OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi Cartofílac

Jordi Cartofílac (en llatí Georgius Chartophylax) fou un escriptor grec sovint designat també com Georgius Callipolitanus que indicaria el seu origen de Cal·lípolis. De vegades es confon amb Jordi de Nicomèdia o amb Jordi de Pisídia, també anomenats «Cartofílacs». El càrrec de cartofílac es donava als arxivers i registradors eclesiàstics.
Va viure al segle xiii i va escriure uns versos iàmbics referits a la història d'Itàlia. La seva obra dataria de la meitat del segle. (Bandini, Catal. Cod. Laurent Medic. vol. 1. p. 25, &c.; Lleó Al·laci, Diatrib. de Geory. apud Fabricius Bibliotheca Graeca vol. 12. p. 14).

## Referències

* ↑ 11.Georgius Chartophylax a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 249
# Circuit de Shanghai

El Circuit de Shanghai (en xinès simplificat, 上海国际赛车场), anomenat per motius comercials SAIC Shanghai International Circuit, és un circuit de curses situat als afores de la metròpoli xinesa de Shanghai que va ser construït el 2003. Ha estat seu del Gran Premi de la Xina de Fórmula 1 des del 2004 i del Gran Premi de la Xina de motociclisme en quatre ocasions (2005-2008).

## Característiques

Dissenyat per l'alemany Hermann Tilke (autor, entre d'altres, del circuit de Sepang i el de Sakhir), el circuit destaca per les seves estructures innovadores, com ara els fonaments de poliestirè, emprats per a fer front als terrenys pantanosos de la zona. Tilke va dissenyar tribunes amb formes particulars: n'hi ha que, com a aixopluc, tenen fulles de lotus gegantines, mentre que la recta principal disposa de dos enormes tribunes elevades de forma ovalada reservades per a VIPs.
El traçat, tot i que els nous circuits sovint són mal rebuts pels pilots, va estar ben valorat. Hi ha revolts ràpids, rectes i frenades violentes. Va ser dissenyat per tal de fer-lo semblant al caràcter xinès shàng (上), que vol dir "a dalt" o "pujar, sortir" i és a l'arrel del nom de Shanghai.
El rècord absolut del circuit, establert per Sebastian Vettel amb un Ferrari durant la classificació per al Gran Premi de la Xina del 2018, és d'1'31"095.

## Configuracions del traçat

* La configuració de 5.451 m emprada a la Fórmula 1 des del 2004
* La configuració de 5.281 m emprada al mundial de motociclisme
* La configuració de 3.051 m emprada a la Fórmula E el 2024

## Galeria

* Tribuna principal
* Tribunes cobertes H & K
* Vista des de la tribuna principal durant el GP del 2010

## Referències

* ↑ «Shanghai, dove saltano i pronostici. I ribaltoni sportivi della terra di Mao» (en italià). F1WEB.it. [Consulta: 12 maig 2012].
* ↑ «Il decennio Tilke: da Sepang a Yeongam, tutte le piste del guru» (en italià), 2010. [Consulta: 30 octubre 2010].
* ↑ «Formula 1 Heineken Chinese Grand Prix 2018 − Qualifying Session Final Classification» (en anglès), 14-04-2018. [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ «Shanghai International Circuit» (en anglès). formula1.com. [Consulta: 26 setembre 2004].

## Enllaços externs

* Circuit de Shanghai - Lloc web oficial (xinès)
# Monte Pascoal

El Monte Pascoal (en català Mont Pasqual) és un petit pujol situat a l'Estat de Bahia (a 62 km de Porto Seguro) on segons els registres històrics seria la primera porció de terra albirada per Pedro Álvares Cabral en arribar a l'actual Brasil, el seu nom fa referència a la Pasqua, ja que fou el dia de Pasqua quan el varen veure, en concret de 22 d'abril de 1500. El 29 de novembre de 1961 es creà el Parque Nacional de Monte Pascoal de 22.500 hectàreas, el parc passà a formar part del Patrimoni Mundial de la Humanitat amb altres parcs com Parque Nacional Costa do Descobrimento, amb la denominació de Reserves de Selva Atlàntica a la Costa do Descobrimento.

## Referències

* ↑ Beuchat, Henri. Manual de arqueología americana (en castellà), p. 77 [Consulta: 27 abril 2019].
* ↑ de Herrera y Tordesillas, Antonio. Historia general de los hechos de los Castellanos en las islas y tierra firme de el Mar Oceano, Volumen 2 (en castellà), p. 348 [Consulta: 27 abril 2019].
# Agalychnis

Agalychnis és un gènere de granotes de la família dels hílids que es troba a l'Amèrica Central i a Sud-amèrica.

## Referències

* IUCN (anglès)
# Atles (estrella)

Atles, oficialment Atlas (27 del Taure / 27 Tauri), és un estel que forma part del cúmul obert de les Plèiades a la constel·lació de Taure. La seva magnitud aparent és +3,62 i s'hi troba a uns 440 anys llum de distància. És la segona més brillant de les Plèiades, després de Alcíone (η Tauri). En la mitologia grega, Atles era el tità pare de les Plèiades, d'on prové el seu nom.
Atles és un estel binari, estant les dues components separades 0,4 segons d'arc. Atles A, la més brillant de les dues, és un estel gegant blanc-blavenc de tipus espectral B8III. La seva lluminositat és 940 vegades major que la del Sol —incloent la radiació emesa en l'ultraviolat— i la seva temperatura superficial és de 12.300 K. Igual que altres estels de tipus espectral B, Atles A gira molt de pressa en comparació al Sol, amb una velocitat de rotació d'almenys 212 km/s. Té certa reputació com estrella Be, implicant l'existència d'un anell de material radiant producte de la ràpida rotació. A partir de la seva temperatura i lluminositat s'ha estimat que és un estel 5 vegades més massiu que el Sol. D'altra banda, Atles A sembla una binària espectroscòpica, les components de la qual tenen magnituds +4,1 i +5,6.
Atles B, de magnitud +6,8, es troba almenys a 52 ua d'Atles A. És un estel de tipus A que completa una òrbita al voltant del seu company cada 150 anys com a mínim.

## Referències

* ↑ «Spectral Classification» (en anglès). Anual Review of Astronomy and Astrophysics, 1, 9-1973, pàg. 29-50. DOI: 10.1146/ANNUREV.AA.11.090173.000333.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Marwan Gebran «A new method for the inversion of atmospheric parameters of A/Am stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 5-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201528052.
* ↑ «Rotational Velocities of B Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 7-2002, pàg. 359–365. DOI: 10.1086/340590.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.

## Enllaços externs

* «ATLES -- Spectroscopic binary]» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 6 gener 2021].
* «Atles» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 6 gener 2021].
# Segobriges

Els segobriges, també anomenats commons o cenomans (llatí: Sebrogigi, Segobrii, Commoni o Cenomanes) eren un poble celto-lígur que esmenta Claudi Ptolemeu (Κομμονοὶ, Kommonói), qui diu que el seu territori anava de Massàlia a Forum Julii. Tot i que eren considerats lígurs el seu nom era celta (sego i brigos: "(els de) la forta tribu"; brigos es relaciona amb briga i es transcriu briges en grec). En territori dels segobriges els foceus van fundar Massàlia.
L'historiador Justí que va fer l'epítom d'una obra de Troge Pompeu, un gal o lígur de la tribu dels voconcis, explica que els foceus van arribar a la Gàl·lia en temps de Tarquini Prisc. Havien entrat pel Tíber al territori del rei romà amb el que van fer un tractat. Van continuar el viatge fins a arribar a la desembocadura del Roine. El país els va satisfer i van tornar a Focea on van convèncer una gran part de la seva població perquè els acompanyessin a la Gàl·lia. Els comandants de l'expedició eren Simos i Protis, (Plutarc diu que el fundador de Massàlia es deia Protos). Els dos caps es van presentar a Nannus, el cabdill dels segobriges, que estava preparant el casament de la seva filla. Segons el costum, durant el banquet nupcial la núvia elegia parella, i oferia una copa de vi a qui triava com a marit, i encara que els foceus assistien al banquet com a hostes i no com a pretendents, la noia va donar la seva copa a Protis. Els foceus van fundar Massàlia amb l'ajuda dels segobriges i encara que els lígurs els assetjaven constantment, se'n van sortir, van dominar el territori i fins i tot van fundar altres ciutats. Segons els Iambes al Rei Nicomedes Massàlia es va fundar 160 anys abans de la batalla de Marató.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Massilia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 febrer 2021].
# Unipol

Unipol Gruppo Finanziari S.p.A o Gruppo Unipol és una companyia italiana de serveis financers operand al camp d'assegurances i banca, situant-se en la quarta firma del país. Amb seu a Bolonya, la companyia va ser fundada el 1962 com a cooperativa proveïdora de segurs que no fossin assegurances de vida. Després d'un intent frustrat d'adquisició de la Banca Nazionale del Lavoro el 2005, Unipol va veure dimitir al seu conseller delegat Giovanni Consorte enmig de l'escàndol «bancopoli». Consorte després va ser declarat culpable per ús d'informació privilegiada a la venda d'accions de la companyia. Sota els substituts de Consorte, Pierluigi Stefanini i Carlo Salvatori, la companyia va experimentar una extensa reestructuració el 2007. La seva seu es localitza a la «Torre Unipol» de Bolonya.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Annual Report 2010». Unipol Gruppo Finanziario. Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Cinelli, Francesa. «Italian Stocks: Finmeccanica, Intesa, Mediobanca, Seat, Unipol» (en italià). Bloomberg, 24-02-2009. [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ City, Our «BNP Paribas move on Roman bank could spark consolidation» (en anglès). The Times [Londres]. Arxivat de l'original el 2011-06-12 [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Clark, Nick «Unipol executives jailed for insider trading» (en anglès). Financial News, 26-10-2006 [Consulta: 27 octubre 2014].
# Lemna

Lemna és un gènere de petites plantes flotants que té set espècies, tres de les quals es troben als Països Catalans. D'aquestes, la més comuna és la llentia d'aigua (Lemna minor). Molts autors classifiquen aquest gènere i d'altres d'afins a la família de les lemnàcies, si bé d'altres autors les col·loquen dins de les aràcies (dins la subfamília Lemnoideae) com fa el sistema APG II.
La planta consta d'uns discs verds flotants (frondes) amb una rel penjant. Aquesta rel única permet distingir aquest gènere d'altres de la mateixa família, com el gènere Spirodela en què cada planta té un feix de 2 a 18 arrels, que és l'únic altre gènere autòcton de lemnàcies als Països Catalans i que alguns autors havien inclòs dins de Lemna.

## Espècies autòctones dels Països Catalans

* Lemna minor L. (llentia d'aigua): Té les frondes rodones i opaques, més o menys planes. Es troba a tot el territori de les Illes, el País Valencià i Catalunya, excepte a l'alta muntanya, i hi és comuna.
* Lemna gibba L.: També té les frondes rodones, però les té engruixides per la cara inferior. És menys comuna que L. minor però es troba a tot el territori de les Illes, el País Valencià i Catalunya, excepte a l'alta muntanya, l'extrem sud del País Valencià i Menorca. Prefereix les aigües riques en nutrients.
* Lemna trisulca L. : Es distingeix per ser l'única espècie autòctona amb les frondes lanceolades i translúcides. Té frondes estèrils, que es mantenen submergides, i frondes fèrtils, on neix la flor, que són més petites i es mantenen flotant. Es troba en estanys i aigües encalmades d'algunes comarques costaneres del Principat i el País Valencià, però hi és força rara.
* Lemna minor en un safareig d'Olost (Osona).
* Lemna gibba. Es pot veure les frondes engruixides per la cara inferior i l'arrel única.
* Lemna trisulca. Fixeu-vos en la transparència de les fulles i la seva forma lanceol·lada característica.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.
* 1 2 3 DE WIT, H.C.D. Plantas superiores. Barcelona, 1966. Seix Barral (Ed. Original. De wereld del planten. Hogere planten. La Haia, 1964)(castellà)
* 1 2 3 Flora europaea. Base de dades taxonòmica. Vegeu-hi el gènere Lemna.(anglès)
* ↑ MOORE, P. Guia de las flores silvestres. Barcelona, 1982. Ed. Folio. ISBN 84-85902-36-X (castellà) (original Wild Flowers, 1980. ISBN 0-85533-268-9 (anglès))
* ↑ GARMS, H. Plantas y animales de España y Europa. Pamplona, 1977. (Ed. original Planzen und Tiere Europas. Braunschweig. 1972.)(castellà)
# Selyf ap Cynan

Selyf ap Cynan o Selyf Sarffgadau (ca 591 – ca 613) va ser un rei de Powys que visqué al segle vii, fill de Cynan Garwyn.
El seu nom, "Selyf" és una forma gal·lesa de "Salomó", "Selim" antigament; hom li donà el malnom de "Sarffgadau", o "Serp de batalla", reflectint el seu caràcter aguerrit. Accedí al tron als voltants de l'any 610, possiblement per l'abdicació del seu pare, i regnà poc temp, ja que, d'acord amb els Annals de l'Ulster i els Annals de Gal·les -o Annales Cambriae-, morí en l'enfrontament amb Etelfred de Northúmbria, en la batalla de Chester Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine.. Els Annals de l'Ulster atorguen a Selyf el títol de Rei dels Britons, potser perquè encapçalava un combinat de forces de diversos regnes britònics en la lluita contra els Northumbrians (el rei de Gwynedd, Iago ap Beli, també morí en la batalla, segons els annals, així com el pare de Selyf, Cynan).
La data de la batalla és incerta, encara que s'ha situat pel 613. En tot cas, Selyf Sarffgadau no havia complert els 30 anys. El succeí el seu fill, Manwgan per molt poc temps, a causa de l'adveniment de l'usurpador Eiludd Powys.

## Bibliografia

* Kari Maund The Welsh Kings: The Medieval Rulers of Wales Tempus, 2000

## Enllaços externs

* Biografia extensa (anglès)
# Teatre romà de Timgad

El Teatre romà de Timgad és el principal edifici d'espectacles de Timgad, prop de Batna, (Algèria). Situat al sud del fòrum, al flanc d'un turó, el teatre, amb una càvea de 63 metres de diàmetre, podia acollir al voltant de 3.5000 espectadors.
# Lioestheria

Lioestheria és un gènere extint de crustacis branquiòpodes que visqueren des del Carbonífer al Cretaci (360,7 a 99,7 milions d'anys enrere). S'alimentaven de detritus, eren molt petits i de moviment lent. Menjaven per filtració i es trobaven tant en ambients marins com d'aigua dolça.
Es van identificar l'any 1912 (con Estheria), es van trobar a Alemanya, Hongria, Colorado, Nou Mèxic, Montana, Texas i la Xina.

## Referències

* 1 2 http://fossilworks.org/bridge.pl?a=taxonInfo&taxon_no=222093 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ Depéret, Ch, and P. Mazeran. "Les Estheria du Permien d'Autun." Société d'Histoire Naturalle d'Autun, Bulletin 25 (1912): 165-174.
* ↑ D.S. Berman, S.S. Sumida, and T. Martens. 1998. Diadectes (Diadectomorpha: Diadectidae) from the Early Permian of Central Germany, with description of a new species. Annals of Carnegie Museum 67(1):53-93
* ↑ J. I. Kirkland and H. J. Armstrong. 1992. Taphonomy of the Mygatt-Moore (M&M) Quarry, middle Brushy Basin Member, Morrison Formation (Upper Jurassic) western Colorado. Journal of Vertebrate Paleontology 12(3, suppl.):55A
* ↑ P. Tasch. 1967. Conchostracans from the Lower Cretaceous (Albian) Paluxy Formation, Texas. 41(1):256-259 [J. Alroy/J. Alroy]
* ↑ Z. Q. Yao, J. T. Xu, Z. G. Zheng, X. H. Zhao, and Z. G. Mou. 1980. Late Permian Stratigraphy and Fossils in Western Guizhou and Eastern Yunnan 1-277
# Cooraclare

Cooraclare (Irlandès: Cuar an Chláir, o 'el final de la plana') és un poble d'Irlanda en el comtat de Clare, a 10 quilòmetres del poble de Kilrush. Dins de la parròquia homònima de Cooraclare, en la diòcesi de Killaloe. Va néixer de la fusió de dos pobles el 1848, Kilminihil i Cree. Es troba a la riba del riu Doonbeg.
Cooraclare ha guanyat el Clare Senior Football Championship de futbol gaèlic els anys 1915, 1917, 1918, 1925, 1944, 1956, 1964, 1965, 1986 i 1997, i organitza anualment des del 1979 el Festival Rose of Clare.

## Referències

* ↑ «Base de dades amb els topònims irlandesos» (en irlandès).
* ↑ «38é aniversari del festival» (en anglés).
# Beta de l'Hidra Femella

Beta de l'Hidra Femella (β Hydrae) és un estel de magnitud aparent +4,29 a la constel·lació de l'Hidra Femella.
Al costat de ξ Hydrae, a la Xina era coneguda com a Tsing Kew, ‘el pujol verd'. S'hi troba a 365 anys llum de distància del sistema solar.
Beta Hydrae és un estel binari les components del qual hi estan separades 1,7 segons d'arc. Beta Hydrae A, classificada com una gegant de tipus espectral B9IIIsp, té una temperatura efectiva de 11.100 K. 210 vegades més lluminosa que el Sol, el seu radi és 4 vegades major que el radi solar. És un estel peculiar de tipus Bp que exhibeix taques amb altes concentracions de silici, crom i estronci. Això el converteix en un estel lleugerament variable -del tipus Variable Alpha² Canum Venaticorum- amb un període equivalent al seu període de rotació de 2,357 dies. Amb una massa de 3,3 masses solars, la seva edat s'estima en 200 milions d'anys.
La component secundària del sistema, Beta Hydrae B, té magnitud 5,47. La meitat de lluminosa que la seva companya, probablement és un estel de la seqüència principal més calenta que Beta Hydrae A. L'òrbita del sistema no està determinada, però la seva separació visual condueix a una distància real entre els dos estels d'almenys 190 unitats astronòmiques, amb un període orbital de més de 1.000 anys.

## Referències

* ↑ Richard O. Gray «The late B-type stars: Refined MK classification, confrontation with stromgren photometry, and the effects of rotation» (en anglès). Astronomical Journal, 4-1994, pàg. 1556–1564. DOI: 10.1086/116967.
* ↑ Oleg Kochukhov «Interferometry of chemically peculiar stars: theoretical predictions versus modern observing facilities» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 23-07-2014, pàg. 1629–1642. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1259.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* ↑ «Beta Hydrae» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ Beta Hydrae Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (Bright Star Catalogue).
* ↑ Allen, Richard Hinckley. «Hydra». A: Courier Dover Publications. Star Names — Their Lore and Meaning (en anglès), 1889, p. 563. ISBN 0-486-21079-0.
* 1 2 «BETA HYA» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 9 desembre 2020].
# Phiomia

Phiomia és un gènere de proboscidi extint de la família dels fiòmids (Phiomiidae). Se n'han trobat restes fòssils a Àfrica. Feia aproximadament 250 cm d'alçada i s'assemblava una mica als elefants d'avui en dia, tot i que, basant-se en la forma dels ossos nasals, tenia la trompa molt curta. Tenia ullals curts al maxil·lar superior i ullals curts en forma de pala a l'inferior, que probablement li servien per agafar menjar. Els seus ullals s'assemblaven als dels gèneres miocens Platybelodon, Archaeobelodon i Amebelodon, però eren bastant més petits. Els ullals del maxil·lar superior podrien haver tingut una funció defensiva o per arrancar l'escorça dels arbres.
Registre fòssil :
| Localitat | País | Antiguitat | Espècie/s |
| Chilga | Etiòpia | Eocè | Phiomia major |
| Birket Qarun | Egipte | Eocè | Phiomia serridens |
| Dor al-Talha | Líbia | Eocè-Oligocè | Phiomia sp. |
| Dor al-Talha | Líbia | Eocè | Phiomia sp. |

## Referències

* 1 2 Entrada «Phiomia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Palmer, D.. The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals (en anglès). Londres: Marshall Editions, 1999, p. 239. ISBN 1-84028-152-9.
Gèneres de proboscidis :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Mammalia
Superordre: Afrotheria
Clade: Tethytheria :
# Setge d'Almenara

Després de la setge de Borriana, Almenara era terra de frontera amb el Regne d'Aragó, i fou concedida el 1236 per l'antic governador de Balànsiya Sayyid Abu Zayd, en convertir-se al cristianisme, al bisbe d'Albarrasí. El rei reuneix les Corts generals a Montsó el 28 d'octubre de 1236 aconseguint tot l'ajut necessari, i fins i tot el Papa Gregori IX que qualifica l'acció amb el caràcter de croada i atorga una butlla el 2 de febrer de 1237.
En 1237, l'exèrcit, concentrat a Terol, va començar a baixar seguint el curs del riu Palància, prenent Uixó, Nules, i assetjant Almenara. A continuació es va prendre Bétera, Paterna, i Montcada, per finalment el Puig, on esdevindria una batalla decisiva

## Referències

* ↑ «Setge d'Almenara». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Torre Muñoz

«Torre Muñoz» té aquests significats:
* Torre Muñoz (Barcelona)
* Torre Muñoz (Puigcerdà)
* Torre Muñoz (Sarrià)
# Constantino Zaballa Gutiérrez

Constantino Zaballa Gutiérrez (La Hayuela, Udías, 15 de maig de 1978), també conegut com a Tino Zaballa , és un ciclista espanyol, professional des del 2001 al 2014. Les seves principals victòries fins al moment són una etapa de la Volta a Espanya i la Clàssica de Sant Sebastià de 2005.
El 2006, en el marc de l'Operació Port fou identificat per la Guàrdia Civil com a client d'una xarxa de dopatge encapçalada per Eufemiano Fuentes. Zaballa no fou sancionat per la Justícia espanyola en no ser el dopatge un delicte a Espanya en aquell moment i tampoc va rebre cap sanció esportiva al negar-se el jutge instructor del cas a facilitar als organismes esportius internacionals (AMA, UCI) les proves que demostrarian la seva implicació com a client de la xarxa de dopatge.
Al març del 2012, l'UCI va confirmar la seva suspensió per 9 mesos per un positiu en efedrina durant un control en la seva victòria a la Volta a Astúries de 2010. Igualment anul·lava els seus resultats a partir d'aquella data. La suspensió anava des del 20 de setembre del 2011 fins al 19 de juny del 2012

## Palmarès

* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Bidasoa
* 2001
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó
* 2005
** 1r a la Clàssica de Sant Sebastià
* 2007
** 1r a l'Euskal Bizikleta, vencedor d'una etapa i 1r de la classificació de la regularitat
* 2008
** 1r al Gran Premi Paredes Rota dos Móveis i vencedor d'una etapa
* 2010
** 1r a la Volta a Astúries i vencedor d'una etapa
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
* 2013
** 1r al Tour de Tipaza i vencedor d'una etapa
** 1r a la Destination Thy

### Resultats al Tour de França

* 2002. 116è de la classificació general
* 2005. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. 27è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2003. 30è de la classificació general
* 2004. 30è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2005. 58è de la classificació general

## Referències

* ↑ EFE «La UCI acepta la suspensión por nueve meses de Tino Zaballa». Mundo Deportivo, 31-03-2012 [Consulta: 8 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa de Constantino Zaballa a sitiodeciclismo.net
* Web personal Arxivat 2009-08-31 a Wayback Machine.