OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lo Marraco

Amb el nom de lo Marraco es coneix a la ciutat de Lleida un lluert de la mida d'un drac, amb una boca especialment ampla i grossa amb la qual es menja els xumets dels infants. Forma part del bestiari popular català i la seva representació és molt lliure.
Antigament es desplaçava en un vehicle de rodes en la processó de Corpus Christi. L'actual representació va ser construïda l'any 1957 per l'arquitecte municipal Lluís Domènech i Torres, i presideix juntament amb els Gegants les principals celebracions lleidatanes. Fa 8,5 m de llarg per 2,90 m d'ample i 3,75 m d'alçada. El seu pes supera les dos tones. Lo Marraco que coneixem avui en dia és fruit d’una renovació de l'element insigne del bestiari lleidatà que es realitzà el 1993. Joan Miró canvià el seu cos de guix, tela metàl·lica i fusta per una rèplica de fibra de vidre.
Lo Marraco és també un espantamainades tradicional de Lleida. Hi ha altres indrets on es feia servir el mateix nom (en la variant, però, marreco) per a fer por a la mainada, com ara el Maestrat i Menorca.

## Referències

* ↑ Saula, Laura. «Que vindrà lo Marraco!». La Mira, 29-12-2020. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ «Lo Marraco de Lleida». TV3, 08-06-2010. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ «Lo Marraco de Lleida, és viu!». Altres històries de Lleida. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ Barrull, Jaume. «Lo Marraco surt de festa». Lectura, 05-05-2019. Arxivat de l'original el 2021-05-01. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ «El Marraco, l'origen». La Paeria.
* ↑ «El Marraco». festeslleida.cat. Paeria de Lleida. [Consulta: 7 octubre 2022].

## Bibliografia

* Curcó i Pueyo, Jordi. "Lo Marraco" i els gegants de Lleida i comarques. Alcoletge: Ribera & Rius, 1996. ISBN 84-89426-11-2.
* Fontova i Carles, Ramon. Les representacions festives a Lleida (1700-1975). Lleida: Pagès Editors, 2012. ISBN 978-84-9975-214-3.
# Èpsilon d'Andròmeda

Èpsilon d'Andròmeda (ε Andromedae) és una estrella de la constel·lació d'Andròmeda. És una estrella gegant groga del tipus G de la magnitud aparent +4,34. Està aproximadament a 169 anys llum de la Terra.
La localització d'aquesta estrella es pot veure en aquest diagrama de la constel·lació d'Andròmeda.

## Referències

* ↑ Olin J. Eggen «Space-velocity vectors for 3483 stars with proper motion and radial velocity». Royal Observatory Bulletin, 1962, pàg. 79.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Arsen R. Hajian «Stellar Angular Diameters of Late-Type Giants and Supergiants Measured with the Navy Prototype Optical Interferometer» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 12-1999, pàg. 3032–3038. DOI: 10.1086/301114.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 URL de la referència: http://www.astro.uiuc.edu/~kaler/sow/epsand.html. Arxiu de l'URL: https://web.archive.org/web/20070428110040/http://www.astro.uiuc.edu/%7Ekaler/sow/epsand.html. Data d'arxivament: 28 abril 2007.
* ↑ Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
* ↑ Pablo Mauas «Stellar parameters and chemical abundances of 223 evolved stars with and without planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-01-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201424474.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ Eva Grebel «SP_Ace: a new code to derive stellar parameters and elemental abundances» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 11-02-2016, pàg. 2–2. DOI: 10.1051/0004-6361/201526758.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
# Hayley Atwell

Hayley Elizabeth Atwell (Londres, Anglaterra, 5 d'abril de 1982) és una actriu anglesa de cinema i televisió.

## Biografia

Filla d'una experta en discursos de motivació i un massatgista, fotògraf i xaman, del que va rebre la seva herència nadiua americana, continua soltera però manté una relació des de fa temps amb el músic Evan Jones. Anteriorment havia mantingut una relació amb Stephen Merchant. Amb només nou anys i després de veure com bullien una llagosta viva, va decidir fer-se vegetariana.

## Debut professional

La seva primera feina fou en una tragèdia grega, i des de llavors no ha deixat de treballar. Creu que ha estat extraordinàriament afortunada. Li varen demanar que deixés el seu paper a Briedeshead Revisited i quan la seva companya de repartiment Emma Thompson se n'assabentà va amenaçar de deixar la pel·lícula si no retiraven la petició. Des de llavors són grans amigues.
Després d'acabar els estudis en l'institut estudià en la Guildhall School of Music and Drama, en la qual es graduà el 2005. Un any després va debutar a la TV amb la mini-sèrie The Line of Beauty, després de rodar una tv-movie l'any anterior. El 2007 va debutar al cinema a les ordres de Woody Allen a la pel·lícula Cassandra's Dream.

## Personatges

Molt lligada a la TV des dels inicis de la seva carrera fins a la recent sèrie Agent Carter, on dona vida a Peggy Carter, el personatge que hom ja coneix de les pel·lícules Marvel Comics. Fou Lucy en el remake de The Prisioner, Aliena en The Pillars of the Earth, Consuelo Jiménez a Falcón i Denise Woods a Life of Crime.

## Filmografia bàsica

* 2006: The Line of Beauty
* 2007: El somni de Cassandra (Cassandra's Dream)
* 2008: Retorn a Brideshead (Brideshead Revisited)
* 2008: The Duchess
* 2009: The Prisioner
* 2010: The Pillars of the Earth (minisèrie de televisió)
* 2011: Captain America: The First Avenger
* 2012: The Sweenay
* 2012: Falcón (sèrie de televisió)
* 2013: Life of Crime
* 2013: Agent Carter (curtmetratge)
* 2015: Cinderella
* 2015: Avengers: Age of Ultron
* 2016: The Complete Walk: Cymbeline (curtmetratge)
* 2018: Christopher Robin
* 2019: Blinded by the Light
* 2019: Avengers: Endgame
* 2021: Peter Rabbit 2: The Runaway (veu)
* 2021: Doctor Strange in the Multiverse of Madness
* 2023: Mission: Impossible – Dead Reckoning Part One
* 2024: Mission: Impossible – Dead Reckoning Part Two (en filmació)
* 2024: Tomb Raider: The Legend of Lara Croft

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2011: Globus d'Or a la millor actriu en mini-sèrie o telefilm per la seva interpretació del paper d'Aliena a l'adaptació a la televisió de l'obra Els pilars de la terra.

## Referències

* ↑ «Hayley Atwell a Sensacine.com» (en castellà). Sensacine.com. [Consulta: 14 octubre 2015].
# Källe Westerlund

Källe Westerlund (Hèlsinki, 22 de setembre de 1897 - Hèlsinki, 11 de febrer de 1972) va ser un lluitador finlandès, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant la dècada de 1920. Era germà dels també lluitadors Emil i Edvard Westerlund.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del pes lleuger del programa de lluita grecoromana.

## Referències

* ↑ «Källe Westerlund Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 12 març 2017].
# Solder ball

En l'encapsulat de circuits integrats, una bola de soldadura, també coneguda com a cop de soldadura (sovint anomenada simplement "bola" o "bumps") és una bola de soldadura que proporciona el contacte entre el paquet de xips i la placa de circuit imprès, així com entre paquets apilats en mòduls multixip; en aquest últim cas, es poden denominar microbumps (μbumps, ubumps), ja que solen ser significativament més petits que els primers. Les boles de soldadura es poden col·locar manualment o mitjançant equips automatitzats i es mantenen al seu lloc amb un flux adherent.
Una bola de soldadura encunyada és una bola de soldadura subjecta a encunyar-se, és a dir, aplanar-se a una forma semblant a la d'una moneda, per augmentar la fiabilitat del contacte.
La matriu de quadrícula de boles, l'encapsulat d'escala de xips i els encapsulats de xips giratoris solen utilitzar boles de soldadura.

## Farciment inferior

Després que les boles de soldadura s'utilitzin per connectar un xip de circuit integrat a un PCB, sovint l'espai d'aire restant entre ells s'omple amb epoxi.
En alguns casos, pot haver-hi diverses capes de boles de soldadura, per exemple, una capa de boles de soldadura que connecta un xip a un interposador per formar un paquet BGA, i una segona capa de boles de soldadura que connecta aquest interpòs a la PCB. Sovint, ambdues capes no estan plenes.

## Ús en el mètode de xip de volta

* Pads
* Boles
* Aliniament
* Contacte
* Soldadura reflux de calor
* Farcit d'adhesiu.
* Resultat final.

## Referències

* ↑ «Solder Ball - Basic Explanation is Here» (en anglès). [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ editer001. «How to make a good PCB solder ball» (en anglès americà), 28-12-2022. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ «Integrated circuit package system including high-density small footprint system-in-package» (en anglès). [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ Staff, Embedded. «Underfill revisited: How a decades-old technique enables smaller, more durable PCBs» (en anglès americà), 27-01-2011. [Consulta: 29 agost 2023].
# Josep Tomàs

Josep Tomàs és el nom dels següents personatges:
* Josep Tomàs (1711-?), escultor valencià.
* Josep Tomàs Cabot (1930-2024), novel·lista català.
* Josep Tomàs Monserrat (1934-2023), metge especialista en psiquiatria i medicina del treball mallorquí.
* Josep Tomàs i Piera (1900-1976), advocat i polític català.
* Josep Tomàs Renteria (1895-1944), metge i polític mallorquí.
* Josep Tomàs i Salvany (1839-1905), polític català.
* Josep Tomàs Torres (1968), director de televisió català.
* Josep Tomàs Ventosa i Soler (1797-1874), polític i comerciant que emigrà a Cuba.
# Ildikó Szijj

Ildikó Szijj (Budapest, 24 de març de 1962) és una filòloga i traductora hongaresa.
Llicenciada en Filologia hispànica i filologia portuguesa el 1987, i en filologia francesa el 1988, per la Universitat Eötvös Loránd de Budapest, i doctorada en Estudis Romànics l'any 2000, des del 1987 exerceix de professora al Departament de Llengua i Literatura Portugueses d'aquesta mateixa universitat, de la qual n'és la directora.
Deixebla de Kálmán Faluba, Szijj s'ha dedicat a donar a conèixer la literatura hongaresa en l'àmbit lingüístic català i la literatura catalana a Hongria.
Ha estat responsable de l'especialització en filologia iberoromànica, examinadora als certificats de llengua de l'Institut Ramon Llull a l'exterior, responsable acadèmica del professorat de la Xarxa Llull i coordinadora del Centre d'Estudis Gallecs. Des del desembre del 2017, és membre corresponent de la Secció Filòlogica de l'Institut d'Estudis Catalans.

## Referències

* 1 2 Cabré i Fabré,, Jaume. «Nous membres: Secció Filològica: membres corresponents: Ildikó Szijj». A: Institut d'Estudis Catalans. Memòria 2017-2018. Barcelona: IEC, 2018, pàgs. 90-94 [Consulta: 1r desembre 2023].
* 1 2 «El Institut d'Estudis Catalans incorpora cuatro nuevos miembros numerarios». La Vanguardia, 18-12-2017 [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «Es lliura la insígnia de l’IEC a la filòloga hongaresa Ildikó Szijj». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 12 agost 2022].
# Volmar Wikström

Volmar Wikström (Pargas, 27 de desembre de 1889 - Hèlsinki, 10 de juny de 1957) va ser un lluitador finlandès que combinà la lluita grecoromana i la lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1910 i 1920.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va disputar la competició del pes lleuger del programa de lluita grecoromana. En ella quedà eliminat en sisena ronda. Dotze anys més tard, als Jocs de París, guanyà la medalla de plata en la competició del pes lleuger, en aquesta ocasió del programa de lluita lliure.
Wikström guanyà el Campionat Nòrdic de 1919 i dos títols finlandesos, el 1914 en pes lleuger de lluita grecoromana i el 1924 en pes lleuger de lluita lliure. Després de retirar-se fou president de l'Helsingin Atleetiklubi entre 1925 i 1934 i entre 1950 i 1951. El 1934 va ser president de la Federació de Boxa finlandesa. També va treballar com a promotor de boxa.

## Referències

* 1 2 3 «Volmar Wikström Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 15 gener 2018].
# Soleb

Soleb fou una ciutat de Núbia a mig camí entre Dongola i Semna, a la riba oest del Nil.
Amenhotep III hi va construir un temple, que va dirigir Amenhotep fill d'Hapu, el temple mortuori del qual és a la zona de necròpolis de Luxor. Fou dedicat a Amon i a Nebmatre senyor de Núbia que fou una representació del mateix faraó. Al temple conservat encara hi ha escenes gravades del festival de Seth d'Amenhotep III.

## Referències

* ↑ «Soleb i Sedeinga». Arxivat de l'original el 2021-06-29. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Flor d'aigua

Una flor d'aigua o marea roja és una acumulació d'algues microscòpiques i cianobacteris (Microcystis, Oscillatoria, Anabaena, etc.), que arriben a formar grans masses acolorides degut a l'elevada concentració de microorganismes amb pigments. Quan és originada per un augment de la concentració de dinoflagel·lats en una àrea marina rep el nom de marea roja en atenció a la coloració vermella que adquireixen les aigües superficials.
# Wang Pin

Wang Pin (nascuda l'11 de desembre de 1974) és una jugadora d'escacs xinesa. Va obtenir el títol de Gran Mestre Femení de la FIDE el 1992. Wang va ser la campiona xinesa femenina el 2002.

## Resultats destacats en competició

Va acabar cinquena a l'Interzonal femení de 1991, i això li va permetre de classificar-se per al Torneig de Candidats femení de 1992, dins el cicle pel Campionat del món d'escacs femení de 1993, i hi va acabar empatada en darrer lloc, amb Nona Gaprindaixvili. El 1993, Wang va prendre part al Torneig Interzonal femaní novament, i hi empatà als llocs 9è-11è. Després que el format del Campionat del món d'escacs femení va canviar a torneig per eliminatòries, va competir en les edicions de 2001 i 2004.
Ha competit representant la Xina en quatre Olimpíades d'escacs (1992, 1996, 1998, 2002), en què va guanyar la medalla d'or per equips els anys 1998 i 2002, l'argent el 1996 i el bronze el 1992. Wang també ha representat la Xina al campionat de l'Àsia per equips el 1999, guanyant dues medalles d'or (per equips i individual al segon tauler), i al matx Rússia vs Xina de 2001.

## Referències

* ↑ Wang Pin FIDE rating history, 1990-2001 a Olimpbase.org
* ↑ OlimpBase :: Women's Asian Team Chess Championship :: Wang Pin
* ↑ «John B. Henderson: Chess News setembre 2001». [Consulta: 9 juny 2019].

## Enllaços externs

* Wang Pin a Chessmetrics
# Lliga Catòlica (1609)

La Lliga Catòlica de 1609 va ser una aliança militar dels estats imperials catòlics del Sacre Imperi Romanogermànic que va crear-se el 1609 en el marc de la Guerra dels Trenta Anys.

## Història

La lliga era la resposta a la Unió Protestant que va crear-se el 1608 en reacció al procés contra Donauwörth. Aquesta aliança de luterans i de calvinistes va suscitar la reacció de Maximilià I de Baviera per un període de nou anys per a defensar la causa catòlica. La reunió de fundació va celebrar-se del 3 al 10 de juliol de 1609 a Múnic.
Les tropes de la lliga van contribuir als inicis de la Guerra dels Trenta Anys a les victòries del front catòlic-imperial. Així van batre el 1620 l'exèrcit de Bohèmia a la batalla de la Muntanya Blanca. Amb l'ajut de les tropes castellanes la lliga va conquerir el Palatinat i va continuar cap al nord d'Alemanya. El 1626 van batre l'exèrcit del rei danès Cristià IV a la batalla de Lutter.
Després de la Pau de Praga el 1635 la lliga va ser dissolta.

## Membres

| Membres fundadors (1609) | membres ulteriors |
| Ducat de Baviera | Arquebisbat de Colònia |
| Bisbat de Würzburg | Arquebisbat de Magúncia |
| Bisbat de Konstanz | Arquebisbat de Trèveris |
| Bisbat d'Augsburg | Bisbat de Bamberg |
| Bisbat de Passau | Bisbat d'Espira |
| Bisbat de Regensburg | Arquebisbat d'Estrasburg |
| Principat bisbal de Kempten | Bisbat de Worms |
| Prebosteria d'Ellwangen | altres Abadies imperials |

## Persones prominents de la lliga catòlica

* Joan d'Aldringen (1588–1634), militar
* Tommaso Caracciolo (1572–1631), militar
* Egon VIII de Fürstenberg-Heiligenberg (1588–1635), militar bavarès
* Gottfried Heinrich Graf zu Pappenheim (1594–1632), militar
* Joan t'Serclaes de Tilly (1559–1632), general
* Wolfgang von Hausen (1553–1613), bisbe de Regensburg
* Alexandre II de Velen (1599–1675), Kaiserlicher Feldmarschall der katholischen Liga
* Franz de Mercy (1590?–1645), general
* Godofreu Huyn de Geleen (1598–1657), general
* Joan de Werth (1591–1652), general
* Joan de Sporck (1600–1679), general bavarès i imperial
* Albert de Wallenstein (1583–1634), militar

## Bibliografia

* Albrecht Ernst und Anton Schindling (redacció,: Union und Liga 1608/09. Konfessionelle Bündnisse im Reich – Weichenstellung zum Religionskrieg? (Veröffentlichungen der Kommission für geschichtliche Landeskunde Reihe B, Dom 178). Stuttgart, W. Kohlhammer Verlag, 2010, ISBN 978-3-17-020983-1
* Franziska Neuer-Landfried, Die Katholische Liga, Kallmünz, Verlag Michael Lassleben, 1968.
* Gerhard Taddey (redacció.), Lexikon der deutschen Geschichte, tom 2, Stuttgart 1983, pàgina 738

## Referències

* ↑ Quelle zur Gründungsversammlung der Katholischen Liga, 1609
# Toivo Loukola

Toivo Loukola (Kortesjärvi, 2 d'octubre de 1902 - Hèlsinki, 10 de gener de 1984) va ser un atleta finlandès, especialista en curses de mig fons i fons, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla d'or en els 3.000 metres obstacles, tot superant en la final als seus compatriotes Paavo Nurmi i Ove Andersen per més de 10 segons i establint un nou rècord del món de l'especialitat amb 9' 21.8". En els 10.000 metres fou setè.
En el seu palmarès també destaquen 11 campionats nacionals en 5.000 metres (1928-29), 10.000 metres (1928-29, 1932 i 1936) i 3.000 metres obstacles (1928-32). Era policia.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3' 58.4" (1931)
* 3.000 metres obstacles. 9' 21.8" (1928)
* 5.000 metres. 14' 48.2" (1930)
* 10.000 metres. 31' 12.9" (1929)

## Referències

* 1 2 3 «Toivo Loukola Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ Toivo Loukola a trackfield.brinkster.net
# 1703
## Esdeveniments
### Resta del món

* 27 de maig - El Tsar Pere el Gran funda la ciutat de Sant Petersburg.
* 30 de juny - Ekeren (Anvers, Flandes) - l'exèrcit borbònic venç contra els austriacistes en la batalla d'Ekeren a la guerra de Successió Espanyola.
* 20 de setembre - Höchstädt (Baviera, Alemanya): les tropes franco-bàvares guanyen als austriacistes en la batalla de Höchstädt en el curs de la Guerra de Successió Espanyola.
* 30 de novembre - Londres:Isaac Newton és elegit president de la Royal Society i reelegit cada any fins a la seva mort (1727).

## Naixements
### Resta del món

* 17 de juny, Epworth, Anglaterra: John Wesley, fundador del Metodisme (m. 1791).
* 29 de setembre, París: François Boucher, pintor francès. (m. 1770)
* 5 d'octubre - East Windsor, Connecticut (EUA): Jonathan Edwards, teòleg i filòsof (m. 1758).

## Necrològiques
### Resta del món

* 3 de març - Londres (Anglaterra): Robert Hooke, físic i astrònom anglès (n. 1635).
* 16 de maig - París: Charles Perrault, escriptor francès (n. 1628).
* 31 de març - Eisenach, Alemanya: Johann Christoph Bach I, organista i compositor (familiar de Johann Sebastian Bach) (n. 1642)
* 28 d'octubre - Oxford, Anglaterra: John Wallis, matemàtic anglès més influent del segle xvii abans de Newton (n. 1616).

## Referències

* ↑ «John Wesley | English clergyman» (en anglès). [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «Jonathan Edwards | Biography, Beliefs, Sermons, Great Awakening, & Facts» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2021].
* ↑ «Robert Hooke» (en anglès). Encyclopaedia Britannica, 28-02-2020. [Consulta: març 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Charles Perrault» (en francès). [Consulta: 5 maig 2020].
* ↑ «John Wallis | English mathematician» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2020].
# Vesti la giubba

"Vesti la giubba" ("Posa't el vestit") és una ària de tenor molt coneguda de Pagliacci (1892), una de les òperes més destacades de Ruggero Leoncavallo. "Vesti la giubba" s'interpreta al final del primer acte, quan Canio descobreix la infidelitat de la seva muller però no obstant això s'ha de preparar per a la seva actuació com el pallasso Pagliaccio perquè "l'espectacle ha de continuar".
Aquesta ària és sovint considerada una de les més emotives del repertori operístic de finals del segle xix. El dolor de Canio és retratat en l'ària i exemplifica la idea del "pallasso tràgic": somrient en l'exterior però plorant per dins. Aquest és un tema encara avui molt representat, car sovint els pallassos es maquillen una llàgrima que els rodola galta avall.
Segons el Llibre Guinness dels Rècords, aquesta ària, interpretada per Enrico Caruso i enregistrada el novembre de 1902, va ser el primer disc que vengué més d'un milió d'exemplars de la història.

## Lletra i traducció

* "Vesti la giubba"
* Interpretada Enrico Caruso, enregistrada el 17 de març de 1907
| Recitar! Mentre preso dal delirio, non so più quel che dico, e quel che faccio! Eppur è d'uopo, sforzati! Bah! Sei tu forse un uom? Tu se' Pagliaccio! Vesti la giubba e la faccia infarina. La gente paga, e rider vuole qua. E se Arlecchin t'invola Colombina, ridi, Pagliaccio, e ognun applaudirà! Tramuta in lazzi lo spasmo ed il pianto in una smorfia il singhiozzo e 'l dolor, Ah! Ridi, Pagliaccio, sul tuo amore infranto! Ridi del duol, che t'avvelena il cor! | Actuar! Mentre sóc pres del deliri, ja no sé el que em dic ni el que faig! I tanmateix és necessari… Esforça't! Bah! Ets un home? Tu ets un pallasso! Posa't el vestit i enfarina't la cara. La gent paga i aquí vol riure. I si Arlequí et pren Colombina, riu, Pagliaccio, i tothom t'aplaudirà! Transforma en bromes l'angoixa i el plor en una ganyota els gemecs i el dolor, ah! Riu, Pagliaccio, damunt el teu amor destrossat! Riu del dolor que t'enverina el cor! |

## Referències

* 1 2 The New Guinness Book of Records, ed.
* ↑ Murrells, Joseph. The Book of Golden Discs. 2nd. London: Barrie and Jenkins Ltd, 1978, p. 9. ISBN 0-214-20512-6.
# (1814) Bach

1814 Bach és l'asteroide número 1814 de la sèrie (1931 TW1), descobert el 9 d'octubre de 1931 por Karl Reinmuth (1892-1979) des de Heidelberg. És molt petit i, com tants d'altres, forma part del cinturó d'asteroides, zona del sistema solar que hi ha entre les òrbites de Mart i Júpiter.
S'anomena així en homenatge a l'admirat compositor alemany Johann Sebastian Bach (1685-1750).
Els seus elements orbitals són: semieix major (a) = 2.22597 U.A., període orbital (P) = 3.321077 anys, excentricitat (e) = 0.1314, valor del factor H = 13.1 i del factor G = 0.25.
Actualment (juny de 2008) cap equip investigador ha determinat el seu període de rotació o amplitud en banda V o banda B. a causa d'això, no es coneix el seu diàmetre aproximat ni la seva forma.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1814.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa tècnica de l'asteroide (1814) Bach al Jet Propulsion Laboratory
Viccionari