OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Temporada 2003-2004 del Club Joventut Badalona

La temporada 2003-2004 va ser la 65a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial. La Penya va disputar la seva 48a temporada a la màxima categoria del bàsquet espanyol. Va acabar la fase regular en la 8a posició, classificant-se per a disputar els play-offs pel títol, en una posició similar a l'aconseguida a la temporada anterior. Aquesta temporada va competir a totes les competicions possibles, incloent la Copa ULEB, arribant a ser finalista de la Copa. Va ser, també, la primera temporada d'Aíto García Reneses a la banqueta, en la seva segona etapa al club.

## Resultats
### Copa ULEB

El DKV Joventut va quedar eliminat de la Copa ULEB en quarts de final davant el BC Reflex, després que els dos equips guanyesin un partit cadascun però els serbis aconseguissin millor diferència de punts. La Penya va superar la fase de grups com a tercera classificada del grup D, i va eliminar a vuitens el Breil Milano italià.

### Lliga ACB i play-offs

A la Lliga ACB finalitza la fase regular en la vuitena posició de 18 equips participants, classificant-se per disputar els play-offs pel títol. En 34 partits disputats de la fase regular va obtenir un bagatge de 16 victòries i 18 derrotes, amb 2.829 punts a favor i 2.759 en contra (+70). En els play-offs pel títol el DKV va quedar eliminat en quarts de final a mans del TAU Ceràmina (3-0).

### Copa del Rei

El Joventut va ser finalista de l'edició d'aquest any de la Copa del Rei, perdent a la final disputada a Sevilla amb el TAU Vitòria per 81 a 77.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
| Club Joventut Badalona: plantilla 2003-04 # Jugador Pos. A. 4 Nikola Radulovic Aler 2.07 5 Rudy Fernández Aler 1.96 6 Carles Marco Base 1.80 9 Souley Drame Aler 2.02 11 Josep Maria Guzmán Base 1.82 14 Alfons Alzamora Pivot 2.06 15 Zan Tabak Pivot 2.13 19 Paco Vázquez Escorta 1.90 23 Jamie Arnold Aler pivot 2.03 24 Alain Digbeu Aler 1.95 28 Kaniel Dickens Aler pivot 2.03 44 Stephane Dumas Base 1.90 En fons verd, noves incorporacions de la temporada. | Club Joventut Badalona: staff 2003-04 Nom Funció Aíto García Reneses Entrenador Joan Plaza Entrenador assistent |
Jugadors del planter amb minuts al 1r equip :
| # | Jugador | Pos. | A. | Participació |
| 16 | Dimitri Flis | Aler pivot | 2.03 | 1 partit |

### Baixes

Baixes a l'inici de temporada :
| Jugador | Pos. |
| Rafa Jofresa | Base |
| Juan Espil | Escorta |
| Antonio Bueno | Pivot |
| Paul Shirley | Pivot |
| Mehdi Labeyrie | Pivot |
Baixes durant la temporada :
| Jugador | Pos. |
| Bobby Martin | Pivot |

## Referències

* ↑ «ULEB Cup 2003-04» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 28 abril 2018].
* ↑ «Resultados Liga Endesa 2003-04». ACB.com. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2018. [Consulta: 11 abril 2018].
* ↑ «LXVIII Copa del Rey 2004» (en castellà). Linguasport. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «Memoria de plantillas: DKV Joventut 2003-04» (en castellà). ACB.com. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2018. [Consulta: 11 abril 2018].
# Károly Ferencz

Károly Ferencz (Budapest, 14 d'octubre de 1913 - Budapest, 21 de juny de 1984) va ser un lluitador hongarès, especialista en lluita grecoromana, que va competir en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes lleuger del programa de lluita grecoromana.

## Referències

* ↑ «Károly Ferencz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 23 novembre 2019].
# Kenan Olcay

Kenan Olcay (Turquia, 30 de novembre de 1913) fou un lluitador turc, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de plata en la categoria del pes mosca del programa de lluita grecoromana.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Kenan Olcay». [Consulta: 5 agost 2021].
# Format de fitxer

En informàtica, un format de fitxer és una manera particular de codificar informació per al seu emmagatzemament dins d'un arxiu informàtic. Es tracta d'una convenció, que de vegades ha seguit un procés d'estandardització, que s'utilitza per representar un text, una pàgina, una imatge, un so, un programa, etc. En el cas d'un contingut multimèdia, també rep el nom de contenidor multimèdia.
Com que un disc, o qualsevol altre tipus de dispositiu d'emmagatzemament informàtic, només pot emmagatzemar bits, l'ordinador ha de tenir alguna manera de convertir la informació en zeros i uns i viceversa. Hi ha diferents tipus de format d'arxiu segons la informació que hom vol guardar. Tanmateix, dins de cada tipus de format, com ara els documents resultants dels processadors de text, hi poden haver diferents formats d'arxiu i sovint competeixen entre si.
Quan un format de fitxer és capaç d'emmagatzemar la informació de manera que pot ser recuperada íntegrament, es parla de formats "sense pèrdua", ja que les dades emmagatzemades són un reflex fidel de les dades originals. Però també existeixen formats “amb pèrdua” que són capaços de comprimir les dades de manera més eficaç a canvi d'una certa pèrdua de qualitat respecte a les dades originals.

## Exemples de formats de fitxer

* Formats de fitxer de so:
** Amb pèrdua: AAC, MP3, MP3Pro, Ogg-Vorbis, RealAudio, Speex (especialitzat en veu), VQF, WMA, MIDI.
** Sense pèrdua: AIFF, FLAC, WAV,
* Formats de fitxer d'imatge:
** Amb pèrdua: JPEG, Exif.
** Sense pèrdua: GIF, ILBM, PNG, SVG, ORF
* Vídeo:
** Amb pèrdua: DIVX, MPEG1, MPEG2, MPEG4, Ogg-Tarkin, Ogg-Theora, VP3
** Sense pèrdua:
* Text: odt, txt, pdf
* Format de Flash: swf
* Formats contenidor: ASF, AVI, IFF, Ogg, MKV
* Formats de fitxer de documents: PalmDoc, PDF, Plucker,
* Bases de dades: MySQL, Pilot-DB
* Formats de llibre electrònic: EPUB
* Formats de notació de jocs d'escacs: PGN

## Enllaços externs

* File extension resource (anglès)
* Large list of filename extensions and data formats Arxivat 2012-01-21 a Wayback Machine. (anglès)
* BIEW Binary vIEW project
# Ta' Xbiex

Ta' Xbiex també coneguda com a Città Ferdinand és un municipi de Malta, situat a la zona central, prop de la capital La Valletta. Amb una població de 2.148 (estimada el 2019) i una superfície de 0,3 km².
Es diu que el nom de Ta' Xbiex es va originar a partir de la seva ubicació geogràfica exacta, ja que s'enfronta al sol naixent. La paraula maltesa 'Tbexbex' és descriptiva del sol a mesura que surt. Altres diuen que el nom podria provenir de la paraula 'Xbiek' que significa xarxes de pesca, com semblaria apropiat perquè els seus habitants puguin navegar i pescar lliurement des de les seves costes. De fet , el seu escut representa la roda d'un vaixell, confirmant encara més la seva connexió amb el mar.

## Referències

* ↑ «Ta' Xbiex (Locality, Malta) - Population Statistics, Charts, Map and Location». www.citypopulation.de. [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ «Ta' Xbiex a Malta». My Guide Malta. [Consulta: 18 març 2021].
* ↑ «.heraldry-wiki.com/heraldrywiki/wiki/Ta%27_Xbiex Ta' Xbiex - Escut (escut) de Ta' Xbiex». www.heraldry-wiki.com. [Consulta: 18 març 2021].
# Pont Vell de Montblanc

El Pont Vell de Montblanc és un pont medieval de quatre ulls, els de les puntes més petits que els del centre, per salvar el riu Francolí. Consta d'uns contraforts laterals de grans dimensions fets de carreus que poden procedir de la façana de Santa Maria.
Aquesta obra medieval fou construïda en els temps fundacionals de la vila, en el segle xii, i és una bella mostra de pont romànic, si bé la part superior ha hagut de ser reparat diverses vegades a causa de les riuades. Per això ha calgut refer-lo diverses vegades, com els anys 1634, 1884, 1889, 1966, 1994 i la darrera de l'aiguat de Sant Marc de 2019.
Està emplaçat a la sortida del Camí Reial que donava al nucli antic de Montblanc. Antigament, s'aixecaven dos arcs a banda i banda del pont. El 1845 s'enderrocà l'últim arc que quedava per facilitar el pas de carruatges.

## Referències

* ↑ «Pont vell». gencat.cat.
* ↑ Francesc Badia i Batalla. Guia Turística de Montblanc, 1992, p. 32.
* 1 2 Inventari del Patrimoni Històric de la Conca de Barberà. «Pont Vell - Montblanc». Consell Comarcal de la Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2014. [Consulta: 29 juliol 2014].
# Daishō

El daishō (大小, lit. "gran i petita") són les armes tradicionals del samurai, composts per katana i el wakizashi. L'etimologia d'aquesta paraula queda més clara quan s'usa els termes daitō (espasa gran) i shoto (espasa petita); daitō + shoto = daishō. La katana era usada en el camp de batalla i per la majoria dels propòsits, arma que podia ser portada únicament pels samurais, mentre que el wakizashi era considerada una arma de cos a cos i de menor "rang", ja que podia ser portada per qualsevol ciutadà.
# Svend Blach

Niels Svend Blach (Copenhaguen, 6 de desembre de 1893 - Copenhaguen, 10 de desembre de 1979) va ser un jugador d'hoquei sobre herba danès que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també esportistes olímpics Arne i Ejvind Blach, i oncle de Preben Blach.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip danès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Svend Blach Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 4 agost 2017].
# Thorvald Eigenbrod

Jakob Thorvald Eigenbrod (Aalborg, Jutlàndia Septentrional, 2 de desembre de 1892 - Munkebjerg, Odense, 5 de maig de 1977) va ser un jugador d'hoquei sobre herba danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip danès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Thorvald Eigenbrod Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 4 agost 2017].
# Frands Faber

Eli Frands Johannes Faber (Frederiksberg, Hovedstaden, 22 de juny de 1897 - Copenhaguen, 23 de juny de 1933) va ser un jugador d'hoquei sobre herba danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip danès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Frands Faber Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de setembre 2011. [Consulta: 4 agost 2017].
# Hans Herlak

Hans Christian Herlak (Jelling, Vejle, Dinamarca Meridional, 4 d'agost de 1881 - Gentofte, Hovedstaden, 29 de gener de 1970) va ser un jugador d'hoquei sobre herba danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip danès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Hans Christian Herlak Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 4 agost 2017].
# Sant Llorenç Korfbal Club

El Sant Llorenç Korfbal Club (SLKC) és un club de corfbol català, està establert al barri de Sant Llorenç de Terrassa, fundat l'any 1992. És un dels clubs que compta amb un palmarès més important en haver guanyat cinc lligues i quatre copes. Internacionalment, ha participat diverses vegades a la Copa d'Europa (organitzant-ne l'edició de l'any 2001) i a l'Europa Shield.

## Palmarès

* 5 Lliga Catalana de corfbol: 1994-95, 1995-96, 1996-97, 1999-00, 2000-01
* 4 Copa Catalunya de corfbol: 2004-05, 2005-06, 2007-08, 2008-09

## Referències

* ↑ «Sant Llorenç Korfbal Club». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Palmarès dels clubs catalans». Federació Catalana de Korfbal. Arxivat de l'original el 2013-12-10. [Consulta: 25 setembre 2011].
* ↑ «La Copa d'Europa de clubs arriba a Terrassa». El Mundo Deportivo, 12-01-2001.
* ↑ Revista Korfball International Num 84 (març de 2001)
* ↑ Revista Korfball International número 99 (desembre de 2004)
# Josep Antoni de Castellarnau i de Magrinyà

Josep Antoni de Castellarnau i de Magrinyà (Tarragona, 1763 - Tarragona, 10 de juny de 1845) fou un noble, militar, industrial i polític català, senyor d'Araós i de Virós a la Vall Ferrera.

## Biografia

Fill de Carles de Castellarnau i de Maria de Magrinyà, nascuts a Tarragona. Va promoure l'explotació de les mines de ferro d'Alins de Vallferrera (Pallars Sobirà) amb el que el 1802 va promoure i finançar la construcció del port de Tarragona. Fou tresorer de la Junta d'Obres del Port de Tarragona (1790-1836) i síndic procurador general de la ciutat. També fou capità de la primera companyia de tiradors de Tarragona, tresorer honorari de l'exèrcit (1807-1823), president de la comissió de finances del congrés celebrat a Tarragona (1809) i cavaller de l'Orde de Carles III.
El 24 de febrer de 1810 fou elegit diputat per Tarragona a les Corts de Cadis, on tot i no tenir un gran paper, va formar part de la comissió d'Hisenda. Apostà pels liberals i el 1822 fou escollit primer alcalde de Tarragona. Un cop acabat el trienni liberal fou depurat per les noves autoritats, que no li permeteren el retorn a les seves activitats fins al 1829. La seva casa, la Casa Castellarnau, al carrer de Cavallers de Tarragona, fou decorada per Joseph Flaugier i convertida en museu el 1969.
En el moment de la defunció tenia 83 anys i era vidu de Maria Antònia de Camps.

## Referències

* ↑ «Òbits (1837-1851), p. 246. Imatge 507». AHAT, Tarragona. Parròquia de Santa Maria de la Catedral, 10-06-1845.
* 1 2 3 Guell, 2013, p. 37.

## Bibliografia

* Guell, Manuel; Rovira-Gómez, Salvador. Biografies de Tarragona. Edicions Onada, 2010-2013.

## Enllaços externs

* «Josep Antoni de Castellarnau i de Magrinyà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Biografia Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine. a cadiz2012.es
# Josef Escher

Josef Escher (17 de setembre de 1885 a Simplon-Village – 9 de desembre de 1954 a Berna), advocat, notari i polític suís. Vicepresident de la Confederació Helvètica.

## Família i formació

El seu pare Anton era transportista i agricultor, la seva mare Emma Müller era filla d'un hoteler. Joseph va fer els estudis secundaris a Brig i el batxillerat a Saint Maurice (Collège de l'Abbaye) i de Dret a la Universitat de Berna i a Berlín. Va tenir despatx d'advocat i notaria a Brigue.
Doctor honoris causa per la Facultat de Dret de la universitat de Friburg.

## Carrera política

* Membre del Partit Conservador Popular (posteriorment PDC - Partit Demòcrata-Cristià), del que va ser President (1946-1950). Les arrels del PDC es remunten a l'època de la creació de l'estat federal suís l'any 1848. Al llarg del segle XIX, el PDC –llavors anomenat Partit Catòlic Conservador– va mantenir una actitud federalista en temes institucionals i es va mantenir a prop de l'Església durant el “Kulturkampf”.Després de la derrota del “Sonderbund”, el partit va recuperar progressivament el poder als seus cantons de presència tradicional, és a dir al centre de Suïssa, al Valais, a Friburg. El 1894 va canviar el seu nom pel de Partit Popular Catòlic. L'any 1912 es va convertir en el Partit Conservador Popular. Després de la mort d'Escher , el 1957 va prendre el nom de Partit Conservador Social Cristià. No va ser fins al 1970 que va adoptar el nom de Partit Demòcrata Cristià.
* Vicepresident de Brigue (1912)
* Diputat del Gran Consell de Valais (1917-1931)
* President de Glis (1920-1928)
* Cap del Departament de Correus i Ferrocarrils, on va posar en marxa la primera televisió a Lausana
* Conseller d'Estat en temes diversos (Assumptes militars, Instrucció pública, Finances)
* Conseller Nacional (1925-1931 i 1936-1950)
* Conseller Federal i VicePresident de la Confederació Helvètica (1950)
Va morir el 9 de desembre de 1954, de forma sobtada d'un atac de cor en plena sessió del Consell Nacional.

## Referències

* 1 2 3 Carlen, Louis. «Josef Escher». Dictionnaire historique de la Suisse, 3.07.2006.
* ↑ Roduit, Olivier. «Les conseiller fédéraux ayant etudié au Collège de l'Abbaye».Les Echos de Saint-Maurice, 2015.
* ↑ Cousin, Roger. «[La-loupe.over.blog.net Parti democrate-chretien Suisse (PDC)]» (en francès), 30 de maig de 2014. [Consulta: juliol 2015].
* 1 2 «1950-Josef Escher est élu au Conseil féderal» (en francès). [Consulta: juliol 2015].
* ↑ Feuille d'Avis de Lausanne, 20-03-1951.
* ↑ «Confederation Suisse. Conseil Federal» (en francès). [Consulta: juliol 2015].
# Portada/efemèride novembre 8

John Milton
« 7 de novembre · 8 de novembre · 9 de novembre »
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - concurs complet individual

El concurs complet individual va ser una de les quatre proves de gimnàstica artística que es van disputar als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. La prova tingué lloc el 26 d'agost de 1920 i hi van prendre part 25 gimnastes de 7 nacions diferents. La competició es va celebrar a l'Estadi Olímpic d'Anvers.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Giorgio Zampori (ITA) | Marco Torrès (FRA) | Jean Gounot (FRA) |

## Format de la competició

Els equips estaven formats per entre 16 i 24 gimnastes que realitzaen els exercicis de manera simultània. Es podia aconseguir un màxim de 404 punts.
* Un exercici lliure de terra
* Un exercici lliure i un d'obligatori a la barra fixa
* Un exercici lliure i un d'obligatori a les barres paral·leles
* Un exercici lliure i un d'obligatori a les anelles
* Un exercici lliure al cavall amb arcs
Cada exercici es puntua de 0 a 10 punts. A més, se'ls atorgaren 2 punts per cada exercici que un gimnasta completava. La puntuació màxima era de 96 punts.

## Classificació final

| Pos. | Gimnasta | Nació | Punts |
| | Giorgio Zampori | Itàlia | 88,35 |
| | Marco Torrès | França | 87,62 |
| | Jean Gounot | França | 87,45 |
| 4 | Félicien Kempeneers | Bèlgica | 86,25 |
| 5 | Georges Thurnherr | França | 86,00 |
| 6 | Laurent Grech | França | 85,65 |
| 7 | Luigi Maiocco | Itàlia | 85,38 |
| 8 | Luigi Costigliolo | Itàlia | 84,90 |
| 9 | Julianus Wagemans | Bèlgica | 83,58 |
| 10 | Frank Kriz | Estats Units | 83,10 |
| 11 | François Gibens | Bèlgica | 83,08 |
| 12 | Michel Porasso | Mònaco | 81,40 |
| 13 | Louis-Charles Marty | França | 81,15 |
| 14 | Petter Hol | Noruega | 80,75 |
| 15 | François Walker | França | 80,55 |
| 16 | Angelo Zorzi | Itàlia | 80,51 |
| 17 | François Verboven | Bèlgica | 80,42 |
| 18 | Vittorio Lucchetti | Itàlia | 80,12 |
| 19 | Charles Lannie | Bèlgica | 78,95 |
| 20 | Paul Krempel | Estats Units | 78,00 |
| 21 | Bjørne Jorgensen | Estats Units | 76,71 |
| 22 | Joseph Crovetto | Mònaco | 74,10 |
| 23 | John Mais | Estats Units | 74,10 |
| 24 | Kabil Mahmoud | Egipte | 63,30 |
| 25 | Ahmed Amin Tabouzada | Egipte | 51,85 |

## Referències

* Belgium Olympic Committee. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. [Consulta: 25 abril 2008].
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 - concurs per equips, sistema lliure

El concurs per equips, sistema lliure va ser una de les quatre proves de gimnàstica artística que es van disputar als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. La prova tingué lloc el 27 d'agost de 1920 i hi van prendre part 46 gimnastes de 2 nacions diferents. La competició es va celebrar a l'Estadi Olímpic d'Anvers.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Dinamarca | Noruega | |

## Classificació final

| Pos. | Nació | Gimnasta | Total |
| | Dinamarca | Georg Albertsen, Rudolf Andersen, Viggo Dibbern, Fritz Eisenöe, Aage Frandsen, Hugo Helsten, Harry Holm, Herold Jansson, Robert Johnsen, Christian Juhl, Vilhelm Lange, Svend Meulengracht-Madsen, Peder Marcussen, Peder Møller, Niels Turin Nielsen, Steen Olsen, Oluf Olsson, Christian Pedersen, Stig Rønne, Harry Sørensen, Christian Thomas, Knud Vermehren | 51,35 |
| | Noruega | Alf Aanning, Karl Aas, Jørgen Andersen, Gustav Bayer, Jørgen Bjørnstad, Asbjørn Bodahl, Eilert Bøhm, Trygve Bøyesen, Ingolf Davidsen, Håkon Endreson, Jacob Erstad, Harald Færstad, Herman Helgesen, Petter Hol, Otto Johannessen, Johan Anker Johansen, Trygve Kristoffersen, Henrik Nielsen, Jacob Opdahl, Arthur Rydstrøm, Frithjof Sælen, Bjørn Skjærpe, Wilhelm Steffensen, Olav Sundal, Reidar Tønsberg, Lauritz Wigand-Larsen | 48,55 |

## Referències

* Belgium Olympic Committee. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. [Consulta: 25 abril 2008].
# Al-Burj

Al-Burj també anomenat Torre Nakheel, fou un projecte de gratacels a la ciutat de Jebel Ali, a prop de Dubai (Emirats Àrabs Units). Havia de superar els 1.000 metres d'altura i formar el nucli del Waterfront de Dubai. El gener de 2009 s'anuncià que, a causa de problemes financers, el projecte es posava en espera. El desembre de 2009 fou finalment cancel·lat.

## Referències

* ↑ «Work on Nakheel Tower 'stopped for 12 months' - Construction Week Online» (en anglès). Construction Week, 14-01-2009. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Top 10 tallest buildings that were never completed - Construction Week Online» (en anglès). Construction Weekly, 28-11-2014. [Consulta: 30 octubre 2024].
# Adalhelm de Laon

Adalhelm de Laon (? - entre 885 i 892) fou probablement un comte de Laon de finals del segle ix. Fou conseller del rei Lluís II de França el 877. És citat com a oncle del rei Odó I de França i tingué un fill Gautier o Walthar (m. 892), comte de Laon. Morí entre 885 i 892.

## Referències

* ↑ Kerrebrouck, Patrick van. Nouvelle histoire généalogique de l'auguste Maison de France (en francès). Auto-éd., 1993, p. 400. ISBN 978-2-9501509-0-5.
* ↑ Keats-Rohan, K. S. B.; Settipani, Christian. Onomastique et parenté dans l'Occident médiéval (en francès). Unit for Prosopographical Research, Linacre College, 2000, p. 162, 249. ISBN 978-1-900934-01-5.
# Calicalicus

Calicalicus és un gènere d'ocells de la família dels vàngids (Vangidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* vanga cua-roig (Calicalicus madagascariensis)
* vanga d'espatlles rogenques (Calicalicus rufocarpalis)

## Referències

* ↑ «Calicalicus Bonaparte, 1854» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Batises, bushshrikes, boatbills, vangas (sensu lato) – IOC World Bird List». [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Vanga Colirrojo - eBird» (en castellà). [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Vanga Hombrorrojo - eBird» (en castellà). [Consulta: 30 octubre 2024].
# Michael Barry

Michael Barry (Toronto, 18 de desembre de 1975) és un ciclista canadenc, professional des del 1999 fins al 2012.
Barry ha destacat com a gregari, especialment de Lance Armstrong i Paolo Savoldelli. Ha participat 3 cops als Jocs Olímpics, i cal esmentar el 8è lloc a la prova en ruta de l'any 2008.
Va ser un dels 11 ex companys d'Armstrong al US Postal que va van testificar davant la USADA en el cas contra el ciclista texà. Danielson va admetre haver-se dopat per millorar el rendiment, i així va ser suspès 6 mesos a partir del del 10 de setembre de 2012 i se li van anul·lar els resultados obtinguts des del 13 de maig de 2003 fins al 31 de juliol de 2006.
Està casat amb la també ciclista Dede Barry.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour de Missouri

### Resultats al Tour de França

* 2010. 99è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. No surt (18a etapa)
* 2005. 56è de la classificació general
* 2006. 77è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 101è de la classificació general
* 2009. 127è de la classificació general
* 2010. 44è de la classificació general
* 2011. 54è de la classificació general

## Referències

* ↑ Michael Barry también admite su dopaje europapress.es

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it