OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# William Daniel Phillips

William Daniel Phillips (Wilkes-Barre, EUA 1948) és un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1997.

## Biografia

Va néixer el 5 de novembre de 1948 a la població de Wilkes-Barre, situada a l'estat nord-americà de Pennsilvània. Es llicencià en física al Juniata College l'any 1970, i el posteriorment aconseguí el seu doctorat en física a l'Institut Tecnològic de Massachusetts.
Actualment és professor de física a la Universitat de Maryland.

## Recerca científica

Inicialment interessat en el moment magnètic del protó dins l'aigua, treballà posteriorment en el condensat de Bose-Einstein.
Al costat de Claude Cohen-Tannoudji i Steven Chu desenvolupà mètodes de refrigeració dels àtoms mitjançant el làser. Així doncs emprant una matriu de feixos làser entrecreuats van crear un efecte que causava una reducció de la velocitat dels àtoms des de 4.000 quilòmetres per hora a prop d'un km/h, un fet descrit com si els àtoms es desplacessin per una densa melassa, i en el qual la temperatura dels àtoms frenats s'aproximava al zero absolut.
El 1997 fou guardonat, juntament amb Cohen-Tannoudji i Chu, amb el Premi Nobel de Física pels seus treballs pioners en el refredament d'àtoms utilitzant el làser.

## Enllaços externs

* «William Daniel Phillips» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Dickinson W. Richards

Dickinson Woodruff Richards (Orange, EUA 1895 - Lakeville 1973) fou un metge estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1956.

## Biografia

Va néixer el 30 d'octubre de 1895 a la ciutat d'Orange, població situada a l'estat nord-americà de Nova Jersey. Va iniciar els seus estudis universitaris a la Universitat Yale, on es graduà l'any 1917 en anglès i grec. Després de participar en la Primera Guerra Mundial com a instructor d'artilleria a França va continuar els estudis a la Universitat de Colúmbia, on es llicencià en medicina l'any 1922, cosa que li permeté entrar a treballar a l'Hospital Presbiterià de la ciutat de Nova York.
Entre el 1947 i el 1961 fou catedràtic de cirurgia a la Universitat de Colúmbia. Morí el 23 de febrer de 1973 a la seva residència de Lakeville, població situada a l'estat de Connecticut.

## Recerca científica

L'any 1927 viatjà fins a Londres per formar part de l'Institut Nacional de Recerca Mèdica, treballant sota les ordres de Henry Dale en el control de la circulació del fetge.
Durant la seva estada a l'Hospital Presbiterià de Nova York inicià la seva recerca sobre la circulació pulmonar sota les ordres de Lawrence Henderson, així com les seves col·laboracions amb el francès André Frédéric Cournand. A partir d'aquell moment orientà la seva recerca, juntament amb el metge francès, en el desenvolupament d'una tècnica de cateterització del cor que va facilitar la diagnosi de cardiopaties congènites.
L'any 1956 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pel desenvolupament de l'ús del catèter cardíac, premi compartit amb André Frédéric Cournand i l'alemany Werner Forssmann.

## Enllaços externs

* «Dickinson W. Richards» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Gabriella Szabó

Gabriella Timea Szabó (Budapest, 14 d'abril de 1986) és una esportista hongaresa que competeix en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les.
Va participar en tres Jocs Olímpics d'Estiu, obtenint en total quatre medalles, dos ors a Rio de Janeiro 2016, or a Londres 2012 i plata a Pequín 2008. Als Jocs Europeus de Bakú 2015 va aconseguir una medalla d'or.
Ha guanyat 11 medalles al Campionat Mundial de Piragüisme entre els anys 2007 i 2015, i 13 medalles al Campionat Europeu de Piragüisme entre els anys 2007 i 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 2 | K4 500 m |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 1 | K4 500 m |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 1 | K2 500 m |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 1 | K4 500 m |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2007 | Duisburg ( Alemanya) | 3 | K2 1000 m |
| 2009 | Dartmouth ( Canadà) | 1 | K2 500 m |
| 2010 | Poznań ( Polònia) | 1 | K2 500 m |
| 2010 | Poznań ( Polònia) | 1 | K2 1000 m |
| 2011 | Szeged ( Hongria) | 1 | K4 500 m |
| 2013 | Duisburg ( Alemanya) | 1 | K2 1000 m |
| 2013 | Duisburg ( Alemanya) | 1 | K4 500 m |
| 2014 | Moscou ( Rússia) | 1 | K2 500 m |
| 2014 | Moscou ( Rússia) | 1 | K4 500 m |
| 2015 | Milà ( Itàlia) | 1 | K2 500 m |
| 2015 | Milà ( Itàlia) | 2 | K4 500 m |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 1 | K4 500 m |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2007 | Pontevedra ( Espanya) | 1 | K2 1000 m |
| 2008 | Milà ( Itàlia) | 1 | K2 500 m |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 1 | K2 500 m |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 2 | K2 1000 m |
| 2010 | Corvera ( Espanya) | 1 | K2 1000 m |
| 2010 | Corvera ( Espanya) | 2 | K4 500 m |
| 2011 | Belgrad ( Sèrbia) | 1 | K2 1000 m |
| 2011 | Belgrad ( Sèrbia) | 2 | K4 500 m |
| 2012 | Zagreb ( Croàcia) | 3 | K4 500 m |
| 2014 | Brandenburg ( Alemanya) | 1 | K2 500 m |
| 2014 | Brandenburg ( Alemanya) | 1 | K4 500 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 1 | K2 500 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 1 | K4 500 m |

## Referències

* ↑ «Gabriella Szabó» Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Gabriella Szabó» en Canoeresults.eu (anglès)

## Enllaços externs

* Canoe09.ca profile Arxivat 2009-08-18 a Wayback Machine.
* ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 1: flatwater (now sprint): 1936–2007.
* ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007.Arxivat 2016-03-11 a Wayback Machine.
* Sports-reference.com profile
# Ladislas Starewitch

Ladislas Starewitch - Владисла́в Алекса́ндрович Старе́вич, Vladislav Aleksàndrovitx Starévitx (rus) - (Moscou, 1882 - París, 1965) fou un entomòleg i cineasta, pioner i mestre indiscutible de l'animació de titelles. Entomòleg de formació i cineasta autodidacte, Starewitch va fer més d'un centenar d'obres, a Rússia, Lituània i França, des de l'inici del segle xx fins a mitjan anys 60. Després d'iniciar-se en el cinema a Moscou, dirigint pel·lícules amb actors, va descobrir en l'animació un vehicle perfecte per, en un primer moment, exposar les seves observacions científiques i, més endavant, donar llenguatge i forma a les imatges de la seva imaginació desbordant. Els seus personatges —insectes i tota mena d'animals antropomòrfics— semblen extrets d'un gabinet de meravelles singular i encisador.
Cent anys després de les seves primeres creacions, els seus relats —molts dels quals, com ara La cigale et la fourmi (1927) o Fleur de fougère (1949), són adaptacions lliures de faules o de contes —, la seva sintaxi moderna i la naturalesa extraordinària dels seus titelles continuen causant admiració entre els professionals de l'animació i artistes de tots els àmbits. El seu cinema, amb obres singulars com ara Fétiche mascotte (1933) o Le Roman de Renard (1941), ha estat elogiat fervorosament per directors de l'altura de Terry Gilliam, Nick Park o John Lasseter, i ha exercit una influència decisiva en el treball de realitzadors com ara Tim Burton i els germans Quay.

## Referències

* ↑ «Ladislas Starewitch». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Alkes

Alkes (Alfa de la Copa / α Crateris) és un estel a la constel·lació de la Copa de magnitud aparent +4,08, la segona més brillant de la mateixa després de Labrum (δ Crateris). El seu nom, de l'àrab Al-Ca's, significa «la copa», en al·lusió al conjunt de la constel·lació. S'hi troba a 174 anys llum de distància del sistema solar.
Alkes és una gegant taronja de tipus espectral K1III amb una temperatura superficial de 4.725 K. És 80 vegades més lluminosa que el Sol i té una massa estimada de 2,5 masses solars. És una de les moltes gegants de similar temperatura i lluminositat, en el nucli de la qual l'heli es fusiona en carboni i oxigen; Arcturus (α Bootis) i Aldebaran (α Tauri) són dos brillants exemples. El seu radi és 13 vegades més gran que el radi solar.
L'alta velocitat relativa d'Alkes respecte al Sol (uns 130 km/s) indica que és un estel provinent d'una zona diferent de la galàxia. Amb una metal·licitat comparable a la solar ([Fe/H] = -0,06), sembla clar que és originària del bulb galàctic, part interna de la galàxia enriquida en metalls.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* ↑ David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* ↑ «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. V. Molybdenum: The p-process element». Astronomy and Astrophysics, 10-2022. DOI: 10.1051/0004-6361/202244013.
* ↑ LTT 4040 -- High proper-motion Star (SIMBAD)
* 1 2 «Alkes» (en anglés). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 1r novembre 2020].
* ↑ Soubiran, C.; Bienaymé, O.; Mishenina, T. V.; Kovtyukh, V. V. «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants». Astronomy and Astrophysics, 480, 1, 2008. pp. 91-101 (Tabla consultada en CDS).
# Alphard

Alphard (Alfa de l'Hidra Femella / α Hydrae) és l'estel més important de la constel·lació de l'Hidra Femella amb magnitud aparent +1,99. El seu nom prové de l'àrab فرد | الفرد (En Fard), "la solitària", descrivint apropiadament la seva posició en una regió força buida al sud-oest de Regulus (α Leonis). Un altre nom que rep l'estel, provinent del llatí, és Cor Hydrae, per la seva posició que seria el cor del monstre.
Alfard és una estel gegant taronja de tipus espectral K3 II-III de 4000 K de temperatura, no gaire diferent d'Arcturus (α Boötis) o Aldebaran (α Tauri). Més lluminosa que ambdues amb una lluminositat visual 400 vegades major que la del Sol és considerada una gegant lluminosa. No obstant això, la major distància que ens en separa, 177 anys llum, fa que en el cel aparegui menys brillant que aquestes. El seu radi és 40 vegades superior al radi solar.
És considerada una estel de bari "lleu"; es pensa que aquests estels són binaris, llur excés de bari prové del component secundari que en el passat va contaminar el que avui és l'estel visible. L'estel contaminant, que va evolucionar abans, avui és una nana blanca difícil de detectar.

## Referències

* ↑ «Taxonomy of barium stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6-1991, pàg. 2229–2254. DOI: 10.1086/115845.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Pablo Mauas «Stellar parameters and chemical abundances of 223 evolved stars with and without planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-01-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201424474.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
* ↑ «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. V. Molybdenum: The p-process element». Astronomy and Astrophysics, 10-2022. DOI: 10.1051/0004-6361/202244013.

## Bibliografia

* Dades astronòmics de Alphard (SIMBAD)
* Alphard (Jim Kaler, Stars) Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.
# Torre Simon

La Torre Simon és un edifici situat al carrer de la Mare de Déu de la Salut, 17-29 de Barcelona, opera prima de l'arquitecte Lluís Domènech i Montaner, que la va projectar amb un estil eclèctic pal·ladià.

## Història

Va ser encarregada el 1878 per Francesc Simon i Font, copropietari de l'editorial Montaner i Simon, com a residència d'estiueig de la família Simó-Bach, els quals la van vendre l'any 1885 al banquer Josep Garí i Cañas, copropietari de la Banca Arnús-Garí.
El 1904 es va convertir en col·legi de monges de la Congregació de les Germanes del Sagrat Cor de Maria, un centre educatiu que actualment encara està actiu. A la dècada del 1920 s'hi va afegir un nou pis i se'n va ampliar la resta, amb l'estètica original.

## Vegeu també

* Casa Francesc Simon
* Edifici Montaner i Simon
* Palau Montaner

## Referències

* 1 2 Sàiz i Xiqués, 2013.
* ↑ «Un estudi de la Torre Simon de Domènech i Montaner a "El Sot de l'Aubó" del mes de març». carlessàiz.com - història i patrimoni cultural, 03-03-2013. Arxivat de l'original el 10-02-2015.

## Bibliografia

* Sàiz i Xiqués, Carles «La torre Simon (1878) de la vila de Gràcia. El primer projecte arquitectònic de Lluís Domènech i Montaner». Sot de l'Aubó, El, 43, 2013, pàg. 13–22. ISSN: 2014-5969.
# Atria

Atria (Alfa del Triangle Austral / α Trianguli Australis) és l'estel més brillant de la constel·lació del Triangle Austral, amb una magnitud aparent de +1,91. El seu nom és una contracció de la seva denominació de Bayer «Alpha Trianguli Australis».
Atria és un gegant taronja de tipus espectral K2II-III amb una incerta temperatura superficial de 3.970 i 4.400 K. A una distància de 415 anys llum del Sistema Solar, té un radi aproximadament 130 vegades més gran que el radi solar. Si estigués en el lloc del Sol la seva superfície quedaria prop de l'òrbita de Venus. En relació amb el seu estat evolutiu, Atria ja ha esgotat l'hidrogen en el seu nucli i està transformant l'heli en carboni i oxigen. Amb una massa d'unes 7 masses solars, té una edat estimada de 45 milions d'anys.
Encara que sembla un estel solitari, existeixen diversos indicis que apunten cap a un possible company estel·lar. En primer lloc, Atria està classificat com un estel de bari. Hom pensa que aquests estels han estat contaminats amb elements pesants provinents d'un company proper, inicialment més massiu —i que, per tant, va evolucionar abans— i que ara és un nan blanc; aquest company hauria transferit part de la seva matèria a la component que avui veiem. En segon lloc, emet una quantitat important de raigs X, l'origen dels quals pot estar en un company jove de tipus solar.Encara que durant molt temps no va haver-hi evidència observacional d'aquest company estel·lar, el 2007 el Telescopi espacial Hubble va trobar un objecte tènue a una separació de 0,4 segons d'arc del brillant gegant. Hom pensa que pot ser un nan groc de tipus G0 semblant al Sol.

## Referències

* ↑ «Taxonomy of barium stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6-1991, pàg. 2229–2254. DOI: 10.1086/115845.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 1-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «Parameters and abundances in luminous stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 02-05-2014, pàg. 137. DOI: 10.1088/0004-6256/147/6/137.
* ↑ «Alfa TrA -- Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 14 maig 2021].
* 1 2 «Atria» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 14 maig 2021].
* ↑ Ayres, Thomas R.; Brown, Alexander; Harper, Graham M. «α TrA Junior». The Astrophysical Journal. pp. L107-L110.
# BD+20°2457 b

BD+20°2457 b és una nana marró situada entre a 320 i 980 anys llum a la constel·lació del Lleó, orbitant l'estrella gegant de tipus K de magnitud aparent 10 BD+20°2457. Té una massa 21,42 cops més massiva que la de Júpiter i triga un 4% més de temps a fer tota l'òrbita.

## Referències

* 1 2 Grzegorz Nowak «Substellar-mass companions to the K-dwarf BD+14 4559 and the K-giants HD 240210 and BD+20 2457» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 25-11-2009, pàg. 768–777. DOI: 10.1088/0004-637X/707/1/768.
* 1 2 Keivan Stassun «Accurate Empirical Radii and Masses of Planets and Their Host Stars with Gaia Parallaxes» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 03-03-2017, pàg. 136. DOI: 10.3847/1538-3881/AA5DF3.
* ↑ Grzegorz Nowak «Substellar-mass companions to the K-dwarf BD+14 4559 and the K-giants HD 240210 and BD+20 2457» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 25-11-2009, pàg. 768–777. DOI: 10.1088/0004-637X/707/1/768.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ A. Niedzielski, G. Nowak, M. Adamów, A. Wolszczan. Substellar-mass companions to the K-dwarf BD +14 4559 and the K-giants HD 240210 and BD +20 2457. v1, 2009.
# BD-10°3166 b

BD-10°3166 b és un planeta extrasolarsituat a aproximadament 218 anys llum en la constel·lació de la Copa. Aquest planeta és un dels anomenats "Júpiters ardents", un gegant gasós que gira al voltant de la seva estrella mare a una distància molt propera. La distància a l'estrella és menys que una vintena part de la distància de la Terra al Sol. No s'han detectat trànsits del planeta, de manera que el pla orbital del planeta no pot ser exactament alineat amb el pla de visió terrestre.

## Referències

* 1 2 Gregory W. Henry «Planetary Companions to the Metal‐rich Stars BD −10°3166 and HD 52265» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 10-12-2000, pàg. 504–511. DOI: 10.1086/317796.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* ↑ Ji Wang «On the eccentricity distribution of short-period single-planet systems» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 3, 30-09-2011, pàg. 1822–1833. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2011.19600.X.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet BD-10 3166 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system BD-10 3166 hosts at least one planet.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Butler et al. «Planetary Companions to the Metal-Rich Stars BD-10 3166 and HD 52265». The Astrophysical Journal, 545, 1, 2000, pàg. 504–511. DOI: 10.1086/317796 [Consulta: 16 agost 2008].* «Notes for planet BD-10°3166 b». The Extrasolar Planets Encyclopaedia. [Consulta: 16 agost 2008].
* «BD-10°3166 b». Extrasolar Visions. [Consulta: 16 agost 2008].
Coordenades: 10$^h$ 58$^m$ 28.7798$^s$; −10° 46′ 13.386″
# BN dels Bessons

BN dels Bessons (BN Geminorum) és un estel variable a la constel·lació dels Bessons. És un estel allunyat la distància del qual respecte al sistema solar no és ben coneguda. Un estudi la situa a 1.480 anys llum de distància mentre que un altre, utilitzant la paral·laxi mesurada pel satèl·lit Hipparcos corregida per l'extinció, assenyala una xifra major de 1.620 anys llum.
BN Geminorum és un estel de la seqüència principal de tipus espectral O8Vpe. És un estel molt calent la temperatura efectiva del qual aconsegueix els 33.400 K. Extraordinàriament lluminós, llueix amb una lluminositat equivalent a 80.000 sols. Té un radi 8,5 vegades més gran que el radi solar i gira sobre si mateixa a gran velocitat; diversos estudis xifren la seva velocitat de rotació projectada entre 163 i 240 km/s. És un estel massiu de 22 masses solars que —a diferència de molts altres estels de tipus O— no forma part d'un sistema estel·lar. Així mateix, es pensa que probablement no és un estel fugitiu.
Catalogada com a variable eruptiva del tipus Gamma Cassiopeiae, la lluentor de BN Geminorum fluctua de forma impredictible entre magnitud aparent +6,75 i +6,85.

## Referències

* ↑ Rachael Beaton «High-resolution H-band spectroscopy of Be stars with SDSS-III/APOGEE: I. New Be stars, line identifications, and line profiles» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 03-12-2014, pàg. 7. DOI: 10.1088/0004-6256/149/1/7.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Jonathan Labadie-Bartz «High-resolutionH-band Spectroscopy of Be Stars with SDSS-III/APOGEE. II. Line Profile and Radial Velocity Variability». Astronomical Journal, 4, 27-03-2017, pàg. 174. DOI: 10.3847/1538-3881/AA64CE.
* ↑ «HD 60848 -- Be Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 3 McSwain, M. Virginia; Boyajian, Tabetha S.; Grundstrom, Erika D.; Gies, Douglas R. «A Spectroscopic Study of Field and Runaway OB Stars». The Astrophysical Journal, 655, 1, 2007. pp. 473-483.
* ↑ Schröder, S. E.; Kaper, L.; Lamers, H. J. G. L. M.; Brown, A. G. A. «On the Hipparcos parallaxes of O stars». Astronomy and Astrophysics, 428, 2004. pp. 149-157.
* 1 2 Vink, Jorick S.; Davies, B.; Harries, T. J.; Oudmaijer, R. D.; Walborn, N. R. «On the presence and absence of disks around O-type stars». Astronomy and Astrophysics, 505, 2, 2004. pp. 743-753.
* ↑ Maíz Apellániz, J. «High-resolution imaging of Galactic massive stars with AstraLux. I. 138 fields with δ > - 25°». Astronomy and Astrophysics, 518, 2010. A1.
* ↑ «BN Geminorum» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 2 gener 2021].