OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# EK Cephei

EK Cephei (EK Cep / HD 206821 / HIP 107083) és un estel variable a la constel·lació de Cefeu. De magnitud aparent màxima +7,88, s'hi troba aproximadament a 530 anys llum del Sistema Solar.
EK Cephei és un estel binari proper —la separació entre components és comparable al diàmetre de les components— la component principal de les quals és un estel blanc de la seqüència principal de tipus espectral A1V. Aquesta té una temperatura efectiva de 9002 K i una massa de 2,02 masses solars. Gairebé 15 vegades més lluminosa que el Sol, el seu radi és un 58% més gran que el radi solar. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 23 km/s. La component secundària té el 55% de la massa de la seva companya i posseeix una temperatura de 5604 K. És 1,55 vegades més lluminosa que el Sol i el seu radi és un 32% més gran que el d'aquest, i la seva velocitat de rotació és d'almenys 10,5 km/s. El sistema té una metal·licitat comparable a la solar ([Fe/H] = +0,07) i la seva edat s'estima en 25 milions d'anys.
El parell constitueix una binària eclipsant amb un període orbital de 4,4278 dies. La seva lluentor conjunta disminueix 1,33 magnituds durant l'eclipsi principal —quan l'estel més brillant i calent és eclipsat pel seu acompanyant— però amb prou feines 0,07 magnituds durant l'eclipsi secundari.

## Referències

* ↑ «MK classifications of spectroscopic binaries». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 23-12-2008, pàg. 117–118. DOI: 10.1088/0067-0049/180/1/117.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Mario Perinotto «A catalogue of stellar rotational velocities» (en anglès). Contributi dell'Osservatorio Astrofisica dell'Universita di Padova in Asiago, 1970, pàg. 1.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* ↑ V* EK Cep -- Eclipsing binary of Algol type (SIMBAD)
* ↑ Soydugan, E.; Soydugan, F.; Demircan, O.; İbanoǧlu, C. «A catalogue of close binaries located in the δ Scuti region of the Cepheid instability strip». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 370, 4, 2006. pp. 2013-2024.
* ↑ Torres, G.; Andersen, J.; Giménez, A. «Accurate masses and radii of normal stars: modern results and applications». The Astronomy and Astrophysics Review, 18, 1-2, 2010. pp. 67-126.
* ↑ Malkov, O. Yu.; Oblak, E.; Snegireva, E. A.; Torra, J. «A catalogue of eclipsing variables». Astronomy and Astrophysics, 446, 2, 2006. pp. 785-789.
# Canó AA Tipus 99 de 88 mm

El Canó AA Tipus 99 de 88 mm (en japonés:九九式八糎高射砲, Kyūkyū-shiki hassenchi Koshahō) era una arma de defensa antiaèria utilitzada per l'Exèrcit imperial japonès durant la Segona Guerra Mundial. El Tipus 99, va ser nomenat així per l'any en el que va ser admesa, en el 2599 (en el Calendari japonès), o en el 1939 (en el calendari gregorià).

## Historia i desenvolupament

Durant la batalla de Nanjing, en la Segona Guerra sinojaponesa, els japonesos van capturar un gran numero de Canó 8,8 cm SK C/30 dels Nazis, de l'Exèrcit Nacional Revolucionari de la República de la Xina. Aquestes armes eren originalment canons antiaeris navals de la Deutsche Marine, i no deuen ser confoses amb el canó més famós 8,8 cm Flak 18/36/37/41.
Ràpidament es van donar compte de la superioritat del disseny en distància operativa i potència de foc, contra el seu Canó AA Tipus 88 de 75 mm, i la Oficina de Tecnologia de l'Exèrcit Japonès l'exèrcit japonés va fer marxa enrere i va parar de produir aquells antiquats dissenys, i van fer que les seves fabriques comencessin a produir els Tipus 99. Aproximadament es van construir unes 1000 unitats.

## Disseny

El Canó AA Tipus 99 de 88 mm era un simple canó, amb un sistema de retrocàrrega, i un bloc per facilitar el moviment vertical del canó. La plataforma de foc tenia cinc potes, les quals (junt amb el suport central) tenien un sistema d'elevació, per anivellar l'arma. El canó podia ser extret fàcilment, i tot el canó podia ser desmuntat en sis parts, per a un transport més fàcil. Disparava una munició de 9 kg d'alt explosiu, a una altura efectiva de 10.420 metres. També podia disparar munició AP (alta penetració), per a poder utilitzar el canó també com a arma antitanc.
Projectils
* HE (Alt Explosiu) –　9,0 kg
* Incendiaria – 9,5 kg
* AP (Alta Penetració) – 10,0 kg

## Us en combat

El Canó AA Tipus 99 de 88 mm va ser utilitzat principalment per defensar les illes japoneses i les seves possessions dels bombardejos aliats i per prevenir invasions, com la ja pressuposada Operació Downfall (invasió americana del Japó).

## Referències

* ↑ War Department TM-E-30-480 Handbook on Japanese Military Forces September 1944 p 400
* ↑ Taki's Imperial Japanese Army
* ↑ Chant, Artillery of World War II.
* ↑ Bishop, The Encyclopedia of Weapons of World War II.
* ↑ Rottman, The Japanese Army in World War II. Pp.40

## Bibliografia

* War Department TM-E-30-480 Handbook on Japanese Military Forces September 1944
* Bishop, Chris (eds) The Encyclopedia of Weapons of World War II. Barnes & Nobel. 1998. ISBN 0-7607-1022-8
* Chant, Chris. Artillery of World War II, Zenith Press, 2001, ISBN 0-7603-1172-2
* McLean, Donald B. Japanese Artillery; Weapons and Tactics. Wickenburg, Ariz.: Normount Technical Publications 1973. ISBN 0-87947-157-3.
* Rottman, Gordon L. The Japanese Army in World War II. Osprey (2005) ISBN 1-84176-870-7

## Vegeu també

* Taki's Imperial Japanese Army
* NavWeapons.com
# Un cavaller (autoretrat)

Un cavaller (autoretrat) és un autoretrat a l'oli sobre llenç de l'artista neerlandès Frans van Mieris el Vell pintat el 1657. El 10 de juny del 2007 el van furtar de la Galeria d'Art de Nova Gal·les del Sud quan la galeria era oberta al públic, i encara no s'ha recuperat. És una obra relativament petita: de 20x16 cm. Figura en la llista de l'FBI dels «Deu principals delictes artístics» i s'ha valorat en 1 milió de dòlars.

## Referències

* 1 2 «Theft from Art Gallery of New South Wales: Van Mieris, A Cavalier» (en anglés). FBI. [Consulta: 2 juliol 2020].
* ↑ «Art Gallery NSW - Timeline» (en anglés). Galeria d'Art de Nova Gal·les del Sud. Arxivat de l'original el 19 de juny de 2018. [Consulta: 2 juliol 2020].
# Gobiateri

Gobiatherium ('bèstia del Gobi') fou un dels últims uintatèrids. Visqué a l'Eocè mitjà en allò que avui en dia és Mongòlia. A diferència dels seus parents nord-americans Uintatherium o Eobasileus, el gobiateri mancava de banyes semblants a bonys i també mancava d'ullals. En canvi, tenia els ossos zigomàtics agrandits i un musell gairebé esfèric.
A causa d'aquesta manca evident de molts trets diagnòstic dels uintatèrids (banyes i ullals), aquest gènere és classificat dins la seva pròpia família, Gobiatheriinae, tot i que alguns experts prefereixen donar-li la categoria de família, Gobiatheriidae.
# Taifa de Granada

Emirat de Gharnata :
| Localització de la taifa de Granada v.1037 ||
| Capital | Gharnata (Granada) |
| Creació | 1013. Independència respecte del Califat de Còrdova |
| Dissolució | 1090. Annexió pels Almoràvits |
| Llengua oficial | Àrab |
L'emirat de Gharnata, emirat zírida de Gharnata o taifa de Granada —àrab: طائفة غرناطة, ṭāʾifa Ḡarnāṭa— fou un dels estats que es van crear a l'Àndalus, arran la descomposició del califat de Còrdova.

## Antecedents

Els zírides eren una família amaziga del grup sanhaja, que havia passat a la península Ibèrica per lluitar a les ordres del hàjib al-Muzaffar al començament del segle xi. En començar la fitna, el 1009, i davant l’animadversió d'alguns califes omeies contra els nous amazics, es van assentar a Jaén i Medina Elvira actuant de manera independent, malgrat que reconeguessin com a califa Sulayman al-Mustaín. En principi dos membres de la família es repartiren el territori: governà Zawi ibn Ziri sobre Granada i el seu nebot Habús ibn Maksan sobre Jaén.

## Unificació de la Taifa Zírida

Quan Zawi ibn Zirí es va traslladar al Magreb (vers 1019), Habus va ocupar el seu lloc, i quedaren unificats els territoris d'ambdós. Va reconèixer els califes hammudites i es va oposar a les ànsies expansives dels sobirans de Sevilla. Morí el 1038, i el succeí son fill Badis ibn Habús. Badis estava assessorat en tot pel seu visir, el jueu Samuel ibn Nagrella, i a la mort d'aquest per son fill Josep. En el seu primer any com a sobirà, Badis va ser atacat per Zuhayr d'Almeria, al qual Badis va vèncer. El 1039 atacà Sevilla i altres taifes regides per dinasties andalusies. Cap a 1047, va reconèixer com a califes els hammudites de la branca d'Algesires, en lloc dels de Màlaga. Poc després, el 1056, s’apoderà de la taifa de Màlaga on deixà son fill Buluggin com a governador. A Jaén son fill Maksan es declarà independent. En eix context, el visir Josep ibn Nagrella va conspirar amb al-Mutasim d'Almeria, que havia ocupat Guadix, i li oferí Granada. Això va provocar una revolta contra els jueus en què en van morir molts, entre altres el mateix visir (1066). En l'última època, Badis va recuperar Jaén i Guadix, i va conquerir Baeza al reietó de Dénia. A la seva mort, el 1073, el va succeir un dels seus nets, Abd Allah ibn Buluggin.

## Última etapa

Abd Allah va ser un sobirà culte i ja molt arabitzat. Va haver de fer front a les incursions dels castellans d'Alfons VI que, després d'ocupar Alcalà la Real, l’obligaren al pagament de paries. Els sevillans també l’hostilitzaven, així com son germà Tamim, que governava Màlaga. El 1085, però, Alfons VI s’annexionà Toledo: motivà l'entrada a la península dels almoràvits, que derrotaren Alfons a Sagrajas (1086). A la marxa dels almoràvits, tornà a pagar paries, amb l’oposició del poble de Granada, que havia de suportar-ne les despeses. Els granadins reberen amb gran alegria els almoràvits, que ocuparen Granada el 8 de setembre de 1090, i donaren fi a aquest estat. Poc després ocuparen també Màlaga.

## Llistat d'emirs

* Zawi ibn Ziri, 1013-1019
* Habús ibn Maksan, 1019-1038
* Badis ibn Habús, 1038-1073
* Abd-Al·lah ibn Bulugguín, 1073-1090
* Almoràvits, 1090
# ESO 269-57

ESO 269-57 (també coneguda com a Leda 45683) és una galàxia al límit de la constel·lació de Centaurus, aquesta pertany a un grup de galàxies bastant conegudes. Aquesta galàxia amb una gran simetria viatja a aproximadament 3.100Km/s a causa d'això la galàxia està situada a 150-155 anys llum de la Via Làctia i el seu diàmetre aproximat és de 200.000 anys llum Aquesta galàxia és de tipus SB(r)a.
ESO 269-57 ha rebut aquest nom per l'estudi d'ESO a la dècada dels 70 (1970) en el Cel del sud.
La galàxia té un ''anell'' intern amb diversos braços espirals ben definits envoltat de dos exteriors que es divideixen en branques. S'hi poden observar molts objectes blaus i difusos, però la majoria solen ser regions estelars

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Po-Feng Wu «Cosmicflows-2: the data» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 05-09-2013, pàg. 86. DOI: 10.1088/0004-6256/146/4/86.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: Third Reference Catalogue of Bright Galaxies, Version 9. Autor: Gérard de Vaucouleurs. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1991.
* 1 2 «The surface photometry catalogue of the ESO-Uppsala galaxies». The Messenger, 1989, pàg. 31-34.
* ↑ Lister Staveley-Smith «The HIPASS catalogue — III. Optical counterparts and isolated dark galaxies» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 7-2005, pàg. 34-44. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2005.09159.X.
* 1 2 3 4 5 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 2-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «1».
* ↑ «1».
* ↑ «3».
# Cao (estat)

L'estat de Cáo (xinès tradicional: 曹國, xinès simplificat: 曹国, pinyin: Cáo Guó) va ser un estat vassall de la Xina durant la dinastia Zhou (1046 -221 BCE). L'estat va ser fundat en algun moment del segle 11 aC per Jī Zhènduó (d. 1053 BCE) （姬振鐸/姬振铎）, fill del Rei Wen de Zhou i germà menor del rei Wu de Zhou. Amb la seua capital a Táoqiū (陶丘), l'Estat de Cáo abastà aproximadament l'àrea de l'actual Comtat de Dingtao a la província de Shandong.

## Història

Com a resultat de la relativa debilitat dels Cao, les generacions posteriors escrigueren uns quants registres sobre els esdeveniments relacionats amb la història de l'estat.
L'únic fet remarcable enregistrat en els Registres del Gran Historiador durant la Dinastia Zhou Occidental (1046 – 770 BCE) ocorregué en el 826 BCE quan Youbo de Cao va ser assassinat pel seu germà menor Daibo de Cao.
Al començament de la Dinastia Zhou Oriental (770 BCE)， l'Estat de Cao va patir commoció interior. En 760 BCE, el Duc Mu de Cao va matar el seu germà major Cáo Fèibó i va nomenar a si mateix l'onzè governant. Va ser el primer governant de l'Estat de Cáo a rebre el títol pòstum de "Duc" (公).
Durant el període de Primaveres i Tardors l'estat de Cáo se va quedar atrapat en una lluita per l'hegemonia entre els estats de Jìn i Chŭ. En el 637 aCE Chóng’ěr, fill del Duc Xian de Jin, tingué dificultats en passar a través de l'Estat de Cáo i va ser tractat amb rudesa per part del Duc Gòng de Cáo.
Quan els estats de Jin i Chu xocaren a la batalla de Chengpu en el 632 BCE, Jìn va derrotar a l'Estat de Cáo, va rescatar a l'Estat de Song i retingué al Duc Gòng de Cáo com a presoner. Després de la derrota de l'Estat de Chŭ, Cáo seguí les ordres del seu veí del costat, l'Estat de Jin.
Més tard, els estat de Cáo i Sòng se van enemistar entre ells.

## Referències

* ↑ Sima Qian, Registres del Gran Historiador

## Enllaços externs

* Chinese Text Project "Rulers of the States" (anglès)
# Venus d'Arle

La Venus d'Arle o Venus d'Arles és una copia romana d'una escultura grega antiga que procedeix d'Arle, a la Provença, i es conserva a París, al Museu del Louvre. L'aspecte actual també inclou parts que l'escultor François Girardon hi va afegir quan la va restaurar al segle xvii, com ara els braços
Va ser trobada l'any 1651 al Teatre romà d'Arle, dividida en tres fragments i sense braços. Va passar a formar part de les col·leccions reials franceses quan va ser oferta pels regidors d'Arle al rei Lluís XIV l'any 1683 per a la decoració del Palau de Versalles. El 1798 es va incorporar al Museu del Louvre
Representa la deessa Venus (Afrodita) i es considera una còpia feta a la darreria del segle I aC en temps de l'emperador August, d'una obra original de l'escultor grec Praxíteles, concretament l'Afrodita de Tèspies (segle IV a.C). Fa 1,94 m d'alçada i es feta de marbre blanc del Mont Hímet
La deessa és representada dempeus i amb el cos nu. L'himatió tan sols li cobreix de cintura per avall. Té el cap girat i inclinat cap a un costat, com si s'estigués mirant al mirall que sosté amb la ma esquerra. El braç dret el té aixecat, aguantant la poma de la discòrdia.
Els braços són afegits arran de la restauració de François Girardon. i comporten una lectura d'aquesta obra en relació amb el Judici de Paris, com si Venus hagués agafat la poma llençada per Eris i s'estigués mirant al mirall per assegurar-se que sortira al judici com la més bonica.
Hi ha diverses còpies, versions i obres d'art inspirades en aquesta estàtua.

## Referències

* ↑ «Vénus d'Arles» (en francès). Louvre Collections, 22-07-2024. [Consulta: 20 novembre 2024].
* ↑ Carrier, Cécile «Sculptures augustéennes du théâtre d'Arles» (en francès). Revue archéologique de Narbonnaise, 38, 1, 2005, pàg. 365–396. DOI: 10.3406/ran.2005.1164.
* ↑ Mites de Pedra. «Venus d'Arlés», 26-12-2015.
* ↑ Michon, Étienne «La Vénus d'Arles et sa restauration par Girardon» (en francès). Monuments et mémoires de la Fondation Eugène Piot, 21, 1, 1913, pàg. 13–45. DOI: 10.3406/piot.1913.1779.
# ESO 540-030

ESO 540-030 és una galàxia nana esferoïdal en el Grup de l'Escultor La galàxia s'hi troba aproximadament a més d'11 anys llum de la Terra. És difícil d'observar a causa de les galàxies situades darrere de l'ESO 540-030 i cinc estrelles brillants entre la galàxia i el Sistema Solar.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* 1 2 «The surface photometry catalogue of the ESO-Uppsala galaxies». The Messenger, 1989, pàg. 31-34.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Laurent Cambrésy «HYPERLEDA. I. Identification and designation of galaxies» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 25-11-2003, pàg. 45–55. DOI: 10.1051/0004-6361:20031411.
* ↑ «Astronomical Vision test». ESA/Hubble.
# El favor

El favor (títol original: The Favor), és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Donald Petrie i estrenada l'any 1994. Ha estat doblada al català.

## Argument

Kathy està casat amb Peter i sembla feliç, però la seva relació gira cap a la rutina. Es demana que hauria passat si hagués anat més lluny amb Tom, el seu noviet a la universitat. Demana a la seva amiga Emily començar una relació amb Tom i explicar-li a continuació.

## Repartiment

* Harley Jane Kozak: Kathy Whiting
* Elizabeth McGovern: Emily Embrey
* Bill Pullman: Peter Whiting
* Brad Pitt: Elliott Fowler
* Larry Miller: Joe Dubin
* Ken Wahl: Tom Andrews
* Ginger Orsi: Gina

## Rebuda

Segons la pàgina d'Internet Rotten Tomatoes va obtenir un 33% de comentaris positius.
Segons la pàgina d'Internet Metacritic va obtenir crítiques mixtes, amb un 51%, basat en 12 comentaris dels quals 5 són positius.
Va recaptar 3 milions de dòlars als Estats Units.

## Referències

* ↑ «El favor». esadir.cat.
* ↑ «The Favor». The New York Times.
* ↑ Crítica El favor. Rottentomatoes
* ↑ Crítica a El favor. Metacritic
# Apollo 18

Apollo 18 és una pel·lícula de terror de ciència-ficció nord-americana de 2011 escrita per Brian Miller, dirigida per Gonzalo López-Gallego i coproduïda per Timur Bekmambétov i Michele Wolkoff. Una coproducció canadenco-nord-americana, la seva premissa és que la missió cancel·lada de l'Apollo 18 va aterrar a la Lluna el desembre de 1974, però mai va tornar i, com a resultat, els Estats Units no han llançat mai una altra expedició a la Lluna. La pel·lícula està rodada a l'estil del fals metratge apropiat, suposadament «metratge perdut» de la missió Apollo 18 que només es va descobrir recentment. S'ha doblat al català.
Apollo 18 és la primera pel·lícula en anglès de López-Gallego. Després de diversos canvis de data d'estrena, la pel·lícula es va estrenar als Estats Units, el Regne Unit i el Canadà el 2 de setembre de 2011. Tanmateix, les dates de llançament per a altres territoris van variar. La pel·lícula va rebre majoritàriament crítiques negatives, i la majoria de crítics la van comparar negativament amb Paranormal Activity, El projecte de la bruixa de Blair i Alien.

## Referències

* ↑ «Apollo 18 (2011) – Gonzalo López-Gallego». AllMovie.
* ↑ Tim Stack «'Apollo 18': Details on the super-secret new sci-fi flick». Entertainment Weekly.
* ↑ "We're… not saying that mockumentary films should be banned.
* ↑ «Apollo 18». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 maig 2023].
* ↑ «Apollo 18 has its release date moved for the fifth time». The A.V. Club, 01-06-2011. Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 5 maig 2023].
* ↑ «Apollo 18 (2011)». Fandango.
# Seuzey

Seuzey és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 95 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Seuzey era de 95 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 54 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 40 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Seuzey el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 38 eren actives i 22 eren inactives. De les 38 persones actives 34 estaven ocupades (23 homes i 11 dones) i 4 estaven aturades (4 dones i 4 dones). De les 22 persones inactives 9 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 2 d'empreses immobiliàries i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Seuzey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Seuzey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Murshid Kuli Khan

Murshid Kuli Khan (? - 1658) fou un oficial i alt funcionari mogol d'origen turc. Va estar al servei d'Ali Mardan Khan, governador persa de Kandahar i quan aquesta ciutat es va rendir als mogols el 1638 va anar amb Ali Mardan a l'Índia i es va posar al servei de l'imperi. El 1639 fou nomenat diwan del Panjab i el 1641 de Multan; després va ocupar altres càrrecs administratius. El 1652 fou diwan de Balaghat i va obtenir un mansab de 1500/500; el 1656 li fou concedit el diwan de Painghat sense perdre el de Balaghat, el que de fet li concedia la recaptació dels impostos de tot el Dècan, i a més va rebre el rang de 1500/1000. Va introduir importants reformes a la recaptació del Dècan. Va acompanyar a Aurangzeb a la lluita contra Dara Shukoh i va morir en la batalla de Dharmat.

## Bibliografia

* S. M. Jaffar, The Mughal Empire From Babar To Aurangzeb, 1936.
* Lane-Poole, Stanley, Aurangzīb, and the decay of the Mughal empire, 1896,
* Sir Sarkar, Jadunath, History of Aurangzib based on original sources, 1912