-01-2022. [Consulta: 10 març 2024]. «Ózdon éltem tizenkét éves koromig, ...»
* ↑ «Awards and Jury Members – 37 edition. 1989 Awards (sansebastianfestival.com)». Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 25 maig 2010].
* ↑ Attila Berencsi Compositions by Hunarts kiállítás a YouTube
* ↑ «HunArts kiállítás a tekebárban». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 17 novembre 2014].
* ↑ BerencsiI Attila/ Beri Ary/Neon dalok - Scribd
* ↑ Neon dalok · Berencsi Attila · Könyv · Moly
* ↑ Szókimondó villáminterjú Beri Aryval | Koncert.hu
* ↑ «Symbol Art». Arxivat de l'original el 2014-07-16. [Consulta: 18 novembre 2014].
* ↑ «Hír24». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 18 novembre 2014].
* ↑ Névtelen Nők

## Referències

* «A XXI. század 2010. május 25. adása». Arxivat de l'original el 2010-05-27. [Consulta: 25 maig 2010].
* Petőfi Irodalmi Múzeum
* MNOArxivat 2014-11-24 a Wayback Machine.
# S-IC

L'S-IC ("essa u cé") va ser el primer tram del coet Saturn V. Va ser construït per Boeing. Igual que el primer tram de la majoria de coets, gran part de la seva massa al llançament de més de 2.000 tones era combustible, en aquest cas querosè RP-1 i oxigen líquid (LOX) com a oxidant. Mesurava 42 metres d'alçada i 10 de diàmetre. Proporcionava un impuls de 33,4 MN per propulsar el coet els primers 61 quilòmetres de l'ascens. Tenia cinc motors F-1, un estava fix al centre, mentre que els quatre situats a les vores podien girar hidràulicament mitjançant una suspensió de Cardan, cosa que permetia controlar el coet.

## Components

El component individual més gran i més pesat de l'S-IC era l'estructura d'empenta, amb una massa de 24 lb. Va ser dissenyat per donar suport a la propulsió dels cinc motors i redistribuint-lo uniformement per la base del coet. Hi havia quatre àncores que aguantaven el coet mentre es propulsava. Es trobaven entre els forjats d'alumini més grans produïts als EUA. En aquell moment, 4,3 m de llarg i 816 kg de pes. Les quatre aletes estabilitzadores van suportar una temperatura de 1100 °C
Per sobre de l'estructura d'empenta hi havia el dipòsit de combustible, que contenia 730.000 m3 de combustible RP-1. El dipòsit en si tenia una massa superior a 12 kg i podria alliberar 4900 m3/s. El nitrogen es va fer bombollejar pel dipòsit abans del llançament per mantenir el combustible barrejat.
Entre els dipòsits de combustible i d'oxigen líquid hi havia l'intertanc.

## Referències

* ↑ Murray, Charles A.; Cox, Catherine Bly. Apollo, the Race to the Moon (en anglès). Simon and Schuster, 1989. ISBN 978-0-671-61101-9.
* ↑ Woods, W. David. How Apollo Flew to the Moon (en anglès). Springer Science & Business Media, 2011-08-08. ISBN 978-1-4419-7179-1.
* 1 2 http://www.apolloexplorer.co.uk/pdf/saturnv/First%20Stage.pdf
* ↑ «chapter 7». [Consulta: 4 desembre 2021].
# Mena de municipi de Võru

Võru Parish (en estonià: Võru vald) és una municipalitat rural d'Estònia, al Comtat de Võru. Tenia una població de 4.770 habitants (a data d'1 de gener de 2009) i una àrea de 202,23 km².
S'hi troben llogarets com els de Lompka, Puiga, Palometsa o Raiste.

## Referències

* ↑ «Population figure and composition». Statistics Estonia. [Consulta: 27 gener 2010].
* ↑ Classificació de les unitats administratives i dels assentaments estonians 2012v1 Arxivat 2021-09-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Mena de municipi de Võru - Lloc web oficial (estonià)
# Bec d'espina

Bec d'espina és el nom comú que s'aplica a les dues espècies del gènere Acanthorhynchus, de la família dels melifàgids (Meliphagidae) i l'ordre dels passeriformes. Fan al voltant de 15 cm de llargària i tenen colors negre, blanc i marró, amb un bec corbat cap a baix. Són endèmics d'Austràlia, ocupant una de les espècies la part occidental de l'illa i l'altra l'oriental. S'alimenten de nèctar i d'insectes, vivint en boscos, jardins i altres hàbitats arbustius.
Un estudi molecular ha demostrat que els dos becs d'espina són un grup germà de tots els altres menjamels, és a dir, que van divergir amb anterioritat a totes les altres espècies.

## Taxonomia

* Bec d'espina occidental (Acanthorhynchus superciliosus).
* Bec d'espina oriental (Acanthorhynchus tenuirostris).

## Referències

* ↑ Driskell, A.C., Christidis, L (2004) Phylogeny and evolution of the Australo-Papuan honeyeaters (Passeriformes, Meliphagidae) Molecular Phylogenetics and Evolution 31 943–960 (anglès)
* ↑ Classificació del gènere Acanthorhynchus (anglès)
# 99.9

99.9 (també coneguda com 99.9: La frecuencia del terror, ) és una pel·lícula de terror espanyola del 1997 dirigida i coescrita per Agustí Villaronga. La pel·lícula és protagonitzada per María Barranco com a Lara, la presentadora d'un programa de ràdio. centrada en fenòmens psíquics i paranormals, que s'assabenta que el seu ex-xicot ha estat trobat mort en un petit poble espanyol. Quan viatja al poble, descobreix que havia estat fent experiments per connectar amb altres esperits mundans. El títol de la pel·lícula s'ha descrit fent referència tant al dial d'una emissora de ràdio com a una inversió de "666" (el "nombre de la bèstia").
Javier Aguirresarobe va ser el director de fotografia a 99.9, i el compositor Javier Navarrete va proporcionar la banda sonora. La pel·lícula es va projectar al XXX Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya de 1997, on va guanyar el premi del festival a la millor fotografia.

## Repartiment

* María Barranco com Lara
* Terele Pávez com Dolores
* Ruth Gabriel com Julia
* Gustavo Salmerón com Víctor
* Ángel de Andrés López com Lázaro
* Luisa Gavasa com Luisa
* Simón Andreu com Simón

## Mitjans domèstics

El 2021, el segell Cult Epics va publicar una restauració de la pel·lícula amb 2K en Blu-ray i DVD.

## Referències

* ↑ Pedraza, 2007, p. 104.
* ↑ Cine fantástico y de terror español, 1984–2004, 2005, p. 168. ISBN 84-89668-54-X.
* 1 2 3 4 5 Pedraza, 2007, p. 105.
* ↑ Torreiro, Casimiro «El festival de cine de Sitges se clausura con unos premios polémicos» (en castellà). , 19-10-1997.
* ↑ Benavent, Francisco María. Cine español de los 90. Diccionario de películas, directores y temático. Bilbao: Ediciones Mensajero, 2000, p. 425. ISBN 84-271-2326-4.
* 1 2 Benavent, 2000, p. 425.
* ↑ «99.9» (en anglès). Cult Epics. Arxivat de l'original el 22 November 2022. [Consulta: 22 novembre 2022].

### Bibliografia

* Pedraza, Pilar. Agustí Villaronga (en castellà). Ediciones Akal, 2007. ISBN 978-8446025146.

## Enllaços externs

* 99.9 a Historia de nuestro cine, rtve.es
* Comentari de la pel·lícula a YouTube
# Ferroinnelita

La ferroinnelita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al supergrup de la seidozerita.

## Característiques

La ferroinnelita és un sorosilicat de fórmula química Ba₄Ti₂Na(NaFe²⁺)Ti(Si₂O₇)₂[(SO₄)(PO₄)]O₂[O(OH)]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d’agost de l'any 2024. Encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació». L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del departament d'història natural del Museu Reial d'Ontàrio, a Ontàrio (Canadà), amb el número de catàleg: M61038.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de flogopita del massís de Kovdor, al districte de Kovdorsky (Província de Múrmansk, Rússia). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferroinnelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 novembre 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 81». European Journal of Mineralogy, 36, 5, 21-10-2024, pàg. 917–923. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-917-2024 [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - Si2O7 groups, with additional anions; cations in octahedral [6 and greater coordination]». Mindat. [Consulta: 16 novembre 2024].